20. travnja (20.4.) 110. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (111. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 255 dana.

 Događaji
1303. – Papa Bonifacije VIII. osnovao Sveučilište La Sapienzu
1524. – Jacques Cartier započinje svoju prvu ekspediciju po Kanadi
1653. – Oliver Cromwell raspustio je Krnji Parlament Engleske.
 1792. – Francuska je objavila rat Austriji, čime su počeli Francuski revolucionarni ratovi.
 1836. – Američki Kongres donio je zakon kojim je stvoren Wisconsin Territory.
 1912. – Fenway Park u Bostonu, Massachusetts i Tiger Stadium u Detroitu, Michigan su otvoreni.
 1914. – Vatrena i oružana bitka između Nacionalne garde i štrajkaških rudara iz ugljenokopa u Coloradu dovela je do Ludlowskog masakra u kojem je poginulo 17 ljudi.
 1923. – Fašistička Italija dekretom zabranila i ukinula slavenska imena mjesta.Poreština.info Što se dogodilo prije 65 godina na Rušnjaku ? Odabrao: R.V.Aleksić, 28. srpnja 2008. (pristupljeno 3. studenoga 2015.)
 1929. - Potpisana Sofijska deklaracija.
 1945. – Otoci Lošinj i Cres oslobođeni su od njemačke okupacije.
 1961. – Završila je Invazija u Zaljevu svinja.
 1968. – Pierre Trudeau naslijedio je Lestera B. Pearsona na položaju premijera Kanade.
 1972. – Apollo 16 je sletio na Mjesec.
 1999. – Eric Harris i Dylan Klebold ubili su 13 ljudi u masakru u srednjoj školi Columbine.
 2009. – Blokadom Filozofskog fakulteta u Zagrebu započeli su studentski prosvjedi u Hrvatskoj 2009.
 2010. – Eksplozija naftne platforme Deepwater Horizon prouzročila je izljev nafte u Meksičkom zaljevu 2010.
 2020. - Dogovor između Benjamin Netanyahu-a i Benny Gantz-a je postignut za zajedničku upravu vlade u Izraelu.

 Rođenja 20. travnja
 570. – Muhamed, utemeljitelj islama
 1568. – Ruža Limska, južnoamerikanska svetica (†1617.)
 1788. – Juraj Haulik, hrvatski kardinal i zagrebački nadbiskup († 1869.)
 1805. – Franz Xaver Winterhalter, njemački slikar († 1873.)
 1808. – Napoleon III. Bonaparte, francuski predsjednik i car († 1873.)
 1816. – Bogoslav Šulek, hrvatski jezikoslovac († 1895.)
 1889. – Adolf Hitler, njemački diktator († 1945.)
 1893. – Joan Miró, katalunski slikar († 1983.)
 1920. – Ratko Zvrko, hrvatski književnik, novinar i boksač († 1998.)
 1923. – Majka Angelica, američka redovnica i tv-voditeljica († 2016.)
 1954. – Sead Begović, hrvatski i bošnjački književnik († 2018.)
 1972. – Svetlana Išmuratova, ruska biatlonka
 1972. – Carmen Electra, američka glumica, manekenka i pjevačica
 1973. – Vanja Ilić, hrvatska arhitektica
 1980. – Basta (reper), ruski reper
 1984. – Maida Arslanagić, hrvatska rukometašica
 1984. – Mihovil Španja, hrvatski plivač
 1985. – Pavo Marković, hrvatski vaterpolist
 1990. – Marta Žderić, hrvatska rukometašica
 1997. – Alexander Zverev, njemački tenisač Smrti 20. travnja
 1322. - Simone Rinalducci, talijanski redovnik (* ~1260.)
 1872. – Ljudevit Gaj, hrvatski političar, jezikoslovac, ideolog, novinar i književnik (* 1809.)
 1970. – Paul Celan, njemački liričar rumunjskog porijekla
 1992. – Benny Hill, engleski komičar
 1995. – Milovan Đilas, crnogorski političar (* 1911.)
 1998. – Octavio Paz,  meksički književnik i diplomat (* 1914.)
 2003. – Bernard Katz, njemački biofizičar (* 1911.)
 2006. – Igor Kuljerić, hrvatski skladatelj, dirigent i akademik (* 1938.)
 2008. – Monica Lovinescu, rumunjska novinarka (* 1923.)
 2015. – Nikola Kallay, hrvatski kemičar i akademik (* 1942.)
 2018. – Avicii, švedski DJ, glazbeni producent i mješač zvuka (* 1989.)

 Blagdani i spomendani
 Šimun Todijski

 Imendani

 Izvori

 020

in 1923.

Što se dogodilo prije 65 godina na Rušnjaku ?
U Poreču je prije 30 godina objavljena skromna knjiga u izdanju "30 dana" – gradskog lista : "Rušnjak 35 godina (1943. -1978.)", a urednik Drago Orlić odabrao je za tisak nekoliko radova povjesničara i svjedočanstava sudionika povjesnih zbivanja. Znači 27. srpnja 2008. godine 65. obljetnica je odlaska prve grupe od 69 dobrovoljaca iz Zapadne Istre u partizane.
Herman Buršić u tekstu " Poreština u NOR-u 1941.-1945." piše:
" … Dekretom od 20. travnja 1923. godine zabranjena su i ukinuta slavenska imena mjesta. Tar je postao Torre di Parenzo, Nova Vas – Villa Nova, Gradina – Geroldia, Bačva – Montebotte, Labinci – Domenica, Vrsar – Orsera, Dračevac – Monspinoso. Dekretom od 31. prosinca 1923. zabranjeno je nadjevanje hrvatskih imena. Djeca koja su na krštenju dobila hrvatsko ime u matičnom su uredu općine dobivala talijansko. …. Između dva rata ( svjetska ) poznati su u Poreču talijanski antifašisti: Matteo Bernobich, Bruno Valenti, Gregorio Dubac, Giovani Sandri, Antonio Blažević, Giuseppe Musizza i Giuseppe Jelenić. …. Talijanska je policija vodila računa o tim antifašistima i hapsila ih, na Poreštini su zatvarani po nekoliko puta Mate Vlašić iz Nove Vasi, Pere Banko iz Baderne, Ive Rakovac iz Rahovci, Marko Štifanić iz Funtane, Stipe Rajko iz Kirmenjaka, Zvanić Ružić iz Kaštelira i drugi…. Početkom 1942. godine, nakon višegodišnjeg izbivanja iz Poreča vratio se kući Božo Kalčić ( radnik i komunist ). Početkom svibnja 1942. godine došao je na Poreštinu ilegalni i Mario Špiler ( član Komiteta KPH iz Rijeke ). Mario Špiler je i u samom Poreču održao jedan sastanak 12. svibnja 1942. godine u kući Ivana Jakusa ( sudjelovalo 6 a ), te u kući Godeas u predjelu Cimezin. …Koncem 1942. godine na Poreštini su se pojavili i braća Ljubo i Ante Drnić iz Karojbe ( članovi KPH ), a Ante Drndić se sastao sa 2 napredna seljaka – narodnjaka : Joakimom Rakovcem i Jožom Šuranom. Njima su se odmah pridružili Mirko Jurcan, Ivan Rakovac – Đovanin, Ivan Jelovac, Ciril Legović. U veljači 1943. godine osnovan je Narodno Oslobodilački odbor (NOO) u Rakovcima. U svibnju 1943. godine osnovana je i prva partijska organizacija KPH na ovom području, od 5 članova, a Joakim Rakovac prvi partijski sekretar. .. Iz Poreštine je, s legendarnog Rušnjaka, a po direktivi partije ( KPH ) – 29. srpnja 1943. godine, otišla za Liku u redove XIII Primorsko-goranske divizije prva veća grupa Porečana. Bila je to grupa od 69 mladića od 16 do 25 godina staročlanovi SKOJ-a i USAOH-a iz Rakovci, Jurcani, Štifanići, Seline, Krunčići, Medaki, Rovinjskog sela, Rapavela, Katuna, Baderne, Majkusi, Šušnjići i Smolici. Najstariji u grupi je Martin Rakovac ( 41 ). …I prije je bilo pojedinačnih odlazaka u partizane. Grupa je Porečana ponijela sa sobom i oružje koje je posjedovala: 8 pištolja, 3 lovačke puške i 1 karabin. Sa Rušnjaka su krenuli u smjeru Smolici, selo Narodnog heroja Jože Šurana, koji ih je posebno počastio vinom, sirom i pršutom, te su nastavili u Zamski Dol, na Ćićariju, pored Kastva u Brinje".
Odabrao: R.V.Aleksić

Question: how many people died in the ludlow massacre

in 1923.

Question: when did the ludlow massacre take place

in 1923.

Question: what is the name of the stadium in detroit, michigan

in 1923.

Question: what was the name of the massacre that took place in colorado in 1923

in 1923.

Question: where is fenway park located in america

in 1923.

Question: where is tiger stadium located

in 1923.

Question: where is fenway park located in massachusetts

in 1923.

Question: in which us state is fenway park

in 1923.

– Fenway Park in Boston , Massachusetts and Tiger Stadium in Detroit , Michigan were opened .

“ The fire and armed battle between the National Guard and the Colorado coal miners led to the Ludlow massacre in which 17 people were killed .

– Fenway Park in Boston, Massachusetts and Tiger Stadium in Detroit, Michigan were opened. “The fire and armed battle between the National Guard and the Colorado coal miners led to the Ludlow massacre in which 17 people were killed. in 1923.


24. travnja (24.4.) 114. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (115. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 251 dan.

 Događaji
 1184. p.n.e. – okončanje opsade Troje grčkom obmanom trojanskim konjem
 1846. – Američko-meksički rat
1877. – Započeo Rusko-turski rat
 1913. – Ceremonija otvaranja Woolworth Buildinga održana je u New York Cityju.
 1916. – Uskrsni ustanak: Irsko republikansko bratstvo započelo je pobunu u Irskoj.
 1955. – Završni akt Konferencije u Bandungu, Indonezija
 1967. – Svemirska letjelica Sojuz 1 pala je u Sibiru, ubivši kozmonauta Vladimira Komarova.
 1972. – Potres na Tajvanu pogodio područje općine Ruisui, jačinom od 6,9-7,2 magnitude po momentnoj skali. U potresu je poginulo petero ljudi, a uništeni su Most u Ruisuiju i općinska vodovodna mreža. Potres je uzrokovan vertikalnim pomicanjem rasjeda na granici Euroazijske i Filipinske ploče za 70 centimetara. J. B. Hickman, D. V. Wiltschko, J.-H. Hung, P. Fang, Y. Bock, Structure and evolution of the active fold-and thrust belt of southwestern Taiwan from Global Positioning System analysis. Geology and geophysics of an arc-continent collision, Tajvan, T. B. Byrne, C.- S. Liu, 2002.
 1980. – Osam američkih vojnika poginulo je u Operaciji orlova kandža, neuspjelom pokušaju da se spase taoci u iranskoj talačkoj krizi.

 Rođenja 24. travnja
 1620. – John Graunt, engleski trgovac, statističar, demograf i epidemolog († 1674.) Dogodilo se na današnji dan - 24. travnja, Metro-potral.hr, pristupljeno 10. siječnja 2016.
 1686. – Juraj Damšić, hrvatski pisac iz Gradišća († 1755.)
 1823. – Ivan Filipović, hrvatski pedagog i književnik († 1895.)
 1834. – Juraj Posilović, zagrebački nadbiskup († 1914.)
 1845. – Carl Spitteler, švicarski književnik († 1924.)
 1856. – Henri Philippe Pétain, francuski general i političar i predsjednik Višijske Francuske († 1951.)
 1897. – Wilhelm Reich, austrijski psihijatar († 1967.)
1930. – Richard Donner, američki filmski redatelj († 2021.)
 1934. – Shirley MacLaine, američka glumica i književnica
 1942. – Barbra Streisand, američka pjevačica, glumica, producentica, režiserka i književnica
 1952. – Jean-Paul Gaultier, francuski modni kreator
 1962. – Jasna Turkalj, hrvatska povjesničarka
 1962. – Stuart Pearce, engleski nogometaš i trener
 1966. – Alessandro Costacurta, talijanski nogometaš
 1967. – Dino Rađa, hrvatski košarkaš
 1968. – Hashim Thaci, kosovski političar
 1972. – Jure Košir, slovenski alpski skijaš
 1996. – Ashleigh Barty, australska tenisačica Smrti 24. travnja
 1731. – Daniel Defoe, engleski književnik i novinar (* 1660.)
 1773. – Arsenije Glić, hrvatski hagiograf i pisac (* 1724.)
 1884. – Marie Taglioni, švedska balerina (* 1804.)
 1900. – Mihovilj Naković, hrvatski pisac i učitelj iz Gradišća (* 1840.)
 1908. – Baltazar Bogišić, hrvatski znanstvenik, pravni i povijesni pisac (* 1834.)
 1957. – Elisabeth Hesselblad, švedska redovnica (* 1870.)
 1960. – Max von Laue, njemački fizičar i nobelovac (* 1879.)
 1964. – Gerhard Domagk, njemački liječnik i nobelovac (* 1895.)
 1980. – Alejo Carpentier,  kubansko-francuski književnik (* 1904.)
 1982. – Ville Ritola, finski atletičar (* 1896.)
 1983. – Rolf Stommelen, njemački vozač automobilističkih utrka (* 1943.)
 1986. – Antun Bonifačić, hrvatski emigrantski novinar i političar (* 1901.)
 1975. – Vanja Radauš, hrvatski kipar (* 1906.)
 1982. – Ville Ritola, finski atletičar (* 1896.)
 1983. – Nejc Zaplotnik, slovenski alpinist (* 1952.)
 1989. – Dinko Štambak, hrvatski književnik (* 1912.)
 2011. – Sathya Sai Baba, indijski guru (* 1926.)

 Blagdani i spomendani
 Dan grada Križevaca

 Imendani

 Izvori

 024

Born on April 24, 1620.

Dogodilo se na današnji dan - 24. travnja
Grci prevarom ušli u Troju, počeo irski Uskršnji ustanak, lansiran svemirski teleskop Hubble
Nakon desetogodišnjeg rata i opsade naizgled neosvojivog grada Grci su, prema legendi, 1184. godine pr.n.e. uz pomoć lukavstva ušli u Troju. U vrijeme Trojanskog rata živjela je najljepša žena na svijetu, Helena. Ona je bila žena spartanskog kralja Menelaja koji je bio brat Agamemnona, tzv. kralja nad kraljevima. On je dugo vremena ratovao protiv Troje i silno ju je želio uništiti. Kada je trojanski princ Paris oteo Helenu, Menelaj se za pomoć obratio svom bratu koji je skupio golemi vojsku i krenuo u pohod na Troju. Naime, Agamemnonu je otmica Helene bila odlična prilika da s razlogom napadne Troju. Grčka vojska je Troju opsjedala punih 10 godina da bi se na kraju poslužili jednom od najpoznatijih varki u povijesti. Napravili su drvenog konja u kojegm su bili skriveni vojnici, dok se ostatak vojske pravio da odlazi. Naivni Trojanci su unatoč opomenama svećenika konja uveli u Troju misleći da su ga Grci napravili kao žrtvu Posejdonu da im blagoslovi putovanje. Tijekom noći grčki su vojnici otvorili vrata, a unutra je nahrupila cijela vojska, u potpunosti uništila grad i pobila većinu njegovih žitelja.
Skupina Irsko republikansko bratstvo je uz pomoć irskih dobrovoljaca 1916. godine u Dublinu započelo pobunu protiv britanske vlasti koja se smatra prvom socijalističkom revolucijom u Europi. Tzv. Uskršnji ustanak isplanirala je republikanska stranka Sinn Fein i to nakon što je britanska vlada zbog početka I. svjetskog rata odgodila provođenje Trećeg akta o parlamentarnoj autonomiji te je 26 okruga ostalo pod direktnom britanskom upravom. Irsko republikansko bratstvo, Irski dobrovoljci i Irska građanska armija, dan nakon Uskrsa napali su i zauzeli dio ključnih zgrada u Dublinu i u centru grada proglasili nezavisnost Irske republike. Pobunjenici su, iako u početku uspješni, na kraju zbog loše organizacije i nemogućnosti međusobne komunikacije, te zbog nadmoći britanske vojske pobijeđeni. Nakon ustanka uhićeno je 3.430 ljudi, od kojih je 1.480 i zatvoreno, a petnaest vođa pobune je strijeljano.
Kod sela Villers-Bretonneux na sjeveru Francuske 1918. godine odvila se prva međutenkovska bitka u povijesti. Tri britanska tenka Mark IV odmjerili su snage s tri njemačka tenka A7V. Oba tenka su, iako vrlo različitog dizajna, imala približno jednake mogućnosti, brzine na terenu nisu im prelazile 6-7 km/h, koristili su se poglavito strojnicama kojima su upravljali vojnici u unutrašnjosti i bili su relativno neotporni na kalibre veće od pješačkog naoružanja. Nijemci su tijekom bitke uspjeli zauzeti selo, no držali su ga samo tijekom te noći, a već drugi dan morali su se povući pred napadom australskih trupa koje su uspjele osloboditi selo u kojemu je palim osloboditeljima nakon rata podignut spomenik kraj kojega se svake godine obilježava godišnjica bitke.
Svemirski teleskop Hubble (HST), projekt nastao suradnjom NASA-e i Europske svemirske agencije, lansiran je u orbitu u misiji STS 31 Space Shuttlea Discovery 1990. Slanje teleskopa u orbitu bilo je zamišljeno puno prije lansiranja Hubblea čija je gradnja započeta 1977. Telekop je završen 1985., a lansiran je nakon odgode zbog katastrofe Challengera 1986. Hubble je postavljen u kružnu orbitu oko Zemlje na visini od 559 km. Srce teleskopa čini zrcalo promjera 2,4 metra. Težak je oko 11 tona, a veličine kao omanji autobus. Energiju dobiva iz solarnih ploča, a dio energije se sprema u 6 nikal-vodikovih baterija koje mu daju energiju dok je u Zemljinoj sjeni. Hubble je do sada na Zemlju poslao snimke svemira neprocjenjive vrijednosti za astronomiju, ali već dugo godina zbog zastarjele tehnologije čeka 'otpis'. Kada do toga dođe, ovog tehnološkog pionira orbite naslijedit će Advanced Technology Large-Aperture Space Telescope (ATLAST) čiji bi promjer trebao biti 8-16 metara, a na Zemlju bi mogao slati slike višestruko bolje rezolucije od svog prethodnika.
Engleski trgovac i statističar John Graunt, koji je iskoristio statističke metode za obradu podataka o mortalitetu među stanovnicima pojedinih londonskih zajednica čime su udareni temelji razvoja moderne demografije, a bio je i jedan od prvih epidemiologa, rođen je u Londonu 1620. godine.
Francuski vojnik i političar Henri Philippe Pétain, poznatiji kao maršal Pétain, general i predsjednik Višijske Francuske od 1940. do 1944., zbog vojnih dostignuća u I. svjetskom ratu u Francuskoj je smatran herojem, no zbog svojih akcija u II. svjetskom ratu herojstvo se pretvorilo u suđenje za izdaju i smrtnu kaznu, koja je zbog maršalove starosti od strane predsjednika De Gaullea preoblikovana u doživotni zatvor, rođen je 1856. godine u Cauchy-à-la-Touru.
Američka glumica i spisateljica Shirley MacLaine, pravim imenom Shirley MacLean Beaty, pet puta nominirana, a jednom i dobitnica Oscara te dobitnica čak sedam Zlatnih globusa, rođena je u Richmondu u Virginiji 1934. godine.
Hrvatski košarkaš Dino Rađa, osvajač dvije zlatne olimpijske medalje, svjetski prvak, višestruki klupski prvak Europe te uspješan NBA igrač, rođen je u Splitu 1967.
Američka glumica Melinda Clarke, najpoznatija po nastupu u serijama Days of our Lives, Reaper "Ashes to Ashes" te CSI: Crime Scene Investigation, rođena je 1969. godine u Dana Pintu u Kaliforniji.
Bivši slovenski alpski skijaš Jure Košir, svjetski prvak u super-veleslalomu 1991. i osvajač brončane olimpijske medalje u Lillehammeru 1994., rođen je u Mojstrani 1972. godine.
Novi komentar

Question: which trader, statisticist, demographer and epidemologist was born on april 24

Born on April 24, 1620.

Question: when was the first person born in travnja

Born on April 24, 1620.

Question: when was the first european born in europe

Born on April 24, 1620.

Question: when was john graunt born

Born on April 24, 1620.

Question: what nationality was the trader john graunt

Born on April 24, 1620.

Question: what was john graunt's profession

Born on April 24, 1620.

Question: when was travnja born in 1620

Born on April 24, 1620.

Question: what was john graunt's career

Born on April 24, 1620.

John Graunt , English trader , statisticist , demographer and epidemologist ( † 1674 )

Born on April 24, 1620. John Graunt, English trader, statisticist, demographer and epidemologist († 1674)


25. travnja (25.4.) 115. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (116. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 250 dana.

 Događaji
 1719. – Prvi je put objavljen Robinson Crusoe, roman Daniela Defoea.
 1792. – Giljotina je prvi put korištena u izvršenju smrtne kazne u Francuskoj.
 1848. – Josip Jelačić, hrvatski ban, proglasom ukida kmetstvo u Hrvatskoj.
 1898. – Španjolsko-američki rat: američki Kongres retroaktivno je objavio rat Španjolskoj.
 1915. – ANZAC dan: australski i novozelandski vojni korpusi iskrcali su se kod Anzac Covea tijekom amfibijske invazije Galipolja u Turskoj u I svjetskom ratu.
 1953. – Molekularna struktura nukleinskih kiselina: James Watson i Francis Crick su u znanstvenom časopisu Nature objavili Strukturu deoksiribonukleinske kiseline.
 1974. – Pjesma Grândola Vila Morena Zece Afonsa emitirana je na radiju, označivši početak Revolucije karanfila, beskrvnog puča protiv režima Estado Novo'' u Portugalu.
 1983. – Hladni rat: sovjetski vođa Jurij Andropov pozvao je američku učenicu Samanthu Smith da posjeti Moskvu, Lenjingrad i kamp mladih pionira Artek.
 2015. – U razornom potresu u Nepalu koji je najteže pogodio glavni grad Kathmandu poginulo je više od 4 400 ljudi, a preko 8 000 je ranjeno.www.24sata.hr, "Više od 4400 mrtvih: Milijun djece u Nepalu treba pomoć", objavljeno i pristupljeno 28. travnja 2015.

 Rođenja 25. travnja
 1529. – Franjo Petrić (Petric, Petričević), filozof, polihistor, grecist i latinist († 1597.)
 1599. – Oliver Cromwell, engleski državnik († 1658.)
 1874. – Guglielmo Marconi, talijanski inženjer i fizičar († 1937.)
 1883. - Semjon Buđoni, sovjetski maršal († 1973.)
 1900. – Vjekoslav Štefanić, hrvatski filolog († 1975.)
 1903. – Andrej Kolmogorov, ruski matematičar († 1987.)
 1906. – Joel Brand, mađarski politički aktivist († 1964.)
 1918. – Ella Fitzgerald, američka pjevačica jazz glazbe († 1996.)
 1918. – Gérard Henri de Vaucouleurs, francuski astronom († 1995.)
 1930. – Branko Souček, hrvatski znanstvenik
 1947. – Johan Cruijff, nizozemski nogometaši i nogometni trener († 2016.)
 1952. – Vladislav Tretjak, ruski hokejaš
 1958. – Darko Milinović, hrvatski političar i ministar
 1973. – Damir Stojić, hrvatski katolički svećenik
 1981. – Felipe Massa, brazilski vozač Formule 1
 1981. – Anja Pärson, švedska alpska skijašica Smrti 25. travnja
 1595. – Torquato Tasso, talijanski pjesnik (* 1544.)
 1667. – Ivan Zakmardi, protonotar hrvatskog kraljevstva (* početkom 16. stoljeća)
 1774. – Anders Celsius, švedski fizičar i astronom (* 1701.)
 1893. – Radoslav Lopašić, hrvatski akademik i povjesničar (* 1835.)
 1969. – Ante Ercegović, hrvatski biolog, svećenik i oceanolog (* 1895.)
 1976. – Carol Reed, engleski filmski redatelj (* 1906.)
 1979. – Slavko Batušić, hrvatski književnik, publicist, povjesničar umjetnosti i redatelj (* 1902.)
 1995. – Ginger Rogers, američka glumica (* 1911.)
 1997. – Vjekoslav Rukljač, hrvatski kipar (* 1916.)
 2008. – Milan Kangrga, hrvatski filozof (* 1923.)

 Blagdani i spomendani
 Dan Društva crvenog šešira

 Imendani
 Sv. Marko

 Izvori

 025

in 2015.

Vlasti muku muče sa nestašicom pitke vode i hrane, ali i strahom od zaraza. Bolesni i ozlijeđeni leže na otvorenom, jer u razrušenim bolnicama nema kreveta
Najmanje 4400 ljudi je poginulo,a više od 8000 je ozlijeđeno u potresu jačine 7,9 po Richteru koji je u subotu pogodio Nepal, javlja CNN. Samo dan kasnije, potres magnitude 6,7 s epicentrom od oko 60 kilometara istočno od Katmandua, natjerao je u nedjelju ljude u nepalskoj prijestolnici u panični bijeg.
Osim u Nepalu, još je najmanje 67 osoba poginulo u susjednoj Indiji, te 20 u Kini.
Nepalska vlada proglasila je trodnevnu žalost.
- Nismo bili pripremljeni za tragediju ovih razmjera. Nemamo sredstava i trebat će nam više vremena da dođemo do svih - kazao je ministar unutarnjih poslova Bam Dev Gautam
Stotine Nepalaca bježe iz glavnoga grada Kathmandua i sklanjaju se u ravnicama. Očajni ljudi noći provode u otvorenom, u improvoziranim šatorima od plastičnih folija, koji ih nisu mogli mnogo zaštititi od jakih kiša. Podrhtavanje tla se još može osjetiti.
Vlasti muku muče sa nestašicom pitke vode i hrane, ali i strahom od zaraza. Bolesni i ozlijeđeni leže na otvorenom po Kathmanduu, jer u stradalim gradskim bolnicama nema kreveta. U dvorištu Medicinskog fakulteta u Kathmanduu kirurzi su improvizirali operacijski šator.
Stiže međunarodna pomoć
UNICEF je potvrdio da je neophodna pomoć za gotovo milijun djece u Nepalu, te da pripremaju dva teretna aviona sa 120 tona humanitarne pomoći koji će biti upućeni u Kathmandu.
- Treba nam svaki oblik pomoći. Nedostaje hrane, lijekova, deka, odjeće, obuće, šatora, madraca - izjavio je u svom apelu za pomoć glavni tajnik nepalske vlade Lila Mani Poudyal nakon katastrofalnog potresa.
Istovremeno, Svjetski program za hranu UN-a je objavio da su u Kathmanduu stigli timovi za logističku podršku.
Organizacija "Save the Children" navela je kako se njihovi radnici nalaze na 63 lokacije u Nepalu i da je na putu dodatno ljudstvo.
Medicinsko osoblje, kao i tim kirurga, u Nepal šalju i Liječnici bez granica, prenijela je agencija AP.
U Nepalu 29 Hrvata
U dugim redovima za davanje krvi u bolnicama u Katmanduu, u ponedjeljak su stajali i Hrvati, turisti i putnici koji su se tamo zatekli za katastrofalna potresa. Ukupno ih je, kažu iz Ministarstva vanjskih i europskih poslova, 29. Prvotne informacije koje su govorile o 31 Hrvatu, ispravljene su.
Najviše je turista koji su putovali u aranžmanu agencija, nekoliko je individualnih putnika, a u nepalskim planinama su i tri alpinista i jedna alpinistica iz Hrvatske. Svi su dobro. MVP ih redom kontaktira i nude informacije o tome kome se mogu javiti ako su izgubili putovnice, gdje mogu dobiti informacije koje su ceste otvorene. Hrvatsko veleposlanstvo koje pokriva Nepal nalazi se u New Delhiju, no pomoć Hrvatima može pružiti bilo koja misija države EU.
Dio Hrvata će danas ili sutra napustiti Nepal, prema ranijem planu. Jedini problem mogli bi biti pretrpani zrakoplovi.
Pomoć za Nepal
U Hrvatskoj se također skuplja pomoć za Nepal.
Hrvatski Crveni križ poziva građane da uplate donacije na žiro račun otvoren u Privrednoj banci Zagreb, broj: IBAN HR6923400091511555516, poziv na broj: 12, za uplate iz inozemstva SWIFT: PBZGHR2X, a internetske donacije na www.hck.hr.
Donacije prikuplja i ADRA, čija je ekipa za hitne intervencije na terenu počela s inicijalnim mjerama pomoći. Za uplate iz Hrvatske: IBAN HR5923600001101582233, ADRA Hrvatska Prilaz Gjure Deželića 77, 10000 Zagreb, za uplate iz inozemstva: IBAN HR5923600001101582233 SWIFTZABAHR2X.

Question: how many people were killed in the nepal earthquake

više od 4 400 ljudi , a preko 8 000 je ranjeno.www.24sata.hr

in 2015.

Question: when was 24sata.hr published

in 2015.

Question: what is the name of the disciple that yuri andropov invited to visit mos

in 2015.

Question: which soviet leader invited samantha smith to visit moscow in 2015

in 2015.

Question: what historical event did yuri andropov invite samantha smith to visit mos

in 2015.

Question: how many people were injured in the nepal earthquake

od 4400 mrtvih : Milijun djece u Nepalu treba pomoć "" , objavljeno i pristupljeno 28 . travnja 2015 .

in 2015.

Question: how many children need help in nepal

in 2015.

The Cold War : Soviet leader Yuri Andropov invited the American disciple Samantha Smith to visit Moscow , Leningrad and the youth camp of the pioneer Artek .

– In the devastating earthquake in Nepal that hit the capital Kathmandu most seriously , more than 4,400 people were killed and more than 8,000 were injured.www.24sata.hr , “ More than 4,400 dead : A million children in Nepal need help , ” published and accessed on April 28 , 2015 .

The Cold War: Soviet leader Yuri Andropov invited the American disciple Samantha Smith to visit Moscow, Leningrad and the youth camp of the pioneer Artek. in 2015. – In the devastating earthquake in Nepal that hit the capital Kathmandu most seriously, more than 4,400 people were killed and more than 8,000 were injured.www.24sata.hr, “More than 4,400 dead: A million children in Nepal need help,” published and accessed on April 28, 2015.


26. travnja (26.4.) 116. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (117. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 249 dana.

 Događaji
 1909. – Jezična naredba austrijskog ministra Bienertha kojom je hrvatski jezik uveden u potpunosti kao službeni jezik u Dalmaciji.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom 1897. – 1921
 1916. - rusko-francuski sporazum Sazonov-Paléologue u vezi tadašnje zapadne Armenije
 1986. – Černobiljska nesreća
 1911. – osnovan NK Dinamo Zagreb
 2020. - broj slučajeva pandemije koronavirusa prestigao brojku od 3 000 000.

 Rođenja 26. travnja
 121. – Marko Aurelije, rimski car († 180.)
 1798. – Eugène Delacroix, francuski slikar († 1863.)
 1890. – Mykola Zerov, ukrajinski pjesnik († 1937.)
 1894. – Rudolf Hess, njemački nacistički političar
 1898. – Vicente Aleixandre, španjolski književnik († 1984.)
 1938. – Božo Biškupić, hrvatski političar
 1943. – Dominik Duka, češki kardinal
 1953. – Aleksandar Mondecar, dizajner scenske rasvjete
 1953. – Vlado Kalember, hrvatski pjevač
 1957. – Vjeko Ćurić, hrvatski franjevac († 1998.)
 1974. – Ivana Miličević, američka glumica
 1976. – Bojan Navojec, hrvatski glumac
 1984. – Marija Kobić, hrvatska glumica Smrti 26. travnja
 757. – Stjepan II, papa (* ?)
 1444. – Robert Campin, flamanski slikar (* 1375.)
 1478. – Giuliano de' Medici, firetinski plemić (* 1452.)
 1905. – Franjo Glad, hrvatski (međimursko-kajkavski) pisac (* 1846.)
 1910. – Bjørnstjerne Bjørnson, norveški književnik (* 1832.)
 1914. – Juraj Posilović, zagrebački nadbiskup (* 1834.)
 1920. – Srinivasa Ramanujan, indijski matematičar (* 1887.)
 1937. – Alojz Knafelc, slovenski kartograf i planinar (* 1859.)
 1940. – Carl Bosch, njemački kemičar (* 1874.)
 1969. – Morihei Uešiba, osnivač aikida (* 1883.)
 2005. – Augusto Roa Bastos, paragvajski književnik (* 1917.)

 Blagdani i spomendani

 Imendani

 Izvori

 026

|
|
OD 1897. DO 1921.
GIMNAZIJA S HRVATSKI NASTAVNIM JEZIKOM 1897. – 1921.
Hrvatski narodni preporod imao je svoje skromne začetke u Zadru početkom XIX. stoljeća, a puni je intenzitet doživio tridesetih godina istog stoljeća u Zagrebu te ponovno u Zadru tridesetak godina kasnije, posebice nakon pada Bachova apsolutizma i uvađanja parlamentarnnnog života u Dalmaciji. Začeci preporoda mogu se vidjeti izdavanjem prvih novina na hrvatskom jeziku tiskanih u Hrvata Il Regio Dalmata - Kraglski Dalmatin 1806. te godinu dana kasnije osnivanjem čitaonice. Jedan od prvih značajnijih nadnevaka je i carska naredba od 30. listopada 1820. godine o osnivanju primaljske škole u Zadru, prve takve škole u Hrvata, a nastava se dijelom održavala na hrvatskom jeziku. U kasnijem razdoblju veliku je ulogu imalo izdavanje Zore dalmatinske od 1844. do 1849. prvog preporodnog časopisa u Dalmaciji, kojeg je pokrenuo dr. Ante Kuzmanić. Nešto manje značajnu ulogu imalo je i utemeljenje društva Slavjanska lipa 1848. godine. U listopadu te iste 1848. grupa je zadarskih intelektualaca tražila od novog kralja Franje Josipa I. da se u srednje škole uvede ilirski jezik, kako se tada nazivao hrvatski jezik. Taj su prijedlog, koji je začudo bio odobren, odbile sve dalmatinske gimnazije, osim zadarske, koja je uvela hrvatski jezik kao neobvezni, a svake se godine potvrđivalo njegovo izvođenje. U Banskoj Hrvatskoj u to je vrijeme bila na snazi zabrana ilirskog imena, no to nije vrijedilo za Dalmaciju. Narodni je preporod za cilj imao u prvom redu uvođenje narodnog, hrvatskog jezika u sve dijelove društva, posebice u školstvo, sudstvo i upravu. Ta borba za hrvatski jezik bila je duga i teška.
Osnutkom Dalmatinskog sabora 1861. godine sa sjedištem u Zadru borba za hrvatski jezik nastavljena je nesmanjenom žestinom te je vrijedno izdvojiti nekoliko značajnih datuma. Već na prvoj sjednici Dalmatinskog sabora, 6. travnja 1861. raspravljalo se o tome kojim će se jezikom govoriti u saboru. Mihovil Pavlinović govorio je hrvatskim pa je njegovom zaslugom odlučeno da se u Saboru može govoriti i hrvatskim jezikom. Treba znati da su u to doba narodnjaci bili u manjini u odnosu na autonomašku stranku, koja se zalagala za talijanski jezik, koji je austrijska uprava uvela u Dalmaciju kao službeni jezik. Kažimo i to da je Mihovil Pavlinović kao zastupnik u Carevinskom vijeću u Beču, krajem sedamdesetih godina XIX. stoljeća, na zgražanje Nijemaca, govorio hrvatskim jezikom što su kasnije učinili i svi ostali zastupnici iz hrvatskih zemalja. Na sjednici Dalmatinskog sabora od 12. siječnja 1863. Narodna se stranka na čelu s Mihovilom Pavlinovićem žestoko zauzela za službeno priznanje hrvatskog jezika i njegovo uvođenje u Sabor, školstvo, sudstvo i vladine urede. Zapisnici Dalmatinskog Sabora počeli su se pisati hrvatskim jezikom nakon saborske odluke od 25. srpnja 1870. godine. Na sjednici od 21. srpnja 1883. prihvaćen je prijedlog kojim hrvatski postaje službeni jezik u Dalmatinskom saboru i Zemaljskom (pokrajinskom) odboru, a Mihovil Pavlinović braneći hrvatski jezik izrekao je na kraju svoga govora i ovu rečenicu: Ptici su prostori nebeski da leti, ribi more da pliva, tako narodu njegov jezik da živi. Odlučeno je i da se sa strankama obraća hrvatskim jezikom i da u državnu službu nitko ne može biti primljen ne poznaje li hrvatski jezik, no te će se odredbe kasnije često kršiti. Borba za hrvatski jezik u Dalmaciji rezultirala je i tzv. jezičnom naredbom od 26. travnja 1909. kojom se hrvatski jezik u potpunosti uvodi kao službeni jezik u Dalmaciji, no ta se odluka počela primjenjivati tek. od 1. siječnja 1912. što svjedoči o vrlo teškoj i dugoj borbi dalmatinskih Hrvata za svoj jezik.
Do kraja XIX. stoljeća bile su pohrvaćene sve dalmatinske gimnazije, osim zadarske. U toj borbi za hrvatski jezik u dalmatinskom školstvu značajnu su, gotovo presudnu, ulogu odigrali Mihovil Pavlinović i Miho Klaić. Među inim zaslugama treba istaknuti njihovu upornost i borbu kako bi u učiteljskom preparandiju u Arbanasima, po osnutku 1866., došao za upravitelja Stjepan Buzolić, umjesto talijanaškog kandidata. Taj je izbor imao dalekosežne posljedice, jer su učitelji bili školovani na narodnom hrvatskom jeziku pa su mogli i uspješnije djelovati među pučanstvom. Učiteljska škola s talijanskim nastavnim jezikom u Zadru zbog malog broja đaka bila je ugašena početkom sedamdesetih godina XIX. stoljeća. Bečka je vlada 20. listopada 1897. odlučila da se u ratnu mornaricu uvede hrvatski kao službeni jezik umjesto talijanskog. No ni ta se naredba nije u potpunosti ostvarila jer bečkoj vladi nije bila toliko važna briga za hrvatski jezik, koliko joj je on trebao biti sredstvo kojim bi u Dalmaciju uvela njemački kao službeni jezik. U tome su je omeli kasniji događaji i Prvi svjetski rat. Borba za hrvatski jezik u Dalmaciji, Istri i tadašnjoj banskoj Hrvatskoj bila je vrlo teška, jer svi koji su posezali za Lijepom našom, od nje su nastojali napraviti svoju koloniju. Da borba za hrvatski jezik i nije bila uvijek uspješna kazuje i primjer Istarskog sabora u Poreču u kojem je hrvatskim jezikom prvi prozborio Matko Laginja, potom Vjekoslav Spinčić i ostali hrvatski zastupnici, no talijanski je element bio jači, nerijetko su hrvatski zastupnici izvlačili jedva živu glavu od fizičkih napada plaćenika njihovih saborskih kolega Talijana. I Zadar je nažalost platio svoju tešku cijenu u borbi za hrvatski jezik i hrvatsku misao, možemo kazati gotovo do ovih naših današnjih dana.
Nakon gubitka Splita, kao svog jakog uporišta, početkom osamdesetih godina XIX. stoljeća, autonomaši, koji su u međuvremenu postali talijanaši, svim su silama nastojali zadržati svoje posljednje uporište Zadar. U Zadru autonomaška stranka nije bila brojčano jaka, ali je zato bila ekonomski vrlo moćna, što je bilo presudno. Borba za pohrvaćenje gimnazije s talijanskim nastavnim jezikom u Zadru dosegla je svoj vrhunac baš u spomenutom razdoblju kada je ravnatelj bio Josip Peričić. Njegov naum nije uspio, no pitanje zadarske gimnazije našlo se na dnevnom redu u Dalmatinskom saboru. Miho Klaić kao zastupnik, na četvrtoj je sjednici Dalmatinskog sabora 29. listopada 1890. predložio da se u zadarskoj gimnaziji umjesto talijanskog uvede hrvatski kao naukovni jezik. U to je doba zadarski kotar obuhvaćao područje od Raba do gotovo Šibenika i bilo je 60 pučkih škola, 59 s hrvatskim nastavnim jezikom i jedna četverorazredna s talijanskim nastavnim jezikom, u Zadru. Tadašnji su zakoni sprječavali mogućnost školovanja na tri nastavna jezika, pučke škole na hrvatskom, srednje na talijanskom i visoke na njemačkom nastavnom jeziku, što je Klaić i naglasio u raspravi pa je Dalmatinski sabor donio odluku koja glasi: SABOR DALMATINSKI NA TEMELJU ČLANA 19. ZEMALJSKOG REDA IZJAVLJUJE VLADI NJEGOVA VELIČANSTVA ŽELJU, DA U SREDNJIM UČIONAMA ZADARSKIM MJESTO TALIJANSKOG BUDE NAUKOVNI JEZIK HRVATSKI. Rasprava o tome prijedlogu vodila se na devetoj sjednici 6. studenoga 1890. gdje je prijedlog usvojen s 33 glasa, jednim protiv, a četiri zastupnika nisu glasovala. Zadarski nadbiskup Petar Dujam Maupas glasovao je protiv, dok su Ante Bajamonti, Nikola Trigari, Ante Žmirić i Lovro Benevenia ranije napustili sjednicu. Sva četvorica bili su članovi autonomaške stranke. Bečka je vlada odugovlačila s tom odlukom o promjeni nastavnog jezika i tek je 22. rujna 1896. obznanila da se može u Zadru otvoriti nova gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom već za školsku godinu 1897./1898. Austrijskoj je vladi bilo u interesu zadržati gimnaziju s talijanskim nastavnim jezikom, jer su na taj način davali podršku autonomašima u borbi protiv većinskoga hrvatskog stanovništva. Osnutak gimnazije s hrvatskim nastavnim jezikom konzervativna bečka vlada nije prihvatila s oduševljenjem, no argumenti Mihe Klaića bili su dovoljno jasni i uvjerljivi. Talijanaši su na tu odluku reagirali vrlo žestoko, ne samo protestnim notama upućenim u Beč, već i uličnim neredima u Zadru.
Osnivanje i početak rada nove gimnazije nisu išli bez poteškoća. Naime, valjalo je pronaći odgovarajući prostor. Zemaljski je odbor zahtijevao od tadašnjeg dalmatinskog namjesnika Emila Davida ustupanje vojarne Sv. Marcele no zbog higijenskih uvjeta ona nije odgovarala potrebama. Povjerenstvo koje je ispitivalo mogućnost korištenja vojarne Sv. Marcele odlučilo je sredinom listopada da se ta zgrada ne može koristiti, premda je tadašnji pokrajinski školski nadzornik i član Povjerenstva Mihovil Glavinić smatrao da su prikladni za nastavu prizemlje i prvi kat, uz dodatno preuređenje. Članovi Povjerenstva još su bili: Božo Korlaet, prisednik Zemaljskog odbora, Petar Erzo, Jakov Đivanović i Lavoslav Golf, kasnije su uključeni Ambroz Maroičić, Rikard Hämisch i Stefan Yllheim. Deset dana kasnije 26. listopada 1897. i Zemaljski (pokrajinski) odbor obavještava Pokrajinsko školsko vijeće da odustaju od zahtjeva za vojarnom Sv. Marcele. Novo se rješenje našlo u iznajmljivanju prizemnih prostorija kuće Oštrić. Ta je kuća bila prva iza današnjeg hotela Zagreb s jugozapadne strane. Zgrada je uništena za bombardiranja u Drugom svjetskom ratu. U prizemlju je bila kavana Stefanija, a te su prostore kasnije koristili Hrvatski Sokol, Hrvatska pučka škola i Gimnazija. Tu je zgradu krajem sedamdesetih godina XIX. stoljeća dao izgraditi tadašnji kotarski poglavar Franjo Kirchmayer. U kratko je vrijeme promijenila nekoliko vlasnika te je zadnjeg desetljeća XIX. stoljeća došla u posjed novigradskog posjednika i načelnika Grgura Oštrića. Zgrada je nosila građanski broj 1080, no koji je bio kućni broj u tadašnjoj ulici N. Tommasseo nije nam poznato. Građanski je broj označavao broj kuće u Zadru, vjerojatno redni broj izgrađene kuće. Naime, nekad se koristio dvostruki način označavanja.
Upisi su počeli 1. i 2. listopada, a nastava 3. listopada 1897. Svi učenici su morali doći u pratnji roditelja, a za upis su trebali donijeti: Izvod iz matične knjige krštenih, kao potvrdu da su napunili ili će do 31. prosinca navršiti deset godina te svjedodžbu o završenoj pučkoj školi. Trebali su i polagati prijemni ispit iz nauka vjere, hrvatskog jezika i matematike. Prijavilo se 98 dječaka, a kriterije je zadovoljilo 91. Već prvih dana nastale su velike teškoće s nastavom, jer prostori nisu bili dostatni, premda je Hrvatski Sokol ustupio svoje prostore na južnom i zapadnom dijelu prizemlja. Hrvatski je Sokol na sjednici od 22. listopada 1897. jednoglano odlučio ustupiti veći dio prostorija za potrebe niže gimnazije. Nastava se do 2. prosinca, kada se Hrvatski Sokol u potpunosti iselio, odvijala otežano, samo u jednoj prostoriji, a zbornica i školska uprava bile su u drugoj. U Zadru je 3. lipnja 1897. sklopljena pogodba između vlasnika zgrade i Pokrajinskog školskog vijeća, koje je predstavljao učitelj Antun Pavličević, ravnatelj hrvatske pučke škole. Prema pogodbi najam je trebao trajati pet godina, počevši od 15. kolovoza tekuće godine, uz najamninu od 45 forinti na ime stanarine. Ti su uvjeti trajali do nove pogodbe kada se prostor za potrebe gimnazije proširio odlaskom Sokola Zbog velikog broja upisanih đaka u prvi razred Ministarstvo je odobrilo 7. listopada otvaranje paralelnih razreda pa se radilo tako da je jedna skupina učenika imala nastavu od 8 do 10 sati, a druga od 10 do 12 sati, a poslijepodne prva grupa od 14 do 16 sati. Sutradan bi druga skupina počinjala nastavu u 8 sati i tako se naizmjenično pokušalo riješiti manjak prostora. Prvi je ravnatelj novoutemeljene niže gimnazije bio dotadašnji profesor kotorske gimnazije Tomo Brajković, dok su nastavnički zbor sačinjavali Josip Čičin, jezici i humanistički predmeti, Špiro Tomanović, povijest, zemljopis, matematika i prirodopis, Filip Crvarić predavao je rimokatolički, a Miloš Parenta grkoistočni vjeronauk. Za tek osnovanu gimnaziju s hrvatskim nastavnim jezikom rasli su problemi, jer se već sljedeće školske godine upisalo novih 66 učenika. To je značilo da će biti još manje prostora, a nedostajali su i profesori. Teškoće se se riješile tako da je iznajmljen dio Perlinijeve kuće u tadašnjoj ulici Starog kazališta, danas ulici Jurja Dalmatinca. Ta se zgrada nalazila između današnjeg kazališta, kina Pobjeda i tržnice. Nastavnički se zbor druge godine djelovanja povećao za tri suplenta Šimuna Urlića, Milana Begovića i Rudolfa Scarizze, a Nikola Batistić je premješten s Učiteljske preparandije u Arbanasima. Školske godine 1899./1900. također je upisano 66 učenika pa ih je ukupno bilo 184. Bilo je više i nastavnika, jer su došli Petar Macanović, Ivo Bellotti i Antun Gjivoje, dok je Rudolf Scarizza premješten u Pazin. I dalje je bilo premalo školskog prostora pa je jedan razred koristio obližnju zgradu Hrvatske pučke škole. Vlasnik je zgrade bio Alfons Borelli. U toj je zgradi, koja je još sačuvana, bila hrvatska pučka škola do 1920., a od 1944. do 1961. gimnazija, te kasnije OŠ Velimir Škorpik (današnja OŠ Šimuna Kožičića Benje). Sva ta povremena iznajmljivanja dijela drugih zgrada, nisu mogla nadomjestiti prostornu nestašicu. Ravnatelj Tomo Brajković nekoliko je puta oglašavao u Objavitelju dalmatinskom mogućnost iznajmljivanja većih kuća za gimnazijske potrebe, no nije našao nijednu ponudu. Stoga je oštro zahtijevao od Pokrajinskog školskog vijeća da se pronađe rješenje. U svibnju 1899. Grgur je Oštrić ponudio svoju kuću u ulici Svetog Šimuna, današnjoj ulici Ive Prodana. Sudeći po sačuvanim dokumentima kao i izvješćima ta se zgrada očito nije koristila, jer vjerojatno nije zadovoljavala uvjetima. U tim dokumentima je i brzojav Grgura Oštrića Pokrajinskom školskom vijeću datiran 11. kolovoza 1898. u kojem piše: Prostorija po Vašoj ponudi za iznajmit žao mi je da Vas nemogu udovoljiti. Je li pokrajinsko vijeće tražilo iznajmljivanje i prvog kata zgrade gdje je bila smještena gimnazija, možemo samo nagađati. Na potrebu iznajmljivanja ukazivao je Tomo Brajković i ranije, pa tako i 5. kolovoza 1898. pri sastavljanju protokola o unajmljivanju s Josipom Perlinijem Taj je protokol pisan talijanskim jezikom, no izjava Tome Brajkovića zapisana je hrvatskim jezikom. Protokol su potpisali Tomo Brajković, Ernesto Nagy, Mihovil Knego, Jakov Đivanović, Ambroz Maroičić i Josip Perlini. Nešto kasnije, 24. kolovoza 1898. napravljen je i ugovor o iznajmljivanju između Josipa Perlinija i Pokrajinskog školskog vijeća. Brajković je izjavio kako iz pedagoško-didaktičkih razloga ne može nipošto trpjeti da zavod, ako i privremeno, bude razdijeljen na lokale, koji su međusobno dosta udaljeni. Nerede i nedisciplinu ne bi se moglo spriječiti. Tu je još najmanji problem čišćenja različitih prostorija jednoj zaduženoj osobi, no taj pomoćni poslužnik, mi bismo danas kazali domar, mora biti u glavnoj ustanovi. Ugovor s Grgurom Oštrićem primicao se kraju dogovorenog datuma.
Uprava je gimnazije morala što prije riješiti smještaj, jer je u školskoj godini 1899/1900. imala ukupno 184 učenika i deset profesora, što je bilo previše za postojeći prostor. Ponovo se stoga aktualizirala kupnja ili najam vojarne Sv. Marcele. Vojarna Sv. Marcele sagrađena je na temeljima istoimene crkvice i samostana krajem XVIII. stoljeća. Ostaci te vojarne, odnosno kasnije popularno zvane Hrvatske gimnazije, i danas su vidljivi u sadašnjoj ulici Dalmatinskog sabora nedaleko od crkvica Sv. Andrija i Petar Stari. Zgrada je većim dijelom srušena u Drugom svjetskom ratu. Ne zna se pouzdano kada je vojska napustila tu vojarnu, no zna se da su vojnici bili smješteni u novoj koja je bila dovršena u veljači 1898. u tadašnjem Blažekovićevom parku, danas Perivoju Vladimira Nazora. I tu su vojarnu kratko vrijeme zvali Vojarna sv. Marcele, premda je njeno ime bilo Kasarna Franje Josipa. Ubrzo se uvriježio naziv Blažekovićeva vojarna, a pogotovo kada je 1916. ispred ulaza, otprilike kod današnje ograde s parkom, postavljeno spomen poprsje generalu Blažekoviću. Taj je spomenik nestao za talijanske okupacije Zadra. Danas je u prostorima te vojarne smještena i Gimnazija Vladimira Nazor koja baštini tradiciju hrvatske gimnazije. Austrijsko je vojno ministarstvo krajem 1897. ponudilo na dražbu vojarnu s početnom cijenom od 18.291 florina. Josip Perlini ponudio je 17.100 florina i Andrija Callusti 18.000 florina. Prodaja tada nije izvršena, no 1899. vojarnu su kupili hrvatski rodoljubi Stjepan Babić, Amalija udova pl. Vidović i Blaž Radaković, ponudivši zajedničkim snagama 18.500 florina. Nakon kupnje, sklopljenog ugovora i preuređenja unutrašnjosti zgrade bivše vojarne, novi su vlasnici zgradu dali na uporabu gimnaziji početkom školske godine 1900/1901. U četvrtoj godini postojanja gimnazije na neko se vrijeme riješilo prostorne probleme. Te se godine upisalo 55 novih učenika pa ih je ukupno bilo 205. Odlukom od 3. rujna 1900. zadarska je niža gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom od školske godine 1901./1902. podignuta na razinu Carske kraljevske velike gimnazije. Od tada su u Zadru postojale dvije velike gimnazije, obje klasične, jedna s hrvatskim, a druga s talijanskim nastavnim jezikom. Zbog postojanja dviju gimnazija uvriježio se njihov naziv po nastavnom jeziku, pa je tako bila hrvatska i talijanska gimnazija, no i potonja je bila hrvatska iz niza razloga a pogotovo što je u njoj bilo profesora Hrvata, a i većina je učenika bila hrvatske narodnosti.
Hrvatska je gimnazija brojem upisanih učenika ubrzo premašila talijansku. Naime, u hrvatsku su se gimnaziju 1899. upisala 184 učenika, a u talijansku 177. i porast đaka bio je vidljiv iz godine u godinu da bi u školskoj godini 1919./20. brojio rekordna 502 učenika. U prvih dvadeset godina XX. stoljeća to je bila dalmatinska gimnazija s najviše učenika. Školske godine 1909./10. postojale su tri paralelke, a od 1913. i četiri. Od osnutka, usprkos materijalnim poteškoćama za nabavku nastavnih sredstava i pomagala osobita se pozornost posvećivala odgojno-obrazovnom radu pa je po tome vrlo brzo stekla ugled. Pokrajinski školski nadzornik Mihovil Zavadlal, svojedobno ravnatelj dubrovačke gimnazije, koji je naslijedio Mihovila Glavinića, tražio je zajedno s gimnazijskom upravom dodatnu vladinu pomoć, što je udovoljeno iznosom od 1800 florina, pomoć koja se dobivala nekoliko narednih godina. Postupno su nabavljana potrebita pomagala te priručna djela za kabinete i knjižnice. Po osnutku gimnazije osnovana je i knjižnica koja je već tri godine kasnije imala više od 500 naslova. Izravno prije ukinuća, u prvoj polovici 1921. profesorska je knjižnica imala 5000 knjiga, dok je učenička bila još bogatija. Za talijanske okupacije Zadra poslije 1920. i nakon bombardiranja 1943. i 1944. u tim je knjižnicama ostalo vrlo malo knjiga. Osim knjižnicama, pridavala se velika važnost i opremi kabineta, posebice za prirodopis, fiziku, kemiju, povijest i zemljopis. Prema gimnazijskim izvješćima, ti su kabineti bili vrlo dobro opremljeni za ono doba, no doživjeli su istu sudbinu kao i knjižnice.
Nauk vjere učio se dva sata tjedno od I. do VIII. razreda. Hrvatski jezik u I. i II. razredu bio je zastupljen s četiri sata, u III. s tri, a od IV. do VII. pet sati te u VIII. razredu sa šest sati tjedno. Latinski jezik učio se u I. razredu sedam sati, II. i III. šest sati, a u ostalim razredima po pet sati tjedno. Grčki jezik učio se u III., IV. i VII. razredu po četiri sata, a u V., VI. i VIII. pet sati tjedno. Talijanski se u svim razredima učio tri sata, izuzev prva dva razreda gdje se učio četiri sata tjedno. Matematika je u svim razredima bila zastupljena s tri sata, a tjelesni s dva sata tjedno. Fizika i kemija učile su se u VII. i VIII. razredu tri sata tjedno, a filozofija po dva, također u zadnja dva razreda. Crtanje se učilo u prva četiri razreda po dva sata, kaligrafija samo jedan sat u I. razredu, dok su se povijest i zemljopis učili različito u svakom razredu, ukupno tjedno povijest se učila 17 sati, a zemljopis 9 sati. Slobodni, neobvezni predmeti bili su francuski jezik i pjevanje. Od osnutka 1897. pa do prisilnog zatvaranja hrvatske gimnazije nije bilo većih izmjena u izboru obveznih nastavnih predmeta kao ni njihove tjedne zastupljenosti. Nastavni predmeti tjelesni i crtanje u početku su bili neobvezni a od 1910. obvezni. Od te školske godine 1910./1911. ti su nastavni predmeti uvedeni u prve razrede kao obvezni, i utemeljena je nadzorna služba, mi bi danas kazali stručni prosvjetni inspektori i savjetnici. Prvi koji je imenovan za crtanje bio je Eduard Brechler, a od sljedeće godine imenovan je Bruno Bersa pl. Leidenthalski, dotadašnji profesor zadarske realke. Za tjelesni odgoj prvi je stručni nadzornik bio dr. Josip Tominšek, dotadašnji ravnatelj mariborske gimnazije. Na mjestu ravnatelja nalijedio ga je Emilijan Lilek, svojedobno profesor i v.d. ravnatelj hrvatske gimnazije. Hrvatska je gimnazija imala vrlo kvalitetan pjevački zbor koji je često nastupao na raznim dobrotvornim priredbama u organizaciji Hrvatske čitaonice i Hrvatskog Sokola, a većina je članova bila i u Hrvatskom pjevačkom i glazbenom društvu Zoranić. Zanimljivo je spomenuti kako je dječacima bilo zabranjeno sudjelovanje u radu Hrvatskog Sokola, pa su nastupali vrlo često s krivim podacima o godini starosti. Dobrotvorne priredbe održavali su i likovno nadareni učenici te su u nekoliko navrata organizirali prodajne izložbe u korist Dobrotvornog društva za pripomoć siromašnih đaka hrvatskih škola u Zadru, o čemu su redovito izvještavale zadarske novine Narodni list i Hrvatska Kruna. Te su novine kao i talijanaški Il Dalmata redovito izvještavale i o ponašanju zadarskih gimnazijalaca izvan škole dajući im vrlo često političko obilježje. Naime, izvještavali su o čestim sukobima i tučnjavama između đaka hrvatske i talijanske gimnazije, a svaka je novina za izgred optuživala drugu stranu. Disciplina u samoj gimnaziji bila je vrlo stroga, a isto tako i obrazovni kriterij. Hrvatska je gimnazija bila na glasu kao vrlo stroga ali i uspješna škola, čemu svjedoče uspjesi njihovih učenika u kasnijem djelovanju, bez obzira kojim su se zvanjem bavili.
Način ocjenjivanja bio je sljedeći: odlično (1), pohvalno (2), povoljno (3), dostatno (4), nedostatno (5) i posve nedostatno (6). Učenik koji je imao bar jednu ocjenu posve nedostatno ili više od polovice ocjena nedostatno, opći uspjeh bio mu je ocijenjen III. redom, danas je to nedovoljan uspjeh, odnosno ponavljanje godine. Postojale su dvije kategorije II. reda, prva kojom se ponavljalo razred ako je učenik imao dvije ili više ocjena, ali manje od pola, nedostatno. Samo jedna ocjena nedostatno povlačila je II. red uz mogućnost popravnoog ispita. Učenici koji nisu imali negativne ocjene, nedostatno i posve nedostatno, prolazili su s općim uspjehom I. reda. Opći uspjeh I. reda s odlikom, imali su učenici koji su imali više ocjena odlično negoli ocjena pohvalno. Odlukom Pokrajinskog školskog vijeća od 3. ožujka 1919. ovaj je sustav zamijenjen novim, gdje su ocjene bile: 10 i 9 kao vrlo dobro, 8 i 7 dobro, 6 je bilo dovoljno, a 5 do 0 bile su nedovoljno ocjene. Dvadesetak dana kasnije isto je vijeće donijelo odluku kojom se mijenjaju i propisi i kod ispita zrelosti odnosno matura. Učenici koji su imali ocjene 7 do 10 u nekom nastavnom predmetu bili su oslobođeni pismenog i usmenog ispita iz toga predmeta. Ocjenjivanje se vršilo tijekom cijele školske godine i bilježilo se svakih 15 dana i dakako učenici su dobivali izvješća. Roditelji ili skrbnici izvješćivani su svakih mjesec dana, pismeno ukoliko je bilo negativnih ocjena ili kakvih kazni. Postojali su i skupni roditeljski sastanci gdje su održavana prigodna predavanja, u pravilu dva puta godišnje.
Premda u svome nazivu Hrvatska gimnazija nije imala naznaku muška ona je to u osnovi bila do školske godine 1910./1911. kada su primljene prve hospitantice i to prema omjeru 5:100, a taj se odnos mogao prekoračiti za rata, nakon kojeg je u potpunosti ukinut te je ta gimnazija postala u stvari mješovita. Godine 1917. pokrenuta je inicijativa osnivanja ženske realne gimnazije u Zadru, već je bio i imenovan budući ravnatelj Silvije Alfirević, profesor na hrvatskoj gimnaziji. Neke su zadarske i splitske novine 1918. objavile vijest kako je u Zadru otvorena i ta gimnazija, što nije točno, jer se ta ideja nije nikada ostvarila. Profesorski kadar bio je na visokoj razini, čemu svjedoče brojni podaci među kojima možemo izdvojiti njihovo sudjelovanje u pisanju udžbenika, kulturnoj i javnoj djelatnosti ili u njihovom izboru za obnašanje visokih dužnosti u crkvenom ili u svjetovnom životu. Ovdje naglasimo onu pedagoško-didaktičku dimenziju profesora gimnazije s hrvatskim nastavnim jezikom. Udžbenike po kojima su učili i zadarski gimnazijalci pisali su Marcel Kušar, Marin Rabadan, Šimun Urlić, Emilijan Lilek, Ivan Juras, Juraj Božičević, Juraj Gasperini i drugi. Mnogi su kasnije postali ravnatelji srednjih škola u drugim sredinama, kao Petar Macanović, Silvije Alfirević, Emilijan Lilek, Ilija Maričić, Ljubomir Nardini, Josip Piasevoli itd., ili su postali sveučilišni profesori kao Marin Katalinić, Marijan Stojković, Petar Karlić, Ivan Šarić i brojni drugi. Postoji uzrečica, dobar je onaj učitelj kojeg učenik premaši i bude bolji, a da je to doista tako potvdili su zadarski gimnazijalci ne samo u tom prvom razdoblju do 1921. već tijekom svih godina od osnutka do danas.
U stoljetnoj borbi za hrvatski jezik i misao zadarska je gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom jamačno jedan od ponajboljih primjera kako je ta borba bila vrlo teška i mukotrpna. Slomom Austro-Ugarske Monarhije porasla su nacionalna trvenja u Zadru između Hrvata, Talijana i odnarođenih Hrvata. Tajne klauzule Londonskog ugovora 1915. i Rapallski ugovor 1920. imali su za posljedicu pripajanje Zadra Kraljevini Italiji i povećano proganjanje Hrvata, a među inim i ugasnuće, tj. zabranu rada Hrvatske gimnazije u lipnju 1921. godine. Zadarski su Hrvati školovanje na svom hrvatskom jeziku morali nastaviti u nekim drugim sredinama. Većina je svoje daljnje školovanje nastavila u Šibeniku.
| Prva generacija maturana hrvatske gimnazije š.g. 1904./1905.
|| Maturanti hrvatske gimnazije š.g. 1911./1912.
|
| Maturanti hrvatske gimnazije š.g. 1918./1919.
|| Maturanti hrvatske gimnazije š.g. 1920./1921.
|
PROFESORI
|Silvije Alfirević
||Josip Barić
||Milan Begović
||Pavao Butorac
|
|Juraj Carić
||Milutin Cihlar
||Niko Dežulović
||Mate Garković
|
|Marko Granić
||Ljubomir Maštrović
||Stjepan Ratković
||Mate Tentor
|

Question: how many cases of coronavirus are there in zagreb

Question: when did croatian become the official language of dalmatia

Question: who made croatian the official language of dalmatia

Question: when did the russian-french sazonov-paléologue agreement take

Question: when was nk dinamo zagreb founded

Question: when was the chernobyl disaster

Question: what is the meaning of 26 travnja

– Language order of the Austrian Minister Bienertha by which the Croatian language was fully introduced as the official language in Dalmatia . Gimnazija Vladimira Nazora , Zadar Gymnazija with Croatian teaching language 1897 .

1921 - 1916 - Russian - French Sazonov - Paléologue Agreement concerning then Western Armenia in 1986 .

– Chernobyl Disaster 1911 . – founded NK Dinamo Zagreb 2020 . – the number of cases of coronavirus pandemic exceeded the number of 3 000 000 .

– Language order of the Austrian Minister Bienertha by which the Croatian language was fully introduced as the official language in Dalmatia.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gymnazija with Croatian teaching language 1897. 1921-1916 - Russian-French Sazonov-Paléologue Agreement concerning then Western Armenia in 1986. – Chernobyl Disaster 1911. – founded NK Dinamo Zagreb 2020. – the number of cases of coronavirus pandemic exceeded the number of 3 000 000.

Duka se nejdřív seznámí s prací svého předchůdce a teprve pak bude řešit otázky, jako je majetkové vyrovnání církví a státu, řekl po svém jmenování. Rád by dosáhl uzavření mezinárodní smlouvy s Vatikánem a přeje si, aby církev víc oslovovala mladé.
Podotkl, že téma majetkového vyrovnání je jeho "životní evergreen". "Ta nevyřešená situace blokuje rozvoj obcí, měst a krajů. Chceme takovou dohodu, která by byla ku prospěchu celé společnosti, a tím pádem ku prospěchu církví a náboženských společností," uvedl.
Funkce se ujme nejpozději do dvou měsíců, a to při bohoslužbě v katedrále svatého Víta na Pražském hradě. Datum bohoslužby bude podle mluvčího arcibiskupství Aleše Pištory oznámeno "v nejbližší době".
velkorysý milovník disciplíny
Jak se změní česká církev? Zamýšlí se analýza MF DNES
Na rozhodnutí Vatikánu reagoval mezi prvními prezident Václav Klaus, který se v pátek sešel s papežským nunciem Diegem Causerem. Bývá totiž zvykem, že nejdříve se dozví jméno nového arcibiskupa hlava státu.
V dopise Dukovi vyjádřil potěšení nad jeho jmenováním. "Znám a vnímám vás jako důležitého představitele našeho veřejného života, jehož hlas je slyšet v dialogu nad tématy týkajícími se celé naší společnosti. Vaše veřejná angažovanost je dobře známa," píše Klaus. - přečtěte si prezidentovy dopisy Dominiku Dukovi a papeži Benediktovi XVI.
Řekli po jmenování Duky
Jan Graubner, předseda České biskupské konference
Cyril Svoboda, předseda KDU-ČSL
Jiří Paroubek, předseda ČSSD
David Vodrážka, místopředseda ODS
Kardinál Vlk se kvůli jmenování nového arcibiskupa předčasně vrátí z Thajska, kde se účastnil setkání biskupů. S Dukou se již telefonicky spojil, aby se dohodli na předání úřadu.
"Přeji mu věrnost celého Božího lidu, věřících i kněží, plodné navazování nových kontaktů, získávání nových spolupracovníků a radost z úspěšné práce v království Božím pražské arcidiecéze," popřál Vlk nástupci na svých internetových stránkách.
Vlk před časem uvedl, že na nového arcibiskupa čeká řada výzev, například nedořešené vlastnictví katedrály svatého Víta. Česko také dosud neuzavřelo smlouvu s Vatikánem ani nevyřešilo otázku restitucí církevního majetku.
Podle bývalého mluvčího České biskupské konference Daniela Hermana se Vlk i Duka snaží, aby se církev dostala do centra společenského dění. "Žádnou politiku izolovanosti bych nečekal," míní. Šestašedesátiletý Duka je podle Hermana i schopný politik. Věkem patří k mladším biskupům.
Duku spojují s Vlkem i zkušenosti z praktického života. Vlk za socialismu myl okna, Duka patnáct let pracoval jako rýsovač v továrně.
Miloslav Vlk působil jako český primas od roku 1991 a patřil mezi deset nejdéle sloužících pražských arcibiskupů. V roce 2007 podal podle církevních pravidel rezignaci na svůj úřad, protože dovršil 75 let. Papež Benedikt XVI. rezignaci přijal až dnes. Vlk si podrží hodnost kardinála.
Dominik duka
Zřejmě nejschopnější diplomat mezi českými biskupy se narodil jako Jaroslav 26. dubna 1943 v Hradci Králové. Po gymnáziu pracoval ve strojírenském podniku v Hradci Králové, kde se vyučil zámečníkem a po dvouleté vojenské službě byl v roce 1965 přijat na Cyrilometodějskou bohosloveckou fakultu v Litoměřicích. Vysvěcen na kněze byl 22. června 1970.
Už začátkem roku 1968 vstoupil do tajného noviciátu řádu dominikánů, přijal jméno Dominik. Po vysvěcení působil na farářských místech, ale v roce 1975 přišel o státní souhlas. Až do revoluce pracoval jako rýsovač ve Škodě Plzeň. I nadále se ale věnoval duchovní činnosti u dominikánů, za což ho komunistický režim v letech 1981-1982 poslal do vězení. Po revoluci kromě služby také vyučoval teology v Olomouci. V červnu 1998 byl jmenován sídelním biskupem královéhradecké diecéze, od jara do podzimu 2008 vedl jako dočasný správce i litoměřickou diecézi.
Duka byl členem pracovní skupiny pro jednání mezi českým státem a Vatikánem, která připravila mezinárodní dohodu o postavení katolické církve. Poslanci ji ale odmítli. Připouští také, že spory o majetek škodí obrazu církve, která by se podle něj měla například přestat soudit o katedrálu sv. Víta.
Chtěl by ukončit "nekonečnou diskusi" o restituci majetku a prosazuje dohodu o definitivním majetkovém narovnání církví a státu.
autor: ČTK

Question: who wrote 26 travnja in 1938

Question: who was the leader of the german nazi party in 1898

Question: when did rudolf hess die

Question: in which year was vicente aleixandre born

Question: when did vicente aleixandre die

Question: what nationality is the writer vicente aleixandre

Question: what was vicente aleixandre's profession

španjolski književnik ( † 1984 . ) 1938 .

Question: what was rudolf hess

Rudolf Hess , German Nazi politician in 1898 .

Vicente Aleixandre , Spanish writer ( † 1984 ) in 1938 .

Rudolf Hess, German Nazi politician in 1898. Vicente Aleixandre, Spanish writer († 1984) in 1938.


4. svibnja (4.5.) 124. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (125. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 241 dan.

 Događaji
 374. – Atlatl Cauac zasjeo na prijestolje Teotihuacana
 1624. – Nizozemski kolonijalist Peter Minuit kupio je Manhattan od Indijanaca Algonquina za 24 dolara.
 1924. – Otvorene ljetne olimpijske igre u Parizu
 1945. – Drugi svjetski rat: britanske snage oslobodile sabirni logor Neuengamme.
 1953. – Ernest Hemingway osvojio Pulitzerovu nagradu za djelo "Starac i more".
 1979. – Margaret Thatcher postala je prva premijerka Velike Britanije
 1980. – Josip Broz Tito Voditelj, partizanskog pokreta i bivši vođa SFRJ je umro.
 1990. – Latvija je proglasila neovisnost od Sovjetskog Saveza.
 2000. – Ken Livingstone postao prvi londonski gradonačelnik.
 Rođenja 4. svibnja
 1008. – Henrik I.,  francuski kralj († 1060.)
 1559. – Alice Spencer, britanska plemkinja († 1637.)
 1804. – Margaretta Riley, engleska botaničarka († 1899.)
 1900. – Antun Augustinčić, hrvatski kipar († 1979.)
 1921. – Edo Murtić, hrvatski slikar († 2005.)
 1924. – Nenad Brixy, hrvatski novinar i književnik († 1984.)
 1929. – Audrey Hepburn, američka filmska i kazališna glumica († 1993.)
 1939. – Zvonimir Kamenar, hrvatski kipar
 1939. – Amos Oz, izraelski književnik i novinar
 1948. – Tupou V., tongoaški kralj
 1982. – Matija Kluković, hrvatski filmski redatelj, scenarist i montažer
 1988. – Radja Nainggolan, belgijski nogometaš Smrti 4. svibnja
 1825. – Stjepan Korolija, zagrebački kanonik, pisac, prevoditelj (* 1760.)
 1878. – Roberto de Visiani, hrvatski botaničar talijanskog porijekla (* 1800.)
 1893. – Mirko Bogović, hrvatski književnik (* 1816.)
 1980. – Josip Broz Tito, jugoslavenski političar (* 1892.)
 2017. – Vojislav Sekelj, hrvatski književnik iz Vojvodine (* 1946.)
 2021. – Saša Anočić, hrvatski glumac i redatelj (* 1968.)hr.n1info.com, "Preminuo hrvatski glumac i redatelj Saša Anočić", objavljeno 5. svibnja 2021., pristupljeno 5. svibnja 2021.

 Blagdani i spomendani
 Dan grada Klanjca

 Imendani

 Izvori

 004

Their

Kazališni, filmski i televizijski glumac te kazališni redatelj Saša Anočić umro je iznenada u Zaprešiću u utorak navečer u 53. godini.
Saša Anočić rođen je 1968. u Osijeku. Diplomirao je glumu na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu 1998. Isprva je kao glumac zaposlen u Hrvatskom narodnom kazalištu u Osijeku, odakle prelazi u Zagrebačko kazalište mladih, a zatim u glumački ansambl zagrebačkog Gradskog kazališta Trešnje.
Tamo je ostvario brojne zapažene uloge: bio je Strašilo u “Čarobnjaku iz Oza”, Otac u “Mami kao priči”, Lumiere u “Ljepotici i Zvijeri”, Fagin u “Oliveru Twistu”, igrao je u predstavi “Ne, prijatelj!”. Na pozornici Trešnje režirao je predstave “Alisa (prema onoj U zemlji čudesa L. Carrolla”), “Pinocchio” i “Frankenstein”, za koje je uz režiju napravio i dramatizaciju, a bio je i ravnatelj tog dječjeg teatra.
U ostalim našim kazalištima kao redatelj postavio je na scenu brojne naslove, nerijetko autorske projekte u kojima je i potpisnik teksta.
Svojom predstavom “Kauboji”, postavljenom 2008. godine u Teatru Exit i osmišljenom kao kombinacija drame i mjuzikla, napravio je svojevrsnu prekretnicu u kazalištu. Karte su se rasprodavale u rekordnom broju, a već 2014. godine predstava je brojala 400. izvedbu u Teatru Exit. Za režiju predstave nagrađen je Nagradom hrvatskog glumišta, Plaketom Grada Zagreba, Vjesnikovom nagradom “Dubravko Dujšin”, Marulom za najbolje redateljsko ostvarenje, a predstava u cjelini osvojila je mnogobrojne nagrade.
U Exitu je još postavio predstave “Noževi u kokošima”, “To samo Bog zna”, “Nemirne noge”, “Nas dva i ja” i “GospOUdinNOUbadi”; u riječkom HNK Ivan pl. Zajca predstavu “Komšiluk naglavačke”; u zagrebačkom Satiričkom kazalištu Kerempuh predstave “Kad se mi mrtvi pokoljemo” te “O medvjedima i ljudima”. “Smisao života gospodina Lojtrice” i “Niko i ništ” postavio je u KNAP-u.
U GDK Gavelli postavio je predstave “Osmi povjerenik” te “Kiklop”, koja je 2019. godine osvojila nagrade hrvatskog glumišta za najbolju predstavu u cjelini, za najbolje redateljsko ostvarenje te za najbolju sporednu ulogu Živku Anočiću; grand prix za najbolju predstavu u cjelini 36. Susreta kazališta Bosne i Hercegovine 2019., te na 30. Marulićevim danima 2020. nagrade za predstavu u cjelini, za najbolju režiju, za najbolju adaptaciju teksta (Saša Anočić), za glumačko ostvarenje (Franjo Dijak) te za dizajn svjetla (Zdravko Stolnik).
Igrao je u filmovima “Kauboji”, “Koko i duhovi”, “Libertango”, “Crnci”, “Zapamtite Vukovar”, “Gospođa za prije”, “Armin”, “Mrtvi kutovi”, “Leti, leti”, “Prezimiti u Riju”, “Chico”, “Anđele moj dragi”…
Saša Anočić iza sebe ostavlja kćer Miu Anočić Valentić, koju ima iz prvog braka i koja je također profesionalna glumica, te troje djece koje ima iz drugog braka, Izabelu, Rafaela i Angelu.
N1 pratite putem aplikacija za Android | iPhone/iPad i društvenih mreža Twitter | Facebook | Instagram.

Question: when is the next 4 svibnja coming out

Their

Question: when did saša anočić become a director

Their

Question: who is the director of 4 svibnja

Anočić , hrvatski glumac i redatelj ( * 1968.)hr.n1info.com , "" Preminuo hrvatski glumac i redatelj Saša

Their

Question: when did 4 svibnja start in croatia

Their

Question: where does the movie 4 svibnja take place

Their

Question: who is the author of 4 svibnja

Their

Question: where can i find the 4 svibnja website

Their

– Vojislav Sekelj , Croatian writer from Vojvodina ( * 1946 ) 2021 .

– Saša Anočić , Croatian actor and director ( * 1968.)hr.n1info.com , “ Preminuo croatian actor and director Saša Anočić ” , published on May 5 , 2021 , accessed on May 5 , 2021 .

– Vojislav Sekelj, hrvatski književnik iz Vojvodine (* 1946.) 2021. – Saša Anočić, hrvatski glumac i redatelj (* 1968.)hr.n1info.com, "Preminuo hrvatski glumac i redatelj Saša Anočić", objavljeno 5. svibnja 2021., pristupljeno 5. svibnja 2021. |}

– Vojislav Sekelj, Croatian writer from Vojvodina (* 1946) 2021. – Saša Anočić, Croatian actor and director (* 1968.)hr.n1info.com, “Preminuo croatian actor and director Saša Anočić”, published on May 5, 2021, accessed on May 5, 2021. Their


6. svibnja (6.5.) 126. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (127. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 239 dana.

 Događaji
 1527. – Vojska Karla V. opljačkala je Rim, čime je završilo zlatno doba talijanske renesanse.
 1889. – Eiffelov toranj svečano je otvoren na Svjetskoj izložbi u Parizu.
 1989. – Grupa Riva pobijedila na Pjesmi Eurovizije održanoj u švicarskoj Lausanni.
 1950. - Izbila Kordunaška buna, pobuna seljaka u tadašnjim kotarima Cazin, Velika Kladuša i Slunj protiv nasilne kolektivizacije, prisilna otkupa i visokih nameta.
 1991. – U Splitu održane demonstracije protiv JNA zbog blokade Kijeva i sudjelovanja u srpskoj pobuni.
1991. - Radnička akcija u Đuri Đakoviću. Radnici tvornice specijalnih vozila u Slavonskom Brodu spriječili su vojnike JNA odvesti tenkove iz tvorničkog kruga.():  06.05.1991. Radnici Đure Đakovića, njih 5000, tijelima spriječili JNA da preuzmu 21 tenk  035portal. 6. svibnja 2020. Pristuljeno 13. lipnja 2020.Borna Marinić: Radnici Đure Đakovića stali su pred JNA  Hrvatska katolička mreža. 6. svibnja 2020. Pristupljeno 13. lipnja 2020.
 1992. –  U Gružu u sudaru broda Aurore i trajekta Ilirije poginulo desetero ljudi od kojih troje maloljetne djece.
 2011. – Na Trgu bana Jelačića u Zagrebu srušen je Guinnessov rekord, a Hrvatska je postala zemlja s najvećim smješkom, koji se formirao od ljudskog štita. S više od 700 okupljenih građana, oboren je rekord iz Latvije i glavnog grada Rige s 515 sudionika.

 Rođenja 6. svibnja
 973. ili 978. – Henrik II. Sveti, njemačko-rimski car († 1024.)
 1758. – Maximilien Robespierre, francuski revolucionar († 1794.)
 1841. – Ivan Dežman, hrvatski književnik i liječnik († 1873.)
 1856. – Sigmund Freud, austrijski neurolog i utemeljitelj psihoanalize († 1939.)
 1871. – Victor Grignard, francuski kemičar i nobelovac († 1935.)
 1895. – Rudolph Valentino, američki filmski glumac († 1926.)
 1915. – Orson Welles, američki redatelj, glumac, scenarist i producent († 1985.)
 1940. – Jasna Melvinger, hrvatska književnica
 1953. – Tony Blair, britanski političar
 1961. – George Clooney, američki glumac, redatelj, scenarist i producent
 1965. – Marjan Mrmić, hrvatski nogometni vratar
 1978. – Frano Mašković, hrvatski glumac
 1985. – Chris Paul, američki košarkaš Smrti 6. svibnja
 1778. – Jean Baptiste Christophore Fusée Aublet –  francuski ljekarnik, botaničar i istraživač (* 1720.)
 1859. – Alexander von Humboldt, njemački prirodoslovac i istraživač (* 1769.)
 1879. – Bedřich Hrozný, češki arheolog i jezikoslovac
 1905. – Skender Fabković, hrvatski pedagog i pisac (* 1826.)
 1942. - Lilian Sheldon, engleska zoologinja (* 1862.)
 1951. – Élie Joseph Cartan, francuski matematičar (* 1869.)
 1992. – Marlene Dietrich, njemačko-američka glumica i pjevačica (* 1901.)
 1996. – Leo Joseph Suenens, belgijski kardinal (* 1904.)
 2007. – Đorđe Novković, hrvatski skladatelj (* 1943.)

 Blagdani i spomendani
 Dan grada Umaga
 Jurjevo

 Imendani

 Izvori

 006

in 1950.

in 1991.

Vjernici iz Garčina i Velike Kopanice hodočastili u Udbinu
Dvjestotinjak vjernika Velikokopaničkog i Garčinskog dekanata hodočastilo je u subotu 8. listopada 2022. u nacionalno svetište i crkvu Hr...
Dvjestotinjak vjernika Velikokopaničkog i Garčinskog dekanata hodočastilo je u subotu 8. listopada 2022. u nacionalno svetište i crkvu Hr...
Svjetsku molitvu krunice, na čast Blažene Djevice Marije od svete Krunice, 8. listopada mole muškarci u više od stotinu gradova u 3...
Danas, na osječkom Jugu II u neposrednoj blizini Muslimanskog groblja, bit će položen kamen temeljac za budući Islamski centar u Osijeku, ...
- Cikloturizam je najbrže rastuća grana turizma u Republici Hrvatskoj, a u Slavoniji i Baranji imamo idealne uvjete za razvoj cikloturizma. Poslj...
Grad Slavonski Brod, u suradnji s Brod-Turistom d.o.o., organizira tradicionalni 25. Katarinski sajam koji će se održati od 24. do 27. studenog 2...
Bijelo-crni su na gostovanju danas u Krapini protiv NK Zagorca upisali prvu ovosezonsku gostujuću pobjedu! Blatančić ...
Možda i najzanimljivija priča danas stiže nam preko granice - iz Bosanskog Broda. Naime, tamošnja policija izv...
Policijski službenici Policijske postaje Nova Gradiška, jučer su dovršili specifično kriminalističko istraživanje nad 50-godi&sc...
Na kolniku Državne ceste 53, u blizini Glogovice, jučer, u 18.40 sati, dogodila se prometna nesreća u kojoj je jedna osoba poginula. Pol...
Policijski službenik Policijske postaje Slavonski Brod s Ispostavom Vrpolje Mirko Čorak, dana 4. listopada, u Osnovnoj školi Antun Mihanov...
Na pružnoj dionici Okučani – Strizivojna-Vrpolje u tijeku su radovi na održavanju željezničke infrastrukture, i...
U sklopu programa "ERASMUS+" u Brodsko - posavskoj županiji, odnosno gradu Slavonskom Brodu, gostuju učenici iz Švedske, a doma�...
Ankica Tuđman, supruga Franje Tuđmana, prvog hrvatskog predsjednika, preminula je u 97. godini života Rođena je u sr...
Rat u Ukrajini i korištenje opskrbe fosilnom energijom kao oružja dramatično su povećali postojeću nestabilnost na energetskom trži&sca...

Question: when did the riva win the eurovision song contest

in 1950.

in 1991.

Question: when did the riva group win the eurovision song contest

in 1950.

in 1991.

Question: where did the riva group win the eurovision song contest

in 1950.

in 1991.

Question: who won the eurovision song contest in 1950

in 1950.

in 1991.

Question: where did the riva win the eurovision song contest in 1950

in 1950.

in 1991.

Question: in which country did the riva group win the eurovision song contest in 1950

in 1950.

in 1991.

The Riva group won the Eurovision Song Contest in Lausanne , Switzerland .

- The Kordunashka bear , the rebellion of the peasants in the Cazin , the Great Kladush and the Sun 's coatings against the violent collectivization , the forced rebellion and the high targets .

The Riva group won the Eurovision Song Contest in Lausanne, Switzerland. in 1950. - The Kordunashka bear, the rebellion of the peasants in the Cazin, the Great Kladush and the Sun's coatings against the violent collectivization, the forced rebellion and the high targets. in 1991.


12. svibnja (12.5.) 132. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (133. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 233 dana.

 Događaji
254. – Papa Stjepan I. naslijedio Lucija I.
907. – Abdicirao je kineski car Ai što označava kraj dinastije Tang
1364. – Osnovano Jagielonsko sveučilište
1743. – Marija Terezija okrunjena za Kraljicu Češke
1883. – Tunis postao francuski protektorat
1937. – Đuro VI. okrunjen za engleskoga kralja
1942. – Počela Druga bitka za Harkov
1992. - Zrakoplov agresorskog Jugoslavenskog ratnog zrakoplovstva projektilima gađao Ploče. Nije bilo stradalih, ali je nanio materijalnu štetu.():Prošlo je 28 godina od granatiranja Ploča  Portal Rogotin. 12. svibnja 2020. Pristupljeno 9. srpnja 2020.
2011. – U dvodnevni posjet Hrvatskoj stigao norveški kraljevski par Kralj Haralda V. i Kraljica Sonja od Norveške na Pantovčaku ih uz svečani doček, primili predsjednik Ivo Josipović u pratnji supruge Tatjane.

 Rođenja 12. svibnja
 1496. – Gustav I. Vasa, švedski kralj († 1560.)
 1803. – Justus von Liebig, njemački kemičar († 1873.)
 1820. – Florence Nightingale, engleska bolničarka († 1910.)
 1828. – Dante Gabriel Rossetti, engleski slikar i pjesnik († 1882.)
 1842. – Jules Massenet, francuski skladatelj († 1912.)
 1866. – Sveti Leopold Mandić, hrvatski svetac († 1942.)
 1879. – Milan Marjanović, hrvatski književnik, političar, filmski djelatnik († 1955.)
 1907. – Katharine Hepburn, američka glumica
 1909. – Branko Marjanović, hrvatski filmski redatelj i montažer († 1996.)
 1910. – Dorothy Hodgkin, engleska biokemičarka († 1994.)
 1915. – Brat Roger, švicarski svećenik († 2005.) Smrti 12. svibnja
 1838. – Jędrzej Śniadecki, poljski znanstvenik i književnik (* 1768.)
 1845. – August Wilhelm Schlegel, njemački književnik (* 1767.)
 1871. – Daniel-François-Esprit Auber, francuski skladatelj (* 1782.)
 1884. – Bedřich Smetana, češki skladatelj (* 1824.)
 2001. – Didi, brazilski nogometaš i trener (* 1929.)
 2008. – Irena Sendler, poljska humanitarka (* 1910.)
 2009. – Đurđica Cvitanović, hrvatska povjesničarka umjetnosti (* 1924.)

 Blagdani i spomendani

 Imendani

 Izvori

 012

Accessed on July 9, 2020.

in 2011.

Question: when is 12 svibnja coming out in cyprus

Accessed on July 9, 2020.

in 2011.

Question: where did king harald v and queen sonia arrive in croatia

Accessed on July 9, 2020.

in 2011.

Question: who is the queen of croatia in 12 svibnja

Accessed on July 9, 2020.

in 2011.

Question: in which country did king harald v and queen sonia visit in 2011

Accessed on July 9, 2020.

in 2011.

Question: who visited croatia in 2011

Accessed on July 9, 2020.

in 2011.

Question: king harald v and queen sonia come from which country

Accessed on July 9, 2020.

in 2011.

Question: who was the president of croatia in 2011

Accessed on July 9, 2020.

in 2011.

In a two - day visit to Croatia , the Norwegian royal couple King Harald V and Queen Sonia from Norway arrived at Pantovchak with a solemn touch , President Ivo Josipović received in accompaniment of his wife Tatiana .

Accessed on July 9, 2020. in 2011. In a two-day visit to Croatia, the Norwegian royal couple King Harald V and Queen Sonia from Norway arrived at Pantovchak with a solemn touch, President Ivo Josipović received in accompaniment of his wife Tatiana.


13. svibnja (13.5.) 133. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (134. u prijestupnoj godini).

Do kraja godine ima još 232 dana.

Događaji
 1497. – Papa Aleksandar VI. izopćio je vladara Firence i reformatora Girolama Savonarolu, koji je spaljen godinu dana kasnije.
 1830. – Ekvador je stekao neovisnost.
 1846. – Kongres Sjedinjenih Američkih Država proglasio rat Meksiku. (Američko - meksički rat)
 1917. – Gospa Fatimska se ukazala u portugalskom gradu Fatimi. Katolička Crkva službeno je priznala taj događaj.
 1981. – Mehmet Ali Ağca pokušava atentata na papu Ivana Pavla II. prilikom dolaska na trg sv. Petra u Rimu.
 1909. – Održana prva utrka Giro d'Italia.
 1940. – Drugi svjetski rat: Njemačka je vojska prešla rijeku Meuse i napala Francusku, da bi već nakon dva dana osvojila Pariz.
 1990. – Na stadionu Maksimir izbili izgredi između Bad Blue Boysa i Delija.
 1992. – Ubijena prva civilna žrtva rata u Zenici. Hitcem iz vatrenog oružja ubijena je dvogodišnja Matea Jurić (29. srpnja 1990. – 13. svibnja 1992.), za vrijeme blokade tadašnje vojne kasarne JNA u naselju Bilmišće.(boš.) N1 BiH FENA:Sjećanje na Mateu Jurić, prvu civilnu žrtvu rata u Zenici, 13. svibnja 2015. (pristupljeno 14. svibnja 2019.)

Rođenja 13. svibnja
 1717. – Marija Terezija, austrijska nadvojvotkinja, ugarsko-hrvatska i češka kraljica († 1780.)
 1882. – Georges Braque, francuski slikar († 1963.)
 1883. – Georgios Papanikolaou, grčki liječnik († 1962.)
 1920. – Miroslav Bulešić, hrvatski svećenik i mučenik († 1947.)
 1936. – Davor Rodin, hrvatski filozof i politolog
 1941. – Ritchie Valens, američki pjevač († 1959.)
 1964. – Andrea Baković, hrvatska glumica
 1967. – Melanie Thornton, američko-njemačka pop pjevačica († 2001.)
 1968. – Davor Svedružić, hrvatski glumac
 1969. – Siniša Ružić, hrvatski glumac
 1981. – Živko Anočić, hrvatski glumacSmrti 13. svibnja
 1539. – Izabela Portugalska, španjolska kraljica (* 1503.)
 1904. – Eugen Kumičić, hrvatski književnik i političar (* 1850.)
 1933. – Louis Theodor Richard von Schubert, njemački general i vojni zapovjednik (* 1850.)
 1948. – Milan Begović, hrvatski književnik (* 1876.)
 1961. – Gary Cooper, američki glumac (* 1901.)
 1981. – Vlado Antolić, hrvatski arhitekt i urbanist (* 1903.)
 2002. – Valerij Lobanovs'kyj, ukrajinski nogometaš i nogometni trener (* 1939.)

 Blagdani i spomendani

 Imendani

 Izvori

 013

The events of 1497.

in 1830.

Question: when was girolam savonarol burned

The events of 1497.

in 1830.

Question: who was burned in 1830

The events of 1497.

in 1830.

Question: who informed the ruler of florence of girolam savonarol's

The events of 1497.

in 1830.

Question: in which city was girolam savonarol burned in 1830

The events of 1497.

in 1830.

Question: how long did girolam savonarol live

The events of 1497.

in 1830.

Question: what happened to girolam savonarol

The events of 1497.

in 1830.

Pope Alexander VI informed the ruler of Florence and the reformator Girolam Savonarol , who was burned a year later .

The events of 1497. Pope Alexander VI informed the ruler of Florence and the reformator Girolam Savonarol, who was burned a year later. in 1830.


14. svibnja (14. 5.) 134. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (135. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 231 dan.

 Događaji
 1804. – Počela ekspedicija Lewisa i Clarka
 1892. – Fra Lujo Marun pronašao je dio kamene trojne pregrade s Pralikom Gospe Velikoga Zavjeta u Biskupiji kod Knina
 1948. – Proglašena Država Izrael
 1955. – Potpisan Varšavski ugovor
 2005. – Prva beatifikacija pape Benedikta XVI.

 Rođenja 14. svibnja
 1316. – Karlo IV. Luksemburški, car Svetog rimskog carstva († 1378.)
 1727. – Thomas Gainsborough, engleski rokoko slikar i grafičar († 1788.)
 1771. – Robert Owen, britanski društveni reformator,industrijalac i jedan od osnivača utopijskog socijalizma († 1858.)
 1897. – Roberto Bartini, hrvatski dizajner zrakoplova i znanstvenik († 1974.)
 1901. – René Strauwen, belgijski hokejaš na travi († 1960.)
 1922. – Franjo Tuđman, prvi hrvatski predsjednik († 1999.)
 1930. – Zlatko Madunić, hrvatski kazališni i filmski glumac († 1995.)
 1938. – Juraj Gracin, hrvatski talijanist i kroatist († 2021.)
 1943. – Jack Bruce, škotski skladatelj i pjevač
 1943. – Ólafur Ragnar Grímsson, peti predsjednik Islanda
 1944. – George Lucas, američki filmski redatelj
 1945. – Yochanan Vollach, izraelski nogometaš
 1950. – Veljko Barbieri, hrvatski gastronomski stručnjak i književnik
 1952. – Robert Zemeckis, američki filmski redatelj,producent i scenarist
 1953. – Norodom Sihamoni, kralj Kambodže
 1955. – Goran Moravček, hrvatski novinar i nakladnik
 1961. – Tim Roth, engleski glumac i redatelj
 1968. – Ranko Matasović, hrvatski jezikoslovac,keltist i indoeuropeist
 1969. – Cate Blanchett, australska glumica i kazališna redateljica
 1971. – Sofia Coppola, američka glumica,redateljica,scenaristica i producentica
 1973. – Giuliano, hrvatski pjevač
 1977. – Pusha T, američki reper i tekstopisac
 1980. – Zdeněk Grygera, češki nogometaš
 1982. – Ai Shibata, japanska plivačica
 1983. – Anahi, meksička glumica i pjevačica
 1983. – Uroš Slokar, slovenski profesionalni košarkaš
 1983. – Obiorah Odita, nigerijski nogometaš
 1984. – Mark Zuckerberg, američki računalni progamer, vlasnik-direktor i glavni kreator Facebooka
 1984. – Michael Rensing, njemački nogometni vratar
 1986. – Aljoša, umjetničko ime ukrajinske pop pjevačice Olene Kučer
 2003. – Karina Gükrer ,turska glumica i dječji model
  Smrti 14. svibnja
 1610. – Henrik IV., francuski kralj (* 1553.)
 1899. – Lars Fredrik Nilson, švedski kemičar i otkrivač skandija (* 1840.)
 1944. – Edel Quinn, irska katolička aktivistica (* 1907.)
 1974. – Ljubo Babić, hrvatski slikar, povjesničar umjetnosti i likovni pedagog (* 1890.)
 1991. – Aladár Gerevich, mađarski mačevalac, 7-struki Olimpijski pobjednik (* 1910.)
 1995. – Zlatko Madunić, hrvatski kazališni i filmski glumac (* 1930.)
 1998. – Frank Sinatra, slavni američki glumac i pjevač (* 1915.)

 Blagdani i spomendani
 Dan grada Murskog Središća
 Dan državnosti u Izraelu

 Imendani

 Izvori

 014

Question: who was the founder of utopian socialism

Question: when was robert owen born

Question: robert owen founded what in 1897

Question: who painted 14 svibnja in 1771

Question: when was thomas gainsborough born

Question: when was utopian socialism founded in europe

Question: what type of painting is thomas gainsborough

- Thomas Gainsborough , English rococo painter and graphicist ( † 1788 ) 1771 .

Robert Owen , British social reformator , industrialist and one of the founders of utopian socialism ( † 1858 ) in 1897 .

- Thomas Gainsborough, English rococo painter and graphicist († 1788) 1771. Robert Owen, British social reformator, industrialist and one of the founders of utopian socialism († 1858) in 1897.