Dubrovnik (lat. Ragusium) je grad na krajnjem jugu Hrvatske. Administrativno je središte Dubrovačko-neretvanske županije i jedno od najvažnijih povijesno-turističkih središta Hrvatske. Prema popisu iz 2011. godine imao je 42615 stanovnika;City of Dubrovnik . Dubrovnik.hr. Accessed on July 2, 2007 njih 90 % izjasnilo se Hrvatima.

Stari grad Dubrovnik nalazi se od 1979. godine na UNESCO-ovom popisu svjetske baštine.

Prosperitet grada Dubrovnika od najranijih vremena se temeljio na pomorskoj trgovini. U srednjem vijeku je kao Dubrovačka Republika bio jedini grad-država na istočnoj obali Jadrana koji je konkurirao Mletačkoj Republici. Uz svoje bogatstvo i diplomaciju, grad je postigao izvanredan stupanj razvoja, posebno tijekom 15. i 16. stoljeća. Dubrovnik je bio jedno od središta razvitka hrvatskog jezika i književnosti te su u njemu stvarali mnogi značajni hrvatski pjesnici, dramatičari, slikari, matematičari, fizičari i drugi učenjaci.

 Povijest

 Početci i širenje
thumb|mini|Pogled iz zraka na dubrovačku povijesnu jezgru
Postoji nekoliko teorija o osnutku Dubrovnika (lat. Ragusa), a općeprihvaćena je, da je Grad osnovan u 7. st., kada su se Latini iz grada Epidauruma (južnije od Dubrovnika, na istom je mjestu današnji Cavtat), sklonili pred navalom Avara i Slavena na hrid Laus, što znači stijena (Laus → Lausium → Rausium → Ragusium → Ragusa).Ragusa Kasnije su ti isti Slaveni izgradili naselje na južnim padinama brda Srđa, na kopnu preko puta hridi i nazvali ga Dubrava, što znači šuma duba (hrasta). Tijekom vremena su se naselja sve više povezivala, da bi se potpuno spojila u 11. st., nasuvši uski kanal, što ih je dijelio (današnja ulica Placa, tj. Stradun), a u 12. st. i 13. st. zaštitivši se potpuno obrambenim zidinama.
Prema nekim drugim teorijama i antičkim natpisima, Dubrovnik je možda osnovan i prije 3. st., kao malo naselje na otočiću Laus.

Danas postoje nove nedoumice u pogledu nastanka Dubrovnika, jer su se obje gore spomenute teorije pokazale pogrešnima. Prilikom renoviranja Katedrale, duboko ispod temelja današnjeg zdanja nađeni su ostatci dvije nekadašnje crkve, jedne za koju se i prije znalo, i druge, još starije, datirane u 5. stoljeće. Kao dodatak promjeni teorije je i otkriće dijela dubrovačkih zidina, također datiran u isto razdoblje. Prilikom sondiranja Straduna, utvrđena je činjenica, da otočić Laus nikada nije postojao, jer sam Stradun nije nasip nego prirodna pješčana plaža, koja se prostirala između brda Srđa i hridinastog područja (rečeni Laus). Nove spoznaje, kao i otkriće grčkih novčića i keramike pod Malim mulom u luci, čini se, potvrđuju teze nekih povjesničara, da početci sežu davno prije 7. st., tj. u doba starih Grka. Postavka dr. Ničetića, kojom on dokazuje neminovnost postojanja jedne antičke luke između Budve i Korčule dodatno je dala na vjerodostojnosti teze o nastanku naselja još u grčko vrijeme.

Dubrovnik je u početku bio u sastavu Dalmatinskog temata i priznaje vlast Bizanta. Prvi se puta u ispravama spominje 850. g.
Nikola Zvonimir Bjelovučić pisao je o Crvenoj Hrvatskoj i Dubrovniku 1929. godine. U radu je objavio poglavlje o staroj kraljevskoj crkvi sv. Stjepana iz polovice 10. st., hrv. kralju Stjepanu Miroslavu i njegovoj supruzi kraljici Margariti u Dubrovniku 948. godine, njihovoj zadužbini, kraljevo darivanje Župe do Orašca, grobu kraljice Margarite u Dubrovniku gdje je živjela kao duvna i komadu sv. Križa koji je kraljica Margarita darovala te o starohrvatskim crkvama na području Dubrovnika.Nikola Zvonimir Bjelovučić: Crvena Hrvatska i Dubrovnik, Matica hrvatska Zagreb, 1929., str. 5-44, Knjižnica FOI (pristupljeno 23. travnja 2017.)

Oko 992. g. spalio ga je car Samuilo. Krajem 10. st. osniva se dubrovačka nadbiskupija i metropolija. Tada postaje crkveno neovisan od Splita. Od 1205. g. Mletačka Republika, koristeći križarski pohod, vlada Dubrovnikom, što traje do 1358. g. U vrijeme mletačke vlasti, Dubrovčani dižu tri bune, ali se nisu mogli osloboditi mletačkog gospodstva.

Iako je priznavao mletačku vlast, Dubrovnik je uspio sačuvati autonomiju, jer je birao Malo i Veliko vijeće, Senat te ostale organe gradske samouprave. Komuna je 1272. g. dobila statut. U Dubrovniku se vrlo rano razvija trgovina, posebno sa zaleđem i to ponajprije s Bosnom u doba Kulina bana.

Stanovništvo se dijeli na bogatu vlastelu: patricije (nobiles cives), gradski puk - pučane, obično na poslovima trgovaca i kapetana, kao i pisara, i kmetove, seljake koji rade za vlastelu - obrađuju zemlju. Patriciji se pokušavaju zatvoriti unutar sebe, no posljedica toga je odumiranje vlastelinskih porodica. Morali su popustiti te sklapati brakove s pučanstvom.

U vrijeme uspona Raške uspješno se branio od njenih napadaja. U 13. st. vlast Dubrovnika raste na šire gradsko područje i susjedne teritorije. Tako se Lastovo dobrovoljno priključuje Dubrovniku, a od 1333. g. u sastavu Dubrovačke Republike je i Stonski rat, tj. Pelješac sa Stonom. Srpski Car Dušan prepustio je Dubrovniku kontrolu nad Stonskim ratom (Pelješcem) uz naknadu od 500 perpera, plaćanje poreza. Godine 1345. i Mljet ulazi u sastav Republike.

Ston je imao veliko strateško značenje za Dubrovnik, jer je tako mogao kontrolirati plovidbu oko ušća Neretve i u Mljetskom kanalu. Prostor od Stona do Zatona Dubrovnik je osigurao kada je početkom 14. st. od Bosne kupio Primorje i početkom 15. st. Konavle (primorski dio 1333., a konavoski dio s tvrđavom Soko te Cavtatom i Obodom 31. prosinca 1426.). Tada su utvrđene granice Republike koju od kraja 15. st. priznaju svi dubrovački susjedi.

Dubrovnik je potpisao brojne međunarodne ugovore s talijanskim gradovima (posebno s Pisom) i ostalim susjedima u zaleđu (Bosna, Srbija), većinom osiguravajući prevlast i povlašten položaj dubrovačkih trgovaca.

Zadarskim mirom 1358. g., Mletačka Republika se odrekla svih posjeda na istočnoj obali Jadrana u korist Hrvatsko-Ugarske Kraljevine. Dubrovnik je, u uspješnom diplomatskom potezu, prihvatio simboličnu vrhovnu vlast kralja (Ludovika I.), koja nije Hrvatsko-Ugarskoj davala doslovno nikakav utjecaj nad komunom i plaćao im je danak od 500 dukata, čime se zaštitio i od nasrtaja Venecije.

Od tog vremena Dubrovnik sve više izgrađuje svoju samostalnost i neovisnost. Kneza biraju sami Dubrovčani, a nakon smrti Ludovika I. 1380. g. razvija se u samostalnu i priznatu Republiku.

 Procvat Dubrovačke Republike
Dubrovačka Republika je bila patricijska aristokratska republika u kojoj je vlast imala vlastela sakupljena u Velikom vijeću (parlament). Veliko vijeće je biralo gradsko činovništvo - Vijeće umoljenih (Senat) koje se brinulo za vanjske poslove, te Malo vijeće (izvršna vlast). Knez se birao na 1 mjesec kako bi se spriječila ikakva korupcija. Nije bilo stalne vojske, nego su bili samo redari i straža, a ako je bilo potrebno, uzimali su se plaćenici. Dubrovnik je donio uredbu o ukidanju ropstva i zabrani prijevoza robova 27. siječnja 1416. godine, što je prva zabrana ropstva u Europi te prvi priznaje neovisnost SAD. U 15. st. imao je oko 40.000 stanovnika, što ga je činilo jednim od većih gradova u Europi (London oko 50 000, Firenca preko 100 000).

Dubrovačka Republika doživljava svoj procvat u 16. st., kada Dubrovčani uspješno uspostavljaju trgovačke veze s Turcima (iako im plaćaju danak, zadržavaju slobodu, neovisnost i povlastice slobodne trgovine na cijelom području Osmanskog Carstva. Dubrovčani su već od ranije imali svoja uporišta na Balkanu i uspješno razvijaju trgovinu s Turskom, ali i Italijom i Španjolskom.

U bugarskom glavnom gradu Sofiji, postojala je crkva sv. Marije i sv. Vlaha, koju je puk nazivao "Dubrovačka crkva", i koja je dugo vremena bila jedino mjesto u Osmanskom Carstvu u kojem je kršćanima bilo dopušteno služenje euharistija.

Trguje se rudarskim, poljodjelskim i stočarskim proizvodima, manufakturnom robom, solju i dr. U 16. st. Dubrovnik je imao jaku mornaricu (oko 180 brodova), po jačini i veličini treću u svijetu. Dubrovački su brodovi prevozili robu stranih trgovaca, plovili obalama Sredozemnog mora i stizali sve do Engleske, a postoji i dokazani slučaj da je dubrovačka karaka došla do obale Sjeverne Amerike, gdje su se pomorci pomiješali s lokalnim stanovništvom. Također je poznata i jedina dubrovačka kolonija u svijetu, u selu Gandaulim, kod Stare Goe u Indiji, još stoji Crkva sv. Vlaha, zaštitnika Dubrovačke Republike i Dubrovčana.

Temelj gospodarstva Dubrovnika činila je posrednička trgovina i pomorstvo, ali i obrti i veleobrt. U 15. st. organiziraju se prve radionice za proizvodnju sukna, stakla i sapuna. U to vrijeme Dubrovnik je imao i prosvjetne, socijalne, komunalne i gospodarske ustanove.
U starom putopisu sir Richarda Guylforda hrvatskom obalom 1506. godine koji je sastavljao prigodom hodočasničkoga putovanja u Palestinu koje mu je bilo krinka za informiranje o mletačkoj ratnoj brodogradnji, Guylford o Dubrovniku piše kao o hrvatskome gradu. Nedvosmisleno ga je locirao u hrvatsko kraljevstvo. U istom zapisu ne pravi razliku između Slavonije i Dalmacije, za koje drži da se teritorijalno poklapaju – osim što je 'Dalmacija' dakako stariji i više rasprostranjen termin. Drugo, on cijelu 'Slavoniju ili Dalmaciju' naziva 'hrvatskom pokrajinom'.Razgovarao Josip Jović: E. Pivčević: Zadar prijestupni, Dubrovnik hrvatski grad. S dr. Edom Pivčevićem o putovanju sir Richarda Guylforda hrvatskom obalom 1506. godine i drugim srednjovjekovnim putopisima, razgovor s dr Edom Pivčevićem, Hrvatsko kulturno vijeće, 28. svibnja 2015.

U 16. st. zahvaljujući trgovini i pomorstvu, u Dubrovniku se akumuliraju znatna financijska sredstva. Utemeljuju se jača trgovačka i pomorska poduzeća, ali se i produbljuju socijalne razlike između pučana, pa se bogatiji izjednačuju s vlastelom. Dubrovnik se izgrađuje prihodima od obrta i trgovine.

U Dubrovniku je najviše poštovana bila sloboda. Imao je svoju zastavu (s likom zaštitnika sv. Vlaha i drugu s natpisom"LIBERTAS - lat. Sloboda"), grb i vojsku. Uspostavio je razgranatu mrežu diplomatskih i trgovačkih predstavništava u mnogim europskim zemljama. Njihove interese na dvorovima europskih vladara zastupaju njihovi poklisari, dok konzulati štite interese dubrovačkih pomoraca.

Važan saveznik dubrovačke slobode bila je Španjolska, a najveći neprijatelj njegovoj neovisnosti i slobodi Venecija.
U drugoj polovici 16. st. opada moć Dubrovnika. Uzroci su velika zemljopisna otkrića i revolucija cijena koja obezvrijeđuje novac. Dubrovački bankari manje ulažu u brodarstvo i obrt, jer nedostaje kapitala, a konkurencija francuskih, engleskih i nizozemskih pomoraca je sve veća.

U Dubrovniku se između 1627. i 1701. godine kovao Artiluk, srebreni novac.

 Opadanje

Godine 1667. Dubrovnik je gotovo uništio snažan potres u kojem je stradao velik broj Dubrovčana, dok je mnogo zgrada porušeno.

Potres 1667. nije bio jedini događaj koji je uzrokovao opadanje moći Dubrovačke Republike, naime otkrićem Amerike trgovački su se putevi premjestili na Atlantik, izgradnja splitske skele od strane Mlečana te činjenica, da više nisu imali monopol na trgovinu s Turcima jedni su od glavnih uzročnika. Potres, a nedugo zatim i požar, samo su kruna svih nedaća koje su u to doba pogodile Dubrovnik.

mini|Placa, Stradun
Nakon višestoljetnog uspješnog balansiranja između dviju velesila u svom okružju - Mletačke Republike i Otomanskog Carstva, opća europska ofenziva na Turke (poraz pod Bečom 1683., kod Mohača 1687.) odrazila se i na Dubrovnik, jer su Mlečani iskoristili slabost Turaka i uzimanjem trebinjskog kotara posve odrezali Dubrovnik od Turskog Carstva i doveli ga u vrlo tešku situaciju. Međutim, mirom u Srijemskim Karlovcima 1699. morala se Mletačka Republika povući iz Popova polja i vratiti ga Turcima, a tom je prilikom provedeno prvo sustavno razgraničenje Turske i Venecije u Dalmaciji. Dubrovčani su se još jednom, ponajprije vještom diplomacijom, oslobodili opasnosti, da ih Mletačka Republika okruži i odvoji od zaleđa.

Mirom u Požarevcu 1718. Dubrovčani su turcima prepustili koridor između Neuma i Kleka koji je ostao Turcima,kao ne bi bili u izravnom dodiru s uvijek prijetećim mlečanima. Tako su se Dubrovčani i fizički odvojili od mletačkih posjeda u Dalmaciji. Tijekom ratovanja s Turcima (1683. – 1699.) Dubrovčani su se odlučili ponovno prihvatiti simboličnu vrhovnu vlast ugarsko-hrvatske krune i obnavljaju ugovor iz 1358. g. U 18. st. ponovno jača dubrovačko gospodarstvo i Dubrovnik izgrađuje jaku mornaricu. Orijentaciju velikih europskih pomorskih sila na Atlantik Dubrovnik koristi za tranzit na Sredozemnom moru, ali su njegovi brodovi plovili i preko Atlantika do Amerike.

U 18. st. Dubrovnik ima više od 85 konzulata. Najjači gospodarski činitelj bilo je građanstvo, jer se vlastela nakon potresa 1667. g. prorijedila.

 Nestanak Dubrovačke Republike

mini|Karta Dubrovačke Republike prije ukidanja 1808. godine.
Početkom 19. st. na sceni Europe pojavljuje se Napoleon, što bitno utječe i na povijest Dubrovnika. Dana 26. svibnja 1806. vojska francuskog generala Lauristona nedopušteno je ušla na teritorij neutralne Dubrovačke Republike, a sljedećeg dana je na prijevaru ušla u Grad, tražeći da se samo odmori i okrijepi na putu za tadašnje francuske posjede u Boki kotorskoj. Umjesto toga, odmah je okupirala Grad u ime Napoleona. Vrlo brzo nakon početka francuske okupacije, ruska i crnogorska vojska ušla je na dubrovački teritorij i počela se boriti s francuskom vojskom, pljačkajući i paleći sve na putu. To je kulminiralo opsadom okupiranog Grada (u kojoj je na njega palo 3000 topovskih kugla). 31. siječnja 1808. maršal Auguste Frederic Louis Viesse de Marmont izdao je proglas da ukida Dubrovačku Republiku, unatoč protivljenju vlasti Republike, i da pripaja dubrovački teritorij Kraljevstvu Italiji (marionetskoj državi Francuskog Carstva), iz kojega je naknadno izdvojen te zajedno s Istrom, Dalmacijom te slovenskim zemljama udružen u Napoleonove Ilirske provincije. Marmontu je Napoleon dao novostvorenu titulu "vojvoda dubrovački" (Duc de Raguse).

Nakon sedam godina francuske okupacije, ohrabreni dezertiranjem francuskih trupa nakon propale invazije na Rusiju i ponovnog ulaska Austrije u rat, sve dubrovačke društvene klase, pod vodstvom vlastele, ustale su na opći ustanak protiv okupacije. 18. lipnja 1813. zajedno s britanskim saveznicima natjerali su na predaju francuski garnizon na otoku Šipanu, zatim i u Stonu te na Lopudu, nakon čega se ustanak proširio kopnom Republike, počevši s Konavlima.. Tada su počeli opsadu Grada, uz pomoć Britanske mornarice s brodovima HMS Bacchante i HMS Saracen, pod zapovjedništvom kapetana Williama Hostea, a ubrzo se ustanku pridružilo i stanovništvo unutar opkoljenog Grada. Austrijsko Carstvo je poslalo svoje trupe pod zapovjedništvom generala Todora Milutinovića pod izlikom da su došli pomoći svojim dubrovačkim saveznicima, međutim, kao što se ubrzo pokazalo, zapravo su htjeli francusku okupaciju Dubrovnika zamijeniti vlastitom. Zaveli su jednog od privremenih guvernera Republike, Vlaha (sina Brnje) Kabogu, obećanjima moći i vlasti (koje nije dugo uživao, nego je umro u sramoti, od naroda otad zvan "Traditur" - izdajica), te su ga uspjeli uvjeriti da vrata s istočne strane ostanu zatvorena dubrovačkim ustanicima koji su se tamo okupili, a da kroz vrata na zapadu uđu austrijske snage (bez dubrovačkih vojnika) kako bi okupirale Grad, nakon što se predao francuski garnizon od 500 vojnika pod zapovjedništvom generala Montricharda.

Nakon toga, barjak svetoga Vlaha vijorio se uz austrijsku i britansku zastavu, ali samo dva dana, jer je 30. siječnja general Milutinović naredio gradonačelniku Sabu Giorgi da ga spusti. U patriotskom zanosu Giorgi, koji je bio zadnji knez Republike prije francuske okupacije, odbio je skinuti barjak, "jer ga je pripeo (podigao) narod", i nijedan Dubrovčanin to nije htio učiniti, čak ni nakon što su im zaprijetili oružjem, nego su barjak skinuli austrijski vojnici.

Iako vlada Dubrovačke Republike nikad nije potpisala kapitulaciju niti se odrekla suvereniteta, što je po pravilima Klemensa von Metternicha koje je Austrija usvojila za Bečki kongres značilo da je trebala biti obnovljena, Austrijsko Carstvo je uspjelo uvjeriti druge saveznike da mu dopuste da zadrži teritorij Dubrovačke Republike Dok su mnogi manji i manje važni gradovi i bivše države bili primljeni na Kongres, to pravo je odbijeno predstavniku Dubrovačke Republike. Sve to je bilo u potpunoj suprotnosti sa svečanim ugovorima koje su austrijski carevi potpisali s Republikom: prvi potpisan 20. kolovoza 1684., u kojem car Leopold I. Republici obećava i jamči nepovredivu slobodu ("inviolatam libertatem"), te drugi iz 1772., u kojem carica Marija Terezija obećava zaštitu i poštovanje nepovredivosti teritorija i slobode Dubrovačke Republike.

 Novija povijest
Kad je 1815. službeno prestala postojati Dubrovačka Republika, njezin je teritorij pripojen Kraljevini Dalmaciji, kojoj je kulturno i povijesno oduvijek pripadao. Ona je zajedno s Hrvatskom i Slavonijom činila Trojednu kraljevinu Hrvatske, Dalmacije i Slavonije, koja je do 1918. bila u sastavu Habsburške Monarhije, odnosno Austro-Ugarske.

Zanimljiv je detalj kako je Grad dugo bio neosvijetljen, a ferali i početci javne rasvjete počeli su se koristiti tek u zadnjem desetljeću 19. stoljeća. Do tada mali broj ferala koji su postojali u Gradu građanima nije mogao pružiti sigurnost kako bi i noću mogli prolaziti ulicama. Do 1870. godine u gradu je postojalo tek 45 ferala pa su grad i predgrađe bili slabo osvijetljeni, nakon spomenute godine broj ferala se povećao na 150, a umjesto ulja kao rasvjetno se gorivo koristio se petrolej. 'Užigač ferala' ih je palio u sumrak, a gorjeli su dok je u njima bilo goriva. U ljetno vrijeme, kao i u vrijeme mjesečine, ferali se nisu palili. I pored povećanog broja tih rasvjetnih tijela postavljenih na kamene i željezne stupove, rasvjeta je bila i oskudna i kratkotrajna, pa je već 1895. Frano Gundulić, tadašnji općinski načelnik, donio odluku o dopuštenju uvođenja električne rasvjete. Dne 1. lipnja 1901. zasjala je prva električna žarulja na Stradunu.

Kada se u Dubrovniku oblikovala jezgra pristaša buduće Narodne stranke. Od proglašenja ustavnosti 1860. narodnjački je krug u Dubrovniku, na čelu s Perom Čingrijom te Nikom i Rafom Pucićem, prednjačio u ostvarivanju ciljeva Narodne stranke, koja je 1869. pobijedila na općinskim izborima, a hrvatski je jezik kao nastavni uveden u dubrovačku gimnaziju. Poslije su procesi nacionalne diferencijacije doveli do »srbokatoličko-autonomaške koalicijske vlasti u dubrovačkoj općini 1890.–1899. Konsolidaciji Narodne (hrvatske) stranke pridonijela je skupina mladih pravaša na čelu s Franom Supilom. Nova je politička skupina uvjerljivo pobijedila na izborima 1899. godine.

Nakon Prvog svjetskog rata, raspadom Habsburške Monarhije, Dubrovnik, zajedno s cijelom Hrvatskom, biva dijelom Države Slovenaca, Hrvata i Srba, koja 1. prosinca 1918. postaje Kraljevina SHS, te 1929., konačno Kraljevina Jugoslavija. Podjelom te zemlje na 33 oblasti, Vidovdanskim ustavom 1921., osniva se 1923. dubrovačka oblast. Ona proglašenjem diktature postaje dijelom Zetske banovine, sa sjedištem u Cetinju. Konačno, 1939., stvara se posebna Banovina Hrvatska, čiji su dijelovi i Dubrovnik i okolica. Velikosrpski i jugounitaristički krugovi nisu blagonaklono gledali na to što im je Dubrovnik izmakao. Najutjecajnija hrvatska stranka HSS je tih godina bio podijeljen i nesložan i ta je nesloga riješena tek nakon posjeta tajnika HSS-a Jurja Krnjevića Dubrovniku 2. svibnja 1940., kad je uspio ujediniti tri gradske organizacije u jednu (Gruž, Pile, Dubrovnik i Grad).Političko opredjeljenje birača kotara Dubrovnik 1931. – 1940., Časopis za suvremenu povijest br.1/2011., piše: Franko Mirošević
200px|desno|mini|Uskotračna željeznica nekad je jednim svojim krakom završavala u Dubrovniku (fotografija iz 1967. godine)

Godine 1941., proglašenjem Nezavisne Države Hrvatske, njezinim dijelom postaje Dubrovnik. On je bio sjedište Velike župe Dubrave. Većina Dubrovčana diže ustanak protiv fašističke NDH, te se pridružuje ilegalnom antifašističkom pokretu kojeg su vodili Narodnooslobodilačka vojska i partizanski odredi Jugoslavije. U Dubrovniku je bio prisutan fašistički teror. Nakon pada fašista, u listopadu i studenom 1944. godine na otocima Daksi, Korčuli i Jakljanu te poluotoku Pelješcu, kao i na Orsuli u Dubrovniku, komunisti su likvidirali 109 civila i 78 pripadnika vojnih snaga. Većina ubijenih bili su članovi HSS-a uz svećenike, među kojima je bio Petar Perica, autor crkvenih pjesama "Zdravo Djevo, Kraljice Hrvata" i "Dok nebesa nek se ori".O Petru Perici https://web.archive.org/web/20070609150017/http://www.ffdi.hr/mep/07-srce_isusovo/SRCE-perica.htm Od ulaska partizanskih snaga u Dubrovnik vrši se sustavna represija na hrvatsku katoličku mladež koja kulminira 12. travnja 1947. uhićenjem više od 90 Dubrovčana.

Završetkom rata i osnivanjem komunističke Demokratske Federativne Jugoslavije, Dubrovnik je grad u Narodnoj Republici Hrvatskoj.

U srednjoj i istočnoj Europi počinje slabiti sovjetski politički i društveni sustav. Tada u Hrvatskoj počinje djelovati organizirani pokret kojemu je bio cilj slobodna demokratska Hrvatska, koju više nitko neće gospodarski izrabljivati ni nacionalno ugnjetavati. Godine 1990. održani su višestranački izbori, kojom je srušen komunizam u Hrvatskoj. Najviše je glasova dobila Hrvatska demokratska zajednica, pod vodstvom Franje Tuđmana. Iz Dubrovnika su u Hrvatski sabor izabrani jedan nezavisni kandidat i trojica zastupnika s liste HDZ-a. 1991. održan je referendum na kojem se većina Dubrovčana opredijelila za neovisnu Hrvatsku. Istovremeno je proveden i popis stanovništva, po kojem u dubrovačkoj općini živi 70 602 stanovnika, od toga 58 300 Hrvata, 4 735 Srba, te Muslimani i druge nacionalnosti. Znajući za skori rat, većina Srba seli u Republiku Srpsku i Crnu Goru.

 Domovinski rat

desno|mini|Zemljovid grada s oštećenjima nastalim u Domovinskom ratu.
Dana 1. listopada 1991., pripadnici JNA iz Trebinja, te crnogorski dobrovoljci - počinju oružani napad na Dubrovnik, s ciljem stvaranja velike Srbije. Grad je svakodnevno bombardiran, a najžešće je bilo 6. prosinca 1991. Dana 20. travnja 2012. godine gradonačelnik Trebinja Dobroslav Ćuk izrazio je žaljenje za događaje od prije dvadeset godina te zanijekao da je riječ o ispricihttp://www.vecernji.hr/vijesti/gradonacelnik-trebinja-zali-zbog-ratne-stete-dubrovniku-clanak-400616 za počinjena nedjela.

Od granata je nepovratno stradao križ na Srđu. Isto tako, oštećena je Onofrijeva česma, franjevački i dominikanski samostan, crkva sv. Vlaha i druga svetišta, Arhiv, hoteli, električne instalacije i brojne druge zgrade. Međutim, vrlo brzo je došla pomoć UNESCO-a, te je grad savršeno obnovljen.

Američki se zrakoplov USAF CT-43 srušio u blizini Dubrovnika, 3. travnja 1996. godine. Pri tome je poginulo 34 putnika, među kojima je bio američki ministar trgovine Ron Brown i novinar New York Times-a Nathaniel Nash.

 Povijest pomorstva
Prvi podatci o dubrovačkom pomorstvu potječu iz 782. godine, spomenom gradnje dubrovačkih arsenala,Ranjina, Nikola, Ljetopis dubrovački, Prijevodi najstarijih kronika, prijevod P. Bokarice, Knjiga I., Dubrovnik, 1988., str. 327. potom u 9. stoljeću u vezi s odbijanjem petnaestomjesečne saracenske opsade (866./67.), i ponovo 871., kada su dubrovački brodovi prevezli vojku i na taj način sudjelovali zajedno s bizantskom i hrvatskom mornaricom pod knezom Domagojem u oslobađanju Barija od Saracena.Foretić, V., Povijest Dubrovnika do 1808., Knjiga I., Nakladni zavod Matice hrvatske, Zagreb 1980., str. 19. Dubrovački su se brodovi ponovo sa Saracenima sukobili 1032. godine kad su značajno doprinijeli u pobjedi bizantske flote.Foretić, V., Povijest Dubrovnika do 1808., Knjiga I., Nakladni zavod Matice hrvatske, Zagreb 1980., str. 38. U prvoj polovici 10. st. Konstantin VII. Porfirogenet dubrovačke brodove iz 9. st. zove korablje (lat. carabus). Ugovorne isprave s različitim primorskim gradovima i pomorskim zemljama iz 11. st. svjedoče da je Dubrovnik već tada imao razvijenu sredozemno pomorsku trgovinu koja je jačala i za mletačke vlasti u 13. i 14. st. Dubrovački brodovi (barkusij, galijun, karaka, koka, nava, urka i dr.) bili su uzor i najjačim pomorskim silama toga vremena. Prateći razvoj trgovačke flote, Republika je tijekom 15. st. utemeljila više od 20 konzulata, najviše u lukama na Apeninskom poluotoku i na Siciliji. Trgovačka je flota bila na vrhuncu razvoja, a u svjetskoj pomorskoj trgovini Dubrovnik je zauzeo vodeće mjesto, razvijajući se u svjetsko pomorsko središte. Njegova trgovačka mornarica imala je u 16. st. od 170 do 200 većih brodova, na kojima je bilo uposleno oko 4000 pomoraca, i premašivala je potrebe domaćih trgovaca. Dubrovački su brodovi plovili u sve veće talijanske, francuske i španjolske luke, dopirući na zapadu do Engleske i Flandrije, zatim u grčke, egejske i osmanske luke u Siriji i Egiptu, te u portugalske posjede u Indiji. U više od 60 sredozemnih luka Dubrovačka Republika imenovala je svoje konzule koji su štitili interese dubrovačkih trgovačkih skupina. Razvoj pomorstva pažljivo su nadzirali posebni magistrati. Zahvaljujući pomorstvu razvila se brodogradnja, pa su se dubrovački jedrenjaci, cijenjeni na cijelome Sredozemlju, gradili u gruškom brodogradilištu, otvorenom 1525., i na otočkim brodogradilištima Lopuda i Šipana. Potkraj 16.st., dubrovačko brodarstvo i trgovina postupno su počeli nazadovati zbog pojave manjeg, ali ekonomičnijeg francuskog, engleskog i nizozemskog brodovlja na Levantu, te učestala gusarenja Berbera i Ulcinjana. 1599. Republika je raspolagala s 52 broda duge plovidbe od oko 21000 kola nosivosti što je predstavljalo smanjenje od 10000 kola u odnosu na razdoblje 1570. – 1585. Opadanje dubrovačke flote nastavilo se, pa je polovicom 17.st. ona imala svega 100-120 brodova ukupne nosivosti 12000 kola, s malim brojem brodova iznad 100 kola. Do 1695. dubrovačka trgovačka mornarica svela se na samo 75 brodova, a na prijelazu u 18.st. pod dubrovačkom zastavom bilo je svega 40 jedrenjaka od samo 2900 kola ukupne nosivosti. U tome razdoblju najveći broj dubrovačkih konzulata prestalo je djelovati. Preokret je nastao kada su Dubrovčani manjim brodovima intezivirali posredničku trgovinu s bližim talijanskim gradovima Papinske Države: Anconom, Barijem i Barlettom te Napuljem i grčkim lukama. Pomorski kapital sve više prebacivao u Dubrovačko primorje (Slano), Konavle (Cavtat) i osobito na Pelješac (Orebić), pa su od 1640. – 80. Pelješčani upravljali s čak 2/3 brodova pod zastavom sv. Vlaha. Do poleta dubrovačkoga izvanjadranskoga brodarstva došlo je sredinom 18.st., pa su Dubrovčani 1750. imali oko 150 brodova na kojima je bilo uposleno oko 2200 pomoraca, a do kraja st. na Sredozemlju je ponovno bilo otvoreno osamdesetak konzulata. Pravna pitanja u vezi s brodarstvom i pomorstvom bila su uređena, prilikom osnutka Pomorskog ureda, Pravilnikom Dubrovačke Republike o nacionalnoj plovidbi (1745., tiskanom 1784.). Dubrovački brodovi plovili su tada od Carigrada, Aleksandrije i Livorna do Marseillea i španjolske obale, a posjećivali su i američke atlantske luke New York, Philadelphiju i Baltimore. Prema knjizi Aroboraggi zamjetno je stalno povećavanje broja brodova od početka 19.st. do 1805., pa kada je bilo upisano 278 brodova ukupne nosivosti 24772 kara, a prema izvještaju pjesnika i pisca Bara Propera Bettere, Republika je uoči pada imala ukupno 350 brodova, od toga 80 za kabotažu (do 16 tona) i 270 brodova duge plovidbe s prosječnom nosivošću od približno 250 tona. Unatoč katarstrofalnim posljedicama što su ih za dubrovačko pomorstvo donijeli slom Republike i razdoblje francuske vlasti, Dubrovnik je sve do 1850-ih ostao glavnim pomorskim brodograđevnim trgovačkim središtem Kraljevine Dalmacije. Uspon je uslijedio s pojavom novih brodovlasnika, pogotovo na Pelješcu (Flori, Mimbelli, Kovačević, Bjelovučić i dr.). Osnivanjem Pelješkog pomorskog društva u Orebiću 1865., koje je do likvidacije 1891. imalo više od 30 jedrenjaka, i Dubrovačkoga pomorskoga društva u Dubrovniku (postojalo od 1869. do 1889.), pokušavalo se koncentrirati kapital u brodarstvu, ali je zbog parobrodarske konkurencije vrlo brzo došlo do propasti tih društava. Nakon nabave prvoga parobroda Dubrovnik (219 Brt) godine 1880., osnovana je Dubrovačka parobrodska plovidba (1889.), a s njom i nova društva Unione (1890.) i Naprijed (1894.), koja su se u Prvom svjetskom ratu udružila s Dubrovačkom plovidbom. Uoči Prvog svjetskog rata ona je imala 6 brodova s 3250 Brt, a tijekom rata nije poslovala. Između dvaju svjetskih ratova, uz Dubrovačku plovidbu, osnivala su se nova društva Slobodna plovidba, Rad, Jugolevant, Prvo dalmatinsko trgovačko društvo. U tome razdoblju razvijala se obalna plovidba s putničkim brodovima i duga plovidba s teretnim brodovima (1945. imala je 10 teretnih brodova duge plovidbe i 14 putničkih brodova obalne plovidbne.). Nakon Drugog svjetskog rata, centralizacijom trgovačke mornarice 1946. flota je bila dodijeljena Jugoliniji, novosnovanoj jedinstvenoj brodarskoj tvrki u Rijeci, 1951. bilo je osnovano Pomorsko-transportno poduzeće Dubrovnik (pripojeno 1962. Atlanstkoj plovidbi); Atlantska plovidba bila je osnovana 1955., a od 1995. djeluje kao dioničko društvo te raspolaže flotom od 20 brodova (1997.).

 Uprava i politika
Upravna tijela Grada Dubrovnika su: Gradsko vijeće i Gradonačelnik (vijećnici i gradonačelnik biraju se neposredno na četverogodišnji mandat). Grad Dubrovnik ima 7 upravnih odjela i 3 službe (pročelnike upravnih odjela, temeljem javnog natječaja, imenuje gradonačelnik).

 Naselja u sastavu Grada Dubrovnika
Grad Dubrovnik bez Dubrovnika se sastoji od 31 naselja. To su:
 Bosanka
 Brsečine
 Čajkovica
 Čajkovići
 Donje Obuljeno
 Dubravica
 Gornje Obuljeno Gromača
 Kliševo
 Knežica
 Koločep
 Komolac
 Lopud
 Lozica
 Ljubač Mokošica
 Mravinjac
 Mrčevo
 Nova Mokošica
 Orašac
 Osojnik
 Petrovo Selo
 Pobrežje Prijevor
 Rožat
 Suđurađ
 Sustjepan
 Šipanska Luka
 Šumet
 Trsteno
 Zaton

Gradski kotari
Grad Dubrovnik (uže gradsko područje) sastoji se od osam gradskih kotara:

 Ploče-Iza Grada
 Grad Pile-Kono
 Lapad Montovjerna
 Gruž Komolac
 Mokošica

Mjesni odbori
Područje Grada Dubrovnika izvan užega gradskoga područja čini 17 mjesnih odbora:

 Bosanka
 Brsečine
 Dubravica
 Gromača
 Kliševo
 Koločep
 Lopud
 Ljubač Mravinjac
 Mrčevo
 Orašac
 Osojnik
 Riđica
 Suđurađ
 Šipanska Luka
 Trsteno
 Zaton

 Zemljopisni položaj

Regija: Dubrovačko područje/Dubrovnik
Koordinate: 42°38'26" s.z.š., 18°06'35" i.z.d.
Površina: 143,35 km2

Dubrovnik se nalazi na južnom Jadranu. Grad se razvio na istočnoj obali Jadranskog mora, gdje prestaje niz jadranskih otoka i počinje otvoreno more. Leži na južnim padinama i u podnožju brda Srđ. Šire dubrovačko područje obuhvaća uski primorski pojas dug oko 250 km, koji se proteže od Kleka na zapadu do Sutorine i rta Prevlaka na istoku.Dubrovnik položaj

 Klima
Srednja godišnja temperatura: 16,6 °C
Srednja vrijednost temperature zraka najhladnijeg mjeseca (siječanj): 9.0 °C
Srednja vrijednost temperature zraka najtoplijeg mjeseca (kolovoz): 26.0 °C
Salinitet mora: 38 ‰

Ima više od 250 sunčanih dana u godini. Srednja godišnja temperatura je 16,6 °C, a ljetna 26 °C. Snijeg i niske temperature prava su rijetkost. Najhladniji mjesec u godini je siječanj, a najtopliji kolovoz. Sezona kupanja traje od travnja do listopada. U godini ima 109 kišnih dana, a ljeti samo 14. Grad od bure štiti brdo Srđ, a od udara juga otočić Lokrum.

 Gospodarstvo
desno|mini|Dubrovačka luka u Gružu
U Dubrovniku su već u XI. st. postajala udruženja trgovaca i obrtnika razvrstanih po djelatnostima. Glavne gospodarske grane stoljećima su brodogradnja, pomorstvo, trgovina, obrt, a od kraja XIX. st. i turizam. Trgovalo se rudarskim, poljodjelskim i stočarskim proizvodima, manufakturnom robom, solju i dr. Sol se dobivala u Gružu i Slanom te na otocima Šipanu i Mljetu, a najvažnije središte prizvodnje soli bio je Ston. U 16. stoljeću, Dubrovnik je imao jaku mornaricu (oko 180 brodova), po jačini i veličini treću u svijetu. Dubrovački su brodovi prevozili robu stranih trgovaca, plovili obalama Sredozemnog mora i stizali sve do Engleske, a postoji i dokazani slučaj da je dubrovačka karaka došla do obale Sjeverne Amerike, gdje su se pomorci pomiješali s lokalnim stanovništvom (Indijancima).

U Dubrovniku je osnovana najstarija trgovačka komora u Hrvatskoj. Osnovali su je Francuzi 1808. godine, nakon propasti Dubrovačke Republike, dok je Hrvatska gospodarska komora u Zagrebu osnovana tek 1852. godine. Danas postoji Županijska komora Dubrovnik, a grad je gospodarsko središte Dubrovačko-neretvanske županije.

Luka Gruž je putnička luka s najviše kruzerskih uplovljenja u Hrvatskoj. Najvažnija institucija u dubrovačkoj luci je lučka kapetanija.

 Stanovništvo

 Kretanje broja stanovnika za općinu Dubrovnik

 Kretanje broja stanovnika za Grad Dubrovnik

Napomena: Od 1857. do 1971. sadrži podatke za bivša naselja Gruž-Luka i Lapad. U 2001. smanjeno je izdvajanjem naselja Bosanka, Brašina općina Župa dubrovačka, Brgat Donji općina Župa dubrovačka, Brgat Gornji općina Župa dubrovačka, Buići općina Župa dubrovačka, Čajkovica, Čajkovići, Čelopeci općina Župa dubrovačka, Čibača općina Župa dubrovačka, Donje Obuljeno, Gornje Obuljeno, Grbavac općina Župa dubrovačka, Knežica, Komolac, Kupari općina Župa dubrovačka, Makoše općina Župa dubrovačka, Martinovići općina Župa dubrovačka, Mlini općina Župa dubrovačka, Mokošica, Nova Mokošica, Petrača općina Župa dubrovačka, Petrovo Selo, Plat općina Župa dubrovačka, Pobrežje, Prijevor, Rožat, Soline općina Župa dubrovačka, Srebreno općina Župa dubrovačka, Sustjepan, Šumet i Zavrelje općina Župa dubrovačka. U 1981. i 1991. sadrži podatke za naselja Bosanka, Brašina općina Župa dubrovačka, Čajkovići, Čelopeci općina Župa dubrovačka, Čibača općina Župa dubrovačka, Donje Obuljeno, Gornje Obuljeno, Komolac, Kupari općina Župa dubrovačka, Mlini općina Župa dubrovačka, Mokošica, Petrača općina Župa dubrovačka, Petrovo Selo, Pobrežje, Prijevor, Rožat, Srebreno općina Župa dubrovačka i Zavrelje općina Župa dubrovačka. Od 1857. do 1991. sadrži podatke za naselje Nova Mokošica.

 Popis 1991.

 Popis 2001.

Područje Grada Dubrovnika, prema popisu stanovništva iz 2001. ima 43.770 stanovnika (uključujući i radnike u inozemstvu).

Nacionalni sastav stanovništva prema popisu iz 2001.:
Hrvati: 38.690 (88,39%)
Srbi: 1.426 (3,26%)
Bošnjaci: 1.387 (3,17%)
Crnogorci: 242 (0,55%)
neizjašnjeni: 853 (1,95%)

S obzirom na materinski jezik, 42.232 ili 96,49% izjasnilo se, da im je materinski jezik hrvatski. Prema vjeri, 37.015 ili 84,57% izjasnilo se kao rimokatolici, 2.310 ili 5,28% kao muslimani, 1.697 ili 3,88% kao pravoslavci, 1.430 ili 3,27% kao agnostici ili neizjašnjeni, te 935 ili 2,14% kao ateisti.

 Popis 2011.

Područje Grada Dubrovnika, prema popisu stanovništva iz 2011.www.dzs.hr ima 42.615 stanovnika (uključujući i radnike u inozemstvu).

Nacionalni sastav stanovništva prema popisu iz 2011.:
Hrvati: 38.498 (90,34%)
Bošnjaci: 1.499 (3,52%)
Srbi: 1.164 (2,73%)
Crnogorci: 194 (0,46%)
neizjašnjeni: 342 (0,8%)

S obzirom na materinski jezik, 41.081 ili 96,4% izjasnilo se, da im je materinski jezik hrvatski. Prema vjeri, 35.940 ili 84,34% izjasnilo se kao rimokatolici, 2.240 ili 5,26% kao muslimani, 1.481 ili 3,48% kao pravoslavci, 360 ili 0,84% kao agnostici i skeptici, te 1.313 ili 3.08% kao ateisti.

 Spomenici i znamenitosti

 Gradske zidine i utvrđenja
desno|mini|Tvrđava Lovrijenac
 Gradske zidine - građene su od 13. do 17. stoljeća za potrebe obrane i zaštite. Duge su 1940 m, visoke do 25 m, prema kopnu debljine 4–6 m, a prema moru 1,5–3 m. Na četiri strane svijeta, zaštićene su utvrdama.
 Kula Minčeta - utvrda na sjeveru gradskih zidina, monumentalna je i okrugla, dovršena je 1464. godine, gradili su je brojni graditelji, među njima i Juraj Dalmatinac. Povod za izgradnju bula je vijest o padu Carigrada 1453. godine.
 Kula Bokar - utvrda na zapadu gradskih zidina, naziva se i Zvjezdan, građena je od 1461. do 1463. prema projektu firentinskog graditelja Michelozza Michelozzija.
 Tvrđava Sv. Ivan - utvrda na jugoistoku gradskih zidina iz 16. stoljeća. Štitila je ulaz u staru gradsku luku. Djelo je dubrovačkog graditelja Paskoja Miličevića.
 Tvrđava Lovrijenac - utvrda koja se nalazi kraj vanjskih zapadnih zidina grada, 37 m iznad razine mora. Tvrđava je poznata po svojim predstavama i vjenčanjima te najvažnije kao povijesni simbol otpora Mletačkoj republici. Poznata i kao Gibraltar Dubrovnika.
 Tvrđava Revelin - utvrda na istoku gradskih zidina. Građena je 1462. godine pred turskom opasnošću.
 Utvrda Imperial - utvrda na brdu Srđ sjeverno i iznad Dubrovnika.
 Gradska vrata od Pila - zapadna vrata kroz koja se ulazilo u grad. Sagrađena su 1537. godine. Na njima je bio pokretni most, koji se svake noći zatvarao.
 Gradska vrata od Ploča - istočna vrata kroz koja se ulazilo u grad iz 15. stoljeća.

 Crkve i samostani
desno|mini|Crkva sv. Vlaha
desno|mini|Katedrala Uznesenja Blažene Djevice Marije na nebo
 Dubrovačka katedrala - posvećena je Uznesenju Blažene Djevice Marije na nebo. Nastala je na mjestu bizantske i romaničke katedrale, koja je uništena u velikom potresu 1667. godine. Sadašnja barokna katedrala građena je od 1671. do 1713. godine. Riznica katedrale čuva zlatne i srebrne relikvijare, križeve, crkveno posuđe i slike talijanskih (Tizian, Raffael i dr.), flamanskih i hrvatskih slikara.
 Crkva sv. Vlaha - izgrađena je na mjestu romaničke crkve, koja je preživjela veliki potres 1667., ali je uništena u požaru 1706. godine. Nova barokna crkva izgrađena je od 1706. do 1715. godine. Na glavnom oltaru nalazi se kip sv. Vlaha od pozlaćenog srebra rad dubrovačkih majstora iz 15. stoljeća. U rukama drži maketu grada prije potresa 1667.
 Franjevački samostan i crkva Male braće - potječu iz 14. stoljeća. Vrata crkve su nasvođena raskošnim gotičkim portalom, koji se jedini preživio potres 1667. Kasnoromanički klaustar iz 1360. godine, izgradio je Mihoje Brajkov iz Bara.  U sklopu samostana od 1317. godine do danas djeluje ljekarna, treća po starosti u Europi.
 Dominikanski samostan i crkva sv. Dominika - građeni u 14. stoljeću. Južni portal izradio je kipar Bonino da Milano 1419. godine. Ističe se gotičko-renesanski klaustar. Muzej samostana sadrži vrijedne rukopise i inkunabule, slike dubrovačkih slikara iz 15. i 16. stoljeća: Lovre Dobričevića, Mihajla Hamzića i Nikole Božidarevića, veliko oslikano raspelo Paola Veneziana iz 14. stoljeća i oltarnu palu sv. Magdalena, rad talijanskog slikara Tiziana iz 1550. godine.
 Isusovački samostan i crkva sv. Ignacija  - barokne građevine iz 17. i 18. stoljeća. Uz crkvu je glasovito dubrovačko učilište "Collegium Ragusinum".
 Samostan sv. Klare - izgrađen je uz same gradske zidine u 13. i 14. stoljeću. U njemu je 1434. godine otvoreno prihvatilište za napuštenu djecu.
 Crkva sv. Josipa - sagrađena je 1667. godine na mjestu, u potresu, srušene crkve sv. Jakova.
 Crkva sv. Nikole - iz 11. stoljeća, jedna od najstarijih sačuvanih crkava u gradu.
 Crkva i svetište Gospe od Milosrđa iz 1279. s kapucinskim samostanom iz 1928.
 Crkva sv. Spasa - iz 1520. godine, ostala je neoštećena u velikom potresu 1667. godine. Ova renesansna crkva djelo je korčulanskog majstora Petra Andrijića. Sagrađena je kao zavjetna crkva nakon velikog potresa 1520. godine.
 Crkva sv. Roka - renesansna crkva iz 16. stoljeća.
 Crkva sv. Marije - u njoj se čuvaju vrijedne slike dubrovačkih slikara "Poliptih" Lovre Dobričevića i "Triptih" Nikole Božidarevića.
 Sefardska sinagoga - jedna od najstarijih u Europi s početcima u 14. stoljeću.
 Srpska pravoslavna crkva - izgrađena 1877. godine
 Mesdžid - islamski vjerski objekt u ulici Miha Pracata.

 Palače
mini|269x269px|Knežev dvor oko 1900. god.
 Knežev dvor - nekada je bio sjedište vlade i kneza Dubrovačke Republike, danas je Kulturno-povijesni muzej.
 Palača Divona tj. Sponza - gotičko-renesansna palača izgrađena prema projektu dubrovačkog majstora Paskoja Miličevića.
 Palača Skočibuha (Restićeva 1) - vrhunska patricijska palača, danas zanemarena.
 Palača Stay (ul. Između Polača 9-11) - pogođena u ratu 1991., predviđena za obnovu.
 Palača Isusović-Braichi (Prijeko 24) - jedan je od najljepših primjera renesansne stambene arhitekture u gradu.
 Palača Ranjina (Ul. braće Andrijića 10) - gotičko-renesansa palača građena je krajem 15. stoljeća i dio je velikog, devastiranog stambenog bloka.
 Palača Sorkočević (Držićeva poljana 3) - građena krajem 17. i početkom 18. stoljeća.
 Palača Pucić (Od puča 1) - barokna palača iz 17. stoljeća, danas luksuzni hotel.Palača Pucić http://www.thepucicpalace.com/Vjesnik o obnovi Palače Pucić http://www.vjesnik.com/html/2002/09/08/Clanak.asp?r=kul&c=3
 Palača Trifoni-Đorđić (Od puča 17, Široka 5) - predviđena za obnovu.

 Ljetnikovci
 Ljetnikovac Petra Sorkočevića na Lapadu(Pietro de Sorgo) - izgrađen je u vremenu od 1472. do 1535. godine. Kombinacija je gotičko-renesansnog stila. Nalazi se na lapadskoj obali, okrenut prema zaljevu Gruž.
 Ljetnikovac Bona-Caboga na Batahovini - izgrađen je u 16. stoljeću. Značajan je po glavnom pročelju u prizemlju, koje cijelom dužinom ima trijem sa sedam arkada.
 Ljetnikovac Stay na Batahovini - obnovljeni ljetnikovac u kojem je sada Konzervatorski odjel.
 Ljetnikovac Resti u Rožatu, Rijeka Dubrovačka - zapušteni ljetnikovac građen u drugoj polovici 16. stoljeća.
 Ljetnikovac Klementa Gozze u Obuljenom - građen od 1575. do 1581. godine, danas zapušten.Slobodna Dalmacija o ljetnikovcima u Rijeci Dubrovačkoj http://arhiv.slobodnadalmacija.hr/20020621/feljton01.asp
 Ljetnikovac Vice Skočibuhe na Boninovu - ima odličan pogled na gruški zaljev i otoke. Obnavljan od 1938. do 1941. godine.
 Ljetnikovac Crijević-Pucić (Pozza-Cerva)  na Gradcu - s kraja 16. stoljeća, smješten je na Gradcu iznad Vrata od Pila.
 Ljetnikovac Pucić na Pilama - među najljepšim građevinama u gradu. Obnovljen je i sada je poslovni prostor.
 Ljetnikovac Bona-Gradi u Gružu - gotičko-renesansni ljetnikovac.
 Ljetnikovac Ghetaldi-Gondola/Gundulić u Gružu - gotičko-renesansni ljetnikovac.

 Ostale poznate građevine
mini|Velika Onofrijeva česma
mini|Most dr. Franja Tuđmana
 Stradun (službeno ime Placa) - najveća je i najpoznatija gradska ulica. Pruža se od ulaza u grad kroz vrata od Pila do trga Luža i predstavlja jedinstveni urbani element koji karakterizira grad Dubrovnik.
 Velika i mala Onofrijeva česma - dvije fontane okruglog oblika i ujedno mogu služiti i kao spremnik za vodu. Na većoj voda teče iz figura 16 maskiranih likova. Graditelj je Onofrio della Cava iz Napulja.
 Orlandov stup - kameni je prikaz legendardnog viteza Orlanda. Služio je kao mjesto na kojem su glasnici čitali obavijesti. Dugo vremena je bio jedini svjetovni spomenik u gradu.
 Gradski zvonik - prvotni je izgrađen 1444. godine, a današnji je iz 1929. godine.
 Sklop gradske vijećnice sa žitnicom i arsenalom - u području gradske luke. U arsenalu su se gradile i održavale galije.
 Lazareti na Pločama - građevina koja je služila kao karantena, ispred gradskih zidina.
 Groblje Boninovo - glavno gradsko groblje.
 Porporela - lukobran i gradsko kupalište.
 Valobran Kaše - valobran na ulazu u staru gradsku luku.
 Most dr. Franja Tuđmana - smatra se najljepšim mostom na hrvatskoj obali

 Kultura
 Festivali

 Dubrovačke ljetne igre
Dubrovačke ljetne igre su festival utemeljen 1949. godine. U jedinstvenom ambijentu zatvorenih i otvorenih scenskih prostora renesansno-baroknog grada Dubrovnika u vremenu od 10. srpnja do 25. kolovoza održavaju se brojne glazbene, dramske i plesne priredbe. Okosnica festivala su djela Marina Držića, Ivana Gundulića, Ive Vojnovića, Williama Shakespearea, Carla Goldonija, grčkih tragičara i dr. Glazbeni dio programa predstavlja najboljih domaće skladatelje, soliste i orkestre te njihove strane goste. Prikazuju se i opere, naročito komične.

 Festa Sv. Vlaha

mini|upright=0.6|Sveti Vlaho, zaštitnik Dubrovnika

Štovanje sv. Vlaha najbolje se očitovalo prigodom proslave njegovog blagdana 3. veljače, kada su ljudi masovno dolazili u grad. To je bio blagdan svih stanovnika Republike. Da se omogući svima sudjelovati, uvedena je 'Sloboština Sv. Vlaha', dan kada je svaki prekršitelj, kažnjenik i prognanik mogao 2 dana prije i 2 dana poslije blagdana slobodno doći u grad, a da ga nitko nije smio pozvati na odgovornost (ta se sloboština kasnije proširila na 7 dana prije i 7 dana poslije blagdana). Za blagdan je cijela Republika hrlila u grad - tko nije mogao ići, slavio je kod kuće, sa svojim crkvenim barjacima i u narodnoj nošnji, da se svome svecu pokloni i pomoli, da mu zahvali za zaštitu u prošlosti i preporuči sebe i svoje za ubuduće. Tako je to i danas, pa se ljudi dugo i temeljito pripremaju za ovu svečanost.

 Glazbeni festival "Julian Rachlin i prijatelji"

To je festival komorne glazbe koji se od 2000. godine tradicionalno, krajem ljeta odvija na pozornici u atriju Kneževog dvora. Na festivalu uz utemeljitelja festivala, poznatog violinista i violista Juliana Rachlina nastupaju brojni poznati svjetski glazbenici.

 Filmski festival Libertas
Libertas Film Festival započeo je 2005. s idejom, da se festivalska kulturna ponuda Dubrovnika proširi i filmskom. Festival se odvija tijekom ljeta, a na reportoaru se prikazuju igrani i dokumentarni filmovi nezavisnih produkcija posvećeni promociji slobode iz zemalja diljem svijeta. U natjecateljskom dijelu izabrani filmovi bore se za nagradu Dubravka koju dodjeljuje stručni žiri u kategorijama najbolji igrani film, najbolji dokumentarni film i najbolji kratki film. Film najbolje ocijenjen od strane publike dobiva posebnu nagradu publike.

Projekcije se održavaju u dubrovačkom kinu Sloboda, gradskom kazalištu Marina Držića, obnovljenom ljetnom kinu Jadran unutar dubrovačkih gradskih zidina i ljetnom kinu na krovu tvrđave Revelin.Službena web stranica Libertas Film Festivala http://www.libertasfilmfestival.com

 Dubrovački međunarodni filmski festival
Dubrovnik International Film Festival (DIFF) je međunarodni filmski festival koji se u Dubrovniku održava od 2003. godine. Projekt je započet kao inicijativa međunarodne organizacije Dubrovnik Film Institut. Festival je natjecateljskog karaktera. Stručni žiri dodjeljuje nagrade DIFF-a u kategoriji igranog, dokumentarnog i kratkog filma. Osim tih nagrada dodjeljuju se i nagrada publike za najbolji film festivala, nagrada Libertas za životno djelo i nagrada Argosy za izvanredan pojedinačni doprinos u području filmskog stvaralaštva.Službena web stranica Dubrovačkog međunarodnog filmskog festivala http://www.libertasfilmfestival.com

 Tišina Molim!

Tišina Molim!  festival je filmova snimljenih u Dubrovniku.

 Karantena
Festival suvremenih scenskih umjetnosti Karantena pokrenula je 1997. Art radionica Lazareti, dubrovačka udruga koja u svojim trajnim programima želi stvoriti kulturno središte u kojem bi se posjetitelji mogli upoznati sa suvremenim umjetničkim izričajem.
Festival donosi različite oblike suvremenog alternativnog umjetničkog izražavanja od raznovrsnih performansa, multimedijalnih instalacija te suvremenih plesnih, glazbenih i scenskih radova. Festival od svog početka ima međunarodni karakter te osim domaćih umjetnika na njemu sudjeluju i brojni gosti iz inozemstva.

 Kazalište Marina Držića

Dubrovnik je u svojoj povijesti imao bogatu kazališnu tradiciju, brojne pisce, glumce i pozornice.
Od 1682. godine imao je svoju kazališnu dvoranu "Orsan", preuređeni dio brodogradilišta pokraj Vijećnice, u kojem su se održavale predstave sve do 1817. kada je za austrijske uprave izgorio.

Gradsko Kazalište Marina Držića je ustanova s vlastitim umjetničkim ansamblom koja je osnovana 1944.g. te je smještena na lokaciji zgrade kazališta iz 1865. g. Na svom repertoaru teži uprizorenju djela starih dubrovačkih i drugih zavičajno, tematsko i jezično bliskih autora, uz povremene odmake u smjeru suvremenijih tema.
Kazalište povremeno svoja djela prikazuje u sklopu Dubrovačkih ljetnih igara te gostovanja u drugim gradovima.

 Dubrovačka književnost
mini|desno|Naslovnica knjige Ivana Gundulića "Suze sina razmetnoga" iz 1622. godine.
Književnost grada Dubrovnika u velikoj je mjeri utjecala je na razvoj hrvatskog književnog jezika. Ljudevit Gaj i ilirci izabrali su jezik u djelima Ivana Gundulića i kasnijih dubrovačkih pisaca, za standardni jezik. Dubrovačka književnost bila je vrlo opsežna u odnosu na broj stanovnika. Sačuvan je mali dio, jer je tiskarski stroj bio teško dostupan i jer velik broj djela poput ljubavne poezije nije bio namijenjen širokoj publici. Neke knjige ostale su u rukopisima ili ih znamo samo po imenima. U 16. stoljeću, Dubrovčani su tiskali samo 12 knjiga, od kojih su 7 bile vjerske. Prva dva znamenita dubrovačka pisca su Šiško Menčetić i Džore Držić, koji su pisali pod utjecajem Francesca Petrarce. Njihove pjesme su objavljene u Ranjininom zborniku, u kojem je bilo čak 820 pjesama, ali original nije sačuvan. Istaknut je bio Mavro Vetranović, koji je pisao pjesme, drame i domoljubna djela. Jedan od najistaknutijih i najpopularnijih dubrovačkih književnika je Marin Držić. Napisao je velik broj vrijednih pastoralnih drama i komedija, među kojiam se ističu "Dundo Maroje", "Skup" i "Novela od Stanca". Već u Držićevo vrijeme, postojale su glumačke družine, koje su izvodile njegova djela. U Dubrovniku je postojala i humanističko-latinistička književnost čiji su predstavnici bii Ilija Crijević, Jakov Bunić i dr. U 17. stoljeću pojavio se Ivan Gundulić, koji predstavlja vrhunac dubrovačke književnosti sa svojim epom "Osmanom", pastoralnom dramom "Dubravkom" i religioznom poemom "Suze sina razmetnoga". U "Dubravki" slavi ljubav prema slobodi: “O lijepa, o draga, o slatka slobodo!”. Poslije Gundulića značajan je Ivan Bunić Vučić, koji je pisao pastoralne i religiozne pjesme. Dramski pisac Junije Palmotić temeljio je pisanje na klasičnim uzorima, pokazivao je mentalitet društva u kojem je živio i obogatio je dubrovačko kazalište svoga vremena. O suvremenih dubrovačkih književnika ističe se Luko Paljetak.

 Muzeji
 Kulturno-povijesni muzej - nalazi se u sklopu Kneževa dvora, ima stalne i povremene izložbe, preparatorsku radionicu, knjižnicu i muzejsku trgovinu.
 Muzej Dominikanskog samostana - sadrži vrijedne rukopise i inkunabule, slike dubrovačkih slikara iz 15. i 16. stoljeća, veliko oslikano raspelo Paola Veneziana iz 14. stoljeća i oltarnu palu talijanskog slikara Tiziana iz 1550. godine.
 Muzej Franjevačkog samostana - sadrži slike starih majstora, izvorni inventar ljekarne iz 1317. i zlatarske predmete
 Dom Marina Držića - memorijalni muzej Marina Držića, ima kazališnu zbirku.
 Riznica dubrovačke Katedrale - čuva zlatne i srebrne relikvijare, križeve, crkveno posuđe i slike talijanskih (Tizian, Raffael i dr.), flamanskih i hrvatskih slikara.
 Pomorski muzej - ima stalni postav i knjižnicu, osnivač je HAZU.
 Akvarij i Institut za more i priobalje - nalazi se u tvrđavi sv. Ivana. U 27 akvarija su ribe, spužve, koralji i ostale morske životinje. Zaštitni znak akvarija je morski konjic.
 Arheološki muzej - ima prethistorijsku, antičku, ranosrednjovjekovnu zbirku, zbirku od 13. stoljeća do 1667., zbirku vaza, egipatsku zbirku i numizmatičku zbirku.
 Etnografski muzej - sadrži stalni etnografski postav, preparatorsku radionicu i knjižnicu.
 Muzej suvremene povijesti - ima povremene izložbe i knjižnicu.
 Muzej Sinagoge - religijski eksponati, arhivski materijal, zbirka Tori od 13. do 17. stoljeća.
 Muzej samostana Sigurata - sadrži zbirku sliku od 16. do 19. stoljeća, pokaznice, procesijski križ iz 14. stoljeća, crkveno posuđe, čipke itd.
 Memorijalna kuća Ronalda Browna - otvorena u spomen na tragičnu smrt američkog ministra trgovine Ronalda Browna i njegovih suradnika. Sadrži stalnu izložbu slike trojice dubrovačkih slikara: Ive Dulčića, Antuna Masle i Đure Pulitike.
 Visia Dubrovnik 5D Theatrum - muzej u kojem je uz pomoć moderne 5D prezentacijske tehnologije s holografskim projekcijama moguće upoznati bogatu povijest i kulturu Dubrovnika i Hrvatske.
 Muzej Domovinskog rata - Stalni postav i izložba Dubrovnik u Domovinskom ratu 1991. – 1995. s eksponatima iz razdoblja obrane Dubrovnika za vrijeme srpsko-crnogorske agresije 1991. – 1995.
 Spomen soba - Izložba fotografija poginulih branitelja Dubrovnika.
Muzej crvene povijesti - bavi se arhiviranjem, istraživanjem i prezentiranjem cjelokupne povijesti socijalizma u Hrvatskoj i Dubrovniku te je prvi muzej ovoga tipa u Hrvatskoj.
 prvi muzej vaterpola u svijetu (u izgradnji)https://www.index.hr/sport/clanak/dubrovnik-dobiva-prvi-muzej-vaterpola-u-svijetu-jug-promijenio-identitet/2114208.aspx

 Dubrovački simfonijski orkestar

To je profesionalni glazbeni orkestar grada Dubrovnika i glavni je nositelj glazbenih zbivanja u Dubrovniku. U svom djelovanju nastavlja glazbenu tradiciju koja se počela razvijati još u vrijeme rane Dubrovačke republike.
Orkestar redovito nastupa u sklopu Dubrovačkih ljetnih igara. Na svom repertoaru veliku pozornost posvećuje dubrovačkim klasicima iz 18. stoljeća, posebno skladateljima Luki Sorkočeviću i Ivanu Mani Jarnoviću.
Tijekom koncertne sezone nastupa na koncertima u atriju Kneževog dvora i ljetnikovcu Crijević-Pucić, a ostvaruje i zapažena gostovanja po Hrvatskoj i inozemstvu.

 Dubrovačka kolenda

Dubrovačka kolenda stari je običaj čestitanja koji se njeguje u Dubrovniku i okolici. Kolendari obilazeći ulice, kuće i stanove pjesmom (kolendom) nazdravljaju Badnji dan, i čestitaju nadolazeći Božić i Novu godinu. Kolendari mogu nositi i razne glazbene instrumente, najčešće gitare i harmonike, čijim sviranjem uljepšavaju kolendu.

 Dubrovački misal

Nastao je u Dubrovniku, gdje se od 12. stoljeća koristio na Svetim Misama u dubrovačkoj katedrali. Pisan je beneventanskim pismom i notacijom te najbolje predstavlja beneventansko pjevanje u južnoj Dalmaciji i spomenik je nulte kategorije.http://www.dubrovacki.hr/clanak/30645/missale-ragusinum-dubrovacki-misal  Preuzeto 25. srpnja 2011. Sadrži 230 molitava i 230 napjeva koji se mogu usporediti s najljepšim napjevima svjetske baštine.http://www.vecernji.hr/kultura/slavni-dubrovacki-misal-12-stoljeca-napokon-se-vratio-kuci-clanak-312229 Preuzeto 25. srpnja 2011. Napjevi koji se sreću u Misalu raznoliki su. Neki su istovjetni ostalim europskim napjevima, neki su inačice sličnih napjeva, a neki su, poput exulteta, posve drukčiji i ne nalaze se nigdje drugo.http://www.culturenet.hr/default.aspx?id=38616 Preuzeto 25. srpnja 2011. Pokazuje, da je u Dubrovniku bilo visoko razvijeno gregorijansko muziciranje.

 Šport
Dubrovnik je poznat kao vaterpolski grad. Vaterpolski klub Jug 4 puta je bio prvak Europe, osvajač LEN kupa, europskog Superkupa, ima 21 naslov prvaka bivše Jugoslavije, 5 naslova prvaka Hrvatske, 2 kupa bivše Jugoslavije i 9 kupova Hrvatske. Više dubrovačkih vaterpolista osvajali su olimpijske medalje poput Veselina Đuha, Gorana Sukna i dr. Dubrovačka plivačica Sanja Jovanović osvajala je medalje na svjetskim i europskim plivačkim prvenstvima i ima svjetski rekord na 50 m leđno. Ženski odbojkaški klub "Dubrovačka banka" bio je prvak Europe i proglašen je za najbolju hrvatsku žensku ekipu u 1998. godini u izboru Sportskih novosti.

Red Bull Svjetska serija skokova u vodu s litice održana je u Dubrovniku.

Vaterpolo:
 "VK Jug"
 "ŽVK Jug"
 "VK Dubrovnik"
 "Dubrovački veterani"
Divlja liga je prvenstvo dubrovačkih kupališta u vaterpolu.

Nogomet:
 NK GOŠK Dubrovnik
 HNK Dubrovnik 1919
 MNK Square Dubrovnik

Šah:
 Šahovski klub Dubrovnik, osnovan 1933. godine.

Boćanje:
 Boćarski klub "Dubank"
 Boćarski klub "Gromača"
 Boćarski klub "Komolac"
 Boćarski klub "Signalizacija"
 Boćarski klub " Strijelac"

Ragbi:
 Ragbi klub "Dubrovnik"

Košarka:
 "KK Dubrovnik"
 "ŽKK PGM Ragusa"

Rukomet:
 "RKHM Dubrovnik"

Odbojka:
 "OK Dubrovnik"
 "Ženski odbojkaški klub Nova Mokošica"

Plivanje:
 "Plivački klub Jug"

Automobilizam:
 AK Dubrovnik Racing

Između ostalih održavaju se trkačke utrke Utrka zidinama, Stazom Deva – Povratak trkača i Dubrovački polumaraton.

Dubrovačka alka održavala se preko 250 godina.

Održavaju se jedriličarske regate s dugom tradicijom: Južnodalmatinska regata (Orebić–Dubrovnik; 1981.), Lapadska regata, Regata Trani – Dubrovnik (službenog naziva "Trofeo Challenge Antonio Pennetti" ili kraće "Trofeo Pennetti Challenge"; 2005.) te održalo se jedno izdanje regate ACI kup.

Brdska automobilistička utrka Nagrada Dubrovnika održava se od 2000.

Judo turnir Međunarodni Kup Dubrovnika od 2015. je u kalendaru EJU te je postao Europski judo kup Dubrovnik.

 Obrazovanje
 Osnovne škole
desno|mini|Koncertna dvorana Umjetničke škole Luke Sorkočevića
OŠ Marina Getaldića
OŠ Lapad
OŠ Montovjerna
OŠ Marina Držića
OŠ Ivana Gundulića
OŠ Mokošica
Umjetnička škola Luke Sorkočevića

 Srednje škole
desno|mini|Ulaz u Biskupijsku klasičnu gimnaziju Ruđera Boškovića
Obrtnička i tehnička škola Dubrovnik
Klasična gimnazija Ruđera Boškovića
Ekonomska i trgovačka škola Dubrovnik
Gimnazija Dubrovnik
Medicinska škola Dubrovnik
Pomorsko-tehnička škola Dubrovnik
Turistička i ugostiteljska škola Dubrovnik
Umjetnička škola Luke Sorkočevića
Dubrovačka privatna gimnazija

 Sveučilište u Dubrovniku

Povijest visokog obrazovanja u Dubrovniku je duga i započinje 1624. godine, kada su jezuiti osnovali "Collegium Rhagusinum". Senat Dubrovačke Republike 1654. godine proglasuje ga javnim visokim učilištem na kojemu se izučavala umjetnost i prirodne znanosti. Na tom učilištu obrazovali su se mnogi Dubrovčani toga vremena, među njima i Ruđer Bošković, najpoznatiji dubrovački znanstvenik onoga vremena, koji je obrazovanje poslije nastavio na poznatom "Collegium Romanum" u Rimu.

U moderno doba, visoko obrazovanje u Dubrovniku počinje s Višom pomorskom školom, Višom turističkom školom i Višom pedagoškom školom. Viša turistička škola se kasnijr transfirmira u Fakultet za turizam i vanjsku trgovinu, a Viša pomorska škola u Pomorski fakultet. Do osnivanja dubrovačkog Veleučilišta i Sveučilišta visokoobrazovne institucije bile su u sklopu Sveučilišta u Splitu.

Godine 1994., Sabor Republike Hrvatske donio je novi Zakon o visokim učilištima u kojem se razdvajaju dva smjera u visokom obrazovanju: znanstveni (sveučilišni) odvaja se od stručnog (veleučilišnog).
U Dubrovniku se 1996. osnivaju stručni veleučilišni studiji u sklopu Veleučilišta u Dubrovniku, sastavni dio kojega postaje i dotadašnji Pomorski fakultet.
Nakon što su stvoreni uvjeti za osnivanje sveučilišta, 16. prosinca 2003. osnovano je Sveučilište u Dubrovniku. Danas sveučilište ima veći broj preddiplomskih, diplomskih i poslijediplomskih studija.

 RIT Croatia (ACMT)
Rochester Institute of Technology Croatia (RIT Croatia), nekadašnji American College of Management and Technology (ACMT), visoko je obrazovna institucija (visoka škola) osnovana međunarodnom suradnjom američkog sveučilišta Rochester Institute of Technology, Ministarstva znanosti i tehnologije Republike Hrvatske i Veleučilišta u Dubrovniku. Institucija je osnovana 1997. godine i to je jedina obrazovna institucija u Republici hrvatskoj koja nudi završenim studentima diplome, koje su ravnopravno priznate u SAD-u i Hrvatskoj.

 DIU Libertas

DIU Libertas je prvo privatno međunarodno sveučilište osnovano 2008. godine u Dubrovniku. Prateći tragove drevne dubrovačke tradicije osnivači DIU Libertasa u svoje su programe pretvorili u suvremenu verziju diplomacije, međunarodnih odnosa, međunarodnog poslovanja i ekonomije. Od samog početka djelovanja usmjereno je na obrazovanje mladih stručnjaka iz područja međunarodnih odnosa i diplomacije te međunarodnog poslovanja i ekonomije.

 Udruge mladih
Udruga hrvatske mladeži Hrvatski Front
Udruga mladih Orlando

 Poznati Dubrovčani i Dubrovkinje
upright=0.6|mini|Ruđer Bošković
upright=0.6|mini|Ivan Gundulić
upright=0.6|mini|Junije Palmotić
upright=0.6|mini|Ivan Bunić Vučić
Lujo V. Adamović, botaničar
Srđan Andrić, nogometaš i kapetan Hajduka
Mislav Anđelković, nogometaš
Đuro Baglivi, liječnik,član najuglednijih svjetskih akademija
Ivo Banac, hrv. povjesničar i političar
Mario Bonić, nogometaš
Ruđer Bošković, znanstvenik
Nikola Božidarević, slikar
Nikola Božidarević (profesor), profesor na inoz. učilištu u ranom novom vijeku
Izmira Brautović, glumica
Vuko Brigljević, fizičar
Vlaho Bukovac, slikar
Ivan Bunić Vučić, pjesnik
Zvonimir Deranja, nogometaš
Lovro Dobričević, slikar
Džore Držić, pjesnik
Marin Držić, pisac
Veselin Đuho, vaterpolist, osvajač olimpijskih medalja
Ignjat Đurđević, pisac
Elvis Fatović, vaterpolist, osvajač olimpijskih medalja
Vlado Georgiev, pjevač
Marin Getaldić, znanstvenik
Ambroz Gučetić, biograf
Nikola Vitov Gučetić, plemić, filozof, političar i polihistor
Ivan Gundulić, pjesnik
Ivan Šiškov Gundulić, pjesnik
Andrija Habulin, hrvatski džudaš, pionir džuda u Dubrovniku
Mihajlo Hamzić, slikar
Milo Hrnić, pjevač
Josip Ivanović, kipar
Sanja Jovanović, plivačica
Đelo Jusić, skladatelj i dirigent
Ibrica Jusić, kantautor
Ernest Katić, književnik i kulturni radnik
Tereza Kesovija, pjevačica
Vinko Kisić, hrv. novinar i publicist, hrv. preporoditelj(nje.) Kisić, Vinko (1879-1927), Journalist und Publizist ÖBL 1815-1950, sv. 3 (Lfg. 14, 1964), str. 351
Miho Klaić, hrv. preporodni političar
Andro Knego, košarkaš
Mario Kopić, filozof i publicist
Benedikt Kotruljević, trgovac, ekonomist, diplomat i humanist
Vlado Kovačević, šahist
Petar Kriste, političar
Paško Lovrić, geodet i kartograf
Šiško Menčetić, pjesnik
Darko Miladin, nogometaš
Milan Milišić, književnik i prevoditelj
Eduard Miloslavić, liječnik i znanstvenik
Junije Palmotić, pjesnik i dramatičar
Luko Paljetak, književnik akademik
Vlaho Paljetak, pjesnik, šansonijer i skladatelj
Luka Sorkočević, skladatelj
Joakim Stulli (Stulić), hrvatski leksikograf
Goran Sukno, vaterpolist, osvajač olimpijskih medalja
Frano Supilo, političar
Mate Šarlija Daidža, general Hrvatske vojske
Mihovil Španja, plivač
Slaven Tolj, umjetnik
Mavro Vetranić, pisac
Ivo Vojnović, pisac
Božo Vuletić, vaterpolist, osvajač olimpijskih medalja
Dominko Zlatarić, pjesnik i prevoditelj
Cvijeta Zuzorić, pjesnikinja

 Diplomacija
Konzularna predstavništva u Dubrovniku:

 Velika Britanija

 Gradovi pobratimi/prijatelji/suradnici

28px Ravenna (Italija), od 1969.
 28px Vukovar od 3. veljače 1993.
 28px Kotor (Crna Gora)
28px Graz (Austrija), od 1994.
28px Helsingborg (Švedska), od 1998.
28px Ragusa (Italija), od 2000.
28px Bad Homburg (Njemačka), od 2002.
28px Sarajevo (Bosna i Hercegovina), od 2006.
28px Monterey (Kalifornija, SAD), od 2007.
28px Rueil Malmaison (Francuska), od 2011.
28px Venecija (Italija), od 2012.Dubrovački vjesnik - Potpisana povelja o bratimljenju  Preuzeto 18. svibnja 2012.

 Zanimljivosti
 Dubrovački i engleski ljetopisci bilježe da je anglo-normanski kralj Rikard I. Lavljeg Srca došao u Dubrovnik u jesen 1192. godine nakon povratka iz Križarskog rata. Našao je zaklon pred olujom kod Lokruma.
 Dubrovačka Republika napravila je 1296. jedan od prvih srednjovjekovnih sustava kanalizacije, koji je i danas u upotrebi.
 Ljekarna u dubrovačkom franjevačkom samostanu koja djeluje od 1317. godine do danas, treća je po starosti u Europi.
 Prva karantena u svijetu nastala je u Dubrovniku 1377. godine. Associated Press, Dubrovnik Quarantine Home to Ancient Quarantine Facilities, The New York Times, 24. ožujka 2020.  Croatia's Dubrovnik, home to ancient quarantine facilities, The Washington Post, 24. ožujka 2020.  Karantena je mjesto gdje se odvajaju osobe koje stižu iz krajeva gdje ima zaraznih bolesti dok se ne pokaže da su zdrave.
 Dubrovnik je donio uredbu o ukidanju ropstva i zabrani prijevoza robova 27. siječnja 1416. godine, što je prva zabrana ropstva u Europi.
 Sirotište koje je osnovano u sklopu samostana sv. Klare, 1432. godine je jedno od prvih takvih ustanova u svijetu.
 Prilikom gradnje kule Minčete 1464. godine, nedostajalo je kamena, pa je naređeno da svatko tko dolazi u Dubrovnik iz smjera Gruža ili Ploča mora sa sobom donijeti kamen u skladu sa svojom tjelesnom građom.
 Arboretum Trsteno u blizini Dubrovnika, osnovan je u 15. stoljeću i najstariji je arboretum na svijetu. Najstarije dvije platane imaju oko 400 godina.
 Giovanni Angelo Medici iz Milana bio je nadbiskup Dubrovnika od 1545. do 1553. godine. Postao je papa 6. siječnja 1560. pod imenom Pio IV.  Njegov nasljednik Pio V. priznao je Dubrovačku Republiku.
 Dubrovački pomorski zakon o osiguranju ("Ordo super assecuratoribus", 1568.) najstariji je takav zakon na svijetu.
 Pomorska flota Dubrovačke Republike u 16. stoljeću imala je oko 40000 pomoraca i više od 180 velikih brodova, bila je među najjačima na Mediteranu.
 U djelima Williama Shakespearea, "Mletački trgovac" i "Ukroćena goropadnica" javlja se termin "argosy" koji znači "dubrovačka lađa".
 Dubrovačka Republika prva je država u svijetu koja je priznala Sjedinjene Američke Države, 1783. godine.
 Ljudevit Gaj i Ivan Mažuranić boravili su u Dubrovniku 25 dana 1841. godine. Gaj ga je nazvao "ilirski Parnas". Kasnije su Gaj i ilirci izabrali jezik u djelima Ivana Gundulića i kasnijih dubrovačkih pisaca, za standardni hrvatski jezik, a Ivan Mažuranić je nadopisao izgubljena pjevanja Gundulićeva epa Osmana.
 Irski dramatičar George Bernard Shaw izjavio je: “Oni koji traže raj na zemlji morali bi doći i vidjeti Dubrovnik”.
 Dubrovačka rijeka Ombla sa svojim vodotokom od 30 m dužine jedna je od najkraćih svjetskih rijeka.
 Papa Ivan Pavao II. posjetio je Dubrovnik 6. lipnja 2003. godine. Papamobilom se provozao Stradunom, a u Gruškoj luci održao je sv. misu pred 60.000 hodočasnika, kojom prilikom je blaženom proglasio Mariju Petković.Ne bojte se!, papa Ivan Pavao II., Večernji list, Zagreb 2005.

 Galerija

 Literatura
 Dubrovački statut iz 1272.g., Državni Arhiv u Dubrovniku, 2002.
 Vinko Foretić: Povijest Dubrovnika do 1808., NZMH, Zagreb 1980.
 Vesna Čučić: Posljednja kriza Dubrovačke republike, MH Dubrovnik, Zagreb-Dubrovnik 2003.
 Josip Bersa: Dubrovačke slike i prilike, MH Dubrovnik, Dubrovnik 2002. (drugo izdanje)
 Dubrovačka država u međunarodnoj zajednici – Ilija Mitić, Matica hrvatska, Zagreb 1988.
 Dubrovačka diplomacija u Istambulu – Vesna Mijović, HAZU/Zavod za povijesne znanosti u Dubrovniku, Zagreb-Dubrovnik 2003.
 Robin Harris: Povijest Dubrovnika, Golden marketing-Tehnička knjiga, Zagreb 2006.
 Marko Margaritoni: Sveti Vlaho - Povjestice i legende, KS, Dubrovnik-Zagreb 1998.
 Vinko Foretić: Studije i rasprave iz hrvatske povijesti, KK Split, Split 2001.
 Nenad Vekarić: Stanovništvo Konavala, I.-II., Zagreb-Dubrovnik 1998.
 Katarina Horvat Levaj: Barokne palače u Dubrovniku, Institut za povijest umjetnosti, Zagreb-Dubrovnik, 2001.
 Nada Grujić, Ladanjska arhitektura dubrovačkog područja, Institut za povijest umjetnosti i Nakladni zavod Matice hrvatske, Zagreb, 1991.
 Dubrovnik, Male turističke monografije, broj 1, Turistička naklada, Zagreb 2000.
 Zlatno doba Dubrovnika XV. i XVI. stoljeće, katalog, Muzejski prostor i Dubrovački muzej, Zagreb-Dubrovnik 1987.

Bilješke

 Hrvatska enciklopedija, Broj 3 (Da-Fo), str. 286–287. Za izdavača: Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb 2001.g.

 Povezani članci
 Dubrovačke gradske zidine
 Dubrovački tramvaj
 Obrana Dubrovnika
 Libertas (Dubrovnik)
 Konvoj Libertas
 Golubov kamen
 Žičara Srđ
 Dubrovačka poma

 Vanjske poveznice

lijevo|45px
Na Wikitravelu nalazi se vodič za
Dubrovnik<noinclude>

 Službene stranice grada Dubrovnika
 Dubrovačka biskupija

Kategorija:Gradovi u Dubrovačko-neretvanskoj županiji

Kategorija:Svjetska baština u Hrvatskoj
Kategorija:Dobitnici Povelje Republike Hrvatske

Ragusium is a city in the extreme south of Croatia.

It is the administrative center of the Dubrovnik-Neretvan Municipality and one of the most important historical and tourist centers of Croatia.

Question: what is the name of the city in the extreme south of croatia

Ragusium is a city in the extreme south of Croatia.

It is the administrative center of the Dubrovnik-Neretvan Municipality and one of the most important historical and tourist centers of Croatia.

what is the name of the city in the extreme south of croatia

Question: what municipality is dubrovnik the administrative center of

what municipality is dubrovnik the administrative center of

Question: ragusium is the administrative center of which municipality

ragusium is the administrative center of which municipality

Question: dubrovnik is in which country

Question: what direction is dubrovnik located in croatia

what direction is dubrovnik located in croatia

Question: where is dubrovnik located on a map

Question: where is dubrovnik located in croatia

Ragusium is a city in the extreme south of Croatia .

It is the administrative center of the Dubrovnik - Neretvan Municipality and one of the most important historical and tourist centers of Croatia .

Ragusium) je grad na krajnjem jugu Hrvatske. Administrativno je središte Dubrovačko-neretvanske županije i jedno od najvažnijih povijesno-turističkih središta Hrvatske.

Ragusium) je grad na krajnjem jugu Hrvatske.

Administrativno je središte Dubrovačko-neretvanske županije i jedno od najvažnijih povijesno-turističkih središta Hrvatske.

Ragusium is a city in the extreme south of Croatia. It is the administrative center of the Dubrovnik-Neretvan Municipality and one of the most important historical and tourist centers of Croatia.

Ragusium is a city in the extreme south of Croatia.

It is the administrative center of the Dubrovnik-Neretvan Municipality and one of the most important historical and tourist centers of Croatia.

History Beginnings and spread View from the air to the Dubrovnik historical core There are several theories about the foundation of Dubrovnik (lat.

CHAPITRES X à XXIX
CHAPITRES I à IX - CHAPITRES XXX à XXXV
Oeuvre numérisée et traduite par Marc Szwajcer
X
Igitur Sfetolicus accepto regno secutus est vestigia patris sui, et ambulavit in via mandatorum Domini, pacemque cum omnibus habuit, genuit filios, et filias, et XII anno regni sui mortuus est. Regnavitque Vladislavus filius eius pro eo.
XI
Accepto regno Vladislavus, qui fortis extitit viribus, oblitus est Domini Dei sui, et declinavit a via patrum suorum, non recte ambulavit coram Domino, sed coinquinavit se multis immunditiis, ideoque dum quadam die iret venatum, divino iudicio in foveam cecidit, et mortuus est.
XII
Regnavitque frater eius Thomislavus pro eo, qui fortis extitit viribus, sed non fuit ut frater eius. Regnante Thomislavo Ungarinorum rex nomine Attila promovit exercitum, ut debellaret eum. Rex autem Thomislavus fortis iuvenis, et robustus bellator, plurima bella cum eo commisit, et semper eum in fugam convertit; genuitque Thomislavus rex filios, et filias et XIII anno regni sui mortuus est.
XIII
Sebeslaus filius eius successit in regnum patris sui; eo tempore venerunt Graeci, et obsederunt civitatem Scodarim. Audiens autem Sebeslavus rex congregavit gentem multam, et venit, et irruit in castra eorum, et ceciderunt Graeci, et multi gladio perierunt, et plurimi capti sunt; alii vero in fugam conversi sunt. Dum hacc agerentur, Attila rex Ungarinorum cum exercitu intravit in terram Sebeslavi regis, et depredavit, destruxit atque incendit maximam partem terrae illius et reversus est in locum suum. Inde abiit contra occidentalem plagam, Sebeslavus autem rex reversus non invenit eum coepitque recuperare terram suam. Nati sunt ei duo filii gemini, unumque Rasbivoy vocavit, quod latinae dicitur ruina gentis, alium vero Vladimirum. Regnavit XXIV annis, et mortuus est.
XIV
Post eum regnaverunt filii eius, diviseruntque sibi regnum, eo quod gemini essent, et Rasbivoy quidem Maritimam, Vladimirus autem Surbiam regebat; qui accepit uxorem filiam regis Ungarinorum, genuitque ex ea filios, et filias, et facta est pax firma inter Ungaros et Sclavos. Post haec Rasbivoy septimo anno regni sui mortuus est, Vladimirus vero accepit totum regnum, et XX° anno regni sui mortuus est.
XV
Regnavit post eum filius eius Charinimirus, cuius temporibus rebellavit Croatia Alba, et proiecerunt eum inde. Tunc rex congregans gentem ex Rassa, et Bosna, perrexit super eos. At ipsi congregantes se in plano Chelmo, paraverunt ei bellum, in quo cecidit rex, et mortuus est.
XVI
Accepitque post eum regnum Tuardoslauus filius eius, et recuperavit regnum patris sui, et mortuus est.
XVII
Post eum regnavit Ostrivoy nepos eius, eo quod liberis caruit rex Tuardoslauus, genuit filios, et filias rex Ostryvoy et XXII anno mortuus est.
XVIII
Tolimirus filius eius accepit regnum, in diebus illis laetata est omnis terra, genuit filios, et filias, et mortuus est.
XIX
Post quem regnavit Pridislauus filius eius, qui multas iniquitates operatus est. Quodam itaque tempore insurrexerunt magnates Bosnae cum aliquantis et interfecerunt regem, corpusque eius in flumen proiecerunt.
XX
Tunc Crepimirius, filius eius, una cum bano captis omnibus illis, disperdiderunt eos, morteque pessima necaverunt eos. Crepimirius itaque post haec accepit regnum, et regnavit in loco patris; eo tempore venerunt Alamanii, et caeperunt Istriam coeperuntque intrare Croatiam. Tunc rex Crepimirius congregans fortitudinem validam gentis suae, paravit eis bellum, facto bello misit eos rex in ore gladii, et persecutus est eos, proiecitque eos ex omni terra sua. Post haec dux Alamanorum misit legatos regi Crepimiro, ut daret filiam suam uxorem filio suo Svechozar. Placuit regi eo quod ipse dux esset consobrinus imperatoris et accepit filiam eius uxorem filio suo, et facta est pax firma inter eos. Regnavit Crepimirus rex XXV annos, et mensem unum, et mortuus est.
XXI
Regnavit post eum Sfetozar, filius eius, qui mansuetus fuit, ac pius, vixitque in timore Domini, et genuit filium, cui Radaslavus nomen imposuit. Post haec in pace quievit.
XXII
Post eum regnavit Radaslavus, qui patris sui vestigia secutus, omni bonitate fuit ornatus. Praeterea genuit filium, quem Ciaslavum vocavit, qui iuvenis effectus, coepit esse inobediens patri suo. Eo tempore banus Croatiae Albae cum suis omnibus rebellaverunt regi. Tunc rex Radaslavus congregans exercitum partem exercitus dedit filio suo Ciaslavo, partemque secum tulit. Post haec abeuntes circumdederunt rebelles hic inde, et comprehenderunt illos, ac depraedaverunt, sed quotquot rex comprehendit liberos abire permisit; quos vero filius Ciaslavus comprehendit, militibus in servitutem tradidit, quam ob causam indignati sunt milites, qui cum rege erant, et relicto eo abiuerunt post Ciaslavum filium eius. Tunc Ciaslavus elevatus in superbiam expulit patrem suum de regno, et consilio militum coepit persequi eum. Rex denique fugiens venit in locum, qui dicitur Lasta; cernens itaque non posse se evadere manus filii sui, cum aliquantis qui eum diligebant, venit prope haec ad litus maris. Post haec, quia Ciaslavus cum suis iam prope erat, tempore percussi, cum equitibus, ut stabant natantes pervenerunt, et ascenderunt quamdam petram, quae non multum longe erat a terra, et sic evasit rex. Non multo post, voluntate Dei transibat navis, quae de Apulia erat. Tunc rex et qui cum eo erant, coeperunt clamare, et vocare nautas, et nautae navigantes venerunt, ut viderent, quid nam esset. Ut autem cognoverunt causam cum honore susceperunt regem, et omnes eius, et duxerunt ad civitatem Sypontinam. Inde perexit Romam ad limina apostolorum Petri et Pauli, ab illa autem die petra illa vocata est “Radaslavi camich” sive petra. Ciaslavus praeterea maledictus a patre coepit regnare.
Eo tempore erat quidam adolescens nomine Tycomil in partibus Sraga filius cuiusdam presbyteri de vico Rabici, pascebatque greges ovium cuiusdam principis, cui nomen Budislavus, et quia Tycomil fortis erat viribus, et robustus venator, atque valde levis ad currendum, quandocumque princeps exibat venatum, ducebat eum secum. Quadam vero die dum iret venatum Tycomil, nolens, sed casu percutiens virga, quam manibus gestabat, unam canem nomine Palusia interfecit eam, unde nimio terrore perterritus, eo quod princeps eam valde diligeret, fugam petiit, et venit ad Ciaslavum, a quo statim susceptus est.
XXIII
Regnante ergo Ciaslavo rege, Kys princeps Ungarinorum cum suo exercitu venit Bosnam et devastabat, atque depredabatur eandem provinciam. Tunc rex, congregans populum, exiit ei obviam in Drina iupania iuxta fluvium, ubi commisso bello Tycomil supradictus adolescens, hinc inde hostes vulnerans cucurrit, et interfecit Ungarinorum principem, et amputato illius capite regi praesentavit. Ceciderunt die illa innumerabiles ex gente Ungarinorum in loco qui Civedino dicitur (quasi prorugitus pecorum, sic enim rugiebant ibi Ungari, dum interficerentur, ut porci, in loco ubi interfectus fuit Kys princeps Kiskovo) usque in presentem diem. Post haec rex Ciaslavus valde laetus dedit Tycomil iupaniam Drinae, et filiam bani Rassae dedit ei uxorem eo quod interfecisset Kys principem. Uxor autem principis audiens mortem viri sui, perrexit ad regem Ungariae quaesivit ei adiutorium, et exercitum, quatenus vindicaret mortem viri sui, accepta autem innumerabili gente venit supra regem Ciaslavum, invenitque eum in Seremo. Nesciente autem rege, nocte irruerunt Hungari in eius castra, et captus est rex Ciaslavus, et omnes parentes illius, quos iussit uxor Kys ligatis manibus, et pedibus proiici in flumen Savum, sicque factum est, conversus est dolor eius in peccatum, quod exercuit circa patrem suum super caput eius, et periit ipse, et domus eius tota.
XXIV
Post haec remansit terra sine rege, et bani coeperunt dominari terram suam unusquisque super provincias, et regiones, subiugaveruntque sibi iupanos, et ab eis tributa accipiebant, sicut rex solebat accipere. Nomen vero regis nemo audebat sibi imponere. Tycomil etiam defuncto socero dominabatur terram Rassam, sed nec regem nec banum ausus est se vocare, sed tantum iupanum maiorem, et ideo, quoniam praeerat caeteris iupanis Rassae. Sicque dominaverunt terram multis temporibus.
XXV
Praeterea parentes regis Radaslavi, et milites, qui cum ipso erant Romae, audientes quod accidit, rogaverunt regem, ut uxorem acciperet, qui coactus eorum praecibus accepit uxorem Romanam, valde nobilibus ortam natalibus, de qua genuit filium, quem Petrislavum vocavit. Post haec in senectute bona mortuus est, et sepultus in ecclesia Sancti Ioannis Lateranensis cum magna honorificentia.
XXVI
Accepit post haec Petrislavus uxorem puellam nobilem Romanam, de qua genuit filium, quem Pavlomirum vocavit. Post haec vivens annis plurimis cum parentibus suis Romanis, et ipse mortuus est. Post mortem vero eius, parentes eius caeperunt habere inimicitias cum caeteris Romanis, et caeperunt dura bella facere in civitate, sicuti saepe solent facere. Pavlimirus iam iuvenis effectus caepit esse valde robustus et fortis bellator, ita ut in civitate Romana nullus ei esset similis; unde parentes eius, nec non alii Romani caeperunt illum valde diligere, immutaveruntque nomen eius, et composuerunt ei nomen Bello eo quod bellum facere valde delectabatur.
Eo tempore exivit stolum a Sicilia, multitudo copiosa navium Saracenorum, quod stolum vocatur miria armeni graece id est latine decem millia vella, omnes civitates maritimas destruxerunt. Latini autem fugientes montana petebant, quo Sclavi habitabant revertentes in suas civitates sed Sclavi comprehendentes illos pro servis tenuerunt. Post haec plurimi Latini dimiserunt tali pacto, ut omni tempore tributa eis redderent, et servitia exercerent, sicque coeperunt reaedificare civitates maritimas a Saracenis destructas.
Per idem tempus Romani parentes Belli, qui et Bellimirus, quod non possent sustinere magnatum Romanorum insidias, atque inimicitias eo quod nolent se humiliare ac pacem cum inimicis facere, exeuntes omnes de civitate una cum Bello, uxoribus et filiis ac filiabus, milites numero quingenti acceptis parvulis et mulieribus venerunt Apulam, inde intrantes naves, transfretaverunt in partes Dalmatiae. Venerunt ad portum qui Gravosa dicitur, et Umbla. Miserunt enim Sclavi Bello, qui et Pavlimirus, nuncios, ut veniret accipere regnum patrum suorum, et hac de causa secuti sunt illum parentes eius, igitur descendentes de navibus construxerunt castelium, et habitaverunt ibi. Audientes homines Epidauriae civitatis qui per silvas, et montana manebant, quod Bellus cum Romanis venissent, et castellum fecissent, congregantes se venerunt, et una cum ipsis aedificaverunt civitatem supra mare in ripis marinis, quas Epidaurii lingua sua laus dicunt, unde ea civitas Lausium vocata est, quae postea L posita, Ragusium appellata est. Sclavi vero Dubrovnich appellaverunt, id est silvester sive silvestris, quoniam quando eam aedificaverunt, de silva venerunt.
XXVII
Inter haec audientes bani, et iupani terrae advenissse Bellum, nepotem Radaslavi regis laetati sunt, et maxime populus terrae Sclavorum; coeperunt undique ad eum confluere, in primis habitatores regionis Tribuniae venientes cum magno honore duxerunt illum in Tribuniam. Postea bani venientes in Tribuniam cum iupanis, et setnicis succeperunt illum honorifice, et in die Ascensionis Domini constituerunt illum regem. Solum iupanus Rassae, qui de Thycomil progenie erat cum sua provincia noluerunt venire ad regem. Tunc rex Bellus iratus congregavit exercitum et venit Rassam; Luthomirus autem iuppanus Rassae congregans similiter populum paravit ei bellum. Bello itaque inito iuxta flumen Limo, cecidit populus iuppani Rassae et in fugam conversi sunt. Tunc rex cum suo exercitu insecutus est eos usque ad aliud flumen, qui dicitur Ybibro, ubi dum iupanus per pontem transiret fugiens, quidam qui cum eo erant, volentes habere benevolentiam regis, percutinentes eum gladio per pontem iactaverunt eum in flumen, et mortuus est. Rex autem accepit regnum patrum suorum, et siluit terra in conspectu eius. Igitur causa victoriae Romani, qui cum rege erant, aedificaverunt ecclesiam in Rassia ad honorem beati Petri apostoli in loco propinquo Caldanae, et non multum longe ab eadem ecclesia in uno monticulo construxit rex castellum, vocavitque illud suo nomine Bello. Ecclesiam autem supradictam statuit episcopatum fieri, ordinavitque ibi episcopum, et episcopatum usque in praesentem diem; post haec coepit rex perambulare per terram, et per regnum suum.
Quodam itaque tempore dum esset rex in partibus Sremi, Sremani congregantes se cum Ungaris commiserunt proelium cum rege, in quo loco ceciderunt Sremani cum Ungaris, et facta est eis contritio magna, ab illo ergo die dicta est planities illa, in qua factum est proelium, Bellina nomine regis ob victoriam, quam habuit ibi rex usque hodie. Post haec Ungari ad regem miserunt quaerendo pacem. Rex praeterea fecit pactum cum eis hoc modo, ut ab illo die in antea non auderent transire flumen Sava, et a loco unde surgit, et sicut currit usque quo intrat in magno flumine Donavi, neque homines regis transirent in illam partem, neque illi in istam, et placuit eis, et fecerunt pacem. Post haec reversus est rex in maritimas regiones. Quadam autem die, dum intraret in unum oppidum Tribuniae, subitanea morte defunctus est. Tunc sepelierunt illum in ecclesia Sancti Michaelis in eodem oppido cum grandi honore. Populi autem fleverunt illum multis diebus. Septima autem die dormitionis eius uxor illius peperit filium, quem Tiscemirum vocavit, quod latine dicitur Consolator Populi.
XXVIII
Defuncto rege ii, qui de progenie Tycomil erant coeperunt dominare Rassam et omnes bani similiter tempore ut prius dominari super se, nolebantque ullam facere rationem reginae, nec eius filii, sola Tribunia obediebant reginae, eo quod parentes eius erant in Tribunia et Lausio, et non audebant rebellare ei. Postquam autem crevit puer, tulerunt ei uxorem, filiam bani Cidomiri de Croatia Alba de qua genuit duos filios: Praelamirum et Cresimirum. Postquam autem creverunt pueri, misit Tiescemirus filium suum socero suo, qui Croatiam Albam dominabatur, mandans ei ut congregaret populum et iret supra banum Bosnae, ipse autem cum Prelimiro filio suo congregans parentes suos, et populum Tribuniae, venit proeliare contra banum, qui Prevalitanam regionem regebat. Banus itaque congregans populum suum paravit se ad bellandum, dum autem committeret bellum, cecidit banus et mortuus est, cecidit et Tiesemirus, et vulneratus est; postea mortuus est. Prelimirus autem eius filius vicit proelium et cepit totam Croatiam Rubeam, et coronatus est rex, coepitque dominari terram et regnum patrum suorum.
XXIX
Cresimirus autem frater eius cum avunculo pugnantes praedaverunt Uscople, et Lucca et Preva, banus autem Bosnae videns quod ante eos stare nequibat ad pugnam, fugit ad regem Ungariae, deinde Cresimirus caepit totam Bosnam, et dominavit eam. Defuncto etiam patre matris suae dominavit Croatiam Albam.
X.
Donc, détenteur du royaume, Svetolik marcha dans les traces de son père dans la voie des commandements de Dieu et ce fut la paix pour tous. Il lui naquit des fils et des filles, puis il mourut après douze ans de règne. Après lui son fils Vladislav[1] le remplaça.
XI.
Vladislav montra sa nature violente ; en régnant, il oublia le Seigneur son Dieu et délaissa la voie de ses pères, il se comporta pas justement face à Dieu, mais commit de nombreuses impuretés. C’est pourquoi, un jour où il allait à la chasse, la volonté de Dieu le fit tomber [de cheval] dans un fossé et il mourut.
XII.
Après lui régna son frère Tomislav,[2] qui était d’une nature énergique, mais n'était pas comme son frère. Pendant le règne de Tomislav, le roi hongrois, nommé Attila,[3] rassembla des troupes pour le soumettre. Mais le roi Tomislav, jeune, fort, et brave guerrier, mena de nombreuses guerres contre lui, l'obligeant toujours à s’enfuir. Tomislav eut des fils ainsi que des filles et il mourut après treize années de règne.
XIII.
Son fils Sebeslav succéda à son père dans le royaume. À cette époque-là les Grecs arrivèrent et occupèrent la ville de Skadar.[4] Apprenant cela, le roi Sebeslav réunit une troupe nombreuse, partit et fit irruption dans leur camp. Les Grecs furent massacrés, et plusieurs périrent à la pointe de l'épée ou furent faits prisonnier ; les autres s’échappèrent. Pendant ce temps, Attila, roi des Hongrois, entra avec son armée dans le pays du roi Sebeslav et le dévasta ; il détruisit et brûla la plus grande partie du pays et rentra chez lui. De là il partit vers l'ouest, mais le roi Sebeslav revenu ne le rencontra pas et il commença à rentrer en possession de son pays. Il eut deux fils jumeaux ; à l’un il donna le nom de Razbivoj ce qui en latin signifie « destruction d'un peuple »,[5] à l'autre celui de Vladimir. Il régna 24 ans et mourut.
XIV.
Après lui régnèrent ses fils, et comme ils étaient jumeaux, ils se partagèrent le royaume : Razbivoj gouvernait le territoire appelé Maritima, alors que Vladimir dirigeait la Serbie; ce dernier épousa la fille du roi de Hongrie qui lui donna des fils et des filles. Et il y eut une paix durable entre les Hongrois et les Slaves. Razbivoj mourut ensuite la septième année de son règne, et Vladimir prit possession de tout le royaume puis mourut la vingtième année de son règne.
XV.
Après lui régna son fils Charanimir[6] ; à son époque la Croatie Blanche se révolta contre lui, et l’en chassa. Alors le roi rassembla des gens de Rascie et de Bosnie alla droit contre eux. Tous réunis sur le champ de Chelmo ; il y eut une bataille, dans laquelle le roi tomba et périt.
XVI.
Après lui régna son fils Tvrdoslav,[7] qui reconquit le royaume de son père et mourut.
XVII.
Après lui régna Ostrivoy, son neveu, car le roi Tvrdoslav n'avait pas d'enfants. Le roi Ostrivoy eut des fils et des filles puis mourut la vingt-deuxième année de son règne.
XVIII.
Son fils Tolimir hérita du royaume. Ces jours-là furent heureux pour tout le pays. Il engendra des fils et des filles puis mourut.
XIX.
Après lui régna son fils Pribislav, qui commit de nombreuses injustices. Pour cette raison, à une certaine époque, les hauts dignitaires bosniaques se révoltèrent avec d’autres et tuèrent le roi, puis ils jetèrent son corps dans la rivière.
XX.
Alors son fils Krepimir, avec l’aide du ban [bosniaque] les captura tous ; il les anéantit et les fit périr de la mort la plus atroce. Ensuite Krepimir prit la succession du royaume et régna à la place de son père. À cette époque-là vinrent des Allemands qui occupèrent l’Istrie et envahirent la Croatie. Alors le roi Krepimir rassemblant une force solide dans son peuple se prépara à leur faire la guerre. À la guerre, le roi les vainquit à la pointe de l'épée, les poursuivit et les chassa hors de ses terres. Après cela, le duc des Allemands envoya des ambassadeurs au roi Krepimir pour lui faire savoir qu’il était prêt à donner sa fille en mariage à Svetozar, fils du roi. Le roi trouva cela correct, puisque le duc lui-même était cousin de l’empereur, et il reçut sa fille comme épouse pour son fils. Et une paix solide s’instaura entre eux. Krepimir régna 25 années et un mois puis mourut.
XXI.
Après lui régna son fils Svetozar, homme doux et pieux ; il vécut dans la crainte de Dieu et engendra un fils, auquel il donna le nom de Radoslav. Après cela il reposa en paix.
XXII
Après lui régna Radoslav, qui suivit les traces du père et se distingua par sa bonté naturelle. Un fils lui naquit, qu’il appela Časlav;[8] quand celui-ci devint un jeune homme, il se mit à désobéir à son père. À cette époque-là le ban de la Croatie Blanche se révolta avec tous les siens contre le roi. Le roi Radoslav rassembla alors une armée : il en donna une partie à son fils Časlav, gardant l'autre partie pour lui-même. Ils allèrent ensuite encercler les rebelles de tous côtés, les prendre et les dépouiller. Le roi, quel que fut le nombre de prisonniers qu’il faisait, il les libérait; alors que ceux pris par son fils Časlav, étaient attribués aux combattants comme esclaves. Cela irrita les soldats qui étaient avec le roi ; ils le quittèrent pour aller rejoindre son fils Časlav. Alors Časlav s'enorgueillit et chassa son père du trône et, à l'instigation des combattants, commença à le poursuivre. Enfin le roi, en se sauvant, arriva à un endroit appelé Lasta ; voyant qu'il ne pouvait échapper à son fils, avec les quelques-uns qu’il avait emmenés, il vint près du rivage de la mer. Après cela, Časlav étant déjà tout proche, poussés par les circonstances, les cavaliers se jetèrent à l'eau et parvinrent en nageant jusqu'à quelque rocher qui n'était pas trop éloigné de la terre, ils le gravirent; et ainsi le roi put s’échapper. Bientôt, par la volonté de Dieu, un navire d'Apulie passa par là. Alors le roi et ceux qui étaient avec lui commencèrent à crier et à appeler les marins, et ceux-ci vinrent voir ce qui se passait en réalité. Quand ils en apprirent la raison, ils reçurent le roi et tous ses gens respectueusement et les conduisirent à la ville de Siponto.[9] De là, le roi se rendit à Rome dans la maison des Apôtres Pierre et Paul. Et depuis ce jour on appelle ce rocher “ la pierre de Radoslav ”, c'est-à-dire le rocher.[10] Bien que maudit par son père, Časlav commença à gouverner.
A cette époque, il y avait sur la terre de Sraga un jeune homme du nom de Tycomil,[11] fils d'un prêtre du village de Rabici; il faisait paître des troupeaux de moutons pour un prince du nom de Budislav. Mais comme Tycomil avait une nature robuste et était un brave chasseur, très rapide à la course, le prince l’emmenait avec lui chaque fois qu’il allait à la chasse. Mais un jour, en chassant, Tycomil frappa par inadvertance avec un bâton qu’il avait en main une chienne nommée Palusia et la tua. Comme le prince aimait beaucoup cette chienne, il fut effrayé et se sauva, vint voir Časlav, qui le reçut aussitôt.
XXIII.
Pendant le règne du roi Časlav, le prince hongrois Kys fit intrusion avec son armée en Bosnie, dévasta et pilla cette province. Alors, ayant rassemblé ses gens, le roi se dirigea à sa rencontre dans la županija proche de la rivière Drina. Quand s’engagea le combat, le gaillard susmentionné Tycomil, se rua contre tous les combattants ennemis, poursuivit et tua le prince hongrois ; il lui coupa la tête et l’apporta à son roi. Ce jour-là mourut une multitude de Hongrois près du lieu nommé Cvilin[12] ce qui signifie le « gémissement du bétail ». C’est exactement ainsi que pleurnichaient les Hongrois, quand on les tuait comme des porcs; et l’endroit où fut tué le prince Kys[13] s'appelle de nos jours Kiskovo. Après cela le roi Časlav très satisfait, donna à Tycomil la županija de la Drina et pour femme la fille du ban de Rascie, à lui qui avait tué le prince Kys. Quand l’épouse du prince apprit la mort de son mari, elle alla voir le roi de Hongrie et demanda de l'aide et une armée pour venger sa mort. Disposant d’une troupe innombrable, elle vint contre le roi Časlav et le trouva à Seremo. Durant la nuit, quand le roi ne savait rien, les Hongrois firent irruption dans son camp et capturèrent Časlav et tous ses parents. L’épouse de Kys ordonna qu’on les jeta pieds et poings liés dans la rivière Sava. Et c’est ce qui se produisit : pour avoir péché contre son père, le malheur retomba sur sa tête, il périt lui et toute sa famille.
XXIV
Après cela le pays resta sans roi, et les bans commencèrent à gouverner leur terre, chacun dans sa propre province et ses régions ; ils soumirent les župans, dont ils prenaient les tributs, comme le roi le faisait d'habitude. Malgré tout, personne n'osa s'attribuer le titre royal. Même Tycomil, après la mort de son beau-père, qui dominait la région de Rascie, n'eut pas l’audace de se faire appeler roi ou ban, seulement grand župan, parce qu’il existait d’autres župans de Rascie. Il gouverna ainsi pendant une longue période.
XXV.
Entretemps, les parents du roi Radoslav et ses soldats, séjournant à Rome avec lui, ayant entendu ce qui s’était passé, demandèrent au roi de se marier. Pressé par leurs demandes, il choisit pour femme une Romaine d’une très noble famille et elle lui donna un fils, qu’il appela Petrislav. Après, il mourut dans un âge avancé et fut enterré avec grand honneur dans l'église de Saint Jean du Latran.[14]
XXVI.
Plus tard Petrislav prit pour femme une noble jeune fille romaine et eut d’elle un fils, auquel il donna le nom de Pavlomir.[15] Après cela il vécut longtemps avec sa famille romaine puis il mourut. Après sa mort, ses parents rencontrèrent l'hostilité d'autres Romains et, comme cela arrive souvent d'habitude, de violentes échauffourées débutèrent en ville. Pavlomir, une fois jeune homme, devint un combattant robuste et brave, de sorte qu’il n’avait pas d’égal dans la ville de Rome. Cela plut à ses parents et à nombre d'autres Romains qui changèrent son nom et le surnommèrent Bello, puisqu'il se battait avec un grand plaisir.
À cette époque-là une flotte partit pour la Sicile, constituée d’une quantité innombrable de navires sarrasins; une telle flotte s'appelle en grec “mirija armeni”, mais en latin “decem milia vella” (“dix mille voiles”) ; ils détruisirent toutes les villes côtières. Cependant les Latins, parvenaient à se sauver dans les montagnes, où habitaient les Slaves. Quand les Sarrasins repartirent dans leur pays, les Latins voulurent rentrer dans leurs villes, ils furent alors pris par les Slaves et retenus comme esclaves. Après cela de nombreux Latins abandonnèrent un tel accord préférant payer tribut tout le temps et donner en échange des esclaves. Et ils commencèrent à reconstruire les villes côtières détruites par les Sarrasins.
A cette même époque la famille romaine de Bello ou Bellimir, voyant qu’elle ne pouvait plus supporter les embuscades et l'hostilité des hauts dignitaires romains, et comme elle ne voulait pas s'humilier en faisant la paix avec ses ennemis, abandonna complètement la ville avec Bello, leurs femmes, leurs fils et filles, des soldats ; ils étaient au nombre de cinq cents, avec femmes et enfants et ils arrivèrent en Apulie.[16] De là ils montèrent à bord d’un navire et passèrent dans des domaines de Dalmatie. Ils arrivèrent aux ports appelés Gravosa et Umbla.[17] Les Slaves envoyèrent des ambassadeurs chez Bello, c'est-à-dire Pavlomir, pour qu’il vienne prendre possession du royaume de ses pères, et pour cette raison sa famille le suivit. Comme ils descendaient du navire, ils bâtirent un fort pour s’y s’installer. Quand le peuple de la ville d'Epidaure, qui vivait dans les bois et les montagnes, apprit que Bello et les Romains étaient là et qu'ils avaient construit une citadelle, ils se réunirent, allèrent avec eux bâtir une ville sur la mer, sur la côte, qu’ils appelèrent dans la langue épidaurienne “laus”. Depuis cette ville a reçu le nom de Lausium, mais plus tard, le L étant remplacé par un R, elle fut appelés Raguse. Les Slaves l’appelèrent Dubrovnik[18] ce qui signifie "boisé" ou "forestier", car ils utilisèrent du bois des forêts pour la construire.
XXVII.
Toutefois, lorsque les bans et les župans du pays apprirent la venue de Bello, petit-fils du roi Radoslav, ils se réjouirent ainsi que la plus grande partie du peuple de la terre slave; et on convergea vers lui de tous côtés ; vinrent aussi les habitants des environs de Tribunia, qui le conduisirent en grand honneur à Tribunia. Arrivèrent ensuite à Tribunia les bans, les župans et les capitaines qui le reçurent avec honneur et le jour de l'Ascension ils le nommèrent roi. Seul le župan de Rascie qui était de la famille de Tycomil, ne voulut pas venir de sa province vers le roi. Alors le roi Bello se mit en colère, rassembla une armée et alla en Rascie. Mais Ljutomir, župan de Rascie, ayant pareillement rassemblé des troupes, se prépara à la guerre. Quand il y eut une bataille à côté de la rivière Lim,[19] la troupe du župan de Rascie ne résista pas et s’enfuit. Quand le roi avec ses troupes les pourchassa vers la rivière appelée Ibar, le župan en s’enfuyant, voulut franchir le pont, certains de sa suite pour obtenir la faveur royale, le frappèrent de leurs épées puis le jetèrent du pont dans la rivière où il périt. Le roi reçut le royaume de ses ancêtres et la terre garda son calme en sa présence. En témoignage de la victoire, les Romains qui étaient avec le roi, érigèrent en Rascie une église en l'honneur du saint apôtre Pierre, dans un lieu proche de Kaldana. Et non loin de cette église le roi construisit une forteresse sur une colline et lui donna son nom : Bello. Alors il décida que l'église susmentionnée fut épiscopale, il y organisa l’installation d’un l'évêque et de l'épiscopat qui existe encore aujourd'hui. Puis le roi se mit à parcourir le pays et son royaume.
Une fois, un jour où le roi était sur les terres de Srem,[20] les Syrmiens se joignirent aux Hongrois pour aller combattre le roi. Dans cet endroit, les Syrmiens et les Hongrois périrent, furent détruits en masse. De sorte que depuis ce jour et jusqu'à aujourd'hui, ce lieu, où fut engagé le combat, porte le nom royal – Bellina, et cela à cause de la victoire que le roi y a remportée. Ensuite les Hongrois envoyèrent une demande de paix au roi. Et le roi conclut avec eux un traité précisant qu’à l’avenir ils ne passeraient pas la rivière Sava, du lieu de sa source jusqu'à l’endroit où elle se jette dans le grand fleuve Danube; que les gens du roi ne devraient pas franchir cette rive, ni eux l’autre rive. Et ils acceptèrent et conclurent la paix. Après cela le roi revint dans les régions maritimes. Un jour, juste au moment où il entrait dans la ville de Tribunia, il mourut subitement. Alors on l’enterra en grande pompe dans l'église saint Michel de cette ville. Le peuple pleura de nombreux jours. Le septième jour après sa mort, sa femme accoucha d’un fils, qui fut appelé Tishemir ce qui signifie en latin « consolateur du peuple[21] ».
XXVIII.
Après la mort du roi, les descendants de Tycomil commencèrent à gouverner la Rascie, et sur tous les bans, comme jadis ; ils gouvernaient sans tenir aucun compte ni de la reine, ni de son fils. Seule Tribunia obéissait à la reine, car ses parents étaient à Tribunia et à Lausium, et c'est pour cela qu’ils n'osèrent pas se rebeller. Quand le garçon grandit, on le maria à la fille du ban Čidomir de la Croatie Blanche ; elle lui donna deux fils : Predimir et Kresimir. Quand ils grandirent, son fils Tishemir fut envoyé chez son beau-père qui dominait la Croatie Blanche, en on lui demanda de rassembler des troupes et d’aller contre le ban de Bosnie. De même avec son fils Predimir, il regroupa ses parents et le peuple de Tribunia, et vint se battre contre le ban, qui gouvernait la région de Prevalitane. Le ban rassembla lui aussi ses gens et se prépara au combat. Le combat commença et le ban tomba, mort. Tishemir tomba, blessé et mourut ensuite. Mais son fils Predimir remporta la victoire et occupa toute la Croatie Rouge, puis il fut couronné roi. Il commença alors à gouverner la terre et le royaume de ses ancêtres.
XXIX.
En faisant la guerre à son oncle, son frère Kresimir dévasta Uskople, Louka, et Plevu. Mais, voyant qu’il ne pouvait se mesurer à lui dans cette lutte, le ban de Bosnie s’enfuit chez le roi de Hongrie. Puis Kresimir occupa toute la Bosnie et y régna. Quand mourut le père de sa mère, il s'empara de la Croatie Blanche.
[2] Le personnage est historique. Tomislav Ier de Croatie, fut duc des Croates à partir de 910 puis roi des Croates à partir de 925 et jusqu'à sa mort le 11 mars 928.
[8] Časlav Klonimirović (avant 927 – vers 950) fut souverain serbe de la dynastie des Vlastimirović. Il semble correspondre au personnage qui va venir.
[10] Cette histoire a avant tout une importance morale et didactique et elle était racontée par les prêtres locaux dans les sermons, pour démontrer que Dieu châtie le mal et récompense le bien. A notre connaissance il n’existe pas de fait historique avéré.
[13] « … Časlav remporta la première bataille contre les Magyars qui se déroula près de l'actuelle ville de Valjevo ; pendant cette même bataille il tua le général hongrois Kich. Ensuite, il remonta le cours de la rivière Save dans le but de rejoindre l'armée croate, et au cours d'une embuscade hongroise il trouva la mort vers 950. » Cf. Wikipedia. D’autres historiens parlent de sa mort près de la ville de Posavina, proche de la rivière Sava. Bref, tout cela n’est pas vraiment clair.
[13] L’antique Siponto s’appelle maintenant Manfredonia, en Italies dans les Pouilles.
[15] Petrislav et Pavlomir sont des hybrides des prénoms Pierre et Paul ; pour cette raison ils ont probablement été inventés.
[16] La traduction n’est pas sûre dans cette fin de phrase: le mot latin acceptis est corrigé parfois en exceptis, ce qui ne clarifie pas vraiment le sens.
[17] Gravosa est à proximité de Dubrovnik. La Trebšinjica à proprement parler qui réapparait dans la grotte de Gruž à l'ouest de Dubrovnik. La rivière est nommée à cet endroit rivière Ombla ou Umbla ou Dubrovačka rijeka qui signifie « Rivière de Dubrovnik ». Elle ne fait que 4,2 km de long mais dispose d'un débit moyen de 24 m³/s. La rivière se jette alors dans la mer Adriatique.
[19] Le Lim, est une rivière qui traverse le Monténégro, l'Albanie, la Serbie et la Bosnie-Herzégovine. Sa longueur est de 220 km, ce qui en fait le principal affluent de la Drina.
[20] La Syrmie, (Srem) Syrmia ou Sirmium en latin, est une ancienne province historique de Hongrie-Croatie, située entre le Danube et la Save, du confluent du Danube avec la Drave jusqu'à son confluent avec la Save en face de Belgrade.

Question: what is the name of the slavens built settlements on the southern falls of the

History Beginnings and spread View from the air to the Dubrovnik historical core There are several theories about the foundation of Dubrovnik (lat.

what is the name of the slavens built settlements on the southern falls of the

Question: what does laus mean in english

Question: in what century was dubrovnik founded

Question: where was the city of dubrovnik located

Question: when was the city of dubrovnik founded

Question: what does dubrava mean

History Beginnings and spread View from the air to the Dubrovnik historical core There are several theories about the foundation of Dubrovnik ( lat .

Ragusa ) , and it is generally accepted that the city was founded in the 7th century , when the Latins from the city of Epidaurum ( south of Dubrovnik , on the same place is today 's Cavtat ) , slept before the naval of Avara and Slavena to the hill of Laus , which means stone ( Laus → Lausium → Rausium → Ragusium → Ragusa).Ragusa Later the same Slavens built settlements on the southern falls of the hill of the Heart , on the ground over the road of the hill and called it Dubrava , which means the hill of the hill .

Povijest Početci i širenje Pogled iz zraka na dubrovačku povijesnu jezgru Postoji nekoliko teorija o osnutku Dubrovnika (lat. Ragusa), a općeprihvaćena je, da je Grad osnovan u 7. st., kada su se Latini iz grada Epidauruma (južnije od Dubrovnika, na istom je mjestu današnji Cavtat), sklonili pred navalom Avara i Slavena na hrid Laus, što znači stijena (Laus → Lausium → Rausium → Ragusium → Ragusa).Ragusa Kasnije su ti isti Slaveni izgradili naselje na južnim padinama brda Srđa, na kopnu preko puta hridi i nazvali ga Dubrava, što znači šuma duba (hrasta).

Povijest Početci i širenje Pogled iz zraka na dubrovačku povijesnu jezgru Postoji nekoliko teorija o osnutku Dubrovnika (lat.

History Beginnings and spread View from the air to the Dubrovnik historical core There are several theories about the foundation of Dubrovnik (lat. Ragusa), and it is generally accepted that the city was founded in the 7th century, when the Latins from the city of Epidaurum (south of Dubrovnik, on the same place is today's Cavtat), slept before the naval of Avara and Slavena to the hill of Laus, which means stone (Laus → Lausium → Rausium → Ragusium → Ragusa).Ragusa Later the same Slavens built settlements on the southern falls of the hill of the Heart, on the ground over the road of the hill and called it Dubrava, which means the hill of the hill.

History Beginnings and spread View from the air to the Dubrovnik historical core There are several theories about the foundation of Dubrovnik (lat.

-44, FOI Library (accessed on April 23, 2017)

U V O D
Kod gradskih zidova u dvorištu biskupskog sjemeništa u Dubrovniku vide se razvaline stare crkve sv. Stjepana.
Sva su vrata te stare crkve danas zatvorena.
Ulaz je jedini kroz pretkuće sjemeništa.
Ruševine desetvjekovne crkve stoje tužne i žalosne, kao da čekaju u velikoj tuzi neku utjehu.
Rekao bih, da se tu u povijesti odigralo nešto važno.
I zbilja je tako!
G. don Niko Gjivanović, gradski župnik i istraživač starina, g. Ivo Scattolini, slikar, i pisac ove radnje stadosmo nedavno otkopavati prizemlje ruševine crkve sv. Stjepana, i to s dopuštenjem pokojnoga dubrovačkog biskupa dra. Marčelića, jer je to vlasništvo biskupskoga sjemeništa.
Dubrovačka općina dala nam je inžinire, da oni pomognu s tehničke strane naš posao, i još nekoliko radnika, pa za tu njezinu dobrotu neka joj je naša hvala! Iskopavanje se započelo u početku mjeseca rujna, a posao se dovršio oko polovice studenoga g. 1927.
.....

Question: when was the crown given to king stjepan miroslav and queen marg

-44, FOI Library (accessed on April 23, 2017)

when was the crown given to king stjepan miroslav and queen marg

Question: who lived as a duvna in dubrovnik

Question: in the 10th century, what was the name of the king of croatia

in the 10th century, what was the name of the king of croatia

Question: on what date was the FOi library opened

Question: who was the king of croatia in 948

Question: when did stjepan miroslav die

st . , hrv . kralju Stjepanu Miroslavu i njegovoj supruzi kraljici Margariti u Dubrovniku 948 . godine , njihovoj zadužbini , kraljevo darivanje Župe do Orašca , grobu kraljice Margarite u Dubrovniku gdje je živjela kao duvna i komadu sv . Križa koji je kraljica Margarita darovala te o starohrvatskim

Question: what did queen margarita live as

Stjepana from the middle of the 10th century , Crown to King Stjepan Miroslav and his spouse Queen Margarita in Dubrovnik in 948 ; their duty , royal donation of the Župe do Orašca , the tomb of Queen Margarita in Dubrovnik where she lived as a duvna and a piece of the Holy Cross that Queen Margarita gave and about the ancient Croatian churches in the area of Dubrovnik . Nikola Zvonimir Bjelovich : Red Croatia and Dubrovnik , Matica Croatian Zagreb , 1929 , p.

-44 , FOI Library ( accessed on April 23 , 2017 )

-44, Knjižnica FOI (pristupljeno 23. travnja 2017.)

Stjepana from the middle of the 10th century, Crown to King Stjepan Miroslav and his spouse Queen Margarita in Dubrovnik in 948; their duty, royal donation of the Župe do Orašca, the tomb of Queen Margarita in Dubrovnik where she lived as a duvna and a piece of the Holy Cross that Queen Margarita gave and about the ancient Croatian churches in the area of Dubrovnik.Nikola Zvonimir Bjelovich: Red Croatia and Dubrovnik, Matica Croatian Zagreb, 1929, p. -44, FOI Library (accessed on April 23, 2017)

-44, FOI Library (accessed on April 23, 2017)

Dubrovnik had a strong navy (approximately 180 ships), by strength and size the third in the world.

Dubrovnik ships carried goods from foreign merchants, flew the Mediterranean coast and reached England, and there is a proven case that the Dubrovnik ship arrived to the coast of North America, where the sailors mixed with the local population.

Question: how many ships did dubrovnik have in its navy

Dubrovnik had a strong navy (approximately 180 ships), by strength and size the third in the world.

Dubrovnik ships carried goods from foreign merchants, flew the Mediterranean coast and reached England, and there is a proven case that the Dubrovnik ship arrived to the coast of North America, where the sailors mixed with the local population.

how many ships did dubrovnik have in its navy

Question: what rank did dubrovnik's navy hold in the world

what rank did dubrovnik's navy hold in the world

Question: what country did the dubrovnik ships sail from to

what country did the dubrovnik ships sail from to

Question: where did the dubrovnik ship come from

Question: who did the dubrovnik ships carry goods from

stranih trgovaca , plovili obalama Sredozemnog mora i stizali sve do Engleske , a postoji i dokazani slučaj da je dubrovačka karaka došla do obale Sjeverne Amerike , gdje su se pomorci pomiješali s lokalnim stanovništvom

who did the dubrovnik ships carry goods from

Question: what was the size of dubrovnik's navy

Dubrovnik had a strong navy ( approximately 180 ships ) , by strength and size the third in the world .

Dubrovnik ships carried goods from foreign merchants , flew the Mediterranean coast and reached England , and there is a proven case that the Dubrovnik ship arrived to the coast of North America , where the sailors mixed with the local population .

Dubrovnik je imao jaku mornaricu (oko 180 brodova), po jačini i veličini treću u svijetu.

Dubrovački su brodovi prevozili robu stranih trgovaca, plovili obalama Sredozemnog mora i stizali sve do Engleske, a postoji i dokazani slučaj da je dubrovačka karaka došla do obale Sjeverne Amerike, gdje su se pomorci pomiješali s lokalnim stanovništvom.

Dubrovnik had a strong navy (approximately 180 ships), by strength and size the third in the world. Dubrovnik ships carried goods from foreign merchants, flew the Mediterranean coast and reached England, and there is a proven case that the Dubrovnik ship arrived to the coast of North America, where the sailors mixed with the local population.

Dubrovnik had a strong navy (approximately 180 ships), by strength and size the third in the world.

Dubrovnik ships carried goods from foreign merchants, flew the Mediterranean coast and reached England, and there is a proven case that the Dubrovnik ship arrived to the coast of North America, where the sailors mixed with the local population.

During that time, Dubrovnik also had celebration, social, municipal and economic institutions.

In the old passport of Sir Richard Guylford to the Croatian coast in 1506, which he compiled on the occasion of a hodochnic journey to Palestine that was a crink to inform him about the melting war shipbuilding, Guylford writes about Dubrovnik as about the Croatian city.

S dr. Edom Pivčevićem o putovanju sir Richarda Guylforda hrvatskom obalom 1506. godine i drugim srednjovjekovnim putopisima
Hrvatski filozof s engleskom adresom i člankom u tamošnjem Leksikonu filozofa, dr. Edo Pivčević, održao je nedavno u splitskoj Sveučilišnoj knjižnici zanimljivo predavanje kojemu je, na žalost, nazočilo malo ljudi, o jednome starom putopisu sir Richarda Guylforda hrvatskom obalom 1506. godine. Tom smo ga prilikom upitali kako je došao do te tiskane knjige?
Odkad sam u ljetu 1979. u gradu Gotha u ondašnjoj Istočnoj Njemačkoj otkrio hodočasnički putopis Konrada Grünemberga iz 1486. godine s opisima i crtežima hrvatskih primorskih gradova, koji je do tada bio nepoznat u hrvatskoj historiografiji, u raznim sam europskim knjižnicama nailazio na brojne druge njemačke, francuske i engleske srednjovjekovne putopise, koji također sadrže dragocjene podatke o našim krajevima u to doba. Mnogi od tih putopisa još uvijek nisu temeljito istraženi i proučeni. Sve je to još uvijek nesustavno i manjkavo i mnogi izvorni rukopisi na latinskome, francuskom i španjolskome, pa čak i njemačkome, još uvijek čekaju da ih se analitički obradi i prokomentira u svijetlu ondašnjih dogadjaja u crkvenom, političkom i kulturnom životu Europe.
Najviše putopisa s podatcima o našoj obali potječe iz 15. stoljeća iz vremena na pragu renesanse kada oživljava ukupni ekonomski i kulturni život, a time i zanimanje za putovanja. Vjerski su motivi neizbježno igrali veliku ulogu, osobito u pogledu putovanja u Palestinu. Crkva je, kao što je dobro poznato, zbog islamskoga nadiranja u Palestinu još od kraja jedanaestog stoljeća povremeno organizirala križarske pohode u tu zemlju. Ali također je komercijalni i turistički promet, premda često pod vidom hodočašća, uzimao sve većeg maha i dramatično je porastao u drugoj polovici 15. stoljeća. Ima također drugih mnogo ranijih putopisa koji su posebno za nas od interesa, sve od 12. stoljeća pa nadalje. Ono što je za nas od važnosti jest da je velika većina tih putnika, odlazeći iz Mletaka, putovala duž naše obale pa njihovi putopisi sadrže važne podatke o našim primorskim gradovima u to doba.
Vi ste imali priliku kopajući po knjižnicama vidjeti originale tih putopisa. Kako oni izgledaju i za koga su rađeni?
Putopisi su ilustrirani, obično s crtežima perom i vodenim bojama, a redovito su završavali kao pokloni donatoru, odnosno sponzorima hodočasnikova putovanja. U svakome slučaju, ti hodočasnički dnevnici bili su na visokoj cijeni i premda je poslije Gutenbergova otkrića tiskarske tehnike polovicom 15. stoljeća tisak počeo sve više uzimati maha, tek se od početka 16. stoljeća pa nadalje neki hodočasnički putopisi počinju pojavljivati u tisku, a neki od njih objavljeni su tiskom tek u najnovije vrijeme. Jedan od prvih, koji je doživio ranu publikaciju, bio je baš opis hodočasničkoga putovanja u Palestinu Engleza sir Richarda Guylforda, koji je sastavio njegov suputnik i kapelan 1506. godine. Taj je putopis tiskan u Londonu samo pet godina kasnije
Možete li nam izdvojiti neke zanimljivosti iz tih starih putopisa i kronika?
Ima nešto u Arnoldovoj Kronici što valja spomenuti i što je za nas daleko važnije. On naime u svome rukopisu citira puni tekst pisma, koje je flamanski grof Baldwin, jedan od lidera Četvrte križarske vojne i kasnije samoproklamirani bizantski car, uputio njemačkome kralju Otonu IV. U tom LažKad su on i njegovi križari, koji su se bili skupili u Mletcima, ostali bez novca i nisu mogli platiti Mlečanima za transport u Palestinu, onda su pristali da kao naknadu za novac napadnu Zadar i vrate ga pod mletačku vlast. Zadrani su se naime nešto prije toga vremena bili pobunili protiv Mletaka i stavili se pod okrilje ugarsko-hrvatskoga kralja. Tražeći načina da grad vrati pod mletačku kontrolu, lukavi je dužd Dandolo došao na ideju da upotrijebi križare u tu svrhu.pismu Baldwin između ostaloga pokušava opravdati svoj zločin u Zadru, kad su u studenome 1202. križari pod njegovim vodstvom poharali i opljačkali grad. U tome pismu Baldwin ima bezobrazne kuraže nazvati Zadar prijestupnim gradom koji su oni na žalost bili primorani razoriti. To je bio izravan rezultat sporazuma između njega i Mlečana. Evo o čemu se radilo.
Kad su on i njegovi križari, koji su se bili skupili u Mletcima, ostali bez novca i nisu mogli platiti Mlečanima za transport u Palestinu, onda su pristali da kao naknadu za novac napadnu Zadar i vrate ga pod mletačku vlast. Zadrani su se naime nešto prije toga vremena bili pobunili protiv Mletaka i stavili se pod okrilje ugarsko-hrvatskoga kralja. Tražeći načina da grad vrati pod mletačku kontrolu, lukavi je dužd Dandolo došao na ideju da upotrijebi križare u tu svrhu. Baldwin je spremno pristao i kad su mletački brodovi prevezli Baldwinove križare preko Jadrana, ovi su poslije kratke opsade uspjeli probiti zidine i odmah se dali na ubijanje, pljačku i palež. Slično se ponovilo pod njegovom komandom u Konstantinopolu u travnju 1204. kada je njegova križarska rulja poharala grad i poubijala velik broj ljudi. U ludilu razaranja križari su tada također zapalili glasovitu bizantsku biblioteku. Za sve to snosi odgovornost sam Baldwin, jer se on još u Zadru – opet, dakako, za novac – bio dogovorio sa bizantskim princom Aleksejom Angelosom da mu pomogne svrgnuti s prijestolja njegova strica, kako bi on, Aleksej, došao na vlast.
Među hodočasnicima Nijemci, Francuzi, Englezi...
Za nas su najzanimljivija putovanja Jadranskim morem, od Mletaka pa dalje prema jugu?
Za okretne Mlečane to je bio gotovo nepresušni izvor prihoda. Ne samo da su njihovi brodovlasnici nemilosrdno perušali hodočasnike, utjerujući visoke cijene za svoje usluge nego su također gradski trgovci redovito zaračunavali jadnim hodočasnicima dvostruko, pa i trostruko, za svaki kupljeni predmet. Brodovi s hodočasnicima obično su plovili najprije do Poreča u Istri te zatim nastavljali put prema jugu, držeći se obale zbog sigurnosti i opskrbe svježom hranom i vodom te posjećujući redom Pulu, Zadar, Šibenik, Hvar, Korčulu i Dubrovnik. Mnogi su putnici revno zapisivali svoje dojmove s puta, a neki su svoje zapise ilustrirali mapama i crtežima mjesta koje su posjetili.
Odakle su dolazili hodočasnici i tko su oni bili?
Među hodočasnicima netalijanske narodnosti Nijemci su bili najbrojniji, ali bilo je također Francuza, Nizozemaca, Engleza i drugih nacionalnosti. Mnogi su od njih bili redovnici ili drugi crkveni ljudi, ali bilo je također dosta svjetovnih osoba. Od Engleza dva istaknuta hodočasnika koja su putovali našom obalom bili su član čuvenog Eton koledža William Wey i visoki državni službenik sir Richard Guylforde. William Wey hodočastio je u Palestinu dvaput, najprije 1458. pa zatim opet 1462. i, kao što je bio običaj, putovao je preko sjevernog Jadrana do Poreča, te dalje niz obalu. Usput, njegov je putopis jedan od rijetkih koji spominju Split i Trogir.
No vratimo se temi Vašega predavanja: putovaju sir Richarda Guylforda.
Za razliku od Weyova putopisa, koji je nešto oskudan podatcima, putopis Sir Richarda Guylforda mnogo je izdašniji i za nas je od posebne vrijednosti jer se radi o jednome od rijetkih engleskih izvora s podatcima o nama iz toga razdoblja. Rukopis je tiskan već 1511. u londonskoj kraljevskoj tiskari lodonskoga tiskara Richarda Pynsona. Sačuvao se, izgleda, jedan jedini primjerak, koji je danas pohranjen u Britanskoj nacionalnoj knjižnici. Taj je primjerak prvi i jedini put pretiskan 1851., dakle 330 godina kasnije, također u Londonu. Osim kapelana, sa sir Richardom putovao je također John Whitby, prior jednoga samostana u grofoviji Yorkshire te još neki ljudi čija imena nisu navedena. Otputovali su iz Engleske 8. travnja 1506. godine, prešli kanal La Manche do francuske obale i zatim kopnom nastavili put do Mletaka, odakle su 4. lipnja otplovili za Jaffu. Putovanje se završilo tragedijom jer su se i sir Richard i prior Whitby naglo razboljeli i umrli jedan za drugim. Dnevnik registrira taj događaj u nekoliko suhih rečenica. Kapelan se očito nije dao izbaciti iz takta i s drugim je članovima ekspedicije nastavio razgledavanje lokalnih vjerskih svetišta i drugih znamenitosti te je oko dva tjedna kasnije otplovio brodom za Mletke na putu kući. Stigli su natrag u Englesku 9. ožujka 1507. Cijelo je putovanje u oba smjera trajalo ravno jedanaest mjeseci.
Gayford povjerljiv čovjek kralja Henrika
Tko je bio sir Richard Guylford?
Očito je da nije bio običan hodočasnik, ako ga se uopće može nazvati hodočasnikom u pravome smislu riječi. Jer ako se dobro razmotre činjenice, GuylfordOčito je da nije bio običan hodočasnik, ako ga se uopće može nazvati hodočasnikom u pravome smislu riječi. Jer ako se dobro razmotre činjenice, teško je oteti se dojmu da je on otišao u neku vrstu obavještajne misije za svoga kralja Henrika VII. Prvo treba spomenuti da on potječe iz ugledne plemenitaške obitelji, koja je igrala istaknutu ulogu u engleskome javnom životu. Njegov je otac obavljao dužnost financijskoga kontrolora – što će reći neku vrstu ministra financija – na dvoru Edwarda IV. a njegov sin Richard i sam je obavljao visoke funkcije na dvoru kralja Henrika VII. Bio je član tajnoga kraljevskog savjeta, i kralj ga je još 1500. odlikovao ordenom "Reda podvezice", što je bila onda, a ostaje i danas, iznimno rijetka čast.teško je oteti se dojmu da je on otišao u neku vrstu obavještajne misije za svoga kralja Henrika VII. Prvo treba spomenuti da on potječe iz ugledne plemenitaške obitelji, koja je igrala istaknutu ulogu u engleskome javnom životu. Njegov je otac obavljao dužnost financijskoga kontrolora – što će reći neku vrstu ministra financija – na dvoru Edwarda IV. a njegov sin Richard i sam je obavljao visoke funkcije na dvoru kralja Henrika VII. Bio je član tajnoga kraljevskog savjeta, i kralj ga je još 1500. odlikovao ordenom "Reda podvezice", što je bila onda, a ostaje i danas, iznimno rijetka čast. Ono što je najvažnije, međutim, jest da je bio zadužen za brodogradnju u vrijeme kad je Engleska žurno nastojala izgraditi svoju mornaricu. Teško je zamisliti da bi kralj jednom tako bliskom suradniku tako olako odobrio produženi dopust, čak i kad se radilo o hodočašću. On je očito imao za to dobroga razloga.
Koji bi to mogao biti razlog?
Moja je pretpostavka da je on, u dogovoru s kraljem, otišao na svoje putovanje u prvome redu da se informira o mletačkoj ratnoj brodogradnji i da je hodočašće bilo sporedna svrha i korisna krinka. Mletci su, podsjetimo se, bili tada najjača pomorska sila na Sredozemlju. Glasovito brodogradilište Arsenale radilo je punom parom i s obzirom na visoku tehnološku razinu mletačke brodogradnje, Englezi, koji su žurno izgrađivali vlastitu flotu, željeli su vidjeti iz prve ruke što se tamo događa. Bio je još jedan razlog zašto je Engleze interesirala mletačka brodogradnja. Jedno područje u koje engleski trgovci nikako nisu mogli prodrijeti bio je Mediteran, koji su Mlečani držali 'svojim' morem.
Dijelom zbog tih političkih razmirica, a dijelom zbog turske dekspanzije na Balkanu, bilo je, dakle, od vitalne potrebe za kralja Henrika doznati točno što se događa na terenu. Tko bi bolje obavio za njega taj posao od njegova vjernoga savjetnika i pouzdanika sir Richarda Guylforda koji je, osim toga, s obzirom na svoje poznavanje brodogradnje, mogao skupiti dragocjene informacije o stanju brodograđevne tehnologije? Nije, dakle, čudno što se Guylford zadržao u Mletcima ništa manje od sedam tjedana prije nego što je nastavio put na Istok, i da je velik dio svoga vremena provodio baš u blizini glasovitoga mletačkog Arsenale , pažljivo ispitujući brodove i njihovo naoružanje.
Može li rekonstruirati put kojim su išli?
Prvi hrvatski grad koji su on i njegova mala skupina suputnika posjetili kad su odplovili iz Mletaka bio je dakako Poreč. Tamo je, zapaža kapelan, pokopan sv. Mauricije, ali ne daje nikakve druge pojedinosti. Nastavili su put istarskom obalom do Pule i zatim prešli Kvarner, koji dnevnik zove 'Senjski zaljev' i kaže da predstavlja 'ulaz u Ugarsku'. U Zadar su stigli 8. srpnja, gdje su prenoćili u luci i sutradan su izašli u grad da odu na misu i razgledaju gradske znamenitosti. Zadar je, zapisuje autor dnevnika, 'okružen morem i opasan jakim zidinama', ali opet ne daje druge pojedinosti, osim što kaže da je tamo pokopan sv. Šimun i prorok sv. Joell. Zanimljivo je, međutim, da su zatim nastavili put prema Visu, što je bilo izvan uobičajene rute. U Vis su stigli podvečer i ujutro su razgledali selo, ali čini se nisu našli ništa od velikog interesa. Selo Vis, kaže razočarani autor, 'nije mnogo vrijedno pažnje' (right lytel worth). Nastavili su tako odmah put Korčulanskim kanalom, zaobišavši grad Hvar, jer zbog jakoga vjetra nisu mogli uploviti u luku da bi se skrasili u Dubrovniku.
Dubrovnik je već tada locirao kao dio hrvatskoga kraljevstva
Zanimljiv je putopiščev opis Dubrovnika i prilika u kojima se on nalazio. Zanimljivo da Guylford o Dubrovniku piše kao o hrvatskome gradu iako mu to neki još i danas, svojatajući ga, osporavaju?
Autor, i ne samo on, oslanjaući se na domaće ljude potvrđuje podatke kontinentalnih hodočasnika iz tog vremena i nedvosmisleno locira ZanimljivostiAutor, i ne samo on, oslanjaući se na domaće ljude potvrđuje podatke kontinentalnih hodočasnika iz tog vremena i nedvosmisleno locira Dubrovnik u hrvatsko kraljevstvo. Ali ima još nešto zanimljivo u gornjem citatu čega nema u drugim putopisima koji su mi poznati. Prvo, autor, u svom zapisu ne pravi razliku između Slavonije i Dalmacije, za koje drži da se teritorijalno poklapaju – osim što je 'Dalmacija' dakako stariji i više rasprostranjen termin. Drugo, on cijelu 'Slavoniju ili Dalmaciju' naziva 'hrvatskom pokrajinom'. To je iznenađujući i valjda najzanimljivi podatak od svega ostaloga u njegovom putopisu.Dubrovnik u hrvatsko kraljevstvo. Ali ima još nešto zanimljivo u gornjem citatu čega nema u drugim putopisima koji su mi poznati. Prvo, autor, u svom zapisu ne pravi razliku između Slavonije i Dalmacije, za koje drži da se teritorijalno poklapaju – osim što je 'Dalmacija' dakako stariji i više rasprostranjen termin. Drugo, on cijelu 'Slavoniju ili Dalmaciju' naziva 'hrvatskom pokrajinom'. To je iznenađujući i valjda najzanimljivi podatak od svega ostaloga u njegovom putopisu. Što se specifično tiče informacije da je 'Slavonija ili Dalmacija' pokrajina hrvatskog kraljevstva, to je, po svoj prilici, mogao čuti samo u Dubrovniku. S kim je on tamo razgovarao, ostat će na žalost zauvijek nepoznato. Ali ipak je važno znati kako su tada neki ljudi u Dubrovniku mislili i osjećali. Autor je očito smatrao vrijednim zabilježiti tu informaciju, znajući da će se njegov tekst čitati na dvoru kao koristan geopolitički izvor.
Nadomak Dubrovnik u to vrijeme su turska sila i Grad je ipak uspio očuvati svoju samostalnost.
Turci su, čini se, odustali od juriša na dubrovačke zidine premda se nikad nije znalo što će donijeti sutrašnji dan. Ono što je za čuđenje jest da je unatoč ratnoj opasnosti u gradu baš u to vrijeme počela cvasti književna kultura. Kad je 1506. Richard Guylford sa svojim pratiteljima stigao do grada, mogao je razgovarati s pjesnicima Jurjom Šižgorićem, Šiškom Menčetićem i mladim Andrijom Čubranovićem, kasnije poznatim po svojoj Jeđupki. Džore Držić je dakako umro, na žalost relativno mlad, još 1501. godine, nekako u isto doba kad je Marulić u Splitu završavao svoju Juditu.
Malo zatim Marulić piše Molitvu suprotiva Turkom u kojoj opisuje zlodjela okrutnoga osvajača nad nevinim pukom. Sve se to nastavljalo sljedećih godina kada su Richard Guylford i njegovi suputnici došli u Dubrovnik u rano ljeto 1506. i mogli izbliza vidjeti i čuti što se tamo događa. Jer premda je Dubrovnik ostao slobodan grad, Turci su bili ukopani jedva dalje od puškometa, i Dubrovčani su ih uspjeli nagovoriti da ih puste na miru jedino tako što su pristali plaćati im redoviti danak u novcu i soli i dati im neke trgovinske povlastice. Rezultat toga – kao što se vidi iz putopisa Konrada von Grünemberga iz 1486. godine – bio je taj da se na ulici u Dubrovniku moglo vidjeti Turke i janjičare, koji su tamo dolazili ili u kakvoj diplomatskoj misiji, ili, pak, jednostavno da obave kakve rijetke kupovine za sebe i svoje hanume u brdima.
Zapis o Srbima
Jedan od najstarijih putopisa vezanih za Balkan je onaj Arnolda, benediktinskog opata iz Lübecka u sjevernoj Njemačkoj, koji je u svojoj glasovitoj Chronica Slavorum opisao hodočašće saksonskoga grofa Heinricha. Heinrich je 1172. god. - dakle malo prije treće Križarske vojne (1189.-1192.) - sa svojom velikom pratnjom putovao na jug do Beča pa odatle Dunavom do granice Srbije, te dalje dolinom Morave, pa zatim preko Niša kroz Bugarsku i Malu Aziju do Palestine. Putem kroz Srbiju umalo što nije iznio živu glavu jer su kod Ravanice u nekoj gustoj šumi lokalni Srbi napali njegovu karavanu i htjeli ju orobiti. Citiram. 'Tako smo najposlije došli do u blizinu jednog grada koji se zove Ravanica, usred guste šume, čiji su stanovnici Srbi, sinovi Belaja. Žive izvan zakona Božjega, odani napastima tijela i trbuha, i kao što im samo ime kaže, povinjeni svakojakim nečistim nagonima, već prema prirodi toga kraja žive poput stoke, silovitiji od divljih zvijeri'. Usput, slična iskustva je imao i francuski hodočasnik Bertrandon de la Brocqiere, koji je putovao kroz Srbiju 1432. god.
Opis Dubrovnika
Dubrovnik je očevidno već iz daljine zadivio cijelo društvo. U Dubrovniku su se zadržali dva dana, te zatim produžili prema Budvi, gdje, kaže pisac, 'završava Slavonija počinje Albanija' Evo kako autor opisuje grad: 'U srijedu 15. srpnja stigli smo pred silno utvrđen i jak grad zvan Dubrovnik u Slavoniji ili Dalmaciji, a u pokrajini hrvatskog kraljevstva. Dubrovčani nisu podložni nikome osim sebi samima; jedino što plaćaju danak Turcima, koji su prisutni na teritoriju svega pola milje od grada. Grad ima najjače zidine, kule, bedeme, stražarske tornjeve i zaštitne jarke koje sam ikada vidio u svom životu. Također je bogat i lijep po svojim raskošnim građevinama, koje zadivljuju kako svojom čvrstom gradnjom tako svojom ljepotom. Grad također ima mnogo lijepih crkava i predivnih vjerskih zdanja Ima također mnogo relikvija, kao na npr. glavu i ruku sv. Blaža, koji je njihov svetac zaštitnik, nadalje šaku s dijelom ruke sv. Ivana Krstitelja, malo ispržene od vatre, pa odjeću koju je nosio sv. Šimun kad je držao našega Spasitelja u naručju kad je ovaj bio prikazan u hramu; također mnogih drugih važnih relikvija. '
Zabilježio: Josip Jović
Hrvatski tjednik

Question: when did sir richard guylford travel to dubrovnik

During that time, Dubrovnik also had celebration, social, municipal and economic institutions.

In the old passport of Sir Richard Guylford to the Croatian coast in 1506, which he compiled on the occasion of a hodochnic journey to Palestine that was a crink to inform him about the melting war shipbuilding, Guylford writes about Dubrovnik as about the Croatian city.

when did sir richard guylford travel to dubrovnik

Question: who wrote about dubrovnik in 1506

sir Richarda Guylforda hrvatskom obalom 1506 . godine koji je sastavljao prigodom hodočasničkoga

Question: where did sir richard guylford travel to in 1506

where did sir richard guylford travel to in 1506

Question: what did dubrovnik have during this time

celebration, social, municipal and economic institutions

socijalne , komunalne i gospodarske ustanove

celebration , social , municipal and economic institutions

what did dubrovnik have during this time

Question: what is the capital of croatian republic

what is the capital of croatian republic

Question: sir richard guylford wrote about what type of shipbuilding in dubrovnik

sir richard guylford wrote about what type of shipbuilding in dubrovnik

Question: what type of city is dubrovnik

Question: sir richard guylford wrote about dubrovnik as about what

sir richard guylford wrote about dubrovnik as about what

During that time , Dubrovnik also had celebration , social , municipal and economic institutions .

In the old passport of Sir Richard Guylford to the Croatian coast in 1506 , which he compiled on the occasion of a hodochnic journey to Palestine that was a crink to inform him about the melting war shipbuilding , Guylford writes about Dubrovnik as about the Croatian city .

U to vrijeme Dubrovnik je imao i prosvjetne, socijalne, komunalne i gospodarske ustanove.

U starom putopisu sir Richarda Guylforda hrvatskom obalom 1506. godine koji je sastavljao prigodom hodočasničkoga putovanja u Palestinu koje mu je bilo krinka za informiranje o mletačkoj ratnoj brodogradnji, Guylford o Dubrovniku piše kao o hrvatskome gradu.

During that time, Dubrovnik also had celebration, social, municipal and economic institutions. In the old passport of Sir Richard Guylford to the Croatian coast in 1506, which he compiled on the occasion of a hodochnic journey to Palestine that was a crink to inform him about the melting war shipbuilding, Guylford writes about Dubrovnik as about the Croatian city.

During that time, Dubrovnik also had celebration, social, municipal and economic institutions.

In the old passport of Sir Richard Guylford to the Croatian coast in 1506, which he compiled on the occasion of a hodochnic journey to Palestine that was a crink to inform him about the melting war shipbuilding, Guylford writes about Dubrovnik as about the Croatian city.

After that, the bark of the Holy Volga wrecked alongside the Austrian and British flags, but only two days, since January 30 General Milutinovic ordered the mayor Sabu Giorgi to drop it.

Question: who refused to shut down the bar

After that, the bark of the Holy Volga wrecked alongside the Austrian and British flags, but only two days, since January 30 General Milutinovic ordered the mayor Sabu Giorgi to drop it.

Question: who ordered the mayor to drop the bark of the holy volga

who ordered the mayor to drop the bark of the holy volga

Question: who shut down the bar

Question: what wrecked alongside the austrian and british flags

barjak svetoga Vlaha vijorio se uz austrijsku i britansku zastavu , ali samo dva dana ,

what wrecked alongside the austrian and british flags

Question: how long did it take for the bark of the holy volga to fall

how long did it take for the bark of the holy volga to fall

Question: who was the last prince of the republic before the french occupation

who was the last prince of the republic before the french occupation

Question: the bark of the holy volga was wrecked alongside what

i britansku zastavu , ali samo dva dana ,

the bark of the holy volga was wrecked alongside what

After that , the bark of the Holy Volga wrecked alongside the Austrian and British flags , but only two days , since January 30 General Milutinovic ordered the mayor Sabu Giorgi to drop it .

In the patriotism , Giorgi , who was the last prince of the Republic before the French occupation , refused to shut down the bar , " because it was attacked by the people , " and no Dubrovnik wanted to do so , even after they threatened them with weapons , but the bar was shut down by Austrian soldiers .

Nakon toga, barjak svetoga Vlaha vijorio se uz austrijsku i britansku zastavu, ali samo dva dana, jer je 30. siječnja general Milutinović naredio gradonačelniku Sabu Giorgi da ga spusti.

After that, the bark of the Holy Volga wrecked alongside the Austrian and British flags, but only two days, since January 30 General Milutinovic ordered the mayor Sabu Giorgi to drop it. In the patriotism, Giorgi, who was the last prince of the Republic before the French occupation, refused to shut down the bar, "because it was attacked by the people," and no Dubrovnik wanted to do so, even after they threatened them with weapons, but the bar was shut down by Austrian soldiers.

After that, the bark of the Holy Volga wrecked alongside the Austrian and British flags, but only two days, since January 30 General Milutinovic ordered the mayor Sabu Giorgi to drop it.

The Great Serpent and Southernitarist circles did not look gently at what Dubrovnik had put them out.

– 1940, Journal for Contemporary History no.1/2011., writes: Franko Mirošević Uskotračna železnica once with one step ended in Dubrovnik (photo from 1967)

Question: when did yuri krnević visit dubrovnik

The Great Serpent and Southernitarist circles did not look gently at what Dubrovnik had put them out.

– 1940, Journal for Contemporary History no.1/2011., writes: Franko Mirošević Uskotračna železnica once with one step ended in Dubrovnik (photo from 1967)

Question: who visited dubrovnik on may 2, 1940

Question: in what year did franko mirošević uskotrač

in what year did franko mirošević uskotrač

Question: where did yuri krnević unite three city organizations into one

where did yuri krnević unite three city organizations into one

Question: who did not look at what was put out in dubrovnik

The Great Serpent and Southernitarist circles

Velikosrpski i jugounitaristički krugovi

The Great Serpent and Southernitarist circles

who did not look at what was put out in dubrovnik

Question: which circles did not look gently at what had been put into place in dubrovnik

which circles did not look gently at what had been put into place in dubrovnik

Question: what three city organizations did yuri krnević unite

Gruž , Pile , Dubrovnik i Grad).Političko

what three city organizations did yuri krnević unite

Question: how many city organizations did yuri krnević unite

how many city organizations did yuri krnević unite

The Great Serpent and Southernitarist circles did not look gently at what Dubrovnik had put them out .

The most influential Croatian party HSS in those years was divided and uncomplicated and this disorder was solved only after the visit of the secretary of HSS Yuri Krnević to Dubrovnik on May 2 , 1940 , when he managed to unite three city organizations into one ( Gruž , Pile , Dubrovnik and City ) .

– 1940 , Journal for Contemporary History no.1/2011 . , writes : Franko Mirošević Uskotračna železnica once with one step ended in Dubrovnik ( photo from 1967 )

Velikosrpski i jugounitaristički krugovi nisu blagonaklono gledali na to što im je Dubrovnik izmakao. Najutjecajnija hrvatska stranka HSS je tih godina bio podijeljen i nesložan i ta je nesloga riješena tek nakon posjeta tajnika HSS-a Jurja Krnjevića Dubrovniku 2. svibnja 1940., kad je uspio ujediniti tri gradske organizacije u jednu (Gruž, Pile, Dubrovnik i Grad).Političko opredjeljenje birača kotara Dubrovnik 1931. – 1940., Časopis za suvremenu povijest br.1/2011., piše: Franko Mirošević Uskotračna željeznica nekad je jednim svojim krakom završavala u Dubrovniku (fotografija iz 1967. godine)

Velikosrpski i jugounitaristički krugovi nisu blagonaklono gledali na to što im je Dubrovnik izmakao.

– 1940., Časopis za suvremenu povijest br.1/2011., piše: Franko Mirošević Uskotračna željeznica nekad je jednim svojim krakom završavala u Dubrovniku (fotografija iz 1967. godine)

The Great Serpent and Southernitarist circles did not look gently at what Dubrovnik had put them out. The most influential Croatian party HSS in those years was divided and uncomplicated and this disorder was solved only after the visit of the secretary of HSS Yuri Krnević to Dubrovnik on May 2, 1940, when he managed to unite three city organizations into one (Gruž, Pile, Dubrovnik and City). – 1940, Journal for Contemporary History no.1/2011., writes: Franko Mirošević Uskotračna železnica once with one step ended in Dubrovnik (photo from 1967)

The Great Serpent and Southernitarist circles did not look gently at what Dubrovnik had put them out.

– 1940, Journal for Contemporary History no.1/2011., writes: Franko Mirošević Uskotračna železnica once with one step ended in Dubrovnik (photo from 1967)

There was a fascist terror in Dubrovnik.

After the fall of the fascists, in October and November 1944, on the islands of Daksi, Korcula and Jakljana and the peninsula of Pelješcu, as well as on Orsula in Dubrovnik, the Communists liquidated 109 civilians and 78 members of the military.

Mučenik
o. PETAR PERICA, D.I.
Kotišina kraj Makarske, 27. VI. 1881. - Dubrovnik Daksa 24. X. 1944.
Rođen je 27. lipnja 1881. g. u Kotišini, kraj Makarske. Osnovnu školu završio je u Makarskoj gdje je započeo daljnje školovanje u Građanskoj školi a nastavio ga 1895. g. u travničkom sjemeništu jer je izrazio želju za svećeničkim zvanjem. Već u toj dobi mladi Petar počeo je pisati stihove. Tako je kao petoškolac ispjevao ove stihove u kojima je sažeo sav svoj program:
Kristu služit to je nad sve časti; Njega ljubit nema veće slasti. Njega slijedit to je veličina; Sve je drugo varka i taština!
No ono po čemu je zadužio cijeli hrvatski narod jest njegova pjesma DO NEBESA NEK SE ORI, koju je spjevao još kao 19-godišnji gimnazijalac u Travniku za posvetu hrvatske mladeži Srcu Isusovu 1900. Te se godine 160.000 hrvatskih mladića i djevojaka posvetilo Srcu Isusovu i pjevali su tu pjesmu kao pjesmu posvetnicu. 1904. Petar Perica spjevao je i drugu najpopularniju našu vjersku pjesmu «Zdravo Djevo». Obje ove pjesme ostadoše kroz cijelo 20. stoljeće najpopularnije hrvatske vjerske pjesme. 1901.g. Petar Perica sa 20 godina stupa u Družbu Isusovu. Novicijat obavlja u Velehradu a daljnji studij u Kalksburgu u Austriji, potom u Bratislavi i Innsbrucku. Zaređen je za svećenika 1914. godine. Kao isusovac vrši različite službe u raznim mjestima: u Zagrebu, Travniku, Splitu, Šibeniku i Dubrovniku. Bio je veliki štovatelj Srca Isusova i širitelj ove pobožnosti; živio je veoma svetim životom, tako da su ga još za života nazivali «svecem».
Završio je svoj život mučeničkom smrću. Čim su ušli u grad strijeljali su ga u Dubrovniku partizani bez ikakvog suđenja zajedno s mnogim drugim uglednim dubrovčanima i intelektualcima na otočiću Daksi, 24. X. 1944.
Njegova svetačka ljubav prema Isusu Kristu i danas odjekuje u riječima pjesme Do nebesa: Isukrste srcu Tvom, s nama naš se kune dom, dušom tijelom vijek sam Tvoj, za krst časni bijuć boj!
_____________________________________________________________________________________________________________
DO
NEBESA NEK SE ORI
Do
nebesa nek se ori naših grudi gromki glas,
neka
jeknu rajski dvori, nek nas čuje Isus spas.
Isukrste,
Srcu tvom s nama naš se kune dom:
dušom,
tijelom vijek sam tvoj za krst časni bijuć boj.
Čujte,
puci širom svijeta, oci naši, čujte sad;
čujte,
sluge pakla kleta, kako Hrvat kliče mlad:
Stijeg
Hrvata, Srce Krista, tu nam rudi sreća, spas;
tu
sloboda zlatna blista, tu se ori slavski glas.
Pređi
naši kano lavi za krst časni biše boj.
Tko
je sinak ovoj slavi, Kristu vjeran uvijek poj:
Neka
grmi pako hudi, neka bjesni cijeli svijet
neka
borba lomi grudi, čvrsto stoji zavjet svet:
Kralju
slave silni, blagi, blagoslovi zavjet taj!
Blagoslovi
rod nam dragi u svom srcu stan mu daj.
Spjevao Petar Perica 1900.g. za posvetu hrvatske mladeži Srcu Isusovu

Question: how many civilians were liquidated by the communists

There was a fascist terror in Dubrovnik.

After the fall of the fascists, in October and November 1944, on the islands of Daksi, Korcula and Jakljana and the peninsula of Pelješcu, as well as on Orsula in Dubrovnik, the Communists liquidated 109 civilians and 78 members of the military.

how many civilians were liquidated by the communists

Question: how many members of the military were liquidated by the communists

how many members of the military were liquidated by the communists

Question: what type of terror was there in dubrovnik in 1944

what type of terror was there in dubrovnik in 1944

Question: what was going on in dubrovnik after the fall of the fascists

what was going on in dubrovnik after the fall of the fascists

Question: what island was liquidated by the communists in dubrovnik

what island was liquidated by the communists in dubrovnik

Question: what was happening in dubrovnik after the fall of the fascists

what was happening in dubrovnik after the fall of the fascists

Question: when did the communists take over the islands of daksi, korcula

when did the communists take over the islands of daksi, korcula

There was a fascist terror in Dubrovnik .

After the fall of the fascists , in October and November 1944 , on the islands of Daksi , Korcula and Jakljana and the peninsula of Pelješcu , as well as on Orsula in Dubrovnik , the Communists liquidated 109 civilians and 78 members of the military .

U Dubrovniku je bio prisutan fašistički teror. Nakon pada fašista, u listopadu i studenom 1944. godine na otocima Daksi, Korčuli i Jakljanu te poluotoku Pelješcu, kao i na Orsuli u Dubrovniku, komunisti su likvidirali 109 civila i 78 pripadnika vojnih snaga.

U Dubrovniku je bio prisutan fašistički teror.

Nakon pada fašista, u listopadu i studenom 1944. godine na otocima Daksi, Korčuli i Jakljanu te poluotoku Pelješcu, kao i na Orsuli u Dubrovniku, komunisti su likvidirali 109 civila i 78 pripadnika vojnih snaga.

There was a fascist terror in Dubrovnik. After the fall of the fascists, in October and November 1944, on the islands of Daksi, Korcula and Jakljana and the peninsula of Pelješcu, as well as on Orsula in Dubrovnik, the Communists liquidated 109 civilians and 78 members of the military.

There was a fascist terror in Dubrovnik.

After the fall of the fascists, in October and November 1944, on the islands of Daksi, Korcula and Jakljana and the peninsula of Pelješcu, as well as on Orsula in Dubrovnik, the Communists liquidated 109 civilians and 78 members of the military.

The majority of the killed were members of the HSS along with priests, among which was Peter Perica, the author of church songs "Hello Devo, Queen of the Croats" and "Dock heaven nek se ori".

From the entrance of the partisan forces to Dubrovnik, a systematic repression is carried out on the Croatian Catholic youth which culminates on 12 April 1947 with the arrest of more than 90 Dubrovcians.

CD izdanje brojeva Političkog zatvorenika 166-201, godina 2006-2008.
Uvodna riječ
CRVENJELI BISMO, DA IMAMO SRAMA...
Aktualno
KRIST TJERA TRGOVCE IZ HRAMA
JOSIP BOLJKOVAC: ZLOČIN I – OBRANA
HDPZ-ŽK: BRZOJAVI SUĆUTI ZBOG UHIĆENJA JOSIPA BOLJKOVCA!
HRVATSKI MUSLIMANI: BILO JE SUTRA
«FASCINANTNI PODATCI» O HRVATSKOMU DRŽAVNOM KAZALIŠTU U SARAJEVU (1941.-1945.)
U BOSNI I HERCEGOVINI SVEDENI SMO SKORO NA POLOVICU!
BLAŽ JURIŠIĆ 1941.: NI ZA HITLERA NITI ZA CHURCHILLA, NEGO ZA HRVATSKU, I ZA ONOGA KOJI JOJ MOŽE POMOĆI!
ZAŠTO JE LOVRO pl. MATAČIĆ DAVNE 1937. KLICAO «ŽAP»?
DOMOVINA, MNOGOPOŠTOVANI OČE...
Propovijed
Iz povijesti
U POVODU 150. OBLJETNICE STRANKE PRAVA I 115. OBLJETNICE SMRTI OCA DOMOVINE DR. ANTE STARČEVIĆA
ZLOČINI BATALJUNA „JOSIP JURČEVIĆ“ U VRGORCU 15. LIPNJA 1942. (III.)
LIŠAVANJE SLOBODE I PRISILNI RAD U HRVATSKOM/JUGOSLAVENSKOM ZAKONODAVSTVU 1945. – 1951. (I.)
Komemoracije
POSTAVLJENI SPOMENICI ŽRTVAMA PARTIZANSKOG POKOLJA U GRAČANIMA
Sjećanja i svjedočenja
OTPOR HRVATSKE MLADEŽI U DUBROVNIKU 1944. - 1947.
STEPINAC (Istinita priča)
CRVENI GRM – LJUBUŠKI: SVJEDOČANSTVO DVOJICE
HASIĆKO PROLJEĆE 1976. GODINE
MILAN DRAŽIĆ (1923.-1945.): ZABILJEŽIMO MU IME!
FRA BERTO DRAGIČEVIĆ – ŽUPNIK U SUTINI
Osvrti i prikazi
PREDSTAVLJANJE KNJIGE DOMINIKANCA RANDA PARŠIĆA
Zdravlje
RAZMIŠLJANJA O STARENJU I STAROSTI (13)
Pjesme
PJESME
U spomen
Sažetci
IN THIS ISSUE IN DIESER AUSGABE
CD izdanje - izdanje Politički zatvorenik na CD-u koje sadrži sve brojeve objavljene od 2006. - 2008. godine. više>>>
POBIJENI HRVATSKI POLITIČKI UZNICI - MOLIMO POMOĆ I SURADNJU -
Znatan je broj hrvatskih političkih uznika u prvoj i drugoj Jugoslaviji svojim životom platio borbu za hrvatsku državu: ubijeni su na izdržavanju kazne ili su uslijed te kazne brzo skončali. Većina njih je danas potpuno zaboravljena, a praktično po nikomu od njih ne zovu se ulice, ustanove, škole...
Komu danas nešto znači ime Anđelka Capeka ili Marijana Hrvoja, Tomislava Vidovića ili Tome Dumančića? A radi se o ljudima koji su pali, da bismo mi mogli živjeti u slobodi!
Nasuprot tomu, brojne institucije i javni prostori nose imena po njihovim intelektualnim ili stvarnim egzekutorima. To jasno govori o stanju u Hrvatskoj.
Pokušajmo to promijeniti! Pokušajmo održavati svijest o našim sunarodnjacima i suborcima koji su platili najskuplju cijenu za hrvatsku slobodu i državno neovisnost!
Uredništvo Političkog zatvorenika želi u svakome idućem broju bar po jednu stranicu posvetiti ubijenim i umorenim hrvatskim političkim uznicima. Radi toga pozivamo njihove obitelji, prijatelje, rodbinu i suborce, da nam dostave fotografije i osnovne podatke o njima. Fotografije na zahtjev vraćamo! Zahvaljujemo na suradnji i pomoći!
POZIV NA SURADNJU
Godinama smo pozivali hrvatske političke uznike da svoja sjećanja zabilježe i pošalju nam radi objavljivanja. Odziv je, nažalost, razmjerno mali: velika većina i dalje kani svoje uspomene odnijeti na onaj svijet, vjerojatno ne shvaćajući da time čine veliku uslugu ideolozima jugoslavenstva i komunizma.
Zato ponovno pozivamo: napišite i objavite svoja sjećanja te na taj način omogućite mladim naraštajima i budućim povjesničarima da ispravno ocijene pravi položaj Hrvata u Jugoslaviji!
VIŠE O DOGAĐANJIMA U NAJAVI
OBAVIJEST O PRETPLATIMolimo čitatelje i pretplatnike da svoj list preporuče i prijateljima i znancima jer je to jedini način da opstane u demokratskoj Hrvatskoj. Napominjemo čitateljima i podupirateljima, da se na tiskano izdanje časopisa Politički zatvorenik možete pretplatiti i putem interneta >>> Pretplata.
ISSN 1334-0328
Copyright 1990-2011 Hrvatsko društvo političkih zatvorenika
izrada internet stranica i digitalizacija časopisa: artmedia

Question: who wrote hello devo queen of the croats

The majority of the killed were members of the HSS along with priests, among which was Peter Perica, the author of church songs "Hello Devo, Queen of the Croats" and "Dock heaven nek se ori".

From the entrance of the partisan forces to Dubrovnik, a systematic repression is carried out on the Croatian Catholic youth which culminates on 12 April 1947 with the arrest of more than 90 Dubrovcians.

who wrote hello devo queen of the croats

Question: when did the repression of the catholic youth begin

when did the repression of the catholic youth begin

Question: along with members of the hss, what other group of people were killed in the

along with members of the hss, what other group of people were killed in the

Question: what group was the majority of the killed members of

what group was the majority of the killed members of

Question: where did the partisan forces enter

Question: how many dubrovcians were arrested in 1947

how many dubrovcians were arrested in 1947

Question: who was targeted at the entrance of partisan forces to dubrovnik

who was targeted at the entrance of partisan forces to dubrovnik

Question: members of what group were most of the killed

members of what group were most of the killed

The majority of the killed were members of the HSS along with priests , among which was Peter Perica , the author of church songs " Hello Devo , Queen of the Croats " and " Dock heaven nek se ori " .

From the entrance of the partisan forces to Dubrovnik , a systematic repression is carried out on the Croatian Catholic youth which culminates on 12 April 1947 with the arrest of more than 90 Dubrovcians .

Većina ubijenih bili su članovi HSS-a uz svećenike, među kojima je bio Petar Perica, autor crkvenih pjesama "Zdravo Djevo, Kraljice Hrvata" i "Dok nebesa nek se ori".O Petru Perici Od ulaska partizanskih snaga u Dubrovnik vrši se sustavna represija na hrvatsku katoličku mladež koja kulminira 12. travnja 1947. uhićenjem više od 90 Dubrovčana.

Većina ubijenih bili su članovi HSS-a uz svećenike, među kojima je bio Petar Perica, autor crkvenih pjesama "Zdravo Djevo, Kraljice Hrvata" i "Dok nebesa nek se ori".

O Petru Perici Od ulaska partizanskih snaga u Dubrovnik vrši se sustavna represija na hrvatsku katoličku mladež koja kulminira 12. travnja 1947. uhićenjem više od 90 Dubrovčana.

The majority of the killed were members of the HSS along with priests, among which was Peter Perica, the author of church songs "Hello Devo, Queen of the Croats" and "Dock heaven nek se ori". From the entrance of the partisan forces to Dubrovnik, a systematic repression is carried out on the Croatian Catholic youth which culminates on 12 April 1947 with the arrest of more than 90 Dubrovcians.

The majority of the killed were members of the HSS along with priests, among which was Peter Perica, the author of church songs "Hello Devo, Queen of the Croats" and "Dock heaven nek se ori".

From the entrance of the partisan forces to Dubrovnik, a systematic repression is carried out on the Croatian Catholic youth which culminates on 12 April 1947 with the arrest of more than 90 Dubrovcians.

Landview of the city with damages caused during the Civil War.

On 1 October 1991, the members of the JNA from Trebinja, and the Montenegrin volunteers - launched an armed attack on Dubrovnik, with the aim of creating a large Serbia.

– Duboko i iskreno žalim zbog svega što nam se dogodilo, zbog svake žrtve i štete koja je nanesena građanima Dubrovnika – rekao je načelnik Trebinja Dobroslav Ćuk u Dubrovniku na sastanku s tamošnjim gradonačelnikom Androm Vlahušićem, javlja HRT.
Dubrovčani traže ispriku
Više od 20 godina nakon ratnih zbivanja u Dubrovniku su se susreli Ćuk i Vlahušić na seminaru o prekograničnoj suradnji za održivi turizam, u organizaciji američkih veleposlanstava u Hrvatskoj i BiH. Tom prigodom Ćuk je uputio, kako je izričito novinarima naglasio, riječi žaljenja, otklonivši formulaciju da je riječ o isprici, a upravo je to izazvalo negodovanje brojnih Dubrovčana.
- Da bi se netko ispričao, potrebno je da se osjeća krivim - rekao je Ćuk javljajući se kasnije istog dana u HTV-ov Dnevnik 3. Ćuk je rekao kako građani Trebinja nisu krivi za ono što se događalo građanima Dubrovnika te da je rat projektiran daleko od oba grada.
- Građani Trebinja nisu napadali građane Dubrovnika ni Dubrovnik - rekao je Ćuk, dodavši kako su za to činile druge vojske preko Trebinja.
"Novo poglavlje"
Dubrovački gradonačelnik Andro Vlahušić kazao je kako je trebalo proći 20 godina da iz Trebinja dođe netko tko je izrazio žaljenje zbog onog što nam se dogodilo te dodao da smatra da je danas otvoreno jedno novo poglavlje.
Na pitanje hoće li se i on ispričati, Vlahušić je rekao kako on to ne može jer situacija nije ista. Kazao je kako žali svaku žrtvu, ali da način na koji je došlo do njih nije isti, javlja HRT.
Predsjednik Ivo Josipović danas je u Požegi rekao da izraz žaljenja trebinjskog gradonačelnika zbog granatiranja Dubrovnika vidi kao vrlo važan korak prema punom pomirenju.
– Na tom putu treba se učiniti još puno koraka. Ja isto zagovaram takvu politiku i drago mi je da se to dogodilo i nadam se jačanju suradnje svih naroda u regiji – poručio je predsjednik Josipović

Question: what city did the jna launch an armed attack on

Landview of the city with damages caused during the Civil War.

On 1 October 1991, the members of the JNA from Trebinja, and the Montenegrin volunteers - launched an armed attack on Dubrovnik, with the aim of creating a large Serbia.

what city did the jna launch an armed attack on

Question: what country did the attack on dubrovnik aim to create

what country did the attack on dubrovnik aim to create

Question: who was involved in the attack on dubrovnik

who was involved in the attack on dubrovnik

Question: during what conflict was the city damaged

during what conflict was the city damaged

Question: in what year did the attack on dubrovnik take place

in what year did the attack on dubrovnik take place

Question: when did the jna attack dubrovnik

Landview of the city with damages caused during the Civil War .

On 1 October 1991 , the members of the JNA from Trebinja , and the Montenegrin volunteers - launched an armed attack on Dubrovnik , with the aim of creating a large Serbia .

Domovinski rat Zemljovid grada s oštećenjima nastalim u Domovinskom ratu. Dana 1. listopada 1991., pripadnici JNA iz Trebinja, te crnogorski dobrovoljci - počinju oružani napad na Dubrovnik, s ciljem stvaranja velike Srbije.

Domovinski rat Zemljovid grada s oštećenjima nastalim u Domovinskom ratu.

Dana 1. listopada 1991., pripadnici JNA iz Trebinja, te crnogorski dobrovoljci - počinju oružani napad na Dubrovnik, s ciljem stvaranja velike Srbije.

Landview of the city with damages caused during the Civil War. On 1 October 1991, the members of the JNA from Trebinja, and the Montenegrin volunteers - launched an armed attack on Dubrovnik, with the aim of creating a large Serbia.

Landview of the city with damages caused during the Civil War.

On 1 October 1991, the members of the JNA from Trebinja, and the Montenegrin volunteers - launched an armed attack on Dubrovnik, with the aim of creating a large Serbia.

It lies on the southern slopes and at the bottom of the mountain Heart.

The widespread Dubrovnik area covers a narrow primary belt with a length of about 250 km, which stretches from Kleka in the west to Sutorina and the mouth of the Prevlak in the east.Dubrovnik location

Question: what is the name of the region in the west of dubrovnik

It lies on the southern slopes and at the bottom of the mountain Heart.

The widespread Dubrovnik area covers a narrow primary belt with a length of about 250 km, which stretches from Kleka in the west to Sutorina and the mouth of the Prevlak in the east.Dubrovnik location

what is the name of the region in the west of dubrovnik

Question: what part of the mountain range is dubrovnik on

what part of the mountain range is dubrovnik on

Question: what is the length of the dubrovnik area

what is the length of the dubrovnik area

Question: what is the name of the mountain range in the west of dubrovnik

what is the name of the mountain range in the west of dubrovnik

Question: where is dubrovnik located on a mountain

where is dubrovnik located on a mountain

Question: what city lies at the bottom of the mountain heart

what city lies at the bottom of the mountain heart

It lies on the southern slopes and at the bottom of the mountain Heart .

The widespread Dubrovnik area covers a narrow primary belt with a length of about 250 km , which stretches from Kleka in the west to Sutorina and the mouth of the Prevlak in the east . Dubrovnik location

Leži na južnim padinama i u podnožju brda Srđ. Šire dubrovačko područje obuhvaća uski primorski pojas dug oko 250 km, koji se proteže od Kleka na zapadu do Sutorine i rta Prevlaka na istoku.Dubrovnik položaj

Leži na južnim padinama i u podnožju brda Srđ.

Šire dubrovačko područje obuhvaća uski primorski pojas dug oko 250 km, koji se proteže od Kleka na zapadu do Sutorine i rta Prevlaka na istoku.Dubrovnik položaj

It lies on the southern slopes and at the bottom of the mountain Heart. The widespread Dubrovnik area covers a narrow primary belt with a length of about 250 km, which stretches from Kleka in the west to Sutorina and the mouth of the Prevlak in the east.Dubrovnik location

It lies on the southern slopes and at the bottom of the mountain Heart.

The widespread Dubrovnik area covers a narrow primary belt with a length of about 250 km, which stretches from Kleka in the west to Sutorina and the mouth of the Prevlak in the east.Dubrovnik location

<unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk>

Climate Data for 42°N 18°E
This area is about 111km (69 miles) from north to south and about 82km (51 miles) from east to west. The list below shows the places within this area. Sometimes more data is available for locations near to the place you are looking for, but bear in mind climates can vary widely even in an area this small, especially with altitude.
- DUBROVNIK-CILIPI, FORMER YUGOSLAVIA
-
24-hr Average Temperature
- DUBROVNIK-CILIPI
-
Average Maximum Temperature
Average Minimum Temperature
- TIVAT
-
Average Maximum Temperature
Average Minimum Temperature
There are often duplicates in these place names and in the types of data because they come from different sources at different times. Many of the names and countries are also misspelled, incomplete or old, this is usually how they appear on the original data sources. They will be improved (where possible) in the next release.
Navigate
Previous Page
-
About Worldclimate.Com
-
Home
International Phone Books -
More Words: Word Search for Word
Games -
TV Guide
©
Copyright
1996-2012 World Climate
Frequently
Asked Questions.
DISCLAIMER.

|Sij_obo=195.2 |Velj_obo=189.2 |Ožu_obo=127.7 |Tra_obo=90.9 |Svi_obo=76.1 |Lip_obo=48.6 |Srp_obo=24.1 |Kol_obo=59.0 |Ruj_obo=78.7 |Lis_obo=109.9 |Stu_obo=241.9 |Pro_obo=205.3 |God_obo=1436.6 |Izvor=Worldclimate.com,Worldclimate.com podaci za razdoblje 1973.

|Sij_obo=195.2 |Velj_obo=189.2 |Ožu_obo=127.7 |Tra_obo=90.9 |Svi_obo=76.1 |Lip_obo=48.6 |Srp_obo=24.1 |Kol_obo=59.0 |Ruj_obo=78.7 |Lis_obo=109.9 |Stu_obo=241.9 |Pro_obo=205.3 |God_obo=1436.6 |Izvor=Worldclimate.com,Worldclimate.com podaci za razdoblje 1973.

<unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk>

<unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk> <unk>

The Dubrovnik City District, according to the 2001 population list, has 43,770 inhabitants (including workers abroad).

U kolovozu 7,7% više dolazaka i 5,1% više noćenja turista nego u kolovozu 2021.Turisti iz Njemačke su najbrojniji 10.10.2022.
Započeo treći val istraživanja Turistička aktivnost stanovništva Republike HrvatskePrikupljaju se podaci o putovanjima s kojih su se stanovnici vratili u srpnju, kolovozu i rujnu 2022. 10.10.2022.
U fokusu
Vizualizacije podatakaPodaci prikazani kroz infografike, kratke tekstove i interaktivne vizualizacijske alate kako bi se statistika približila korisnicima. 06.07.2021.
Statističko natjecanjeESC je jedinstveno natjecanje koje promiče statističku pismenost, a organizira ga Eurostat u suradnji s brojnim nacionalnim statističkim uredima. 06.03.2020.
StedyStatistički edukacijski portal koji će vam u nekoliko koraka pojasniti statističke pojmove koji se katkad čine tako komplicirani. S druge strane, ako ste oduvijek bili simpatizeri statistike, ovo je pravo mjesto da proširite, obnovite ili testirate svoje znanje! 06.03.2020.
Izdvojeno
Aktualno
- Indeksi cijena stambenih objekata za drugo tromjesečje 2022.
-
- Robna razmjena Republike Hrvatske s inozemstvom – privremeni podaci od siječnja do srpnja 2022. i od siječnja do kolovoza 2022.
-
- Indeks cijena građevnog materijala pri proizvođačima u 2022.
-
- Kružna putovanja stranih brodova u Republici Hrvatskoj u 2022.
-
- Indeks proizvođačkih cijena industrije u 2022.
-
- Ekonomski računi za poljoprivredu u 2021.
-
- Prva procjena važnijih kasnih usjeva u 2022.
-
- Proizvodnja i prodaja industrijskih proizvoda (PRODCOM) u 2021. – privremeni podaci, rujan 2022.
-
- Pogledaj više
Kontakt
Državni zavod za statistiku
Ilica 3, 10 000 Zagreb
Tel: (+385 1) 48 06 111
Informacije i korisnički zahtjevi
Tel: (+385 1) 48 06 138, 48 06 154,
48 06 115
Elektronička pošta: stat.info@dzs.hr
Obrazac za korisničke zahtjeve
Novinarski upiti
Elektronička pošta: press@dzs.hr
Registar poslovnih subjekata
Branimirova 19, 10 000 Zagreb
Telefon: (+385 1) 48 93 501
Elektronička pošta: registar@dzs.hr
Ilica 3, 10 000 Zagreb
Tel: (+385 1) 48 06 111
Informacije i korisnički zahtjevi
Tel: (+385 1) 48 06 138, 48 06 154,
48 06 115
Elektronička pošta: stat.info@dzs.hr
Obrazac za korisničke zahtjeve
Novinarski upiti
Elektronička pošta: press@dzs.hr
Registar poslovnih subjekata
Branimirova 19, 10 000 Zagreb
Telefon: (+385 1) 48 93 501
Elektronička pošta: registar@dzs.hr

Question: what is the population of dubrovnik city district

The Dubrovnik City District, according to the 2001 population list, has 43,770 inhabitants (including workers abroad).

what is the population of dubrovnik city district

Question: what is the name of the city in dubrovnik

what is the name of the city in dubrovnik

Question: who makes up the population of dubrovnik

who makes up the population of dubrovnik

Question: what city has the highest population in europe

what city has the highest population in europe

Question: when did the dubrovnik city district become a city

when did the dubrovnik city district become a city

Question: how many people live in the dubrovnik city district

how many people live in the dubrovnik city district

The Dubrovnik City District , according to the 2001 population list , has 43,770 inhabitants ( including workers abroad ) .

Područje Grada Dubrovnika, prema popisu stanovništva iz 2001. ima 43.770 stanovnika (uključujući i radnike u inozemstvu).

Područje Grada Dubrovnika, prema popisu stanovništva iz 2001. ima 43.770 stanovnika (uključujući i radnike u inozemstvu).

The Dubrovnik City District, according to the 2001 population list, has 43,770 inhabitants (including workers abroad).

The Dubrovnik City District, according to the 2001 population list, has 43,770 inhabitants (including workers abroad).

The district of the city of Dubrovnik, according to the population list from 2011.www.dzs.hr has 42,615 inhabitants (including workers abroad).

Question: how many people live in the district of dubrovnik

The district of the city of Dubrovnik, according to the population list from 2011.www.dzs.hr has 42,615 inhabitants (including workers abroad).

how many people live in the district of dubrovnik

Question: what is the capital city of russia

Question: when was the population list of dubrovnik released

when was the population list of dubrovnik released

Question: who is included in the population of dubrovnik

who is included in the population of dubrovnik

Question: what is the population of the district of dubrovnik

42.615 stanovnika ( uključujući i radnike u inozemstvu

what is the population of the district of dubrovnik

Question: what website has 42,615 inhabitants

Question: what is the name of the district of dubrovnik

what is the name of the district of dubrovnik

The district of the city of Dubrovnik , according to the population list from 2011.www.dzs.hr has 42,615 inhabitants ( including workers abroad ) .

Područje Grada Dubrovnika, prema popisu stanovništva iz 2011.www.dzs.hr ima 42.615 stanovnika (uključujući i radnike u inozemstvu).

Područje Grada Dubrovnika, prema popisu stanovništva iz 2011.www.dzs.hr ima 42.615 stanovnika (uključujući i radnike u inozemstvu).

The district of the city of Dubrovnik, according to the population list from 2011.www.dzs.hr has 42,615 inhabitants (including workers abroad).

The district of the city of Dubrovnik, according to the population list from 2011.www.dzs.hr has 42,615 inhabitants (including workers abroad).

Palace of Stay (ul.

Between the 9-11) - affected in the 1991 war, scheduled for restoration.

The Palace of Jesusovic-Braichi (Preek 24) - is one of the most beautiful examples of the Renaissance housing architecture in the city.

Question: what is the name of the palace in dubrovnik

Palace of Stay (ul.

Between the 9-11) - affected in the 1991 war, scheduled for restoration.

The Palace of Jesusovic-Braichi (Preek 24) - is one of the most beautiful examples of the Renaissance housing architecture in the city.

what is the name of the palace in dubrovnik

Question: what type of architecture is the palace of jesusovic-braichi

Palace of Stay (ul.

what type of architecture is the palace of jesusovic-braichi

Question: what is one of the most beautiful examples of renaissance housing architecture in the city

Palace of Stay (ul.

what is one of the most beautiful examples of renaissance housing architecture in the city

Question: what year was the palace of stay destroyed

Palace of Stay (ul.

what year was the palace of stay destroyed

Question: when was the palace of stay built

9 - 11 ) - pogođena u ratu 1991 . , predviđena

Palace of Stay (ul.

Question: what war affected the palace of stay

Palace of Stay (ul.

Between the 9 - 11 ) - affected in the 1991 war , scheduled for restoration .

The Palace of Jesusovic - Braichi ( Preek 24 ) - is one of the most beautiful examples of the Renaissance housing architecture in the city .

Palača Stay (ul. Između Polača 9-11) - pogođena u ratu 1991., predviđena za obnovu. Palača Isusović-Braichi (Prijeko 24) - jedan je od najljepših primjera renesansne stambene arhitekture u gradu.

Između Polača 9-11) - pogođena u ratu 1991., predviđena za obnovu.

Palača Isusović-Braichi (Prijeko 24) - jedan je od najljepših primjera renesansne stambene arhitekture u gradu.

Palace of Stay (ul. Between the 9-11) - affected in the 1991 war, scheduled for restoration. The Palace of Jesusovic-Braichi (Preek 24) - is one of the most beautiful examples of the Renaissance housing architecture in the city.

Between the 9-11) - affected in the 1991 war, scheduled for restoration.

The Palace of Jesusovic-Braichi (Preek 24) - is one of the most beautiful examples of the Renaissance housing architecture in the city.

This is a combination of Gothic-Renaissance style.

It is located on the lapad coast, turned towards the Gulf of Gruž.

The Bona-Caiba village on Batahovina - was built in the 16th century.

Warning: opendir(/home/markom/public_html/modules/20020621/model/): failed to open dir: No such file or directory in /home/markom/public_html/includes/functions_common.inc.php on line 455
Fatal error: Uncaught exception 'Exception' with message 'Invalid controller path: /home/markom/public_html/modules/20020621/controller' in /home/markom/public_html/application/router.class.php:60
Stack trace:
#0 /home/markom/public_html/index.php(52): router->setPath('/home/markom/pu...')
#1 {main}
thrown in /home/markom/public_html/application/router.class.php on line 60

Question: what body of water is dubrovnik turned towards

This is a combination of Gothic-Renaissance style.

It is located on the lapad coast, turned towards the Gulf of Gruž.

The Bona-Caiba village on Batahovina - was built in the 16th century.

what body of water is dubrovnik turned towards

Question: what style of architecture is dubrovnik in

what style of architecture is dubrovnik in

Question: what coast is dubrovnik located on

Question: when was the bona-caiba village built

Question: when was the village of batahovina built

when was the village of batahovina built

Question: where is the bona-caiba village located

This is a combination of Gothic - Renaissance style .

It is located on the lapad coast , turned towards the Gulf of Gruž .

The Bona - Caiba village on Batahovina - was built in the 16th century .

Kombinacija je gotičko-renesansnog stila. Nalazi se na lapadskoj obali, okrenut prema zaljevu Gruž. Ljetnikovac Bona-Caboga na Batahovini - izgrađen je u 16. stoljeću.

Kombinacija je gotičko-renesansnog stila.

Nalazi se na lapadskoj obali, okrenut prema zaljevu Gruž.

Ljetnikovac Bona-Caboga na Batahovini - izgrađen je u 16. stoljeću.

This is a combination of Gothic-Renaissance style. It is located on the lapad coast, turned towards the Gulf of Gruž. The Bona-Caiba village on Batahovina - was built in the 16th century.

This is a combination of Gothic-Renaissance style.

It is located on the lapad coast, turned towards the Gulf of Gruž.

The Bona-Caiba village on Batahovina - was built in the 16th century.

Projections are held in the Dubrovnik Cinema of Freedom, the Marina Držića City Theatre, the renewed Summer Cinema of Jadran within the Dubrovnik City Walls and the Summer Cinema on the roof of the Revelin Fortress.Libertas Film Festival official website

Question: where is the libertas film festival held

Projections are held in the Dubrovnik Cinema of Freedom, the Marina Držića City Theatre, the renewed Summer Cinema of Jadran within the Dubrovnik City Walls and the Summer Cinema on the roof of the Revelin Fortress.Libertas Film Festival official website

where is the libertas film festival held

Question: what is the name of the summer cinema in dubrovnik

what is the name of the summer cinema in dubrovnik

Question: where are the libertas films held

Question: what is the name of the film festival held in dubrovnik

what is the name of the film festival held in dubrovnik

Question: what is the name of the festival held in dubrovnik

what is the name of the festival held in dubrovnik

Question: what is the name of the theater in dubrovnik

what is the name of the theater in dubrovnik

Question: what are held in the dubrovnik cinema of freedom

what are held in the dubrovnik cinema of freedom

Projections are held in the Dubrovnik Cinema of Freedom , the Marina Držića City Theatre , the renewed Summer Cinema of Jadran within the Dubrovnik City Walls and the Summer Cinema on the roof of the Revelin Fortress . Libertas Film Festival official website

Projekcije se održavaju u dubrovačkom kinu Sloboda, gradskom kazalištu Marina Držića, obnovljenom ljetnom kinu Jadran unutar dubrovačkih gradskih zidina i ljetnom kinu na krovu tvrđave Revelin.Službena web stranica Libertas Film Festivala

Projekcije se održavaju u dubrovačkom kinu Sloboda, gradskom kazalištu Marina Držića, obnovljenom ljetnom kinu Jadran unutar dubrovačkih gradskih zidina i ljetnom kinu na krovu tvrđave Revelin.Službena web stranica Libertas Film Festivala

Projections are held in the Dubrovnik Cinema of Freedom, the Marina Držića City Theatre, the renewed Summer Cinema of Jadran within the Dubrovnik City Walls and the Summer Cinema on the roof of the Revelin Fortress.Libertas Film Festival official website

Projections are held in the Dubrovnik Cinema of Freedom, the Marina Držića City Theatre, the renewed Summer Cinema of Jadran within the Dubrovnik City Walls and the Summer Cinema on the roof of the Revelin Fortress.Libertas Film Festival official website

The expert jury awarded the DIFF awards in the categories of play, documentary and short film.

In addition to these awards, the public awards for the best film festival, the Libertas awards for life work and the Argosy awards for an extraordinary individual contribution to the field of film creation are awarded.Dubrovsky International Film Festival official website

Question: what type of awards are given at dubrovnik international film festival

DIFF - a u kategoriji igranog , dokumentarnog i kratkog

The expert jury awarded the DIFF awards in the categories of play, documentary and short film.

In addition to these awards, the public awards for the best film festival, the Libertas awards for life work and the Argosy awards for an extraordinary individual contribution to the field of film creation are awarded.Dubrovsky International Film Festival official website

what type of awards are given at dubrovnik international film festival

Question: what are the categories of the dIFF awards

igranog , dokumentarnog i kratkog filma .

what are the categories of the dIFF awards

Question: who awarded the dIFF awards in the categories of play, documentary and short film

who awarded the dIFF awards in the categories of play, documentary and short film

Question: who awarded the dIFF awards

Question: libertas awards are awarded for what kind of work

libertas awards are awarded for what kind of work

Question: what awards are given to individuals who make an extraordinary contribution to the field of film creation

what awards are given to individuals who make an extraordinary contribution to the field of film creation

Question: what awards are given for life work

Question: what libertas awards are given for

The expert jury awarded the DIFF awards in the categories of play , documentary and short film .

In addition to these awards , the public awards for the best film festival , the Libertas awards for life work and the Argosy awards for an extraordinary individual contribution to the field of film creation are awarded . Dubrovsky International Film Festival official website

Stručni žiri dodjeljuje nagrade DIFF-a u kategoriji igranog, dokumentarnog i kratkog filma.

Osim tih nagrada dodjeljuju se i nagrada publike za najbolji film festivala, nagrada Libertas za životno djelo i nagrada Argosy za izvanredan pojedinačni doprinos u području filmskog stvaralaštva.Službena web stranica Dubrovačkog međunarodnog filmskog festivala

The expert jury awarded the DIFF awards in the categories of play, documentary and short film. In addition to these awards, the public awards for the best film festival, the Libertas awards for life work and the Argosy awards for an extraordinary individual contribution to the field of film creation are awarded.Dubrovsky International Film Festival official website

The expert jury awarded the DIFF awards in the categories of play, documentary and short film.

In addition to these awards, the public awards for the best film festival, the Libertas awards for life work and the Argosy awards for an extraordinary individual contribution to the field of film creation are awarded.Dubrovsky International Film Festival official website

Memorial Room - Exhibition of photographs of the dead defenders of Dubrovnik.

The museum of red history is an archiving, research and presentation of the entire history of socialism in Croatia and Dubrovnik and is the first museum of this type in Croatia. the first museum of vaterpol in the world (in construction)

Dubrovnik dobiva prvi muzej vaterpola u svijetu, Jug promijenio identitet
PRIJE 95 godina VK Jug je u svojoj prvoj službenoj utakmici pobijedio VK Penatur rezultatom 3:0. Tim povodom na Porporeli je održana revijalna utakmica između VK Jug i VK Porporela. Porporela je pobijedila rezultatom 8:7, međutim rezultat nije bit ovog susreta, već slavljenje tradicije ondje gdje je i počela.
"Nama je iznimna čast da se VK Jug odazvao našem pozivu i da smo imali priliku ugostiti prvu momčad. Povijest kluba je započela ispod crvenog ferala, pa je logičan slijed bio da i proslavu obilježimo na tom istom mjestu. Dogodine slavimo 70 godina otkada je Porporela prvi put osvojila Divlju ligu, davne 1950. godine, a mi želimo mladim generacijama koje dolaze prenijeti taj duh i vratiti ih na zidiće, na klupe, na Porporelu", rekao je Đivo Knego, predsjednik Udruge Porporela.
Najtrofejniji hrvatski klub cijelu priču je započeo izdavanjem monografije Željana Konsua "Pet do sto". Cijelo jedno poglavlje posvećeno je umjetnicima koji su inspiraciju za svoj rad pronašli u vaterpolu i tako se rodila ideja o povezivanju sporta i umjetnosti. Od samih početaka jasno je vidljiva simbioza kluba i Grada. Klub je odlučio otići korak dalje i ostvarili su suradnju s dubrovačkom umjetnicom, doc. dr. art. Iris Lobaš – Kukavičić koja je napravila redizajn opreme za novu sezonu. Nova oprema u fokusu ima Grad kao središnji simbol, a njezina grafička rješenja savršeno su se uklopila u priču o Gradu i vaterpolu.
Kao vrhunac cijele priče, Dubrovnik uskoro dobiva i prvi muzej vaterpola koji će objediniti sve sportske uspjehe najtrofejnijeg vaterpolskog kluba u Hrvatskoj, prezentirati bogatu povijest, pehare, medalje, a svakako će imati i suvremeni fan shop u kojem će se nastaviti suradnja s dubrovačkom umjetnicom.
"Sigurni smo kako će ova suradnja oduševiti sve poklonike umjetnosti i sporta, koji u ‘nespojivoj kombinaciji’ veličaju dubrovačku tradiciju koja se ponosi svojom dugogodišnjom vaterpolskom poviješću. Ponosni smo i na prvi vaterpolo muzej, koji nam je u izgradnji, jer želimo svima, kako domaćim gostima tako i turistima, približiti povijest vaterpola u Dubrovniku i pokazati zašto smo upravo mi najtrofejniji klub. Klub će u muzeju izložiti 64 pehara koja je osvojio u 95 godina postojanja, a to je nešto čime se rijetki mogu pohvaliti. Klub će nastaviti i dalje raditi na dobrobit zajednice. Ulagat ćemo ne samo u nove generacije već i u projekte koji donose korist cijeloj zajednici, poput navedenog muzeja, kako bismo i mi vratili građanima uslugu za sve godine tijekom kojih su nas pratili i navijali za nas", rekao je predsjednik VK Jug Tomislav Dumančić.
Zanimljivo je da osim vizualnog identiteta, VK Jug mijenja i generalnog sponzora nakon 15 godina te umjesto Croatia osiguranja dolazi Adriatic osiguranje. O samoj promjeni imena iz VK Jug CO u VK Jug AO izjasnit će se Skupština sredinom rujna.
Nova natjecateljska sezona za Jug počinje 21. rujna, a momčad trenera Vjekoslava Kobeščaka u prvom kolu ugostit će Budvu u Gružu.

Question: what is the name of the museum of red history in dubrovnik

Memorial Room - Exhibition of photographs of the dead defenders of Dubrovnik.

The museum of red history is an archiving, research and presentation of the entire history of socialism in Croatia and Dubrovnik and is the first museum of this type in Croatia. the first museum of vaterpol in the world (in construction)

what is the name of the museum of red history in dubrovnik

Question: dubrovnik is the capital of which country

dubrovnik is the capital of which country

Question: what is the name of the first museum in the world

what is the name of the first museum in the world

Question: what is displayed in the  memorial room

photographs of the dead defenders of Dubrovnik

photographs of the dead defenders of Dubrovnik

Question: what is the name of the museum in dubrovnik

what is the name of the museum in dubrovnik

Question: the red history museum is an archiving, research and presentation of the entire history of

the red history museum is an archiving, research and presentation of the entire history of

Question: dubrovnik is the capital of which european country

dubrovnik is the capital of which european country

Memorial Room - Exhibition of photographs of the dead defenders of Dubrovnik .

The museum of red history is an archiving , research and presentation of the entire history of socialism in Croatia and Dubrovnik and is the first museum of this type in Croatia . the first museum of vaterpol in the world ( in construction )

Spomen soba - Izložba fotografija poginulih branitelja Dubrovnika.

Muzej crvene povijesti - bavi se arhiviranjem, istraživanjem i prezentiranjem cjelokupne povijesti socijalizma u Hrvatskoj i Dubrovniku te je prvi muzej ovoga tipa u Hrvatskoj. prvi muzej vaterpola u svijetu (u izgradnji)

Memorial Room - Exhibition of photographs of the dead defenders of Dubrovnik. The museum of red history is an archiving, research and presentation of the entire history of socialism in Croatia and Dubrovnik and is the first museum of this type in Croatia. the first museum of vaterpol in the world (in construction)

Memorial Room - Exhibition of photographs of the dead defenders of Dubrovnik.

The museum of red history is an archiving, research and presentation of the entire history of socialism in Croatia and Dubrovnik and is the first museum of this type in Croatia. the first museum of vaterpol in the world (in construction)

The Dubrovnik Misal was founded in Dubrovnik, where it has been used in the 12th century at the Holy Misa in the Dubrovnik Cathedral.

Question: where is the misal located in russia

The Dubrovnik Misal was founded in Dubrovnik, where it has been used in the 12th century at the Holy Misa in the Dubrovnik Cathedral.

Question: what is the name of the mosque in dubrovnik

what is the name of the mosque in dubrovnik

Question: when was the dubrovnik misal first used

Question: where is the dubrovnik misal kept

Question: where is the holy misal located

Question: in what century was the dubrovnik misal built

in what century was the dubrovnik misal built

Question: where is the dubrovnik misal located

The Dubrovnik Misal was founded in Dubrovnik , where it has been used in the 12th century at the Holy Misa in the Dubrovnik Cathedral .

Dubrovački misal Nastao je u Dubrovniku, gdje se od 12. stoljeća koristio na Svetim Misama u dubrovačkoj katedrali.

Dubrovački misal Nastao je u Dubrovniku, gdje se od 12. stoljeća koristio na Svetim Misama u dubrovačkoj katedrali.

The Dubrovnik Misal was founded in Dubrovnik, where it has been used in the 12th century at the Holy Misa in the Dubrovnik Cathedral.

The Dubrovnik Misal was founded in Dubrovnik, where it has been used in the 12th century at the Holy Misa in the Dubrovnik Cathedral.

It contains 230 prayers and 230 drinks that can be compared to the most beautiful drinks of the world's heritage.

Posted on July 25, 2011.

The sights that are lucky in Missal are diverse.

Jedan od najposjećenijih dosadašnjih programa Dubrovačkih ljetnih igara zasigurno je bilo predstavljanje preslika čuvenog Dubrovačkog misala iz 12. stoljeća za koje je najzaslužniji muzikolog don Miho Demović. Taj bivši "regens chori" zagrebačke katedrale još je prije četrdesetak godina u knjižnici Bodleian pronašao misal napisan na beneventani iz zbirke venecijanskog isusovca Mattea Luigija Canonicija. Međunarodni su stručnjaci taj liturgijski rukopis datirali u 13. stoljeće, neki u sjevernu Italiju, dok je Elias Avery Loew prvi ustvrdio dubrovačko podrijetlo Misala i to zbog spominjanja svetaca i kotorskih mučenika Petra, Andrije i Lovrijenca zbirnog naziva Petilovrijenci.
No, Misal su povezali s benediktinskom crkvom sv. Marije u Rožatu, što je Demović znanstveno opovrgnuo ustvrdivši da Misal takve ljepote i važnosti nije mogao nastati u seoskoj nego gradskoj crkvi, dapače katedrali koja je u 12. stoljeću u Dubrovniku bila romaničko remek-djelo poznato u cijeloj Europi. U Dubrovačkom misalu koji je oksfordska knjižnica dozvolila pretiskati nalazi se 230 molitava i 230 napjeva koji se mogu usporediti s najljepšim napjevima svjetske baštine, kako je to baš u dubrovačkoj katedrali ustvrdila Ileana Grazio. Taj je Misal dokaz da je Dubrovnik bio itekako glazbeni srednjovjekovni centar.
Miho Demović podsjetio je da je na Misal naišao kada je u Oxfordu prepisivao neke stare napjeve za koncert na Osorskim glazbenim večerima i nazvao ga spomenikom nulte kategorije koji je usporediv s Kneževim dvorom, Božidarevićevim slikama i djelima Gundulića i Držića. Iza ovog izdavačkog pothvata stale su Dubrovačke knjižnice na čelu s Vesnom Čučić, a financirala ga je iz osobnih sredstava umirovljena dubrovačka gimnazijska profesorica engleskog jezika Pavica Šper Šundrica. Na predstavljanju su o Dubrovniku u 12. stoljeću govorili i Ivica Prlender i biskup Mate Uzinić, a izvrsno su pjevale i dubrovačke Amorette te tenor i kancelar bjelovarske biskupije Damir Vrabec. Miho Demović nazvan je plodnim muzikologom koji je u svom dugom životu na vidjelo izbacio više glazbenih dokumenata nego svi hrvatski muzikolozi 20. stoljeća zajedno. No posao oko Dubrovačkog misala nije gotov. Treba transkribirati sve napjeve i onda ih snimiti na nosač zvuka te pjevati i na koncertima i na misama, kako bi se i to drevno izdanje iz 12. stoljeća brendiralo kao Ragusina gregoriana.

Question: when was the first photo of missal published

It contains 230 prayers and 230 drinks that can be compared to the most beautiful drinks of the world's heritage.

Posted on July 25, 2011.

The sights that are lucky in Missal are diverse.

when was the first photo of missal published

Question: how many prayers are contained in the missal

Posted on July 25, 2011.

how many prayers are contained in the missal

Question: how many drinks are in missal

Posted on July 25, 2011.

Question: in what year did dubrovnik receive the most international press coverage

Posted on July 25, 2011.

in what year did dubrovnik receive the most international press coverage

Question: how many prayers does missal contain

Posted on July 25, 2011.

Question: are the sights in missal diverse or diverse

Posted on July 25, 2011.

are the sights in missal diverse or diverse

It contains 230 prayers and 230 drinks that can be compared to the most beautiful drinks of the world 's heritage .

The sights that are lucky in Missal are diverse .

Sadrži 230 molitava i 230 napjeva koji se mogu usporediti s najljepšim napjevima svjetske baštine. Preuzeto 25. srpnja 2011. Napjevi koji se sreću u Misalu raznoliki su.

Sadrži 230 molitava i 230 napjeva koji se mogu usporediti s najljepšim napjevima svjetske baštine.

Napjevi koji se sreću u Misalu raznoliki su.

It contains 230 prayers and 230 drinks that can be compared to the most beautiful drinks of the world's heritage. Posted on July 25, 2011. The sights that are lucky in Missal are diverse.

It contains 230 prayers and 230 drinks that can be compared to the most beautiful drinks of the world's heritage.

The sights that are lucky in Missal are diverse.

Some are similar to other European drinks, some are similar to other drinks, and some, like exultates, are completely different and are not found anywhere else.

Posted on July 25, 2011.

vrijeme:
28.07.2012. - 05.09.2012.
Ove godine na Kijimuna Festi gostuje 56 kompanija sa svih 6 kontinenata, izvest će se 86 naslova, održat će se 5 seminara, 7 simpozija i 15 radionica, a sveukupno će biti izvedeno 240 izvedaba.
'Baukač
' će biti izveden tri puta, 31. srpnja te 2. kolovoza. Ova predstava o strahu za djecu od 4 godine na više redatelja Ivice Šimića i dramaturga Ivora Martinića praizvedena je u ožujku 2008. godine, a od svoje je praizvedbe odigrana 90 puta. U predstavi igraju Ana Majhenić i Dražen Čuček, glazbu je skladao je Alen Kraljić, kostimografkinja je Mirjana Zagorec, scenografkinja Dinka Jeričević, pokret je osmislila Larisa Navojec, a producirala Vitomira Lončar.
Od 2007. godine, kada je Mala scena prvi puta sudjelovala na Kijimuna Festi
s predstavom 'Padobranci ili o umjetnosti padanja', predstavila se japanskoj publici i predstavama 'A tko si ti?' i 'Zagrljaj'.
Predstava 'Superheroj
' koja je nastala u suradnji 7 zemalja i regija Azije i Europe, a koja je imala svoju svjetsku prizvedbu 26. srpnja u Nacionalnom kazalištu u Seulu, u Koreji, također će se predstaviti međunarodnoj publici na Kijimuna Festi i to 3., 4. i 5. kolovoza. 'Superheroja' režirao je Ivica Šimić, a producirala Vitomira Lončar. Nakon Kijimuna Feste 'Superheroj' odlazi na Tajvan kao dio programa festivala za djecu u Kaoshiungu gdje će se održati 2 izvedbe.
Unutar Kijimuna Festa ove se godine po prvi puta u povijesti ASSITEJ Internationala, svjetske mreže kazališta za mladu publiku u koju je učlanjeno 85 zemalja, održava 1. Međunarodni ASSITEJ
susret u čijem radu sudjeluju predstavnici 30 zemalja. U sklopu susreta održava se i sastanak Izvršnog odbora ove najveće asocijacije kazališta za mladu publiku na svijetu.
Hrvatsku delegaciju čine Ivica Šimić, glavni tajnik svjetskog centra te Romano Bogdan, predsjednik Hrvatskog centra ASSITEJ
. Unutar konferencije Vitomira Lončar održala je prezentaciju interkulturnog projekta 'Patchwork Family
', priopćeno je iz Kazalšta Mala scena
.
Putne troškove ovog gostovanja su financirali su Grad Zagreb i Ministarstvo kulture.

Question: when was the first post about missal published

Some are similar to other European drinks, some are similar to other drinks, and some, like exultates, are completely different and are not found anywhere else.

Posted on July 25, 2011.

when was the first post about missal published

Question: what is an example of a drink that is completely different from other european drinks

Posted on July 25, 2011.

what is an example of a drink that is completely different from other european drinks

Question: what are the sights in missal

Posted on July 25, 2011.

Question: what is the name of the bar in dubrovnik

Posted on July 25, 2011.

what is the name of the bar in dubrovnik

Question: in what year did dubrovnik become the capital of russia

Posted on July 25, 2011.

in what year did dubrovnik become the capital of russia

Question: what are the sights in missal called

Posted on July 25, 2011.

Question: what are some of the sights that are unique to missal

Posted on July 25, 2011.

what are some of the sights that are unique to missal

Question: what do you call the sights in missal

Posted on July 25, 2011.

Some are similar to other European drinks , some are similar to other drinks , and some , like exultates , are completely different and are not found anywhere else .

Napjevi koji se sreću u Misalu raznoliki su. Neki su istovjetni ostalim europskim napjevima, neki su inačice sličnih napjeva, a neki su, poput exulteta, posve drukčiji i ne nalaze se nigdje drugo. Preuzeto 25. srpnja 2011.

Neki su istovjetni ostalim europskim napjevima, neki su inačice sličnih napjeva, a neki su, poput exulteta, posve drukčiji i ne nalaze se nigdje drugo.

The sights that are lucky in Missal are diverse. Some are similar to other European drinks, some are similar to other drinks, and some, like exultates, are completely different and are not found anywhere else. Posted on July 25, 2011.

Some are similar to other European drinks, some are similar to other drinks, and some, like exultates, are completely different and are not found anywhere else.

Known Dubrovčani and Dubrovkinje Ruđer Bošćć i dirigeza Ivan Gundulić Junije Palmotić Ivan Bunić Vučić Lujo V. Adamović, botanist Srđan Andrić, footballer and captain Hajduka Mislav Anđelković, footballer Đuro Baglivi, physician, member of the world's most prominent academies Ivo Banac, writer and politician, writer and poet Mario Bonić, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician, writer and politician

Kisić, Vinko (1879-1927), Journalist und Publizist
Kisić Vinko, Journalist und Publizist. * Ragusa (Dubrovnik, Dalmatien), 7. 11. 1879; † Spalato (Split, Dalmatien), 25. 4. 1927. Redigierte 1900–18 die Ztg. „Narodni list“ in Zara und 1918–27 die Ztg. „Novodoba“ in Spalato. Als Anhänger der kroat. Nationalbewegung in Dalmatien war er einer der angesehensten Journalisten Kroatiens, Mitarbeiter vieler kroat. Z. und Ztg. K. schrieb zahlreiche Stud., Artikel und Rezensionen aus den verschiedensten Gebieten des öffentlichen Lebens (Politik, Wirtschaft, Theater, Literatur, etc.), insbesondere über Themen aus der neuesten polit. Geschichte Dalmatiens und übersetzte Werke aus der span. und italien. Literatur.
W.: Na obranu časti (Zur Verteidigung der Ehre), 1904; Osvit u Dalmaciji (Tagesanbruch in Dalmatien), in: Obzor 50, 1909, n. 1–3, 5–6, 8–9; Listajući stare godišnjake… (Alte Jbb. durchblätternd… ), in: Narodni list (Jubiläumsnummer), 1912; Problemi Dalmacije (Dalmatiens Probleme), in: Nova Evropa 15, 1927, n. 3 und 4; etc.
L.: Novo doba 10, 1927, n. 96, S. 2, n. 97, S. 1 f.; Jadranska straža 5, 1927, n. 5, S. 153; Politika 24, 1927, n. 6824, S. 4; Znam. Hrv.; Nar. Enc. 2.

Poznati Dubrovčani i Dubrovkinje Ruđer Bošković Ivan Gundulić Junije Palmotić Ivan Bunić Vučić Lujo V. Adamović, botaničar Srđan Andrić, nogometaš i kapetan Hajduka Mislav Anđelković, nogometaš Đuro Baglivi, liječnik,član najuglednijih svjetskih akademija Ivo Banac, hrv. povjesničar i političar Mario Bonić, nogometaš Ruđer Bošković, znanstvenik Nikola Božidarević, slikar Nikola Božidarević (profesor), profesor na inoz. učilištu u ranom novom vijeku Izmira Brautović, glumica Vuko Brigljević, fizičar Vlaho Bukovac, slikar Ivan Bunić Vučić, pjesnik Zvonimir Deranja, nogometaš Lovro Dobričević, slikar Džore Držić, pjesnik Marin Držić, pisac Veselin Đuho, vaterpolist, osvajač olimpijskih medalja Ignjat Đurđević, pisac Elvis Fatović, vaterpolist, osvajač olimpijskih medalja Vlado Georgiev, pjevač Marin Getaldić, znanstvenik Ambroz Gučetić, biograf Nikola Vitov Gučetić, plemić, filozof, političar i polihistor Ivan Gundulić, pjesnik Ivan Šiškov Gundulić, pjesnik Andrija Habulin, hrvatski džudaš, pionir džuda u Dubrovniku Mihajlo Hamzić, slikar Milo Hrnić, pjevač Josip Ivanović, kipar Sanja Jovanović, plivačica Đelo Jusić, skladatelj i dirigent Ibrica Jusić, kantautor Ernest Katić, književnik i kulturni radnik Tereza Kesovija, pjevačica Vinko Kisić, hrv. novinar i publicist, hrv. preporoditelj(nje.)

Diplomatic Consular Representation in Dubrovnik: UK

Question: in which city is the uk's diplomatic consulate

Diplomatic Consular Representation in Dubrovnik: UK

in which city is the uk's diplomatic consulate

Question: what is the full form of consulate in dubrovnik

Diplomacija Konzularna predstavništva u Dubrovniku : Velika Britanija

what is the full form of consulate in dubrovnik

Question: in which city is the diplomatic consulate for the uk

in which city is the diplomatic consulate for the uk

Question: what type of consulate is dubrovnik

Question: what is the name of the consulate in dubrovnik

Diplomatic Consular Representation in Dubrovnik

Diplomacija Konzularna predstavništva u Dubrovniku : Velika Britanija

Diplomatic Consular Representation in Dubrovnik

what is the name of the consulate in dubrovnik

Question: dubrovnik is the home of what type of government official

Diplomacija Konzularna predstavništva u Dubrovniku : Velika Britanija

dubrovnik is the home of what type of government official

Diplomatic Consular Representation in Dubrovnik : UK

Diplomacija Konzularna predstavništva u Dubrovniku: Velika Britanija

Diplomacija Konzularna predstavništva u Dubrovniku: Velika Britanija

Diplomatic Consular Representation in Dubrovnik: UK

Diplomatic Consular Representation in Dubrovnik: UK

28px Ravenna (Italy), since 1969.

28px Vukovar from February 3, 1993.

28px Kotor (Crna Gora) 28px Graz (Austria), since 1994.

28px Helsingborg (Sweden), since 1998.

28px Ragusa (Italy), from 2000.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

28px Sarajevo (Bosnia and Herzegovina), since 2006.

Question: where is ravenna located on a map

28px Ravenna (Italy), since 1969.

28px Vukovar from February 3, 1993.

28px Kotor (Crna Gora) 28px Graz (Austria), since 1994.

28px Helsingborg (Sweden), since 1998.

28px Ragusa (Italy), from 2000.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

28px Sarajevo (Bosnia and Herzegovina), since 2006.

Question: what is the largest city in italy

28px Ravenna (Italy), since 1969.

28px Vukovar from February 3, 1993.

28px Helsingborg (Sweden), since 1998.

28px Ragusa (Italy), from 2000.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Question: when did they start using 28px ravenna

28px Ravenna (Italy), since 1969.

28px Vukovar from February 3, 1993.

28px Helsingborg (Sweden), since 1998.

28px Ragusa (Italy), from 2000.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Question: when did the vukovar logo come out

28px Ravenna (Italy), since 1969.

28px Vukovar from February 3, 1993.

28px Helsingborg (Sweden), since 1998.

28px Ragusa (Italy), from 2000.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Question: what country is graz located in

28px Ravenna (Italy), since 1969.

28px Vukovar from February 3, 1993.

28px Helsingborg (Sweden), since 1998.

28px Ragusa (Italy), from 2000.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Question: when did they stop using 28px sarajevo

28px Ravenna (Italy), since 1969.

28px Vukovar from February 3, 1993.

28px Helsingborg (Sweden), since 1998.

28px Ragusa (Italy), from 2000.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Question: what country is located in sarajevo

28px Ravenna (Italy), since 1969.

28px Vukovar from February 3, 1993.

28px Helsingborg (Sweden), since 1998.

28px Ragusa (Italy), from 2000.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Question: what country is h Helsingborg in

28px Ravenna (Italy), since 1969.

28px Vukovar from February 3, 1993.

28px Helsingborg (Sweden), since 1998.

28px Ragusa (Italy), from 2000.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

28px Kotor ( Crna Gora ) 28px Graz ( Austria ) , since 1994 .

28px Helsingborg ( Sweden ) , since 1998 .

28px Bad Homburg ( Germany ) , since 2002 .

28px Sarajevo ( Bosnia and Herzegovina ) , since 2006 .

28px Ravenna (Italija), od 1969. 28px Vukovar od 3. veljače 1993. 28px Kotor (Crna Gora) 28px Graz (Austrija), od 1994. 28px Helsingborg (Švedska), od 1998. 28px Ragusa (Italija), od 2000. 28px Bad Homburg (Njemačka), od 2002. 28px Sarajevo (Bosna i Hercegovina), od 2006.

28px Kotor (Crna Gora) 28px Graz (Austrija), od 1994.

28px Sarajevo (Bosna i Hercegovina), od 2006.

28px Ravenna (Italy), since 1969. 28px Vukovar from February 3, 1993. 28px Kotor (Crna Gora) 28px Graz (Austria), since 1994. 28px Helsingborg (Sweden), since 1998. 28px Ragusa (Italy), from 2000. 28px Bad Homburg (Germany), since 2002. 28px Sarajevo (Bosnia and Herzegovina), since 2006.

28px Kotor (Crna Gora) 28px Graz (Austria), since 1994.

28px Sarajevo (Bosnia and Herzegovina), since 2006.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

28px Monterey (California, USA), since 2007.

28px Rueil Malmaison (French), from 2011.

28px Venice (Italy), from 2012.Dubrovacki vjesnik - Signed order of brotherhood taken on May 18, 2012.

« Grad Dubrovnik
Svečano potpisivanje povelje o bratimljenju Grada Dubrovnika i Grada Rueil Malmaisona će se održati 29. siječnja 2011. godine u 18 sati u Vijećnici Grada Dubrovnika. Povelju će potpisati gradonačelnik Grada Dubrovnika Andro Vlahušić i gradonačelnik Rueil Malmaisona te ministar u francuskoj vladi Patrick Ollier.
Nakon potpisivanja povelje gradonačelnici će dati zajedničku izjavu za medije o značaju i očekivanjima od bratimljenja. dv
- EPH Digital:
- Jutarnji list·
- Slobodna Dalmacija·
- Gloria·
- Globus ·
- Sportske Novosti·
- Autoklub·
- Dobra hrana·
- Bestseller·
- Dodo·
- Dosi·
- Gorila·
- LikeCroatia·
- Gameland·
- Dubrovacki Vjesnik·
Nivas info@nivas.hr
Nivas.hr | Uploading 24/7
Interactive Design & Development
Ladislava Štritofa 1Zagreb 10000 Croatia
Work 385-(0)1 | 2320-541
dubrovacki.hr info@dubrovacki.hr
Dubrovački vjesnik d.o.o.
Vukovarska 10Dubrovnik 20000 Croatia
Centrala 385-(0)-20-357-033

Question: when was the order of brotherhood signed

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

28px Monterey (California, USA), since 2007.

28px Rueil Malmaison (French), from 2011.

28px Venice (Italy), from 2012.Dubrovacki vjesnik - Signed order of brotherhood taken on May 18, 2012.

when was the order of brotherhood signed

Question: what is the capital of italy

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Question: which country is known as bad homburg

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Question: what was the name of the signed order of brotherhood taken on may 18, 2012

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

what was the name of the signed order of brotherhood taken on may 18, 2012

Question: what is the largest city in california

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Question: what is the capital of bosnia and herzegovina

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

what is the capital of bosnia and herzegovina

Question: in which country is the city of venice

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Question: what is the capital of the republic of dubrovnik

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

what is the capital of the republic of dubrovnik

28px Monterey ( California , USA ) , since 2007 .

28px Rueil Malmaison ( French ) , from 2011 .

28px Venice ( Italy ) , from 2012.Dubrovacki vjesnik - Signed order of brotherhood taken on May 18 , 2012 .

28px Monterey (Kalifornija, SAD), od 2007.

28px Rueil Malmaison (Francuska), od 2011.

28px Venecija (Italija), od 2012.Dubrovački vjesnik - Potpisana povelja o bratimljenju Preuzeto 18. svibnja 2012.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002. 28px Sarajevo (Bosnia and Herzegovina), since 2006. 28px Monterey (California, USA), since 2007. 28px Rueil Malmaison (French), from 2011. 28px Venice (Italy), from 2012.Dubrovacki vjesnik - Signed order of brotherhood taken on May 18, 2012.

28px Monterey (California, USA), since 2007.

28px Rueil Malmaison (French), from 2011.

28px Venice (Italy), from 2012.Dubrovacki vjesnik - Signed order of brotherhood taken on May 18, 2012.

28px Ravenna (Italy), since 1969.

28px Vukovar from February 3, 1993.

28px Helsingborg (Sweden), since 1998.

28px Ragusa (Italy), from 2000.

28px Bad Homburg (Germany), since 2002.

Gradonačelnik Grada Dubrovnika Andro Vlahušić i gradonačelnik Venecije Giorgio Orsoni potpisali su danas u Veneciji Ugovor o bratimljenju dvaju gradova, a nakon što je Odbor za međunarodnu suradnju dubrovačkog Gradskog vijeća jednoglasno podržao bratimljenje s Venecijom te je inicijativu podržalo i venecijansko gradsko vijeće te Ministarstvo vanjskih poslova Republike Italije.
- Dubrovnik i Venecija su najpoznatiji i najljepši jadranski gradovi čije su povijesti isprepletene stoljetnim rivalstvom, ali i zajedničkim izazovima današnjice i budućnosti na čemu je prije dvije godine počela suradnja. Uvođenje izravne zračne linije svakako je dobar početak za suradnju koja je već pokrenuta na kulturnom planu, a jedan od darova Grada Dubrovnika Veneciji je i buduća izložba umjetnice Jagode Buić, stanovnice Dubrovnika, ali i Venecije, rekao je među ostalim gradonačelnik Vlahušić na svečanosti potpisivanja bratimljenja kojoj su nazočili veleposlanik Tomislav Vidošević, generalna konzulica u Trstu Nevenka Grdinić, konzul Neven Maračić, predsjednica Gradskog vijeća Grada Dubrovnika Olga Muratti, Rikard Rosseti, Jagoda Bui i Ivana Hladilo.
Bratimljenje Dubrovnika i Venecije pospješit će uspostavljanje suradnje s prestižnim manifestacijama poput Biennalea, Mostre i karnevala, ali i otvoriti sudjelovanje Dubrovnika u organizaciji America's Cupa koji se upravo odvija u Veneciji, koja mu je domaćin ove i iduće godine. (iv)

Dubrovnik and English literaries note that the Anglo-Norman king Rikard I. Levi's Heart arrived in Dubrovnik in the autumn of 1192, after returning from the Crusade War.

Question: when did rikard i levi's heart arrive in dubrovnik

Dubrovnik and English literaries note that the Anglo-Norman king Rikard I. Levi's Heart arrived in Dubrovnik in the autumn of 1192, after returning from the Crusade War.

when did rikard i levi's heart arrive in dubrovnik

Question: what war was rikard i levi's heart returning from

what war was rikard i levi's heart returning from

Question: who was the anglo-norman king of dubrovnik

who was the anglo-norman king of dubrovnik

Question: who notes that rikard i levi's heart arrived in dubrovnik

who notes that rikard i levi's heart arrived in dubrovnik

Question: who note that the anglo-norman king rikard i levi's

who note that the anglo-norman king rikard i levi's

Question: what nationality was rikard i levi's heart

what nationality was rikard i levi's heart

Dubrovnik and English literaries note that the Anglo - Norman king Rikard I. Levi 's Heart arrived in Dubrovnik in the autumn of 1192 , after returning from the Crusade War .

Zanimljivosti Dubrovački i engleski ljetopisci bilježe da je anglo-normanski kralj Rikard I. Lavljeg Srca došao u Dubrovnik u jesen 1192. godine nakon povratka iz Križarskog rata.

Zanimljivosti Dubrovački i engleski ljetopisci bilježe da je anglo-normanski kralj Rikard I. Lavljeg Srca došao u Dubrovnik u jesen 1192. godine nakon povratka iz Križarskog rata.

Dubrovnik and English literaries note that the Anglo-Norman king Rikard I. Levi's Heart arrived in Dubrovnik in the autumn of 1192, after returning from the Crusade War.

Dubrovnik and English literaries note that the Anglo-Norman king Rikard I. Levi's Heart arrived in Dubrovnik in the autumn of 1192, after returning from the Crusade War.

Letters of the Croatian Encyclopedia, No. 3 (Da-Fo), pp. 286–287.

For the publisher: Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb 2001.g.

Što ljudi govore - Napišite recenziju
Na uobičajenim mjestima nismo pronašli nikakve recenzije.
Sadržaj
randova objašnjenja Porti 219 Sebastianijeva misija u Cari
|227|
Ruska blokada 234 Crnogorski pokret 235 Broj rusko
|239|
na crnogorskoruski način ratovanja 244 Boj na Brgatu
|251|
Autorska prava
Broj ostalih dijelova koji nisu prikazani: 4
Uobičajeni izrazi i fraze
Austrija austrijski Avgusta Beču bijahu bijaše bjehu bješe Bona bude Cara ćemo dakle dana Decembra djela dobro docnije druge drugi države dubrovačke Dubrovčani Dubrovnik dvije Engleska Evrope Fran francuske Francuskoj Francuza gjeneral govori grad grada gradu ibid imao imaše izmegju Januara jednako jednoga Jula Juna kome Kotor kroz Lauriston ljudi Maja malo Marmont Marta mira mjesto mogao mogaše Moru način najzad nakon Napoleon naredbe naročito naše Natali nekoliko nijesu ništa njegova odgovori odma opet osim ostrva ovoga Parizu pisaše pisma pismo piše Porta Porte pour prava pravo preko primi prkos protiv prvi Raguse Republike riječi Rusi Rusija Senat Senjavin sila sile slobode Sorgo Stadionu stanje strane stvari svijeh Talleyrand tamo Timoni toliko trupe ugovora uputi usljed Vaše velike Vijeće vlada vlade vladi vlastele Vojnović vojske vremena zemlje

Question: what is the range of the letters of the croatian encyclopedia, no. 3

Letters of the Croatian Encyclopedia, No. 3 (Da-Fo), pp. 286–287.

For the publisher: Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb 2001.g.

what is the range of the letters of the croatian encyclopedia, no. 3

Question: what is the name of the encyclopedia in dubrovnik

what is the name of the encyclopedia in dubrovnik

Question: who was the publisher of the croatian encyclopedia

who was the publisher of the croatian encyclopedia

Question: where was the publisher of the croatian encyclopedia

where was the publisher of the croatian encyclopedia

Question: what was the pp. of the croatian encyclopedia, no. 3

what was the pp. of the croatian encyclopedia, no. 3

Question: how many letters of the croatian encyclopedia, no. 3 (da-fo

how many letters of the croatian encyclopedia, no. 3 (da-fo

Question: in what year was the publisher of the croatian encyclopedia founded

in what year was the publisher of the croatian encyclopedia founded

Letters of the Croatian Encyclopedia , No . 3 ( Da - Fo ) , pp . 286–287 .

For the publisher : Leksikografski zavod Miroslav Krleža , Zagreb 2001.g .

Bilješke Hrvatska enciklopedija, Broj 3 (Da-Fo), str. 286–287. Za izdavača: Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb 2001.g.

Bilješke Hrvatska enciklopedija, Broj 3 (Da-Fo), str. 286–287.

Za izdavača: Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb 2001.g.

Letters of the Croatian Encyclopedia, No. 3 (Da-Fo), pp. 286–287. For the publisher: Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb 2001.g.

Letters of the Croatian Encyclopedia, No. 3 (Da-Fo), pp. 286–287.

For the publisher: Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb 2001.g.