mini|Vasco da Gama

Vasco da Gama (Sines, oko 1460. – Kochi, 24. prosinca 1524.), portugalski pomorac i istraživač. Gama je prvi dospio pomorskim putem iz Europe u Indiju oko Afrike, 1497. – 1499.Enciklopedija LZMK - Gama, Vasco da, pristupljeno 3. prosinca 2013. Sa svoja tri putovanja u Indiju, i 1502. – 1503. i 1524., potaknuo je trgovinu Europe i zapadne Azije, te učvrstio kolonijalnu moć Portugala u Indiji.

 Rani život

Gama je rođen i odrastao u Portugalu. Gamin otac bio je plemić Estevao da Gama. Bartolomeu Dias je u to vrijeme istražio jug Afrike i dospio do Rta Dobre Nade, dok je Pedro de Corvilha zašao dublje u kopneni dio Afrike. Sada se spremala pomorska ekspedicija koja će pomorskim putem oko Afrike stići u Indiju iz Portugala. Portugalski kralj
Manuel I. Veliki odredio je kao vođu puta Estevaoa da Gamu. Estevao je, međutim, umro, pa je vodstvo i odgovornost preuzeo njegov sin Vasco da Gama. Prvo je vodstvo ekspedicije, navodno, ponuđeno Vascinom starijem bratu Paulu, ali je ovaj odbio jer je bio bolestan (Paulo je umro 1499.).

 Prvo putovanje 1497./1499.

Na put se krenulo iz Lisabona 8. srpnja 1497. Ekspedicija je brojila 4 broda (Sao Gabriel i Sao Rafael, oba nosivosti 120 tona, Berrio, nosivosti 50 tona, i jedan teretni brod nepoznatog imena od 200 tona). 16. prosinca 1497. Gama je prošao ušće Velike riblje rijeke (dotle je dospio i Dias) i krenuo u dotad europljanima nepoznate vode. Prvi dio puta Gamu je pratio Dias s petim brodom. Na dan Božića, 25. prosinca, Gama je nazvao kopno koje su ugledali toga dana Terra Natalis, današnji Natal (portugalski Natal znači Božić). U siječnju 1498. dospjeli su do današnje države Mozambik. U to vrijeme istočnu obalu Afrike kontrolirali su Arapi.

25. siječnja 1498. pristali su uz kopno (danas Quelimane) i mjesec dana se odmarali zbog popravaka na brodovima i iscrpljenosti posade bolestima. 3. ožujka Gama je stigao na mali otok Mozambik. Stanovnici su za posadu mislili da su muslimani (kao i oni) pa su im pružili pomoć. Gama je tu uzeo arapskog peljara da mu pomogne dovršiti putovanje do Indije. Nakon što je s arapimskim trgovcima, koji su bili također u luci, izvršio trgovinu začinima, Gama je nastavio putovanje. Ekspedicija je stigla u Calicut (danas Kozkihode).
20. svibnja 1498. Gama je s hinduskim vladarom Zamorinom postigao trgovački sporazum, iako su arapski trgovci iskazali veliko nezadovoljstvo. Gama je od Zamorina dobio pismenu dozvolu da smije otvoriti trgovačku postaju u Calicutu. S vremenom su se pojačavala neslaganja između portugalca i hindusa.

Gama je u kolovozu krenuo nazad u Portugal. Sa sobom je poveo i 6 hindusa kralju Manuelu I. da bi Portugalci mogli naučiti njihove običaje i ostavio je dio ljudi da otvore trgovačku postaju u Calicutu. Zbog lošeg vremena Arapsko more su prošli tek za 3 mjeseca, a velik dio posade je umro od skorbuta. U svibnju Gama je s brodovima Sao Gabriel i Berrio oplovio Rt dobre nade, ali su se kasnije dva broda zbog navremena razdvojila. Gama se sa Sao Gabrielom vratio u Portugal 9. rujna 1499. Kralj Manuel I. dočekao je Gamu s počastima i udijelio mu godišnja primanja od 1,000 cruzadosa.

Portugalac Pedro Alvares Cabral je 1500. – 1501. izvršio drugo putovanje u Indiju s 13 brodova. U Calicutu su Portugalci i Hindusi zaratili.

 Drugo putovanje 1502./1503.

Kada je Cabral odbio (ili mu nije ni ponuđena ?) vodstvo nove ekspedicije u Indiju, zapovjedništvo je preuzeo Gama. Gama je dobio titulu Admiral indijskog oceana i krenuo na put 12. veljače 1502. s 20 brodova. Gama je prisilio vladara grada Kilwa (Tanzanija) na plaćanje danka portugalskom kralju, a zatim pristao uz teritorij Goa (kasnije će Goa biti glavno uporište portugalske moći u Indiji). Gama je zatim pristao u gradu Cannanore, sjeverno od Calicuta. Tu je opljačkao arapski trgovački brod koji je stigao nekoliko dana poslije s između 200 i 400 putnika (i žene i djece). Gama je naredio smaknuće svih putnika, te je zapljenio njihov teret. To je bio najokrutniji čin njegove karijere.

Gama je postigao sporazum s vladarom Cannanorea, a zatim se uputio u Calicut. Zamorin je ponudio Gami savezništvo, ali je ovaj odbio. Gama je postavio Zamorinu ultimatum da hindusi napuste luku, te je brodovima bombardirao grad iz daljine. Zatim je otišao sjeverno od Calicuta i postigao sporazum s jednim vladarom, Zamorinovim neprijateljem. 20. veljače 1503. Gama je krenuo iz Cannanorea na povratak u Portugal.

 Treće putovanje 1524.

Nisu poznati detalji o drugom prijemu Game kod Manuela I. Gama je u međuvremenu oženio Caterinu de Ataide ( oko 1500). Na treće putovanje u Indiju Gama je krenuo tek 1524. Novi portugalski kralj Ivan III. Portugalski imenovao ga je indijskim potkraljem (umjesto Eduardo de Mendezesa). Nakon 3 mjeseca u Indiji, Gama se razbolio i umro.

 Izvori

Kategorija:Portugalski istraživači
Kategorija:Admirali

Question: where was vasco da gama born in 1524

"– Kochi , 24 . prosinca 1524 . ) , portugalski

Question: when did vasco da gama come to india

Question: when did vasco da gama arrive in kochi

Question: who was the first portuguese explorer to reach india by sea

Question: where was vasco da gama born

Question: what nationality was vasco da gama

Question: where did vasco da gama come from

– Kochi , 24 December 1524 ) , Portuguese naval and researcher .

Gama first arrived by sea route from Europe to India around Africa , in 1497 .

– Kochi, 24 December 1524), Portuguese naval and researcher. Gama first arrived by sea route from Europe to India around Africa, in 1497.


Pol Pot (provincija Kompong Thom, 19. svibnja 1928. – Anlong Veng, 15. travnja 1998.), kambodžanski političar i revolucionar  koji je bio vođa komunističkog pokreta pod imenom Crveni Kmeri od 1963. do 1997. godine, premijer Demokratske Kampućije od 1976. do 1979. godine i glavni tajnik Centralnog komiteta Komunističke partije Kampućije od 1963. do 1981. godine.

 Životopis
 Rane godine, djetinjstvo
Pol Pot je rođen 1925. godine (prema nekim podacima: 1928.) kao Saloth Sar, u kambodžanskoj pokrajini Kompong Thom. Njegov otac bio je bogati zemljoposjednik s vezama u visokom društvu, a njegova sestra plesačica u kraljevskom baletu, gdje je živjela ugodno pod kraljevskom zaštitom. Kada mu je bilo šest godina pridružio se sestri u Phnom Penhu gdje je pohađao školu francuskog jezika. U to doba takvu je privilegiju imalo samo stotinjak Kambodžanaca. Šest je godina proveo u budističkom samostanu, od toga dvije godine kao budistički svećenik.

 Obrazovanje, početci karijere
Zahvaljujući roditeljskim političkim vezama 1949. godine odlazi u Francusku na studij elektrotehnike zahvaljujući državnoj stipendiji. To je vrijeme, kako će kasnije sam izjaviti, proveo u čitanju progresivnih knjiga. Godine 1952. pristupa Komunističkoj partiji Francuske, ali nedugo zatim oduzeta mu je školarina, a on se vraća u Kambodžu (1953.). Kolege s fakulteta opisivali su ga kao osobu s lijepim manirima i vrlo ugodnu, ali također i kao osobu koja je puno pričala, ali malo rekla. Kambodža stječe nezavisnost 1954. godine, a Saloth Sar živi dvostruki život. Javno u Phnom Penhu predaje u privatnoj školi, a tajno djeluje u ilegalnom komunističkom pokretu. Godine 1963. uspio se do samoga vrha kambodžanskog komunističkog pokreta i utemeljio komunističke oružane snage pod imenom Crveni Kmeri. Plašeći se policije, koja mu je bila na tragu, napušta kambodžansku prijestolnicu i bježi u Vijetnam.

 Dužnost predsjednika Kambodže
Vijetnamski rat je ponovo potvrdio da je narod u borbi za slobodu nemoguće pobijediti - lekcija koju sami Vijetnamci nisu dobro naučili, jer su nekoliko godina kasnije vojno intervenirali u Kambodži (Kampućiji), iz koje su se nekoliko godina kasnije, baš kao i Amerikanci iz Vijetnama, bili prisiljeni povući. Pol Pot je postao de facto vođa Kambodže sredinom 1975. godine.

Godine 1976. raspušta se dotadašnja vlada, proglašava komunističku republiku i Kheiu Samphana postaje predsjednik države. Iste godine, Pol Pot imenovan je za premijera Kambodže i odmah je započeo s radikalnim reformama.
Najstrašnija posljedica Pol Potova režima jest jezovita slika osam tisuća lubanja poredanih na jednom od kambodžanskih polja smrti koje je, između 1975. i 1979. godine, na rubovima prašuma Indokine posijao komunistički režim Pola Pota i njegovih Crvenih kmera.

Ono pak što zaslon fotografske kamere nije mogao zabilježiti prepušteno je sumornim kronikama zbivanja na jugoistoku Azije. A one kažu da je tih osam tisuća na tropskom suncu izblijedjelih lubanja tek vrh ledene sante zločina koje je tijekom brutalne četverogodišnje vladavine nad svojim narodom (ali i u ime njega) počinila frakcija kambodžanskih maoista.

U obračunima s "kontrarevolucionarima", intelektualcima, stručnjacima, službenicima, vjernicima, budističkim svećenicima, nacionalnim manjinama, trgovcima, poduzetnicima, seljacima i građanima, Pol Potovi su krvnici ubili ukupno 1,7 milijuna ljudi, ili petinu čitave kambodžanske populacije. Kada je bila riječ o "neprijateljima" partije, nisu se štedjela ni djeca od tek nekoliko mjeseci, ali ni čitave obitelji koje su svoj krvavi kraj dočekale na nekom od bezbrojnih polja smrti.

Kako su jurišni odredi Crvenih Kmera u to vrijeme bili kratki s mecima, egzekucije su se vršile zašiljenim bambusovim štapom: "kontrarevolucionar" bi kleknuo nad golemom jamom, nakon čega bi mu vjerni vojnik partije u potiljak zabio ovo primitivno, ali - pokazat će surova kambodžanska statistika - nadasve efikasno oružje. Kolovođe "kontrarevolucije" čekala je puno strašnija smrt: neki od njih bili su nabijani na kolac i ostavljani da živi skončaju u najstrašnijim mukama, drugi su u drvenim kavezima izgladnjivani do smrti, a preostali su upućeni u neke od radnih kampova dok od iscrpljenosti nisu poumirali. No, to nije vrhunac jer je uskoro Pol Pot postao paranoičan i svuda je viđao zavjere. Kao rezultat takve paranoje ogroman broj nevino osumnjičenih mučen je i ubijen.

Godine 1977. posjetio je Kinu koja mu je obećala vojnu pomoć u njegovim agresivnim namjerama protiv Vijetnama, u kojem je vidio svog neprijatelja, te moralnu podršku njegovim radikalnim potezima. Do kraja godine sporadična sukobljavanja prerasla su u otvoren rat. Surovi diktator Pol Pot vjerovao je kako u tom ratu Kambodža može pobijediti ako svaki kambodžanski vojnik ubije 30 vijetnamskih vojnika. No, kada je uvidio da se stvari odvijaju nepovoljno po Crvene Kmere zatražio je od Kine slanje vojnih snaga, ali kineske vlasti odbijaju poslati takvu vrstu pomoći. Na Božić 1978. godine Vijetnam je izvršio invaziju na Kambodžu s više od 100.000 vojnika. Obrana Crvenih Kmera raspala se kao kula od karata. Kada su vijetnamske snage ušle u napušteni Phnom Penh, Pol Pot je pobjegao helikopterom u Tajland odakle je vodio gerilski rat uz kinesku i zapadnu podršku.

Nakon konačne pobjede Vijetnam je osnovao vladu Kambodže pod vodstvom Heng Samrina, a vladu su činili bivši pripadnici Crvenih Kmera koji su pobjegli u Vijetnam kako bi izbjegli čistke. Vijetnamske snage u Kambodži ostaju do 1989. godine kada se povlače. Pokušava se s otpočinjanjem mirovnog procesa, ali Pol Pot odbija sudjelovanje u njemu i nastavlja se boriti protiv vladinih snaga. Uspješno odupiranje Crvenih Kmera vladinim snagama trajalo je sve do 1996. godine kada su sve očajniji pripadnici Crveni Kmera počinju s masovnijim dezerterstvima. Kulminacija se dešava 1997. godine kada Pol Pot ubija svoju dugogodišnju desnu ruku Son Sena jer se namjeravao dogovoriti s vladom. Ali vojni šef Crvenih Kmera Ta Mok hapsi Pol Pota i stavlja ga u doživotni kućni pritvor.

 Smrt
Godine 1998. Ta Mok se, zbog novog napada vladinih snaga, povlači dublje u šumu i sa sobom vodi Pol Pota. Nekoliko dana kasnije, 1998. godine Pol Pot je preminuo od srčanog udara.

 Izvori

 Vanjske poveznice

 A meeting with Pol Pot Elizabeth Becker of The New York Times
 Pol Pot's death confirmed  CNN Report
 Interview, UCLA International Institute

Kategorija:Kambodža
Kategorija:Komunisti 1945. - 1989.
Kategorija:Predsjednici vlada
Kategorija:Vojni zapovjednici
Kategorija:Revolucionari
Kategorija:Hladni rat

Pol Pot (Compong Thom Province, 19 May 1928.

Pol Pot
de son vrai nom Saloth Sar
Homme politique cambodgien (province de Kompong Thom 1928-Chong K'sam, près d'Anlong Veng, 1998).
D'abord militant communiste provietnamien, il devient secrétaire général du P.C.K. (parti communiste khmer) en 1962 et prend le maquis. Pendant la guerre (1970-1975), il dirige les opérations militaires. Véritable chef des Khmers rouges, Premier ministre (1976-1979), il est le principal responsable des atrocités commises par son régime. Après l'invasion vietnamienne (janvier 1979), il reprend le maquis et continue de diriger jusqu'en 1985 les forces armées khmères rouges, bien qu'il n'exerce plus, officiellement, de fonctions politiques.

Question: what is the name of the pot in china

Question: where did pol pot come from in thailand

Question: in which year was the pol pot invented

Question: when did pol pot become a pot

provincija Kompong Thom , 19 . svibnja 1928

Question: what is the name of the country in which pol pot was born

Question: when was pol pot invented and by whom

Question: how old was pol pot when he was born

how old was pol pot when Pol Pot was born

Pol Pot ( Compong Thom Province , 19 May 1928 .

External links

Cambodia's Pol Pot confirmed dead
April 16, 1998
|
|
|
Pol Pot's body lies inside a hut
||
|
Web posted at: 9:31 a.m. EDT (1331 GMT)
BANGKOK, Thailand (CNN) -- Pol Pot, ousted leader of the
Khmer Rouge and the architect of Cambodia's "killing fields"
regime, has died, evading prosecution for the deaths of as
many as 2 million of his countrymen.
The body of the hard-line communist leader was put on display
for a small group of Western journalists on Thursday,
allowing them to confirm earlier reports of his death.
Armed with AK-47s, teen-age Khmer Rouge fighters stood around
their leader's body inside a small hut still reeking of
formaldehyde. The hut lies approximately 275 yards (meters)
from the Thai border, inside Cambodia.
A bouquet of pink and white flowers rested at Pol Pot's head,
and his nose had been plugged with cotton. His body was
dressed in gray slacks and an off-white short-sleeved cotton
shirt; it was partially covered with a lime-green shroud, The
Associated Press reported.
The jailer assigned to guard Pol Pot since he lost power
during a bloody internal struggle last year said Pol Pot's
heart stopped at 11:15 p.m. Wednesday (1615 GMT).
"At 12 midnight (Pol Pot's) wife came to us. She learned that
her husband was dead when she was tying the (mosquito) net
for him," said the jailer, Non Nou. "He died in a hut built
for him after he lost his power."
Non Nou said Pol Pot's body would be kept one or two days
before a traditional Cambodian funeral. When asked if
journalists or outsiders would be allowed to attend the
service, Non Nou said: "Wait and see."
Earlier Thursday, Thai military sources told CNN that the
military received a report that a heart attack, compounded by
a lack of available medical treatment, killed Pol Pot.
A Thai military officer who was contacted near the
Thai-Cambodian border said Pol Pot died of natural causes
late Wednesday near the former Khmer Rouge stronghold of
Anlong Veng in northern Cambodia.
"He just didn't wake up," said the officer, who spoke on
condition of anonymity.
Photographing the corpse
Thai military officers at the Thai-Cambodian frontier said
one of their teams had crossed into Cambodia and obtained
photographs of Pol Pot's corpse.
The Cambodian government said it wants to see the body to
confirm the reports of his death, a government spokesman
said.
"As far as I know from the news and (Khmer Rouge) defector
sources Pol Pot died of a heart attack last night at 11
p.m.," Defense Minister Tea Banh told Reuters. "But for me,
I'm not sure until I see the body."
"Whoever has his body must hand it to the government so we
can check. We need his body," said Khieu Kanharith, secretary
of state for information.
|
|
|
A Khmer Rouge soldier
||
|
There have been a number of reports in recent years of the
death of the ailing Pol Pot, who is held responsible for the
deaths of up to 2 million Cambodians through mass execution,
disease and starvation during the mid-1970s.
Khmer Rouge units holding their former leader have been on
the run in recent days following the reported collapse of
their last major outpost in Anlong Veng.
Pol Pot had not been seen by anyone outside his inner circle
for two decades until recently. He was condemned at a Khmer
Rouge show trial last July and kept under house arrest in the
Khmer Rouge stronghold on northern Cambodia's border with
Thailand.
Recent talk of international trial
In recent days, there were reports that Khmer Rouge officials
holding Pol Pot were willing to turn him over to an
international tribunal. Intense negotiations reportedly were
aimed at getting Pol Pot across the border into Thailand for
arrest by the United States.
Born Salorth Sar in either 1925 or 1928 to a prosperous
farming family in Kampong Thum province, Pol Pot studied
radio electronics in France but became more interested in
Karl Marx.
|
|
|
Remnants of the Killing Fields
||
|
In the 1950s, he climbed the ranks of the Cambodian Communist
party and became leader of the party, the Khmer Rouge, a
decade later. Inspired by the radical communism of China's
Mao Tse-tung, the Khmer Rouge sought to build an agrarian
paradise.
But Pol Pot's rule turned Cambodia into a killing field as
the cities were emptied and about a quarter of the country's
8 million people were slaughtered by the Khmer Rouge.
A Vietnamese invasion in 1979 forced the Khmer Rouge to
retreat back to the jungle, and Pol Pot spent the following
years on the run.
Army vows to finish off Khmer Rouge
A senior Cambodian army commander vowed on Thursday to flush
out the last remnants of Pol Pot's guerrilla force, hours
after reports of his death.
"I don't know. I don't have any information about Pol Pot,"
said Gen. Chea Saron, chief of army operations, when asked
about reports of Pol Pot's death.
"But we still plan to liberate remaining pockets of territory
under the control of the hard-liners," he said.
Bangkok Bureau Chief Tom Mintier, The Associated Press and Reuters contributed to this report.

Question: where did pol pot die according to cnn

External links

Question: in which newspaper did pol pot die

External links

Question: who was the new york times editor who announced pol pot's death

External links

Question: what is the name of the pot dealer who died in 2012

External links

Question: who reported on pol pot's death

External links

Question: what is the name of the magazine that published pol pot

External links

Question: where does the term pol pot come from

External links

A meeting with Pol Pot Elizabeth Becker of The New York Times Pol Pot 's death confirmed CNN Report Interview , UCLA International Institute

External links A meeting with Pol Pot Elizabeth Becker of The New York Times Pol Pot's death confirmed CNN Report Interview, UCLA International Institute


325px|thumb|desno|Jugoslavija kroz povijest

Države

 "Prva", "Versajska", "monarhistička" ili "monarhijska" Jugoslavija (1918. – 1945.), južnoslavenska kraljevina:
 Kraljevstvo Srba, Hrvata i Slovenaca (1. prosinca 1918. – 15. srpnja 1920.),Arhiv Jugoslavije - "Jugoslavenske vlade 1918.-2006." Naziv „Kraljevstvo Srba, Hrvata i Slovenaca“ bilo je u upotrebi do 15. srpnja 1920., kada je odlukom Privremnog narodnog predstavništva promijenjeno u „Kraljevina Srba, Hrvata i Slovenaca“.
 Kraljevina Srba, Hrvata i Slovenaca (15. srpnja 1920. – 3. listopada 1929.),Hrvatski obiteljski leksikon - Šestosiječanjska ili Šestojanuarska diktatura (1929–34), pov u Kraljevini Jugoslaviji, razdoblje diktature kralja Aleksandra Karađorđevića, koji je 6. 1. 1929. ukinuo ustav i uveo diktaturu; provodio je unitarističku politiku (nova adm. podjela, preimenovanje države u Kraljevinu Jugoslaviju) i teror nad polit. protivnicima.
 Kraljevina Jugoslavija (3. listopada 1929. – 29. studenog 1945.).Arhiv Jugoslavije - "Jugoslavenske vlade 1918.-2006."Arhiv Jugoslavije - "Jugoslavenske vlade 1918.-2006." Ustavotvorna skupština je 29. studenog 1945. ukinula monarhiju. Petar II Karađorđević nije abdicirao.
 "Druga", "avnojevska", "socijalistička" ili "Titova" Jugoslavija (1945.—1991.), južnoslavenska federacija:
 Demokratska Federativna Jugoslavija (29. studenog 1943. – 29. studenog 1945.),Hrvatski obiteljski leksikon - DFJ (Demokratska Federativna Jugoslavija), ime drž. zajednice jugosl. naroda od II. zasjedanja AVNOJ-a (29. 11. 1943) do zasjedanja Ustavotvorne skupštine (29. 11. 1945). Na II. zasjedanju zaključeno je da će se država urediti na demokr. i federativnom načelu, a to je ušlo u naziv upotrebljavan do kraja 1945.
 Federativna Narodna Republika Jugoslavija (29. studenog 1945. – 7. travnja 1963.),Arhiv Jugoslavije - "Jugoslavenske vlade 1918.-2006." Ustavotvorna skupština je 29. studenog1945. deklaracijom proglasila Federativnu Narodnu Republiku Jugoslaviju.
 Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija (7. travnja 1963. – 27. travnja 1992.).Arhiv Jugoslavije - "Jugoslavenske vlade 1918.-2006." Ustav Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije je donesen 7. travnja 1963.
 "Treća" Jugoslavija (1992. – 2006.), srbijansko-crnogorska državna zajednica:
 Savezna Republika Jugoslavija (27. travnja 1992. – 4. veljače 2003.),Arhiv Jugoslavije - "Jugoslavenske vlade 1918.-2006." Ustav Savezne Republike Jugoslavije je donesen 27. travnja 1992.
 Srbija i Crna Gora (4. veljače 2003. – 3./5. lipnja 2006.).Arhiv Jugoslavije - "Jugoslavenske vlade 1918.-2006." Ustavna povelja Državne Zajednice Srbije i Crne Gore je donesena 4. veljače 2003. Republika Crna Gora je neovisnost proglasila 3. lipnja 2006., nakon referenduma održanog 21. svibnja 2006. Republika Srbija je neovisnost proglasila 5. lipnja 2006., kao međunarodno pravni sljedbenik Državne Zajednice Srbije i Crne Gore.

Politika
 južnoslavenska ideja:
 integralno jugoslavenstvo, u prvoj Jugoslaviji,
 unitarističko jugoslavenstvo, u drugoj Jugoslaviji,
 federalističko jugoslavenstvo, preusmjerava na izvornu ideju.

Rođenje, život i smrt
 Nastanak Jugoslavije
 Povijest Kraljevine Jugoslavije
 Povijest Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije
 Raspad Jugoslavije

Organizacije
 Jugoslavenski odbor
 Jugoslavenska ujedinjena (nacionalistička) omladina
 Organizacija jugoslavenskih nacionalista (ORJUNA)
 Savez komunista Jugoslavije

Ostalo
 1554 Jugoslavija, asteorid
 jugoslavizacija
 Jugoslaveni
 jugosfera
 Zapadni Balkan
 jugonostalgija

 Izvori

The Kingdom of Serbs, Croats and Slovenians (December 1, 1918)

|
|
|
|
|2010 - "Jugoslovenske vlade 1918-2006."|
|
||
|
Mesto i datum otvaranja izložbe: Arhiv Jugoslavije, Beograd, 22. januar 2010.
Izložbu otvorio: Nebojša Bradić, ministar kulture Republike Srbije
Organizacija: Arhiv Jugoslavije
Autor izložbe: dr Gojko Malović i Dušan Jončić
Informativno sredstvo: katalog (2.54 MB), plakat
Gostovanja izložbe:
- 2010. - Zaječar
- 2011. - Čačak
- 2012. - Užice, Vranje
Jugoslovenska država stvorena je 1. decembra 1918, kada je proglašeno Kraljevstvo Srba, Hrvata i Slovenaca. Jugoslavija kao država postojala je, sa različitim oblicima državnog uređenja i unutrašnje uprave, od 1918. do 2006. Prema spoljnom svetu Jugoslavija je delovala kao jedan državni subjekat. U unutrašnjem uređenju u njoj se uočavaju četiri osnovna diskontinuirana perioda:
I. Kraljevina Jugoslavija (Kraljevstvo Srba, Hrvata i Slovenaca; Kraljevina Srba, Hrvata i Slovenaca) 1918-1945,Za vreme Kraljevine Jugoslavije (Kraljevstvo Srba, Hrvata i Slovenaca, 1918-1920; Kraljevina Srba, Hrvata i Slovenaca, 1920-1929), 1918-1945, postavljeno je i razrešeno 46 vlada. U periodu Narodnooslobodilačkog rata Jugoslavije i postojanja Demokratske Federativne Jugoslavije, Federativne Narodne Republike Jugoslavije i Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije, od 1943-1992, delovalo je 12 vlada. U vreme Savezne Republike Jugoslavije, 1992-2003, bilo je ukupno 5 vlada, dok je za vreme Državne zajednice Srbije i Crne Gore, 2003-2006, bila jedna vlada. U celokupnom periodu postojanja jugoslovenske države 1918–2006. delovale su 64 vlade.
II. Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija (Demokratska Federativna Jugoslavija; Federativna Narodna Republika Jugoslavija) 1945-1992,
III. Savezna Republika Jugoslavija 1992-2003. i
IV. Državna zajednica Srbija i Crna Gora 2003-2006.
Nikola Pašić je bio predsednik Ministarskog saveta KSHS u deset mandata. Nikola Uzunović, kao predsednik vlade, imao je najkraći mandat, od 8. do 15. aprila 1926. Vremenski najduži mandat predsednika vlade - 20 godina, imao je Josip Broz Tito, predsednik Nacionalnog komiteta oslobođenja Jugoslavije, 1943-1945, predsednik Ministarskog saveta Demokratske Federativne Jugoslavije, 1945-1946; predsednik Narodne vlade Federativne Narodne Republike Jugoslavije, 1946-1953. i predsednik Saveznog izvršnog veća, 1953-1963.
Personalni sastavi svih vlada i neki od osnovnih pravaca njihovog delovanja u periodu 1918-2006. predstavljeni su na ovoj izložbi.
FOTOGRAFIJE SA OTVARANjA IZLOŽBE U BEOGRADU
Posetioci manifestacije Noć muzeja 2010 imali su priliku da pogledaju izložbu Jugoslovenske vlade 1918-2006.
|VRANjE, 6. septembar 2012.|
Izložba "Jugoslovenske Vlade od 1918-2006" Arhiva Jugoslavije otvorena je 6. septembra 2012. godine u galeriji Narodnog muzeja u Vranju, u organizaciji Istorijskog arhiva "31. januar" Vranje i Arhiva Jugoslavije. Povod za otvaranje izložbe je obeležavanje 50 godina rada Istorijskog arhiva "31. januar" i održavanje manifestacije "Dani Vranja". Na otvaranju prisutne je pozdravila Dobrinka Lozanovska-Ilijev, direktor Istorijskog arhiva, a o postavci je govorio Dušan Jončić, jedan od autora izložbe.
Izložba Arhiva Jugoslavije Jugoslovenske vlade 1918-2006, predstavljena je užičkoj publici 9. februara 2012. godine, u Izložbenom salonu Istorijskog arhiva u Užicu . O izložbi su govorili Miroslav Dučić, direktor Istorijskog arhiva u Užicu i mr Aleksandar Savić, viši arhivist Arhiva u Užicu. Gostovanja izložbi Arhiva Jugoslavije u Užicu su samo jedan od vidova uspešne saradnje dva arhiva.
|ČAČAK, 14. decembar 2011.|
U galeriji Međuopštinskog istorijskog arhiva u Čačku 14. decembra 2011. godine otvorena je izložba Arhiva Jugoslavije Jugoslovenske vlade 1918-2006, autora dr Gojka Malovića i Dušana Jončića. Povod za postavljanje izložbe u Čačku bilo je obeležavanje Dana grada Čačka. Izložbu je otvorio Miladin Milošević, direktor Arhiva Jugoslavije. Na otvaranju su govorili i Darko Domanović, načelnik Moravičkog okruga i Lela Pavlović, direktorka Međuopštinskog istorijskog arhiva.
FOTOGRAFIJE SA OTVARANjA
|ZAJEČAR,17. decembar 2010.|
|U galeriji istorijskog arhiva "Timočka krajna" u Zaječaru 17. decembra 2010. godine otvorena je izložba Arhiva Jugoslavije Jugoslovenske vlade 1918-2006, autora dr Gojka Malovića i Dušana Jončića. Povod za postavljanje izložbe u Zaječaru je obeležavanje 165 godina od rođenja Nikole Pašića. Izložbu je otvorio Miladin Milošević, direktor Arhiva Jugoslavije. |

Question: when did serbia become part of yugoslavia

The Kingdom of Serbs, Croats and Slovenians (December 1, 1918)

when did serbia become part of yugoslavia

Question: what was proclaimed on december 1, 1918

The Kingdom of Serbs, Croats and Slovenians

The Kingdom of Serbs , Croats and Slovenians

Question: when was the kingdom of serbs, croats and slovenians created

when was the kingdom of serbs, croats and slovenians created

Question: what type of government did yugoslavia have in 1918

what type of government did yugoslavia have in 1918

Question: which country was ruled by serbs, croats and slovenians from 1918 to

Question: what term was used to describe the serbs, croats and slovenians in

Question: what kingdom was created on december 1, 1918

Kingdom of Serbs , Croats and Slovenians

what kingdom was created on december 1, 1918

“ First ” , “ Versa ” , “ monarchist ” or “ monarchist ” Yugoslavia ( 1918 ) .

The Kingdom of Serbs , Croats and Slovenians ( December 1 , 1918 )

“First”, “Versa”, “monarchist” or “monarchist” Yugoslavia (1918). The Kingdom of Serbs, Croats and Slovenians (December 1, 1918)

“First”, “Versa”, “monarchist” or “monarchist” Yugoslavia (1918).

The Kingdom of Serbs, Croats and Slovenians (December 1, 1918)

Federal People's Republic of Yugoslavia (November 29, 1945)

Question: what was the basis for the formation of yugoslavia

Federal People's Republic of Yugoslavia (November 29, 1945)

what was the basis for the formation of yugoslavia

Question: when was the federal people's republic of yugoslavia established

when was the federal people's republic of yugoslavia established

Question: when did yugoslavia change its name

Question: what principle was agreed upon at the second session

what principle was agreed upon at the second session

Question: what was the name of yugoslavia in 1945

"Federativna Narodna Republika Jugoslavija

Federal People 's Republic of Yugoslavia

Question: what did the second session decide the state would be based on

what did the second session decide the state would be based on

Question: how long did the name yugoslavija last

At the Second Session it was concluded that the state would be arranged on the democratic and federal principle , and this came into the name used until the end of 1945 .

Federal People 's Republic of Yugoslavia ( November 29 , 1945 )

Federativna Narodna Republika Jugoslavija (29. studenog 1945.

At the Second Session it was concluded that the state would be arranged on the democratic and federal principle, and this came into the name used until the end of 1945. Federal People's Republic of Yugoslavia (November 29, 1945)

Federal People's Republic of Yugoslavia (November 29, 1945)

Peter II Karađorđević did not abdicate.

Question: who did not abdicate

Peter II Karađorđević did not abdicate.

Question: when was the monarchy abolished in yugoslavia

Peter II Karađorđević did not abdicate.

when was the monarchy abolished in yugoslavia

Question: when was south slavic federation democratic federative yugoslavia established

Peter II Karađorđević did not abdicate.

Question: when did the second yugoslavia take place

Peter II Karađorđević did not abdicate.

when did the second yugoslavia take place

Question: what did the constituent assembly abolish on november 29, 1945

Peter II Karađorđević did not abdicate.

what did the constituent assembly abolish on november 29, 1945

Question: what was the name of the south slavic federation

Peter II Karađorđević did not abdicate.

what was the name of the south slavic federation

On 29 November 1945 the Constituent Assembly abolished the monarchy .

Peter II Karađorđević did not abdicate .

" Second " , " Avoyevskaya " , " socialist " or " Titova " Yugoslavia ( 1945 - 1991 ) , South Slavic Federation : Democratic Federative Yugoslavia ( November 29 , 1943 )

Ustavotvorna skupština je 29. studenog 1945. ukinula monarhiju.

On 29 November 1945 the Constituent Assembly abolished the monarchy. Peter II Karađorđević did not abdicate. "Second", "Avoyevskaya", "socialist" or "Titova" Yugoslavia (1945-1991), South Slavic Federation: Democratic Federative Yugoslavia (November 29, 1943)

Socialist Federative Republic of Yugoslavia (April 7, 1963)

Question: when was the federative people's republic of yugoslavia established

Socialist Federative Republic of Yugoslavia (April 7, 1963)

Question: when was the socialist federative republic of yugoslavia established

Question: in which year was the socialist federative republic of yugoslavia established

Question: what did the constituent assembly declare on april 7, 1963

Socialist Federative Republic of Yugoslavia

Socialist Federative Republic of Yugoslavia

what did the constituent assembly declare on april 7, 1963

Question: what did the constituent assembly declare on november 29, 1945

Federative People's Republic of Yugoslavia

Federative People 's Republic of Yugoslavia

what did the constituent assembly declare on november 29, 1945

Question: what did the constituent assembly declare on 29 november 1945

the Federative People's Republic of Yugoslavia

the Federative People 's Republic of Yugoslavia

what did the constituent assembly declare on 29 november 1945

Question: which country was declared a socialist federative republic on 29 november 1945

On 29 November 1945 the Constituent Assembly declared the Federative People 's Republic of Yugoslavia .

Socialist Federative Republic of Yugoslavia ( April 7 , 1963 )

On 29 November 1945 the Constituent Assembly declared the Federative People's Republic of Yugoslavia. Socialist Federative Republic of Yugoslavia (April 7, 1963)

Socialist Federative Republic of Yugoslavia (April 7, 1963)

The Third Yugoslavia (1992)

Question: when was the constitution of yugoslavia adopted

The Third Yugoslavia (1992)

when was the constitution of yugoslavia adopted

Question: when was the third yugoslavia created

The Third Yugoslavia (1992)

Question: what was the name of the yugoslavia between 1992 and 2006

The Third Yugoslavia (1992)

what was the name of the yugoslavia between 1992 and 2006

Question: when was the constitution of the socialist federative republic of yugoslavia adopted

The Third Yugoslavia (1992)

Question: when was the federal republic of yugoslavia created

The Third Yugoslavia (1992)

when was the federal republic of yugoslavia created

Question: what is the federal republic of yugoslavia

srbijansko - crnogorska državna zajednica

The Third Yugoslavia (1992)

what is the federal republic of yugoslavia

The Constitution of the Socialist Federative Republic of Yugoslavia was adopted on April 7 , 1963 .

– 2006 ) , Serbian - Croatian State Community : Federal Republic of Yugoslavia ( 27 April 1992 ) .

The Constitution of the Socialist Federative Republic of Yugoslavia was adopted on April 7, 1963. The Third Yugoslavia (1992) – 2006), Serbian-Croatian State Community: Federal Republic of Yugoslavia (27 April 1992).


Trinidad i Tobago (službeno Republika Trinidad i Tobago, eng. Republic of Trinidad and Tobago) je država u južnom dijelu Karipskog mora, uz obalu Venezuele. Sastoji se od dva otoka, Trinidad (4828 km²) i Tobago (300 km²).

 Povijest

Otok Trinidad otkrio je Kristofor Kolumbo 31. srpnja 1498. Nazvao ga je Trinidad prema Svetom trojstvu. Starosjedioci na otoku su bila indijanska plemena porodice Arawakan i Cariban, ukipno njih 14: Chayma ili Chaima, Cumanagoto, Nepoio ili Nepuyo, Kalinago, Carib, Yao ili Yaio, Shebaio, Saluaio (Salive), Suppoyo (Seppoio), Pariagoto, Guayano, Warrau (Guarauan), Quaqua (Salivan), Carinepagoto. Od 1532. Španjolci su počeli indijance zarobljavati, pretvarati u robove i odvoditi na rad na druge otoke u Karipskom moru. Od 1592. Španjolci su trajno prisutni na otoku. Antonio de Berrio je iste godine otok Trinidad službeno proglasio posjedom Španjolske. Većinu stanovnika otoka su činili uglavnom domaći robovi i crnci iz Afrike. Na otoku Trinidad razvile su se velike plantaže šećerne trske. Nakon pobjede Britanaca nad udruženom francusko-španjolskom flotom, u bitci kod Sao Vicentea, 14. veljače 1797., Britanci su okupirali Trinidad. Francuzi su se odrekli Trinidada 1802.
(Amienski mir). Nakon ukidanja ropstva na otoku 1843., došlo je do uvoza jeftine radne snage iz Indije.

Tobago je otkrio Kolumbo 1498. Isprva se zvao Bella Forma, a kasnije je preimenovan u Tobago. Za razliku od Trinidada, Tobago je konstantno mijenjao vlasnika u ratovima između Francuske, Nizozemske i Engleske. Pariškim mirom 1763., Tobago je Francuska ustupila Velikoj Britaniji. Od 1814. (Pariški mir) Tobago je u stalnom britanskom posjedu.

Od 1889. Trinidad i Tobago je zajedničko ime kolonije u vlasništvu Velike Britanije. 1958. Trinidad i Tobago postaje član Zapadnoindijske Federacije, a 1962. je proglasio samostalnost. Stranka
People's National Movement, PNM, je pobijedila na izborima a njen čelnik
Eric Eustace Williams, postao prvi premijer 1962. – 1981. Trinidad i Tobago je 1962 pristupio Commonwealthu.

 Politika

 Savezne države i općine

 Zemljopis

mini|right

 Ekonomija

 Stanovništvo

Dobna struktura:
0-14 godina: 25% (muški 151,736; žene 146,135)
15-64 godina: 68% (muški 410,668; žene 389,303)
65 godina i više: 7% (muški 34,559; žene 43,122) (2000., procjena)

Prirodni prirast: -0.49% (2000, procjena)
Etničke skupine: Istočni indijci (emigranti iz istočne Indije) 40,3%, potomci afričkih crnaca-robova 39,5%, mješanci 18,5%, bijelci 0,6%, ostali 1,2% ( to su Kinezi i potomci starosjedioca (Karibi))
Religije: Rimokatolička crkva 29,4%, hinduizam 23,8%, Anglikanska crkva 10,9%, muslimani 5,8%, prezbiterijanci 3,4%, ostali 26,7%

Uz službeni engleski jezik, govori se i hindi jezik, španjolski jezik,
francuski jezik i kineski jezik.

 Kultura

 Razno
Katolička Crkva na Trinidadu i Tobagu
Komunikacije u Trinidadu i Tobagu
Vanjski poslovi Trinidada i Tobaga
Oružane snage Trinidada i Tobaga
Glazba Trinidada i Tobaga

 Vanjske poveznice

National emblems of Trinidad and Tobago
the Trinidad and Tobago Web Directory

Question: what are the emblems of trinidad and tobago

Question: what is the national flag of trinidad and tobago

Question: which country has the national flag of trinidad and tobago

Question: what are the national symbols of trinidad and tobago

Question: what is the official name of trinidad and tobago

Question: what are the colors of trinidad and tobago

Question: what are the national emblems of trinidad and tobago