Rade Šerbedžija (Bunić kod Korenice, 27. srpnja 1946.) je hrvatski filmski, televizijski i kazališni glumac, pjesnik i glazbenik srpskog podrijetla.www.yurope.com – SAM 17/12/95 – Intervju: Rade Šerbedžija, glumac u emigraciji, pristupljeno 1. ožujka 2015.www.b92.net – B. Katić: Ko je pucao na Šerbedžiju?, pristupljeno 1. ožujka 2015.

Životopis
Rade Šerbedžija rođen je u mjestu Bunić kod Korenice, 27. srpnja 1946. godine.

Diplomirao 1969. godine na Akademiji za kazalište, film i televiziju u Zagrebu, nakon čega je ubrzo angažiran u zagrebačkome Dramskom kazalištu "Gavella". Nakon toga naizmjenično radi kao slobodni umjetnik, s angažmanom u HNK u Zagrebu, te ponovno u "Gavelli". Nadaren, iznimne glumačke tehnike, glumac i racija i temperamenta, sugestivan, vrsne dikcije, s lakoćom izvodeći i tjelesno najteže scene, pokazao se podjednako uvjerljiv u ulogama klasičnog (npr. Shakespeareovi Hamlet i Richard III.) i modernoga repertoara (npr. Ibsenov Peer Gynt) – u raznim žanrovima, tumačeći likove pozitivnih i negativnih osobina.

Dobitnik je mnogih priznanja (triput nagrađen na Sterijinom pozorju, Nagrada "Vladimir Nazor", Nagrada "Dubravko Dujšin", Nagrada "Orlando" na Dubrovačkim ljetnim igrama). Na filmu debitira sporednom ulogom u Iluziji (1967.) Krste Papića, dok prvu glavnu ulogu – mladića na životnoj prekretnici – tumači u Gravitaciji ili fantastičnoj mladosti činovnika Borisa Horvata (1968.) Branka Ivande.

Otada sve češće nastupa u glavnim ulogama dobivajući popularnost i ulazeći u krug najrespektiranijih glumaca bivše države Jugoslavije – u filmovima raspona od ratnih drama do suvremene tematike. Tako su početkom 1970-ih godina zapažene njegove uloge komunističkog aktivista dezorijentiranog u privatnom životu u Crvenom klasju (1970.) Živojina Pavlovića i seoskog mladića suočenog s nepravdom u Predstavi Hamleta u selu Mrduša Donja (1973.) Krste Papića. U to vrijeme ističe se i u filmovima koji kritički oslikavaju jugoslavensku suvremenost: kao skladatelj kod kojeg prevladava karijerizam (što potvrđuje njegovu sposobnost karakternog glumca) u filmu Bravo maestro (1978.) Rajka Grlića (Zlatna arena u Puli) i u naslovnoj ulozi u Novinaru (1979.) Fadila Hadžića. Godine 1982. dobio je godišnju nagradu australske televizije Sammy za glavnu ulogu u australskoj televizijskoj ekranizaciji drame Oslobođenje Skoplja Dušana Jovanovića.

Najuspješnija filmska godina za Šerbedžiju vjerojatno je bila 1986. kada s dvije uloge u filmovima dobiva titulu najuspješnijeg na pulskom festivalu: revolucionara koji se ne snalazi u poratnom vremenu u Večernjim zvonima Lordana Zafranovića (Zlatna arena) i radnika ogorčenog siromaštvom i životnim nedaćama u Snu o ruži Zorana Tadića (Velika povelja u Nišu). Velikog radnog potencijala, s uspjehom glumi i na televiziji, u TV-serijama: U registraturi, Nikola Tesla (u naslovnoj ulozi), Prosjaci i sinovi i Bombaški proces (kao Josip Broz).

Objavio je 2 zbirke pjesama: Promjenljivi i Crno, crveno. Bio je predavač scenskog govora i glume na Akademiji za kazalište, film i televiziju u Zagrebu te kao izvanredni profesor glume na Akademiji umetnosti u Novom Sadu.

 Odlazak u inozemstvo
Godine 1991. napušta Hrvatsku i odlazi u Srbiju. U filmu Dezerter Živojina Pavlovića, koji je dovršen sredinom 1992., Šerbedžija je glumio glavnu ulogu.Josip Grozdanić, Vukovar, nesnimljena tragedija, Vijenac, broj 384, 20. studenoga 2008.:, preuzeto 23. veljače 2013. Film je snimljen u Beogradu.Svjetlana Hribar, Riječka publika prva u Hrvatskoj gledala "Dezertera" Živojina Pavlovića:, Novi list, 8. ožujka 2013., preuzeto 21. studenoga 2013. U tom filmu pokazuju se i snimci razrušenoga hrvatskoga grada Vukovara. U Vukovar, koji je u to vrijeme bio žarište borbe između hrvatskih snaga i snaga JNA, redatelj Pavlović je, za potrebe završnih scena filma, kako bi zabilježio posljedice djelovanja JNA, poslao samo snimatelja.

Nakon Srbije, koju je napustio 1992. godine jedno vrijeme s obitelji živio je u Sloveniji te onda u Londonu i SAD. novosti.sr. Jovanka Simić, Rade Šerbedžija: Sve mi naše tamo nedostaje, preuzeto 23. veljače 2013.
Unatoč tome što je već glumio u osamdesetak filmova distribuiranih uglavnom na području bivše Jugoslavije, proboj u svjetske filmske vode ostvario je filmom Hanin rat te filmom Prije kiše Milče Mančevskoga. 1996. godine Šerbedžija je glumio oca izbjeglice u filmu Belma te u novozelandskome filmu Ne znam engleski (Broken English). Potom su uslijedile uloge u vodećim hollywoodskim ostvarenjima Svemirski kauboji, Nemoguća misija, Zdrpi i briši i drugi.

Šerbedžija je poznat i po čitanju poezije te kazališnim predstavama. Pokrenuo je i novo kazalište Ullysses u Puli, koji je premijeru doživio s predstavom Kralj Lear na Brijunima pod redateljskom palicom njegove supruge Lenke.

Radi s mnogim velikim imenima, a s nekima od njih kao što je Vanessa Redgrave, Phillip Noyce ili Tom Cruise obiteljski je prijatelj. Radio je i sa slavnim Stanleyjem Kubrickom te Clintom Eastwoodom, no Šerbedžija je ostao dosljedan sebi izjavama: "dobri su režiseri jednako dobri svugdje na svijetu, a glumci se prepoznaju već pri prvom pogledu", sjećajući se glumaca s naših prostora kao što su Inge Apelt ili Miodrag Krivokapić. Uz obitelj Šovagović, Šerbedžija sa svojom djecom iz prvog braka, Danilom koji je studirao film u Americi i sada je redatelj i Lucijom, glumicom, dobitnicom Zlatne arene za ulogu u filmu "Polagana predaja", na dobrom putu ostvariti još jednu jaku "filmašku obitelj".

 Povratak u Hrvatsku, profesor glume u Rijeci
Od 2010. godine živi u Rijeci.http://www.novilist.hr/2010/10/15/serbedzija-postao-rijecanin.aspx U Rijeci je osmislio i pokrenuo novi poslijediplomski studij glume (»Gluma, mediji, kultura«) što ga osnovao Senat Sveučilišta u Rijeci kao dvogodišnji program namijenjen stručnom usavršavanju u polju glume, medija i kultureSveučilište u Rijeci: O studiju , preuzeto 23. veljače 2013. a od jeseni 2011.Sveučilište u Rijeci: Javna izvedba "Ptica" – završni ispit iz glume , preuzeto 23. veljače 2013. godine na njemu i predaje.Sveučilište u Rijeci: Predavači , preuzeto 23. veljače 2013.

 Osobni život
Rade Šerbedžija suprug je redateljice Lenke Udovički, s kojom ima kćeri Ninu, Milicu Almu i Vanju. Iz prvoga braka s koreografkinjom i plesnom pedagoginjom Ivankom Cerovac ima kćer Luciju i sina Danila.Snježana Dragojević Harapin, Lucija i Danilo Šerbedžija: oproštaj od mame , Gloria, preuzeto 23. veljače 2013.

 Filmografija
1960. – 1970.
 Novinar kao Vlado Kovač (1979.)
 Živi bili pa vidjeli kao tip u kafiću (1979.)
 Usijanje (1979.)
 Povratak kao žandarski narednik (1979.)
 Bombaški proces
 Bravo maestro kao Vitomir Bezjak (1978.)
 Hajka (1977.)
 Nikola Tesla (1977.)
 U registraturi kao Ivica Kičmanović (1974.)
 Pesma (1975.)
 Nocturno (1974.)
 Obješenjak (1974.)
 Užička republika (1974.)
 Predstava Hamleta u Mrduši Donjoj kao Joco/Hamlet (1973.)
 Begunec (1973.)
 Živjeti od ljubavi kao Davor (1973.)
 Obraz uz obraz (TV serija) (1972.)
 Poslijepodne jednog fazana kao bijesni mladić (1972.)
 Zvezde su oči ratnika (1972.)
 Prosjaci i sinovi (1971.)
 Putovanje na mjesto nesreće kao Vlatko (1971.)
 U gori raste zelen bor kao domobranski časnik kicoš (1971.)
 Crveno klasje (1971.)
 Idu dani (1970.)
 Papagaj (1970.)
 Sedmina – Pozdravi Mariju (1969.)
 Bog je s nama (1969.)
 Gravitacija ili fantastična mladost činovnika Borisa Horvata kao Boris Horvat (1968.)
 Osveta (1968.)
 Crne ptice (1967.)
 Iluzija kao mladić koji ubija Branka (1967.)
 Sedam sati i petnaest minuta kao Tomica (1966.)

1980. – 1990.
 Gospođica (1980.)
 Duvanski put (1980.)
 Variola vera (1981.)
 Tuga (1981.)
 Nepokoreni grad (1981.)
 Banović Strahinja kao Abdulah (1981.)
 Život i priča (1982.)
 Tamburaši kao Stipe Babur (1982.)
 Kiklop kao Ugo (1982.), također i u istoimenoj seriji iz 1983.
 13 jul (1982.)
 Noć poslije smrti (1983.)
 Zadah tela (1983.)
 Pejzaž u magli (1984.)
 Una (1984.)
 U raljama života kao intelektualac, film, ponekad citiran i kao "Štefica Cvek u raljama života" (1984.)
 Štefica Cvek u raljama života kao intelektualac, tv serija (1984.)
 Horvatov izbor (1985.)
 Život je lep (1985.)
 Večernja zvona (1986.)
 San o ruži (1986.)
 Putovanje u Vučjak kao Krešimir Horvat (1986. – 1987.)
 Dani za pamćenje (1987.)
 Osuđeni kao Rade (1987.)
 Hudodelci (1987.)
 Manifesto (1988.)
 Hannin rat (1988.)
 Zagrljaj kao pisac (1988.)
 Večernja zvona (1988.)
 Čovjek koji je volio sprovode (1989.)

1990. – 2000.
 Stigmata (1999.)
 Slatki žumor života (1999.)
 Oči širom zatvorene (1999.)
 Široko more (1998.)
 Moćni Joe Young (1998.)
 Praški duet (1998.)
 Poljska svadba (1998.)
 Zatišje (1997.)
 Svetac (1997.)
 Balkanski poluotok: Posljednja priča (1997.)
 Nečista krv (1996.)
 Ne znam engleski (1996.)
 Memento (1996.)
 Belma (1995.)
 Dva umiranja (1995.)
 Magareće godine (1994.)
 Prije kiše (1994.)
 Urnebesna tragedija (1994.)
 Kontesa Dora (1993.)
 Dezerter (1992.)
 Karneval, anđeo i prah kao pisac (1990.)

 2000. – 2010.
 Grad od igara, igre od Grada kao Rade Šerbedžija (arhivske snimke) (2019.)
 Ježeva kuća kao pripovjedač (glas) (2017.)
 Anka kao bilježnik (2017.)
 Sindrom Halla kao pljačkaš banke (u rekonstrukciji izgubljenog filma Uzmi novac i bježi s grupom Haustor) (2017.)
 Ustanička ulica (2012.)
 Harry Potter i Darovi smrti kao Gregorevitch (2011.)
 72 dana kao Mane Paripović (2010.)
 Kao rani mraz (2010.)
 CSI: Miami (2009.)
 Lopovi (2009.)
 Moj najgori neprijatelj (2008.)
 Karantena (2008.)
 Oko (2008.)
 Ljubavni život (2007.)
 Bitka u Seattlu (2007.)
 Bijeg od sjećanja (2007.)
 Fallen (2007.)
 Pravo čudo (2007.)
 K... kao ljubav (2007.)
 Ljubav na ruskom (2007.)
 24 (2007.)
 Shooter (2007.)
 Tesla (2007.)
 Balkanski sindrom (2007.)
 Hermano (2007.)
 Izgubljeni sin (2006.)
 Ispod Moskve (2006.)
 Bela ptica (2006.)
 Na površini (2005.)
 Magla (2005.)
 U bijeli svijet (2005.)
 Batman: Početak (2005.)
 Noć u restoranu (2005.)
 Priča o Omaru Khayyamu (2005.)
 Groznica Ludilo u Europi (2004.)
 Veliko more (2004.)
 Rade Šerbedžija uživo iz Budve (2004.)
 MI-5 (2003.)
 Živi pijesak (2003.)
 Najokrutniji dan (2002.)
 Mirni Amerikanac (2002.)
 Na Tihom oceanu (2001.)
 Je li jasno prijatelju? (2000.)
 Zdrpi i briši (2000.)
 Svemirski kauboji (2000.)
 Nemoguća misija 2 (2000.)

 2020.
 Ribanje i ribarsko prigovaranje kao Petar Hektorović (2020.)

 Nagrade
 Nagrade Sterijinog pozorja (3 puta)
 Nagrada "Vladimir Nazor"
 Nagrada "Dubravko Dujšin"
 Nagrada "Orlando" na Dubrovačkim ljetnim igrama
 2007. Nagrada Marko Aurelije kao najbolji glumac na 2. međunarodnom filmskom festivalu u Rimu
 2019. Nagrada Vladimir Nazor za životno djelo
 2020. Zlatna arena za najbolju glavnu mušku ulogu na Festival igranog filma u Puli za ulogu u filmu Ribanje i ribarsko prigovaranje''

Izvori

 Vanjske poveznice

 Enovine.net
 Filmografija na Video Website Database

Kategorija:Hrvatski filmski glumci
Kategorija:Hrvatski kazališni glumci
Kategorija:Hrvatski televizijski glumci
Kategorija:Životopisi, Lika
Kategorija:Srbi u Hrvatskoj
Kategorija:Dobitnici nagrade Vladimir Nazor

Rade Šerbedžija (Bunić kod Korenice, 27 July 1946) is a Croatian film, television and theatrical actor, poet and musician of Serbian origin.www.yurope.com – SAM 17/12/95 – Interview: Rade Šerbedžija, actress in emigration, accessed on 1 March 2015.www.b92.net – B. Katić: Who shot on Šerbedži?, accessed on 1 March 2015.

Question: who is the actress who was shot at the airport

who is the actress who was shot at the airport

Question: when was the interview with rade serbedi made

when was the interview with rade serbedi made

Question: in which year was actress rade serbedi born

in which year was actress rade serbedi born

Question: when was actor rade berbedi born

Question: when did b katić find out about the shooting

when did b katić find out about the shooting

Question: what is the nationality of croatian actress rade serbedi

what is the nationality of croatian actress rade serbedi

Question: what nationality is actor rade serbedi

Question: what is the occupation of actress rade serbedi

what is the occupation of actress rade serbedi

Rade Šerbedžija ( Bunić kod Korenice , 27 July 1946 ) is a Croatian film , television and theatrical actor , poet and musician of Serbian origin.www.yurope.com – SAM 17/12/95 – Interview : Rade Šerbedžija , actress in emigration , accessed on 1 March 2015.www.b92.net – B. Katić : Who shot on Šerbedži ? , accessed on 1 March 2015 .

Question: when did the movie rade Šerbedžija come out

when did the movie rade Šerbedžija come out

Question: where was rade Šerbedžija filmed in croatia

where was rade Šerbedžija filmed in croatia

Question: where is rade Šerbedžija filmed in croatia

where is rade Šerbedžija filmed in croatia

Question: where was the movie rade Šerbedžija filmed

where was the movie rade Šerbedžija filmed

Question: when was the movie rade Šerbedžija released

when was the movie rade Šerbedžija released

Question: what nationality is the city of vukovara in rade Šerbed

what nationality is the city of vukovara in rade Šerbed

Question: what is the title of the 2013 film starring vivojina pavlović

what is the title of the 2013 film starring vivojina pavlović

Question: what is the name of the movie in croatia

what is the name of the movie in croatia

The film was filmed in Belgrade . S Svetlana Hribar , Riječka publika first in Croatia watched " Dezertera " Živojina Pavlovića : , Novi list , 8 March 2013 , downloaded on 21 November 2013 .

In this film , there are also pictures of the thrilled Croatian city of Vukovara .

The film was filmed in Belgrade.S Svetlana Hribar, Riječka publika first in Croatia watched "Dezertera" Živojina Pavlovića:, Novi list, 8 March 2013, downloaded on 21 November 2013. In this film, there are also pictures of the thrilled Croatian city of Vukovara.

After Serbia, which he left in 1992, one time with his family he lived in Slovenia and then in London and the United States.

Question: when did rade go back to serbia

Question: in which country did rade Šerbedžija live before moving to

in which country did rade Šerbedžija live before moving to

Question: where did rade Šerbedic live after serbia

where did rade Šerbedic live after serbia

Question: rade Šerbedzija was born in which country

rade Šerbedzija was born in which country

Question: where did rade live after serbia

Question: where did rade go after serbia

After Serbia , which he left in 1992 , one time with his family he lived in Slovenia and then in London and the United States .

Question: what is the name of the postgraduate study of acting by rade Šer

Gluma , mediji , kultura « ) što ga osnovao Senat Sveučilišta u Rijeci kao dvogodišnji program namijenjen stručnom usavršavanju u polju glume , medija

Question: when was the final exam for the study of acting published

23 . veljače 2013 . a od jeseni 2011.Sveučilište u Rijeci : Javna izvedba "" Ptica "" – završni ispit iz glume , preuzeto 23 . veljače 2013 . godine na njemu i predaje . Sveučilište u Rijeci : Predavači ,

when was the final exam for the study of acting published

Question: in which country is the play 'ptica' by rade Šer

in which country is the play 'ptica' by rade Šer

Question: when did rade go back to croatia

Question: when was the final exam from the play ptica taken

when was the final exam from the play ptica taken

Question: which city in croatia is the home of professor rade Šerbed

which city in croatia is the home of professor rade Šerbed

Question: rade Šerbedic is a professor of what

Return to Croatia , a professor of acting in Rijeka Since 2010 he lives in Rijeka .

In Rijeka he conceived and launched a new postgraduate study of acting ( " Gluma , media , culture " ) which was founded by the Senate of the University of Rijeka as a two - year program intended for professional training in the field of acting , media and cultureThe University of Rijeka :

About the study , taken on February 23 , 2013 and from the autumn of 2011.University of Rijeka : Public performance " Ptica " – final exam from the play , taken on February 23 , 2013 on it and transmitted . University of Rijeka : Translators , taken on February 23 , 2013 .

Povratak u Hrvatsku, profesor glume u Rijeci Od 2010. godine živi u Rijeci. U Rijeci je osmislio i pokrenuo novi poslijediplomski studij glume (»Gluma, mediji, kultura«) što ga osnovao Senat Sveučilišta u Rijeci kao dvogodišnji program namijenjen stručnom usavršavanju u polju glume, medija i kultureSveučilište u Rijeci: O studiju , preuzeto 23. veljače 2013. a od jeseni 2011.Sveučilište u Rijeci: Javna izvedba "Ptica" – završni ispit iz glume , preuzeto 23. veljače 2013. godine na njemu i predaje.Sveučilište u Rijeci: Predavači , preuzeto 23. veljače 2013.

Return to Croatia, a professor of acting in Rijeka Since 2010 he lives in Rijeka. In Rijeka he conceived and launched a new postgraduate study of acting ("Gluma, media, culture") which was founded by the Senate of the University of Rijeka as a two-year program intended for professional training in the field of acting, media and cultureThe University of Rijeka: About the study, taken on February 23, 2013 and from the autumn of 2011.University of Rijeka: Public performance "Ptica" – final exam from the play, taken on February 23, 2013 on it and transmitted.University of Rijeka: Translators, taken on February 23, 2013.

Question: what is the name of the postgraduate study of acting in rijeka

Question: in which country did rade Šerbedzija, a professor of acting

in which country did rade Šerbedzija, a professor of acting

Question: who founded gluma, media, culture

Question: how long does it take to study gluma media culture

how long does it take to study gluma media culture

Question: what field of study is gluma, media, culture

what field of study is gluma, media, culture

Question: who founded gluma media, culture

Question: in which city did rade Šerbedic start a new postgraduate study

in which city did rade Šerbedic start a new postgraduate study

Rade Sherbedji's personal life is the wife of the director Lenka Udovički, with whom he has daughters Nina, Milica Alma and Van.

Question: who is the husband of rade sherbedji

Question: who is the father of nina and van

Question: what are the first names of rade sherbedji's daughters

what are the first names of rade sherbedji's daughters

Question: what are the names of rade sherbedji's daughters

what are the names of rade sherbedji's daughters

Question: what is the occupation of lenka udovic and rade sherbedji

what is the occupation of lenka udovic and rade sherbedji

Question: what are the names of the daughters of rade sherbedji

what are the names of the daughters of rade sherbedji

Question: how many children does rade sherbedji have

how many children does rade sherbedji have

Rade Sherbedji 's personal life is the wife of the director Lenka Udovički , with whom he has daughters Nina , Milica Alma and Van .


mini|desno|Pogled na Antarktiku iz satelita, napravljen od raznih satelitskih ulomaka

Antarktika (od grčkog Ανταρκτικως, suprotno od Arktik) je kontinent koji okružuje južni pol Zemlje. Jedini je ljudima nenaseljeni kontinent na Zemlji.

 Klima
300px|mini|desno|Ledenjak Huron
Antarktika je kontinent klimatskih ekstrema. Od svih dijelova zemlje on je

 najhladniji: Prosječna godišnja temperatura u unutrašnjosti kopna je -55 °C. Prosječna mjesečna temperatura kreće se ovisno o dužini dana. U vrijeme polarne noći arktičke zime, sunce se uopće ne pojavljuje, dok za vrijeme arktičkog ljeta sija 24 sata dnevno. Tako je u unutrašnjosti prosječna lipanjska (zima na južnoj polutki) između -40 i -68 Celzijevih stupnjeva, a uz obalu oko -18 °C. Tijekom ljeta, u najtoplijem mjesecu siječnju, temperatura uz obalu penje se na koji stupanj iznad nule. Zbog ovakvih temperatura postoji samo par antarktičkih jezera i samo jedna, a i to povremena, rijeka, Onyx river. Na području istočno antarktičkog grebena 10. kolovoza 2010. izmjerena je temperatura od -93,2 °C što je zasada najniža izmjerena temperatura u prirodi na Zemlji.Najhladnije mjesto na Zemlji, NASA-USGS Landsat 8 Satellite Pinpoints Coldest Spots on Earth  (objavljeno 9. prosinca 2013., pristupljeno 12. prosinca 2013.)
 s najmanje oborina: Ovdje su u pravilu oborine u obliku snijega. U središnjim dijelovima prosječna godišnja količina je nešto iznad 40 l/m². Ako se primijeni kao kriterij godišnja količina oborina, tada se Antarktika treba smatrati pustinjom (i to najvećom na Zemlji). Na obalama je količina oborina veća, i iznosi prosječno 500-600 l/m². Oborine su i ovdje najčešće snijeg, no ponekad padne i kiša.
 najvjetrovitiji: Nad kontinentom je visok atmosferski tlak (semipermanentna anticiklona), pa prema obalama neprekidno pušu snažni vjetrovi. Tako je u lipnju 1972. kod postaje Dumont-d'Urville izmjerena brzina vjetra od 327 km/h (91 m/s). Ti vjetrovi imaju velik utjecaj na okolna mora.

Oko 98 % površine je pokriveno ledenim pokrovom prosječne debljine oko 2000 m (najveća debljina je 4770 m). Količina leda se procjenjuje na oko 30 milijuna km³, što je oko 90 % ukupne količine leda na Zemlji. Led s kontinenta spušta se prema moru kao ledenjak, tvoreći ledene police (barijere, šelfove) od kojih se odlamaju ledeni bregovi koji zatim plutaju okolnim morima.

 Geografija i reljef
mini|desno|250px|Usporedba veličine Europe i Antarktike
Kada se pribroje ledene police (ledeni šelfovi), ovaj kontinent ima površinu oko 14 milijuna km² što ga čini petim po veličini na Zemlji. Stvarna veličina Antarktike nije točno poznata, jer se ispod ledenih polica nalazi i voda. S izuzetkom vrha Antarktičkog poluotoka i malenih dijelova na istočnoj strani kontinenta, cijeli se nalazi unutar južne polarnice.

Antarktika je zaljevima Rossovog i Weddellovog mora a između njih Transatlantičkim gorjem podijeljena na puno veći istočni (oko 3/4 površine) i zapadni dio (oko 1/4).

Istočni dio je valoviti ravnjak pod ledenim pokrovom, građen od gnajsa, granita i škriljevca, prekriven mjestimično pješčenjacima i eruptivima. U ovom dijelu kontinenta, postoji samo jedan ugasli vulkan, Gaussberg. U ovom dijelu Antarktike je i najdublja točka na kontinentu, 2.555 metara ispod razine mora, u Bentleyevom jarku.

Zapadni dio nije kompaktna kopnena masa. To su zapravo goroviti otoci međusobno povezani debelim ledenim pokrovom. Tu se nalazi najviši vrh kontinenta, Vinstonov Massif (4.897 m) u gorju Ellsworth, ali i veći broj aktivnih vulkana, najpoznatiji je Mount Erebus.

Ako se zanemare brojni manji otoci, najbliže točke susjednih kontinenata su Ognjena zemlja na jugu Južne Amerike, rt Agulhas na Tasmaniji i Novi Zeland.

U odnosu na mora koja ga okružuju, postoje razna mišljenja. Neki geografi zastupaju stajalište da su vode koje okružuju Antarktiku zaseban Antarktički ocean nazivan još i Južnim oceanom ili Južnim polarnim morem, dok drugi smatraju da to nije zaseban ocean, nego da uz obale Antarktike završavaju najjužniji dijelovi Pacifika, Indijskog i Atlantskog oceana.

Okružuju ga (u smjeru kazaljke na satu) Rossovo, Amundsenovo, Bellingshausenovo i Weddellovo more. Pored navedenih, neki geografi smatraju i Davisov zaljev zasebnim morem.

 Biljni i životinjski svijet
mini|150px|desno|Pingvini, pravi prastanovnici Antarktike
Antarktika je okružena ogromnim područjima po kojima pliva morski led, led od smrznute morske vode (zbog slanosti, more se smrzava na -1,8 °C) i gdje se razvio jedan od najbogatijih ekosustava na svijetu. Mora vrve divovskim jatima krila i drugih malenih rakova. To je temelj prehrambenog lanca za mnoge životinje: ribe, kitove, perajare, pingvine i brojne vrste morskih ptica.

Ovdje živi i veliki broj raznih vrsta tuljana, među najbrojnije spadaju Weddelovi tuljani, tuljani rakojedi i morski leopardi. Njima se tijekom ljeta pridružuje još oko 100 milijuna ptica selica koje se gnijezde na okolnim otocima ili na dijelovima kontinenta koji nisu pokriveni ledom. Procijenjeno je, da samo kitovi Južnog mora pojedu oko 55 milijuna tona glavonožaca što od prilike odgovara količini od tri četvrtine ukupnog ulova riba svih ribarskih flota na Svijetu.

Suprotno ovom vrlo bogatom i raznovrsnom životu u oceanu i uz rubove ledenih polica, život na kopnu, s izuzetkom tzv. antarktičkih oaza, gotovo da ne postoji. Na otocima pretežu močvare i tresetišta (cret) s jastučastim biljem, lišajevima i mahovinama. Na kopnu kontinenta, uz navedeno, raste samo jedna cvjetnica, trava Aira antarctica, a i ona samo do 62° južne geografske širine. U međuvremenu je utvrđeno postojanje više vrsta lišajeva i mahovina, neke mikroskopske gljive i razne vrste bakterija.
 Vrste
 Actinopterygii
 Dissostichus eleginoides
 Dissostichus mawsoni
 Aves
 Aptenodytes forsteri
 Pygoscelis adeliae
 Thalassoica antarctica
 Mammalia
 Hydrurga leptonyx
 Lobodon carcinophaga
 Megaptera novaeangliae
 Orcinus orca
 Mollusca
 Onykia ingens
 Ostalo
 Euphausia superba

 Politička povijest i podjela
Vidi i: Istraživanje Antarktike
mini|Karta političke podjele Antarktike
Zahvaljujući udaljenosti od trgovačkih putova, nestvarnosti i čovjeku neprijateljskog okoliša Antarktike, ovo područje je ostalo pošteđeno procesa koloniziranja 19. i 20. stoljeća. Države koje su postavile klasične teritorijalne zahtjeve, morale su same sebi priznati, da je stvarna provedba takvih zahtjeva u praksi jednostavno nemoguća.

Na inicijativu Geofizičke godine 1957./1958. nađen je način međunarodne suradnje na području Antarktike. 1959. sklopljen je Antarktički ugovor nezavisno od UN-a kojim je upravljanje najvećim dijelom povjereno dvjema organizacijama: SCAR (Scientific Committee on Antarctic Research) koji je tijelo International Council for Science (ICSU) i objedinjuje sve znanstvene institucije svijeta koje se bave Antarktikom te koordinira znanstvena istraživanja. COMNAP (Council Of Managers Of National Antarctic Programs) je Savjet menadžera nacionalnih antarktičkih programa'' i koordinira aktivnosti državnih tijela nadležnih za nacionalne antarktičke programe.

Iako Antarktički ugovor zabranjuje teritorijalne zahtjeve, oni postoje od ranije, a Ugovor ih je samo "zamrznuo". Tako Ugovorom ustvari politički odnosi na Antarktici nisu konačno razjašnjeni. Teritorijalne zahtjeve postavili su Čile, Argentina, Velika Britanija, Norveška, Australija, Francuska i Novi Zeland, pri čemu se neka zahtjevana područja preklapaju, dok nad drugim područjima nitko nije postavio zahtjev.

Od prvobitnih 12 država koje su 1959. sklopile Antarktički ugovor, broj potpisnika je do sada narastao na 43 države (punopravno članstvo, što uključuje znanstvenu postaju na Antarktiku).

 Stanovništvo
230px|mini|desno| Antarktička baza
Antarktika nema stanovništva u pravom smislu riječi. Ljeti u osamdesetak znanstveno-istraživačkih postaja živi oko 4000, a zimi oko 1000 ljudi. Taj broj vrlo je promjenjiv. Najveća takva postaja je McMurdo gdje je usred antarktičke zime 2005. živjelo više od 240 ljudi.

U postajama znanstvenici se bave cijelim nizom znanstvenih područja. Od astrofizike, biologije, geologije, glaceologije, klimatologije i meteorologije do oceanografije.

 Infrastruktura
Zabačenost i ekstremni klimatski uvjeti uzrok su da je Antarktika u omjeru na svoju veličinu daleko najslabije infrastrukturno razvijen kontinent. No, kad se uzme u obzir vrlo nizak broj stanovnika (najviše 4000) i ekstremno nisku gustoću naseljenosti, to i nije tako začuđujuće.

 Zanimljivosti

Hrvatski planinar Stipe Božić imenovao je prigodom uspona na najviši vrh Antarktike jedno od obližnjih sljemena Hrvatska.Hrvatske planinarske i alpinističke ekspedicije Hrvatski planinarski savez. Pristupljeno 6. studenog 2020.

 Izvori

 Vanjske poveznice
 Antarctic Place-names Commission of Bulgaria
 Illustrated map of Livingston Island and Greenwich Island

Kategorija:Kontinenti

Question: what is the name of the temporary river in antarktika

Question: what was the lowest recorded temperature in the antarctic in august 2010

Question: when was the coldest place on earth published

Question: when was the coldest place on earth accessed

Question: what is the name of the satellite that pinpoints the coldest spots on earth

Question: what is the name of antarctica's lowest coast

Due to such temperatures there are only a couple of Antarctic lakes and only one , and even a temporary , river , the Onyx river .

In the area of the eastern Antarctic coast on 10 August 2010 a temperature of -93.2 ° C was measured which is the basis of the lowest measured temperature in nature on Earth . The coldest place on Earth , NASA - USGS Landsat 8 Satellite Pinpoints Coldest Spots on Earth ( published on 9 December 2013 , accessed on 12 December 2013 ) with the lowest coast : Here are , as a rule , snow - shaped coast .

Due to such temperatures there are only a couple of Antarctic lakes and only one, and even a temporary, river, the Onyx river. In the area of the eastern Antarctic coast on 10 August 2010 a temperature of -93.2 °C was measured which is the basis of the lowest measured temperature in nature on Earth.The coldest place on Earth, NASA-USGS Landsat 8 Satellite Pinpoints Coldest Spots on Earth (published on 9 December 2013, accessed on 12 December 2013) with the lowest coast: Here are, as a rule, snow-shaped coast.

The Croatian mountainous Stipe Božić appointed the occasion of the arrival to the highest peak of Antarctica one of the nearby slums of Croatia.Croatian mountainous and mountainous expeditions Croatian mountainous alliance.

Question: who appointed the occasion of the arrival to the highest peak of antarctica

Question: where is the highest peak of antarktika located

Question: who went to the highest peak of antarctica

Question: where is antarktika located on a map

Question: where is antarctica located in croatia

Question: what event did stipe božić appoint

na najviši vrh Antarktike jedno od obližnjih sljemena Hrvatska . Hrvatske planinarske i alpinističke ekspedicije Hrvatski planinarski

Question: what type of expedition is stipe božić

The Croatian mountainous Stipe Božić appointed the occasion of the arrival to the highest peak of Antarctica one of the nearby slums of Croatia . Croatian mountainous and mountainous expeditions Croatian mountainous alliance .

External links Antarctic Place-names Commission of Bulgaria Illustrated map of Livingston Island and Greenwich Island

Question: what is the name of the island in the antarctic

Question: what are the names of the two islands in the antarctic

Question: greenwich island is the capital of which country

Question: what is the largest island in the antarctic

Question: who gave the names greenwich island and antarktika

Question: where does the name antarktika come from

Vanjske poveznice Antarctic Place - names Commission of Bulgaria

where does the name antarktika come from

External links Antarctic Place - names Commission of Bulgaria Illustrated map of Livingston Island and Greenwich Island


mini|300px|desno|Jupiterovi Trojanci se nalaze na Jupiterovoj stazi, 60° ispred i iza Jupitera.

mini|desno|300px|Perzeidi, meteorski roj.

mini|desno|300px|Pogled s Međunarodne svemirske postaje na meteore koji prolaze kroz atmosferu.

mini|300px|desno|Hrašćinski meteorit je željezni meteorit koji je 26. svibnja 1751. pao kod mjesta Hrašćina (Hrvatsko zagorje).

mini|desno|300px|Bolid je meteor velika sjaja (ponekad usporediva sa sjajem Mjeseca, prividne magnitude −14) koji izgleda kao vatrena kugla. Njegova pojava može biti popraćena pucketavim zvukom. Ponekad izgori u atmosferi, a ponekad njegovi dijelovi stignu do površine Zemlje.

Meteoroid je malo kameno ili metalno nebesko tijelo dimenzija od zrna pijeska (promjera oko 100 μm) do povećega kamena (promjera oko 1 metar) koje obilazi oko Sunca. Po građi, može biti kompaktan, gustoće stijene, ili šupljikav, kada mu je gustoća manja od gustoće vode. Ako se nađe u Zemljinoj atmosferi, dovodi do pojave meteora, ponekad stiže do tla kao meteorit. meteoroid,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014. Meteoroidi su čestice prašine, krhotine stijena i slični ostatci iz vremena nastajanja Sunčevog sustava koji kruže oko Sunca. Takve čestice nastaju i isparavanjem materijala s kometa: zaleđeni plin se topi pod utjecajem Sunčeve topline i oslobađa zarobljene komade stijena i prašine. Ako takvo tijelo uleti velikom brzinom u atmosferu planeta, zagrijava se i izgara, ostavljajući svijetli trag. Ova pojava se naziva meteor. Dovoljno veliki meteoroidi ne uspijevaju cijeli sagorjeti u atmosferi i jedan njihov dio pada na zemlju. Takvi kameno-metalni ostaci zovu se meteoriti.

 Asteroidi ili planetoidi

Asteroidi ili planetoidi su kamena ili metalna nebeska tijela promjera većeg od 1 metar, koji samostalno ili u skupini sličnih tijela obilaze oko Sunca. Većina planetoida obilazi Sunce u glavnom planetoidnom pojasu (asteroidni pojas) između Marsa i Jupitera, dio prilazi Suncu bliže od Marsa (Amori) i Zemlje (Apoloni) i nazivaju se Zemlji bliski asteroidi, dio se giba u putanji Jupitera ili drugih planeta (Trojanci). U usporedbi s planetima mnogo su manji i najčešće nepravilnog oblika. Nastali su od ostataka protoplanetarne tvari koja se nije pripojila planetima za vrijeme stvaranja sustava iz protoplanetarnog diska. Najčešće kruže oko matične zvijezde vlastitom putanjom ili kao prirodni sateliti (mjeseci) većih planeta. Neke od njih nalazimo vezane gravitacijskim silama uz planete, u grupama koje orbitiraju u putanji planeta, ispred ili iza. Iako se donedavno mislilo drukčije, otkriveno je da asteroidi mogu imati vlastite mjesece kada je u orbiti oko asteroida 243 Ida pronađen satelit nazvan Dactyl. Do sada ih je otkriveno blizu 80 000, a oko 11 000 ih je dobilo službena imena - redni broj i ime. Procjenjuje se da bi ih u našem sustavu moglo biti nekoliko milijuna.

Prema spektralnoj analizi odrazne svjetlosti planetoidi se mogu podijeliti na ugljikove (C), kojih je oko 75% i sadrže tamne ugljikove spojeve, metalne (M), kojih je oko 8%, i silikatne (S), kojih je oko 17%. U Hrvatskoj, u Zvjezdarnici Višnjan, otkriveno je nekoliko tisuća planetoida. Teleskopom se ni najvećemu planetoidu ne vidi tijelo, pa im se promjeri mjere posredno, prilikom okultacija zvijezda ili iz sjaja uz procijenjeni albedo. S pomoću svemirskih letjelica snimljeni su 433 Eros, 951 Gaspra, 243 Ida, 25143 Itokawa, 253 Mathilde i drugi. Trans-neptunski objekti ili nebeska tijela koja su dalja od Neptuna obično se ne smatraju planetoidima. planetoid,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014.

 Meteor

Meteor (grčki metéoros (μετέωρος) = uzdignut u zrak, lebdeći, podignut) dio je nebeskog tijela koje, padajući kroz atmosferu, ostavlja svijetleći trag.http://hjp.znanje.hr/index.php?show=search_by_id&id=e1pkXBQ%3D Meteor je svjetlosna pojava nastala zagrijavanjem meteoroida (ili sitnijih nebeskog tijela) pri gibanju kroz Zemljinu atmosferu velikom brzinom (do 72 km/s). Zbog Zemljina gibanja, učestalost opažanja meteora i njihov sjaj rastu od večeri do zore, kada meteoroidi susreću onu Zemljinu stranu koja je okrenuta prema smjeru gibanja na putanji oko Sunca. Povremene ili sporadične meteore moguće je vidjeti svake vedre noći. Iznimno veliki meteori nazivaju se bolidi. Prolaskom kroz atmosferu, tijelo pristiglo iz svemira zbog velikoga se trenja zagrijava, tali, drobi i isparava. Dio meteoroida ili planetoida (asteroida) koji ne izgori u atmosferi i stigne do tla naziva se meteorit. meteor,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014.

 Meteorit

Meteorit je komad stijene ili željeza, meteoroida, kometa ili planetoida, koji je iz svemira pao na površinu Zemlje ili nekog drugog nebeskog tijela. U slučaju jačeg udara, nastaje udarni krater. Većina meteorita potječe od manjih tijela meteoroida, a rijetki potječu od planetoida (asteroida). Padovi većih nebeskih tijela uzrokuju eksplozije i udarne kratere (astrobleme). Prema kemijskom sastavu meteoriti se dijele na kamene (aeroliti, učestalost 94%), željezne (sideriti, 5%) te kameno‑željezne (sideroliti, 1%). Najveći nađeni kameni meteorit mase je veće od 1 tone, a željezni od 60 tona. Prema mineralnom sastavu kameni meteoriti dijele se na hondrite (ili kondriti) i ahondrite; prvi sadrže okrugla zrna, hondre, uložene u osnovnu masu (matriks). Hondre se sastoje od olivina i piroksena s nešto slitine nikla i željeza. Izuzev lako isparivih elemenata (na primjer vodik, helij), kemijski sastav hondra odgovara sastavu Sunca, a kuglasti oblik upućuje na nastanak u bestežinskom prostoru. Radioizotopno im je utvrđena starost od 4.55 milijardi godina, što odgovara vremenu nastanka planetnoga sustava (Sunčev sustav). Smatra se da nikada nisu bili uklopljeni u neko veće tijelo. Oko 86% svih meteorita su hondriti. Malobrojniji ahondriti ne sadrže hondre. Većinom su dijelovi otkrhnuti s površine planetoida. Najviše ih potječe od planetoida Vesta (4 Vesta). Malu skupinu anhondrita čine meteoriti koji sadrže minerale kakvi se nalaze na Mjesečevu ili Marsovu tlu. Željezni meteoriti sastoje se uglavnom od nikla i željeza. Smjesa je kristalizirala iz taljevine pri vrlo sporom hlađenju, za što su uvjeti postojali u međuplanetnome prostoru. Većinom potječu od jezgara planetoida koji su razbijeni u sudaru s nekim drugim planetoidom. Kameno‑željezni meteoriti sastoje se od silikata i metala. Smatra se da su nastali u planetoidima, u području između željezne jezgre i kamenog omotača.

Najstarija je poznata uporaba meteorita datirana u željezno doba (Danebury, Engleska). Željezni meteoriti koristili su se kao prvi izvori kvalitetnog željeza za oštrice (povijest tehnologije). Izvanzemaljsko podrijetlo meteorita prvi je pretpostavio Ernst Chladni kada je 1794. povezao nalazišta meteorita i pojavu bolida. Alois von Widmanstätten je na prerezu Hrašćinskoga meteorita (pao u Hrvatsko zagorje, 26. svibnja 1751.), jetkanoga (nagrizano) dušičnom kiselinom, uočio kristalografsku strukturu jedinstvenu za željezne meteorite (Widmanstättenove figure), kakva ne postoji u Zemaljskim kristalima. Kada je 26. travnja 1804. u francuskom mjestu L'Aigle pred velikim brojem svjedoka pao meteorski pljusak od približno 3 000 dijelova kamenog meteora znanstvena je zajednica prihvatila njihovo svemirsko podrijetlo. meteorit,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014.

 Izvori

Kategorija:Sunčev sustav

Meteoroid is a small stone or metal heavenly body of dimensions from the grain of sand (medium of about 100 μm) to an increased stone (medium of about 1 meter) that surrounds the Sun.

Question: what is the name of the stone that surrounds the sun

Question: what is the width of a meteoroid

Question: what is the height of the sun's meteoroid

what is the height of the sun's meteoroid

Question: where is the meteoroid found in the solar system

where is the meteoroid found in the solar system

Question: what is the shape of a meteoroid on the sun

zrna pijeska ( promjera oko 100 μm ) do povećega kamena ( promjera oko 1 metar

what is the shape of a meteoroid on the sun

Question: what is the grain of the sun called

Question: a meteoroid is a small stone or metal heavenly body of dimensions that surrounds what

Meteoroid is a small stone or metal heavenly body of dimensions from the grain of sand ( medium of about 100 μm ) to an increased stone ( medium of about 1 meter ) that surrounds the Sun .

According to the spectral analysis of reflective light, the planetoids can be divided into carbon (C), which is about 75% and contains dark carbon compounds, metal (M), which is about 8%, and silicate (S), which is about 17%.

Question: what is the percentage of carbon in a meteoroid

what is the percentage of carbon in a meteoroid

Question: what is the chemical composition of a meteoroid

what is the chemical composition of a meteoroid

Question: how much metal is in a meteoroid

Question: what is the main component of a meteoroid

what is the main component of a meteoroid

Question: what is the percentage of carbon in a planetoid

what is the percentage of carbon in a planetoid

According to the spectral analysis of reflective light , the planetoids can be divided into carbon ( C ) , which is about 75 % and contains dark carbon compounds , metal ( M ) , which is about 8 % , and silicate ( S ) , which is about 17 % .

Question: when do meteors increase in brightness

Question: what causes the frequency of meteors to increase

what causes the frequency of meteors to increase

Question: when do most meteors appear on earth

Question: what kind of meteors are seen on a hot night

what kind of meteors are seen on a hot night

Question: what type of meteors can be seen on a hot night

what type of meteors can be seen on a hot night

Question: what do you call a meteor that is moving around the sun

Due to Earth ’s movement , the frequency of observation of meteors and their brightness increases from evening to morning , when meteoroids encounter that Earth side that is turned towards the direction of movement on the way around the Sun .

Temporary or sporadic meteors can be seen every hot night .

Due to Earth’s movement, the frequency of observation of meteors and their brightness increases from evening to morning, when meteoroids encounter that Earth side that is turned towards the direction of movement on the way around the Sun. Temporary or sporadic meteors can be seen every hot night.

Question: what is the name of the celestial body that leaves a bright trace on the earth

Question: when do meteors appear in the sky

Question: what is the greek word for a meteor

Question: what is the speed of a meteor

Question: what kind of light is a meteor

Question: when do meteors light up in the sky

Meteor ( Greek metéoros ( μετέωρος ) is a part of the heavenly body which , falling through the atmosphere , leaves a bright trace .

Meteor is a light phenomenon arising from the heating of meteoroids ( or smaller heavenly bodies ) when moving through the Earth atmosphere at a high speed ( up to 72 km / s ) .

Meteor (grčki metéoros (μετέωρος) = uzdignut u zrak, lebdeći, podignut) dio je nebeskog tijela koje, padajući kroz atmosferu, ostavlja svijetleći trag. Meteor je svjetlosna pojava nastala zagrijavanjem meteoroida (ili sitnijih nebeskog tijela) pri gibanju kroz Zemljinu atmosferu velikom brzinom (do 72 km/s). Zbog Zemljina gibanja, učestalost opažanja meteora i njihov sjaj rastu od večeri do zore, kada meteoroidi susreću onu Zemljinu stranu koja je okrenuta prema smjeru gibanja na putanji oko Sunca.

Meteor (Greek metéoros (μετέωρος) is a part of the heavenly body which, falling through the atmosphere, leaves a bright trace. Meteor is a light phenomenon arising from the heating of meteoroids (or smaller heavenly bodies) when moving through the Earth atmosphere at a high speed (up to 72 km/s). Due to Earth’s movement, the frequency of observation of meteors and their brightness increases from evening to morning, when meteoroids encounter that Earth side that is turned towards the direction of movement on the way around the Sun.

Question: who discovered the origin of the meteorite

who discovered the origin of the meteorite

Question: who discovered the crystallographic structure of the meteorite

Question: when was the first meteorite discovered on earth

when was the first meteorite discovered on earth

Question: where did the meteorite come from on earth

where did the meteorite come from on earth

Question: when was the meteorite found in croatia

Question: where was the iron meteorite found on earth

where was the iron meteorite found on earth

Question: where was the meteorite found on may 26, 1751

where was the meteorite found on may 26, 1751

Question: what type of acid was used to cut the meteorite

) dušičnom kiselinom , uočio kristalografsku strukturu jedinstvenu za željezne meteorite ( Widmanstättenove figure ) , kakva ne postoji u Zemaljskim kristalima .

what type of acid was used to cut the meteorite

The extraterrestrial origin of the meteorite was first presumed by Ernst Chladni when in 1794 it connected the locations of the meteorite and the appearance of bolids .

Alois von Widmanstätten , on the cutting of the Hrašćinsky meteorite ( fall to the Croatian mountains , May 26 , 1751 ) with a liver ( crypted ) heart acid , identified the crystallographic structure unique to the iron meteorite ( Widmanstätten figure ) , which does not exist in the Earth crystals .

The extraterrestrial origin of the meteorite was first presumed by Ernst Chladni when in 1794 it connected the locations of the meteorite and the appearance of bolids. Alois von Widmanstätten, on the cutting of the Hrašćinsky meteorite (fall to the Croatian mountains, May 26, 1751) with a liver (crypted) heart acid, identified the crystallographic structure unique to the iron meteorite (Widmanstätten figure), which does not exist in the Earth crystals.


Računalna mreža je skupina dva ili više međusobno povezanih računala koji dijele neke resurse (podatke, sklopovlje, programe...). Računala se smatraju povezanima ako mogu razmjenjivati informacije. Računalna mreža u širem smislu sadrži i ostale čvorove kao što su prospojnik ili usmjernik. Čvorovi računalne mreže u međusobnoj komunikaciji koriste komunikacijske protokole.

Mreža znači komunikacijska infrastruktura koju čine topologija poveznica, arhitektura, komponente, organizacijska načela, komunikacijski postupci i komunikacijski formati (protokoli) Zakonodavstvo EU Uredba Komisije EZ br. 1275/2008. od 17. prosinca 2008. / str. 3 / pristupljeno 25. rujna 2019. (eng.)

 Klasifikacija računalnih mreža

Računalne se mreže svrstavaju prema zemljopisnom području koje pokrivaju:

 PAN (Personal Area Network) – mreže s uskim područjem spajanja (Bluetooth, IRDA)

 LAN (Local Area Network) – lokalna mreža koja je na primjer u jednoj zgradi ili prostoriji

 MAN (Metropolitan Area Network) – mreža koja se prostire preko područja jednog grada

 WAN (Wide Area Network) – široko područna mreža – kao npr. Internet

Računalne se mreže također mogu svrstati prema sustavima koje spajaju ili prema tome što sačinjava mrežni sustav:

 SAN (Storage Area Network) – mreža za spajanje računala na spremišta podataka
 VLAN (Virtual LAN)
 WLAN (Wireless LAN) – bežična lokalna mreža (Wi-Fi)

 Model računalne mreže

 OSI - (Open Systems Interconnect) – International Organization for Standardization network model (ISO)

 Hardver u računalnim mrežama
Osim samih računala povezanih u računalne mreže (te su dakle i sama računala dio mreža i spadaju u ovaj popis) velik je broj različitih vrsta hardvera koji služi kao fizička infrastruktura računalnih mreža:
 Računalo
 Usmjerivač
 Premosnik
 Bežična pristupna točka
 Optički kabel (svjetlovod)
 Bakreni kabel (UTP, STP...)
 Radio valovi

 Protokoli i arhitekture
Dva najčešće spominjana slojevita modela računalnih mreža su OSI Reference (preporučen) model te tzv. TCP/IP ili IP grupa protokola. Dok je OSI model 7-slojni, TCP/IP je 4-slojni model, te je jednoznačno preklapanje nemoguće. Stoga se različiti protokoli i arhitekture računalnih mreža često referenciraju na jedan od ta dva modela, odnosno nalaze svoje mjesto na nekom od slojeva navedenih modela.

Ovo je prikaz OSI modela s upisanim nekim od postojećih mrežnih protokola i arhitektura:

7Aplikacijski slojnpr. HTTP, SMTP, SNMP, FTP, Telnet, SIP, SSH, NFS, RTSP, XMPP, Whois6Prezentacijski slojnpr. XDR, ASN.1, SMB, AFP, NCP5Sloj sesijenpr. TLS, SSH, ISO 8327 / CCITT X.225, RPC, NetBIOS, ASP, Winsock, BSD sockets4Transportni slojnpr. TCP, UDP, RTP, SCTP, SPX, ATP3Mrežni slojnpr. IP, ICMP, IGMP, BGP, OSPF, RIP, IGRP, EIGRP, ARP, RARP, X.252Podatkovni sloj (sloj veze)npr. Ethernet, Token ring, HDLC, Frame relay, ISDN, ATM, 802.11 WiFi, FDDI, PPP1Fizički slojnpr. bakreni kabel, radio ili bežični prijenos, optički kabel ili svjetlovod

Usporedimo li OSI model s 4-slojnim TCP/IP stogom, primjetno je da je aplikacijski sloj TCP/IP modela razdvojen na gornja tri sloja OSI modela iako ne utječu na funkcionalnost prijenosa podataka. Ideja je bila da navedeni modeli pomažu proizvođačima u izradi kompatibilnih mreža, stoga je također primjetno da se sam IP protokol može promatrati kao jedan sloj u kompletnom TCP/IP modelu:

4Aplikacijski sloj(OSI sloj5 do 7)npr. HTTP, FTP, DNS (usmjerivački protkoli kao što je BGP ili RIP, koji zbog različitih razloga koriste za transport druge protokole kao što su TCP ili UDP, mogu se smatrati i dijelom mrežnog sloja!)3Transportni sloj(OSI sloj4 i 5)npr. TCP, UDP, RTP, SCTP (usmjerivački protokol OSPF, koji za transport koristi IP protokol, također se može smatrati i dijelom mrežnog sloja!)2Mrežni sloj(OSIlayer 3) U TCP/IP terminologiji ovo je IP(važni protokoli kao ICMP i IGMP koriste IP protokol, mogu se smatrati i dijelom mrežnog sloja ; ARP ne koristi IP)1Sloj podatkovne veze(OSI sloj1 i 2)npr. Ethernet, Wi-Fi, MPLS, etc.

 Vidi još
 Klijentsko-poslužnička arhitektura

 Izvori

 Vanjske poveznice
 Računalne mreže
 Računalne mreže - razvoj i značajke

Network means communication infrastructure consisting of the topology of connections, architecture, components, organizational principles, communication processes and communication formats (protocols) EU legislation Commission Regulation EC No. 1275/2008 of 17 December 2008 / p.

Question: what is the term for communication infrastructure consisting of the topology of connections, architecture,

Question: what does network mean in english

Question: what is another term for network

Question: when did the eu come into force

Question: what regulates the use of network

Question: what does network mean

topologija poveznica , arhitektura , komponente , organizacijska načela , komunikacijski postupci i komunikacijski formati ( protokoli ) Zakonodavstvo EU Uredba Komisije EZ br . 1275/2008 . od 17 . prosinca 2008 . / str . 3 / pristupljeno 25 .

Question: what are the components of network

Network means communication infrastructure consisting of the topology of connections , architecture , components , organizational principles , communication processes and communication formats ( protocols ) EU legislation Commission Regulation EC No . 1275/2008 of 17 December 2008 / p.


Upravljačka jedinica, Upravljački sklop ili kontrolna jedinica je dio središnje jedinice (na engleskom central processing unit CPU) koja usmjerava radnju i ima izravnu kontrolu preko ostalih dijelova CPU-a: spremnika, aritmetičko-logičke jedinice, instrukcijskih spremnika, sabirnica, ulazno/izlazih spremnika, spremnik prekida itd registara. Preko izlaznih signala upravljački sklopa usmjeruju radnje ostalih dijelova CPU uređaja.

Upravljačka jedinica je centralni dio mikroprocesora koji regulira i orkestrira izvršavanje naredbi koji su sastavni dio nekog procesora ili mikorporcesora. Mnogi procesori/mikroprocesori sastavni su dio većih cijelina, a i sami procesor odnosno mikroprocesor se sastoji od raznih dijelova kao: Aritmetičko-logička jedinica, međuspremnika, predmemorija, programskog brojila, spremnik stanja, adresnog međuspremnika, podatkovnog međuspremnika, instrukcijskog međuspremnika i tako dalje. Ovi svi dijelovi ne mogu raditi u isto vrijeme već mora postojati neki redosljed kojim se ti pod dijelovi: uključe, isključe i kada koja dio procesora/mikroprocesora obavlja svoj rad. Ovaj redosljed može biti orkestriran sinkrono ili asinkrono. Postoje razna riješenja kako je izvedena upravljačka jedinica od kojih su dva najzastupljenija riješenja: mikroprogram i. Ta dva spomenuta riješenja uvjetovana tehnologijom i vremenom kada su izrađeni neki procesor/mikroprocesor, i naravno izborima tehnološkog tima prilikom dizajna tog procesora ili mikroprocesora. Kod tvrdo-užičene izvedbe izravno odnosno žičano spojeni svi dijelovi CPU-a su spojeni izravo na upravljačku jedinicu. Dok kod mikroprograma upravljanjem ostalih dijelova CPU-a obavlja se izvršavanjem skupa manjih radnji koje su kodirane u mikroprogram. Mikroprogram je pohranjen u kontrolnoj memoriji dok redosljed narebi mikrorprograma održava posebna jedinica nazvan mikrosljedbenik. Mikrosljedbenik izvršava naredbe u mikroprogramu u ono slijedu u kojemu su one napisane.

Uloga

Upravljačka jedinica je spona između programa koji se izvršava unutar nekog procesora i ostalih logičkih podjedinica, logičkih jedinica te povezivanjem s drugim vanjskim jedinicama. Upravljačka jedinica izvršava niz radnji koji su mogući u nekom mikroprocesoru, a osnovni pokretač je trenutna naredba i podradnje koje su dizajnirane da se izvrše. Ove podradnje su ili zapisane unutar pomoću jednog manjeg programa tj. mikroprograma i koji je spremljen u posebnoj brzoj memoriji i/ili su tvrdo uvezene preko tvrdo-užičenih namjenskih logičkih sklopova koje su izvedene preko tablice istine koja je nastala prilikom dizajna procesora.

Upravljačka jedinica zasnovana na mikroprogramu

Upravljačka jedinica koja radi na principu mikroprograma i daje dizajneru nekog procesora više savitljivosti tj. omogućava jednostavniju strukturu i uporabu manjeg broja logičkih skopova nego kod tvrdo-užićene upravljačke jedinice. Još tome mikroprogramska kontrolna jedinica omogućava izvedbu naredbi koje bi bilo jako teško ili nemoguće izvesti s tvrdo-užićenom upravljačkom jedinicom.

Kod mikroprogramske arhitekture svaka naredba procesora sačinjena je od jedne ili više manjih mikronaredbi. Slijed tih mikro instrukcija upravlja: mikromemorija (mikrospremnik), mikrobrojač i mikrokontrolna jedinica koja omogućava upravljanje s mikroprogramom. S mikro upravljačkom jedinicom moguće je obaviti: usporedbe, skokove unutar mikroprograma, izvršavanjem petlji i slično. U takvoj mikro kontrolnoj jedinici također postoje vanjski upravljački signali koji upravljaju: s čitanjem vanjske memorije, upravljanjem drugim jedinicama, prekidima i slično. Kontrolna jedinica koja je zasnovana na mikroprogramu je u stvari mali mikroprocesor koji koji je ugrađen u nekom većem procesoru ili mikroprocesoru, i ustvari po principu rada je sličan programu prevoditelju ili emulatoru.Microprogrammed control unit http://www.cp.eng.chula.ac.th/~piak/talk/2013/chip-programming/doc/chap4-9.htm , pristupljeno 15. veljače 2016.Ovu ideju prvi je koncipirao Maurice Wilkes i izložio ga je na prvom računalnom kongresu koji se održao na u Manchesteru 1951. godine. Mikroprogramska kontrolna jedinica prvi put je bila upotrjebljena u računalu EDSAC2 1958 godine, i u kasnijim godinama postao temeljna jedinica većine mikroprocesora.

S obzirom na funkciju bitova u riječi nekog mikroprograma, tj. koje upravljački signali se upravljaju s bitovima neke mikronaredbe mikroprogramske arhitekture se dijele na: vodoravne, okomite, i dvostupanjske sisteme

Vodoravno mikroprogramiranje

Vodoravno mikroprogramska arhitektura je najjednostavnija, ali i najrastrošnija arhitetura u smislu memorijskog prostora. Kod ove arhitetkture svaki bit u riječi nekog mikroprograma translatira se na upravljački signal u izvršnoj jedinici. Primjerice ako za neki procesor potrebno 128 upravljačkih signala, tada svaka riječ mikroprograma mora biti 128 bita široka, da bi sadržala sve signale bez obzira hoće li će se oni koristiti ili ne svaki put. Vodoravno mikroprogramiranje je najbrže za izvršavanje i memorijski najrastrošnije, osobito kod procesora koji imaju velik broj upravljačkih signala. Pošto se svaki bit mora pohraniti u mikromemoriji i kod nekih uporabnih oblika nekada predstavlja rastrošnost u prostoru osobito kod izvedbi mikroprocesora gdje je važan svaki kvadratni milimetar.

Okomito mikroprogramiranje

Okomito mikroprogramiranje pokušava koliko je praktičnije moguće sačuvati broj bita koji se rabi za upravljačke signale u upravljačkoj jedinici, dizajneri pokušavaju koliko je god moguće ukrupnjavati upravljačke signale u jedan skup tako da bi se uštedjelo na veličini mikroprogramske memorije. Primjerice, ako neki procesor ima osam spremnika, tada je moguće rabiti samo tri bita da bi se širfrirao pristup tim spremnicima. Rabljenjem ove tehnike za sve ostale upravljačke signale, i također reorganiziranje nekih cjelna moguće i uporabom pojedinih logičkih krugova moguće je uštedjeti na broju bita koji su potrebni za spremanja mikroprograma. No dodavanjem dekodera, multipleksora, i ostalih logičih krugova potrebno možda dodati nove upravljačke signale, no isto s time dolaze i usporavanja i dodavanja zastoja širenja signala, sinkronizacijskih i drugih problema oko rada procesora koji rabi okomito mikroprogramiranje. Isto tako moguće je smanjiti prilagodivost nekog mikroprocesora zbog izbora nekih rješenja kod smanjivanja broja upravljačih signala, tako da kasnije prerađivanje nekog dizajna za neku novu svrhu postaje težim nego kod vodoravnog mikroprogramiranja.

Dvostupanjsko mikroprogramiranje (nanoprogramiranje)

Kod dvostupanjskog ili nanoprogramiranja processor ili mikroračunalo ne rabe mikroprogram da izravno radi s upravljačkom jedinicom, veće rabe drugi manji program tj. nanoprogram da se izvršavaju funkcije.  Preko nanoprograma, moguće je dobiti procesor s većom fleksibilnošću i manjom širinom memorijskih polja koji su potrebni za upravljanje izvršnom jedinicom. Preko nanoprogramiranje kao i mikroprogram zatjeva sljedeće: nanoprogramski brojač, nanoupravljačku memoriju, nanonaredbeni spremnik. Jedini nedostaci nanoprogramiranja jest sporije izvršavanje zbog potrebe pristupa dvijema memorijama: mikroprogramskoj i nanoprogramskoj memoriji.

Tvrdo-užićena upravljačka jedinica

Tvrdo-užićena upravljačka jedinica rabi fiksne kombinatoričke logičke sklopove koje su pri prevođenju naredbi preko tih naredbi stvara upravljačke signale. Pri svome radu tvrdo-užićena upravljačka jedinica sadrži logičke sklopove za dekodiranje naredbi, i logiku za upravljanje s vanjskim jedinica, sklopove koje izvršavaju radnje u danom redosljedu, koje sadrži dijelove koje čitaju statusne registre ili vanjske ulaze.

Tvrdo-užićene upravljačke jedinice pojavile su se na računalima prve generacije, i postoje tri uvriježene metode koje se rabe:

 algoritmička metoda - pri izradi rabi se se tablica stanja koja upravlja redom kojim se otvaraju ili zatvaraju upravljački signali

 metodom zadrške - pri izradi se koriste se više vremeskih elementa (taktovi) koji u sebi imaju određeni redosljed, i kroz njih se upravljaja s izvršnim radnjama nekog procesora

 metodom logičkih matrica -  za ovo se rabe posebni logički PLA krugovi, koji sadrže mnoštvo raznih logičkh krugova u jednom integriranom krugu

thumb|desno|Blok dijagram tvrdo-užićene upravljačke jedinice

Srodni članci

 Arhitektura računala
 Mikroprocesor
 Mikroprogramiranje
 CISC
 RISC

Vrela

Vanjske poveznice

Kategorija:Procesor

Question: who came up with the idea of micro programmable control unit

Question: when is the microprogrammed control unit accessed

Question: when was the first computer congress held

Question: where was the first computer congress held

Question: what is the name of the control unit in upravljačka jedin

Question: what are the main functions of a microprocessor

Question: what is another name for a microprocessor

Question: a microprocessor creates according to the principle of work is similar to what

In such a micro control unit there are also external control signals that control : with reading external memory , managing other units , interruptions , and so on .

The control unit that is based on a microprogram is actually a small microprocessor that is installed in a larger processor or microprocessor , and creates according to the principle of work is similar to a program translator or emulator . Microprogrammed control unit , accessed on February 15 , 2016.This idea was first conceived by Maurice Wilkes and exposed it at the first computer congress held in Manchester in 1951 .

U takvoj mikro kontrolnoj jedinici također postoje vanjski upravljački signali koji upravljaju: s čitanjem vanjske memorije, upravljanjem drugim jedinicama, prekidima i slično. Kontrolna jedinica koja je zasnovana na mikroprogramu je u stvari mali mikroprocesor koji koji je ugrađen u nekom većem procesoru ili mikroprocesoru, i ustvari po principu rada je sličan programu prevoditelju ili emulatoru.Microprogrammed control unit , pristupljeno 15. veljače 2016.Ovu ideju prvi je koncipirao Maurice Wilkes i izložio ga je na prvom računalnom kongresu koji se održao na u Manchesteru 1951. godine.

In such a micro control unit there are also external control signals that control: with reading external memory, managing other units, interruptions, and so on. The control unit that is based on a microprogram is actually a small microprocessor that is installed in a larger processor or microprocessor, and creates according to the principle of work is similar to a program translator or emulator.Microprogrammed control unit , accessed on February 15, 2016.This idea was first conceived by Maurice Wilkes and exposed it at the first computer congress held in Manchester in 1951.