Događaji
 22. svibnja – Dogodili se Krvavi izbori u Bošnjacima (ili Krvavi bošnjački izbori), kad je na dan izbora za Sabor Kraljevine Hrvatske i Slavonije ubijeno osam osoba od protuhrvatski raspoloženog režima.
 3. listopada – Počela je nastava u novoosnovanoj hrvatskoj gimnaziji u Zadru, glavnom gradu carske pokrajine Dalmacije.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom 1897. – 1921
 20. listopada – Bečka je vlada odlučila u ratnu mornaricu uvesti hrvatski kao službeni jezik umjesto talijanskog (sama se odluka nije u potpunosti ostvarila).
 9. studenoga –  Lorenz Werthmann osnovao je Njemački Caritas (njem. Deutschen Caritasverband), prvu organizaciju Caritasa u svijetu.
 28. prosinca – Charles i Emile Path osnovali su u Parizu „Pate Cinema”, prvu tvrtku na svijetu za proizvodnju filmova. Ova pariška tvrtka ubrzo je zavladala međunarodnim tržištem pokretnih slika.
 Skupina hrvatskih umjetnika istupila je iz bečkog Društva umjetnosti i osnovala Društvo hrvatskih umjetnika.

 Rođenja
 Siječanj – ožujak
 6. veljače – Alberto Cavalcanti, brazilski filmski redatelj († 1982.)
 17. veljače – Josip Jagodić, hrvatski liječnik, pravednik među narodima († 1973.)
 27. veljače – Marian Anderson, američka pjevačica († 1993.)
 25. ožujka – Otac Marijan Blažić, hrvatski franjevac i katolički prezbiter († 1944.)

 Travanj – lipanj
 24. travnja – Wilhelm Reich, austrijski psihijatar († 1967.)
 19. travnja – Jiroemon Kimura,najstariji muškarac u povijesti (* 2013.)
 2. srpnja – Adolf Hyła, poljski slikar († 1965.)
 16. svibnja – Ivona Petri, hrvatska glumica († 1974.)
 18. svibnja – Frank Capra, američki filmski redatelj († 1991.)
 12. lipnja – Anthony Robert Eden, britanski političar († 1977.)
 13. lipnja – Paavo Nurmi, finski atletičar, 9 – erostruki Olimpijski pobjednik († 1973.)
 24. lipnja – Frano Kršinić, hrvatski kipar († 1982.)

 Srpanj – rujan
 25. rujna – William Faulkner, američki pisac († 1962.)
 26. rujna – Pavao VI., papa († 1978.)

 Listopad – prosinac
 7. listopada – Ivo Horvat, hrvatski botaničar († 1963.)
 17. listopada – Cata Dujšin-Ribar, hrvatska slikarica († 1994.)

 Nepoznat datum rođenja
 Alfred Perles, austrijsko-britanski književnik († 1990.)

 Smrti
 Siječanj – ožujak
 7. ožujka – Alberto Ognjan Štriga, hrvatski operni pjevač (* 1821.)

 Travanj – lipanj
 3. travnja – Johannes Brahms, njemački skladatelj (* 1833.)
 30. svibnja – Marija Celina od Prikazanja, francuska redovnica (* 1878.)

 Srpanj – rujan
 30. rujna – Sveta Mala Terezija, katolička svetica (* 1873.)

 Listopad – prosinac

 Izvori

 Vanjske poveznice

|
|
OD 1897. DO 1921.
GIMNAZIJA S HRVATSKI NASTAVNIM JEZIKOM 1897. – 1921.
Hrvatski narodni preporod imao je svoje skromne začetke u Zadru početkom XIX. stoljeća, a puni je intenzitet doživio tridesetih godina istog stoljeća u Zagrebu te ponovno u Zadru tridesetak godina kasnije, posebice nakon pada Bachova apsolutizma i uvađanja parlamentarnnnog života u Dalmaciji. Začeci preporoda mogu se vidjeti izdavanjem prvih novina na hrvatskom jeziku tiskanih u Hrvata Il Regio Dalmata - Kraglski Dalmatin 1806. te godinu dana kasnije osnivanjem čitaonice. Jedan od prvih značajnijih nadnevaka je i carska naredba od 30. listopada 1820. godine o osnivanju primaljske škole u Zadru, prve takve škole u Hrvata, a nastava se dijelom održavala na hrvatskom jeziku. U kasnijem razdoblju veliku je ulogu imalo izdavanje Zore dalmatinske od 1844. do 1849. prvog preporodnog časopisa u Dalmaciji, kojeg je pokrenuo dr. Ante Kuzmanić. Nešto manje značajnu ulogu imalo je i utemeljenje društva Slavjanska lipa 1848. godine. U listopadu te iste 1848. grupa je zadarskih intelektualaca tražila od novog kralja Franje Josipa I. da se u srednje škole uvede ilirski jezik, kako se tada nazivao hrvatski jezik. Taj su prijedlog, koji je začudo bio odobren, odbile sve dalmatinske gimnazije, osim zadarske, koja je uvela hrvatski jezik kao neobvezni, a svake se godine potvrđivalo njegovo izvođenje. U Banskoj Hrvatskoj u to je vrijeme bila na snazi zabrana ilirskog imena, no to nije vrijedilo za Dalmaciju. Narodni je preporod za cilj imao u prvom redu uvođenje narodnog, hrvatskog jezika u sve dijelove društva, posebice u školstvo, sudstvo i upravu. Ta borba za hrvatski jezik bila je duga i teška.
Osnutkom Dalmatinskog sabora 1861. godine sa sjedištem u Zadru borba za hrvatski jezik nastavljena je nesmanjenom žestinom te je vrijedno izdvojiti nekoliko značajnih datuma. Već na prvoj sjednici Dalmatinskog sabora, 6. travnja 1861. raspravljalo se o tome kojim će se jezikom govoriti u saboru. Mihovil Pavlinović govorio je hrvatskim pa je njegovom zaslugom odlučeno da se u Saboru može govoriti i hrvatskim jezikom. Treba znati da su u to doba narodnjaci bili u manjini u odnosu na autonomašku stranku, koja se zalagala za talijanski jezik, koji je austrijska uprava uvela u Dalmaciju kao službeni jezik. Kažimo i to da je Mihovil Pavlinović kao zastupnik u Carevinskom vijeću u Beču, krajem sedamdesetih godina XIX. stoljeća, na zgražanje Nijemaca, govorio hrvatskim jezikom što su kasnije učinili i svi ostali zastupnici iz hrvatskih zemalja. Na sjednici Dalmatinskog sabora od 12. siječnja 1863. Narodna se stranka na čelu s Mihovilom Pavlinovićem žestoko zauzela za službeno priznanje hrvatskog jezika i njegovo uvođenje u Sabor, školstvo, sudstvo i vladine urede. Zapisnici Dalmatinskog Sabora počeli su se pisati hrvatskim jezikom nakon saborske odluke od 25. srpnja 1870. godine. Na sjednici od 21. srpnja 1883. prihvaćen je prijedlog kojim hrvatski postaje službeni jezik u Dalmatinskom saboru i Zemaljskom (pokrajinskom) odboru, a Mihovil Pavlinović braneći hrvatski jezik izrekao je na kraju svoga govora i ovu rečenicu: Ptici su prostori nebeski da leti, ribi more da pliva, tako narodu njegov jezik da živi. Odlučeno je i da se sa strankama obraća hrvatskim jezikom i da u državnu službu nitko ne može biti primljen ne poznaje li hrvatski jezik, no te će se odredbe kasnije često kršiti. Borba za hrvatski jezik u Dalmaciji rezultirala je i tzv. jezičnom naredbom od 26. travnja 1909. kojom se hrvatski jezik u potpunosti uvodi kao službeni jezik u Dalmaciji, no ta se odluka počela primjenjivati tek. od 1. siječnja 1912. što svjedoči o vrlo teškoj i dugoj borbi dalmatinskih Hrvata za svoj jezik.
Do kraja XIX. stoljeća bile su pohrvaćene sve dalmatinske gimnazije, osim zadarske. U toj borbi za hrvatski jezik u dalmatinskom školstvu značajnu su, gotovo presudnu, ulogu odigrali Mihovil Pavlinović i Miho Klaić. Među inim zaslugama treba istaknuti njihovu upornost i borbu kako bi u učiteljskom preparandiju u Arbanasima, po osnutku 1866., došao za upravitelja Stjepan Buzolić, umjesto talijanaškog kandidata. Taj je izbor imao dalekosežne posljedice, jer su učitelji bili školovani na narodnom hrvatskom jeziku pa su mogli i uspješnije djelovati među pučanstvom. Učiteljska škola s talijanskim nastavnim jezikom u Zadru zbog malog broja đaka bila je ugašena početkom sedamdesetih godina XIX. stoljeća. Bečka je vlada 20. listopada 1897. odlučila da se u ratnu mornaricu uvede hrvatski kao službeni jezik umjesto talijanskog. No ni ta se naredba nije u potpunosti ostvarila jer bečkoj vladi nije bila toliko važna briga za hrvatski jezik, koliko joj je on trebao biti sredstvo kojim bi u Dalmaciju uvela njemački kao službeni jezik. U tome su je omeli kasniji događaji i Prvi svjetski rat. Borba za hrvatski jezik u Dalmaciji, Istri i tadašnjoj banskoj Hrvatskoj bila je vrlo teška, jer svi koji su posezali za Lijepom našom, od nje su nastojali napraviti svoju koloniju. Da borba za hrvatski jezik i nije bila uvijek uspješna kazuje i primjer Istarskog sabora u Poreču u kojem je hrvatskim jezikom prvi prozborio Matko Laginja, potom Vjekoslav Spinčić i ostali hrvatski zastupnici, no talijanski je element bio jači, nerijetko su hrvatski zastupnici izvlačili jedva živu glavu od fizičkih napada plaćenika njihovih saborskih kolega Talijana. I Zadar je nažalost platio svoju tešku cijenu u borbi za hrvatski jezik i hrvatsku misao, možemo kazati gotovo do ovih naših današnjih dana.
Nakon gubitka Splita, kao svog jakog uporišta, početkom osamdesetih godina XIX. stoljeća, autonomaši, koji su u međuvremenu postali talijanaši, svim su silama nastojali zadržati svoje posljednje uporište Zadar. U Zadru autonomaška stranka nije bila brojčano jaka, ali je zato bila ekonomski vrlo moćna, što je bilo presudno. Borba za pohrvaćenje gimnazije s talijanskim nastavnim jezikom u Zadru dosegla je svoj vrhunac baš u spomenutom razdoblju kada je ravnatelj bio Josip Peričić. Njegov naum nije uspio, no pitanje zadarske gimnazije našlo se na dnevnom redu u Dalmatinskom saboru. Miho Klaić kao zastupnik, na četvrtoj je sjednici Dalmatinskog sabora 29. listopada 1890. predložio da se u zadarskoj gimnaziji umjesto talijanskog uvede hrvatski kao naukovni jezik. U to je doba zadarski kotar obuhvaćao područje od Raba do gotovo Šibenika i bilo je 60 pučkih škola, 59 s hrvatskim nastavnim jezikom i jedna četverorazredna s talijanskim nastavnim jezikom, u Zadru. Tadašnji su zakoni sprječavali mogućnost školovanja na tri nastavna jezika, pučke škole na hrvatskom, srednje na talijanskom i visoke na njemačkom nastavnom jeziku, što je Klaić i naglasio u raspravi pa je Dalmatinski sabor donio odluku koja glasi: SABOR DALMATINSKI NA TEMELJU ČLANA 19. ZEMALJSKOG REDA IZJAVLJUJE VLADI NJEGOVA VELIČANSTVA ŽELJU, DA U SREDNJIM UČIONAMA ZADARSKIM MJESTO TALIJANSKOG BUDE NAUKOVNI JEZIK HRVATSKI. Rasprava o tome prijedlogu vodila se na devetoj sjednici 6. studenoga 1890. gdje je prijedlog usvojen s 33 glasa, jednim protiv, a četiri zastupnika nisu glasovala. Zadarski nadbiskup Petar Dujam Maupas glasovao je protiv, dok su Ante Bajamonti, Nikola Trigari, Ante Žmirić i Lovro Benevenia ranije napustili sjednicu. Sva četvorica bili su članovi autonomaške stranke. Bečka je vlada odugovlačila s tom odlukom o promjeni nastavnog jezika i tek je 22. rujna 1896. obznanila da se može u Zadru otvoriti nova gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom već za školsku godinu 1897./1898. Austrijskoj je vladi bilo u interesu zadržati gimnaziju s talijanskim nastavnim jezikom, jer su na taj način davali podršku autonomašima u borbi protiv većinskoga hrvatskog stanovništva. Osnutak gimnazije s hrvatskim nastavnim jezikom konzervativna bečka vlada nije prihvatila s oduševljenjem, no argumenti Mihe Klaića bili su dovoljno jasni i uvjerljivi. Talijanaši su na tu odluku reagirali vrlo žestoko, ne samo protestnim notama upućenim u Beč, već i uličnim neredima u Zadru.
Osnivanje i početak rada nove gimnazije nisu išli bez poteškoća. Naime, valjalo je pronaći odgovarajući prostor. Zemaljski je odbor zahtijevao od tadašnjeg dalmatinskog namjesnika Emila Davida ustupanje vojarne Sv. Marcele no zbog higijenskih uvjeta ona nije odgovarala potrebama. Povjerenstvo koje je ispitivalo mogućnost korištenja vojarne Sv. Marcele odlučilo je sredinom listopada da se ta zgrada ne može koristiti, premda je tadašnji pokrajinski školski nadzornik i član Povjerenstva Mihovil Glavinić smatrao da su prikladni za nastavu prizemlje i prvi kat, uz dodatno preuređenje. Članovi Povjerenstva još su bili: Božo Korlaet, prisednik Zemaljskog odbora, Petar Erzo, Jakov Đivanović i Lavoslav Golf, kasnije su uključeni Ambroz Maroičić, Rikard Hämisch i Stefan Yllheim. Deset dana kasnije 26. listopada 1897. i Zemaljski (pokrajinski) odbor obavještava Pokrajinsko školsko vijeće da odustaju od zahtjeva za vojarnom Sv. Marcele. Novo se rješenje našlo u iznajmljivanju prizemnih prostorija kuće Oštrić. Ta je kuća bila prva iza današnjeg hotela Zagreb s jugozapadne strane. Zgrada je uništena za bombardiranja u Drugom svjetskom ratu. U prizemlju je bila kavana Stefanija, a te su prostore kasnije koristili Hrvatski Sokol, Hrvatska pučka škola i Gimnazija. Tu je zgradu krajem sedamdesetih godina XIX. stoljeća dao izgraditi tadašnji kotarski poglavar Franjo Kirchmayer. U kratko je vrijeme promijenila nekoliko vlasnika te je zadnjeg desetljeća XIX. stoljeća došla u posjed novigradskog posjednika i načelnika Grgura Oštrića. Zgrada je nosila građanski broj 1080, no koji je bio kućni broj u tadašnjoj ulici N. Tommasseo nije nam poznato. Građanski je broj označavao broj kuće u Zadru, vjerojatno redni broj izgrađene kuće. Naime, nekad se koristio dvostruki način označavanja.
Upisi su počeli 1. i 2. listopada, a nastava 3. listopada 1897. Svi učenici su morali doći u pratnji roditelja, a za upis su trebali donijeti: Izvod iz matične knjige krštenih, kao potvrdu da su napunili ili će do 31. prosinca navršiti deset godina te svjedodžbu o završenoj pučkoj školi. Trebali su i polagati prijemni ispit iz nauka vjere, hrvatskog jezika i matematike. Prijavilo se 98 dječaka, a kriterije je zadovoljilo 91. Već prvih dana nastale su velike teškoće s nastavom, jer prostori nisu bili dostatni, premda je Hrvatski Sokol ustupio svoje prostore na južnom i zapadnom dijelu prizemlja. Hrvatski je Sokol na sjednici od 22. listopada 1897. jednoglano odlučio ustupiti veći dio prostorija za potrebe niže gimnazije. Nastava se do 2. prosinca, kada se Hrvatski Sokol u potpunosti iselio, odvijala otežano, samo u jednoj prostoriji, a zbornica i školska uprava bile su u drugoj. U Zadru je 3. lipnja 1897. sklopljena pogodba između vlasnika zgrade i Pokrajinskog školskog vijeća, koje je predstavljao učitelj Antun Pavličević, ravnatelj hrvatske pučke škole. Prema pogodbi najam je trebao trajati pet godina, počevši od 15. kolovoza tekuće godine, uz najamninu od 45 forinti na ime stanarine. Ti su uvjeti trajali do nove pogodbe kada se prostor za potrebe gimnazije proširio odlaskom Sokola Zbog velikog broja upisanih đaka u prvi razred Ministarstvo je odobrilo 7. listopada otvaranje paralelnih razreda pa se radilo tako da je jedna skupina učenika imala nastavu od 8 do 10 sati, a druga od 10 do 12 sati, a poslijepodne prva grupa od 14 do 16 sati. Sutradan bi druga skupina počinjala nastavu u 8 sati i tako se naizmjenično pokušalo riješiti manjak prostora. Prvi je ravnatelj novoutemeljene niže gimnazije bio dotadašnji profesor kotorske gimnazije Tomo Brajković, dok su nastavnički zbor sačinjavali Josip Čičin, jezici i humanistički predmeti, Špiro Tomanović, povijest, zemljopis, matematika i prirodopis, Filip Crvarić predavao je rimokatolički, a Miloš Parenta grkoistočni vjeronauk. Za tek osnovanu gimnaziju s hrvatskim nastavnim jezikom rasli su problemi, jer se već sljedeće školske godine upisalo novih 66 učenika. To je značilo da će biti još manje prostora, a nedostajali su i profesori. Teškoće se se riješile tako da je iznajmljen dio Perlinijeve kuće u tadašnjoj ulici Starog kazališta, danas ulici Jurja Dalmatinca. Ta se zgrada nalazila između današnjeg kazališta, kina Pobjeda i tržnice. Nastavnički se zbor druge godine djelovanja povećao za tri suplenta Šimuna Urlića, Milana Begovića i Rudolfa Scarizze, a Nikola Batistić je premješten s Učiteljske preparandije u Arbanasima. Školske godine 1899./1900. također je upisano 66 učenika pa ih je ukupno bilo 184. Bilo je više i nastavnika, jer su došli Petar Macanović, Ivo Bellotti i Antun Gjivoje, dok je Rudolf Scarizza premješten u Pazin. I dalje je bilo premalo školskog prostora pa je jedan razred koristio obližnju zgradu Hrvatske pučke škole. Vlasnik je zgrade bio Alfons Borelli. U toj je zgradi, koja je još sačuvana, bila hrvatska pučka škola do 1920., a od 1944. do 1961. gimnazija, te kasnije OŠ Velimir Škorpik (današnja OŠ Šimuna Kožičića Benje). Sva ta povremena iznajmljivanja dijela drugih zgrada, nisu mogla nadomjestiti prostornu nestašicu. Ravnatelj Tomo Brajković nekoliko je puta oglašavao u Objavitelju dalmatinskom mogućnost iznajmljivanja većih kuća za gimnazijske potrebe, no nije našao nijednu ponudu. Stoga je oštro zahtijevao od Pokrajinskog školskog vijeća da se pronađe rješenje. U svibnju 1899. Grgur je Oštrić ponudio svoju kuću u ulici Svetog Šimuna, današnjoj ulici Ive Prodana. Sudeći po sačuvanim dokumentima kao i izvješćima ta se zgrada očito nije koristila, jer vjerojatno nije zadovoljavala uvjetima. U tim dokumentima je i brzojav Grgura Oštrića Pokrajinskom školskom vijeću datiran 11. kolovoza 1898. u kojem piše: Prostorija po Vašoj ponudi za iznajmit žao mi je da Vas nemogu udovoljiti. Je li pokrajinsko vijeće tražilo iznajmljivanje i prvog kata zgrade gdje je bila smještena gimnazija, možemo samo nagađati. Na potrebu iznajmljivanja ukazivao je Tomo Brajković i ranije, pa tako i 5. kolovoza 1898. pri sastavljanju protokola o unajmljivanju s Josipom Perlinijem Taj je protokol pisan talijanskim jezikom, no izjava Tome Brajkovića zapisana je hrvatskim jezikom. Protokol su potpisali Tomo Brajković, Ernesto Nagy, Mihovil Knego, Jakov Đivanović, Ambroz Maroičić i Josip Perlini. Nešto kasnije, 24. kolovoza 1898. napravljen je i ugovor o iznajmljivanju između Josipa Perlinija i Pokrajinskog školskog vijeća. Brajković je izjavio kako iz pedagoško-didaktičkih razloga ne može nipošto trpjeti da zavod, ako i privremeno, bude razdijeljen na lokale, koji su međusobno dosta udaljeni. Nerede i nedisciplinu ne bi se moglo spriječiti. Tu je još najmanji problem čišćenja različitih prostorija jednoj zaduženoj osobi, no taj pomoćni poslužnik, mi bismo danas kazali domar, mora biti u glavnoj ustanovi. Ugovor s Grgurom Oštrićem primicao se kraju dogovorenog datuma.
Uprava je gimnazije morala što prije riješiti smještaj, jer je u školskoj godini 1899/1900. imala ukupno 184 učenika i deset profesora, što je bilo previše za postojeći prostor. Ponovo se stoga aktualizirala kupnja ili najam vojarne Sv. Marcele. Vojarna Sv. Marcele sagrađena je na temeljima istoimene crkvice i samostana krajem XVIII. stoljeća. Ostaci te vojarne, odnosno kasnije popularno zvane Hrvatske gimnazije, i danas su vidljivi u sadašnjoj ulici Dalmatinskog sabora nedaleko od crkvica Sv. Andrija i Petar Stari. Zgrada je većim dijelom srušena u Drugom svjetskom ratu. Ne zna se pouzdano kada je vojska napustila tu vojarnu, no zna se da su vojnici bili smješteni u novoj koja je bila dovršena u veljači 1898. u tadašnjem Blažekovićevom parku, danas Perivoju Vladimira Nazora. I tu su vojarnu kratko vrijeme zvali Vojarna sv. Marcele, premda je njeno ime bilo Kasarna Franje Josipa. Ubrzo se uvriježio naziv Blažekovićeva vojarna, a pogotovo kada je 1916. ispred ulaza, otprilike kod današnje ograde s parkom, postavljeno spomen poprsje generalu Blažekoviću. Taj je spomenik nestao za talijanske okupacije Zadra. Danas je u prostorima te vojarne smještena i Gimnazija Vladimira Nazor koja baštini tradiciju hrvatske gimnazije. Austrijsko je vojno ministarstvo krajem 1897. ponudilo na dražbu vojarnu s početnom cijenom od 18.291 florina. Josip Perlini ponudio je 17.100 florina i Andrija Callusti 18.000 florina. Prodaja tada nije izvršena, no 1899. vojarnu su kupili hrvatski rodoljubi Stjepan Babić, Amalija udova pl. Vidović i Blaž Radaković, ponudivši zajedničkim snagama 18.500 florina. Nakon kupnje, sklopljenog ugovora i preuređenja unutrašnjosti zgrade bivše vojarne, novi su vlasnici zgradu dali na uporabu gimnaziji početkom školske godine 1900/1901. U četvrtoj godini postojanja gimnazije na neko se vrijeme riješilo prostorne probleme. Te se godine upisalo 55 novih učenika pa ih je ukupno bilo 205. Odlukom od 3. rujna 1900. zadarska je niža gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom od školske godine 1901./1902. podignuta na razinu Carske kraljevske velike gimnazije. Od tada su u Zadru postojale dvije velike gimnazije, obje klasične, jedna s hrvatskim, a druga s talijanskim nastavnim jezikom. Zbog postojanja dviju gimnazija uvriježio se njihov naziv po nastavnom jeziku, pa je tako bila hrvatska i talijanska gimnazija, no i potonja je bila hrvatska iz niza razloga a pogotovo što je u njoj bilo profesora Hrvata, a i većina je učenika bila hrvatske narodnosti.
Hrvatska je gimnazija brojem upisanih učenika ubrzo premašila talijansku. Naime, u hrvatsku su se gimnaziju 1899. upisala 184 učenika, a u talijansku 177. i porast đaka bio je vidljiv iz godine u godinu da bi u školskoj godini 1919./20. brojio rekordna 502 učenika. U prvih dvadeset godina XX. stoljeća to je bila dalmatinska gimnazija s najviše učenika. Školske godine 1909./10. postojale su tri paralelke, a od 1913. i četiri. Od osnutka, usprkos materijalnim poteškoćama za nabavku nastavnih sredstava i pomagala osobita se pozornost posvećivala odgojno-obrazovnom radu pa je po tome vrlo brzo stekla ugled. Pokrajinski školski nadzornik Mihovil Zavadlal, svojedobno ravnatelj dubrovačke gimnazije, koji je naslijedio Mihovila Glavinića, tražio je zajedno s gimnazijskom upravom dodatnu vladinu pomoć, što je udovoljeno iznosom od 1800 florina, pomoć koja se dobivala nekoliko narednih godina. Postupno su nabavljana potrebita pomagala te priručna djela za kabinete i knjižnice. Po osnutku gimnazije osnovana je i knjižnica koja je već tri godine kasnije imala više od 500 naslova. Izravno prije ukinuća, u prvoj polovici 1921. profesorska je knjižnica imala 5000 knjiga, dok je učenička bila još bogatija. Za talijanske okupacije Zadra poslije 1920. i nakon bombardiranja 1943. i 1944. u tim je knjižnicama ostalo vrlo malo knjiga. Osim knjižnicama, pridavala se velika važnost i opremi kabineta, posebice za prirodopis, fiziku, kemiju, povijest i zemljopis. Prema gimnazijskim izvješćima, ti su kabineti bili vrlo dobro opremljeni za ono doba, no doživjeli su istu sudbinu kao i knjižnice.
Nauk vjere učio se dva sata tjedno od I. do VIII. razreda. Hrvatski jezik u I. i II. razredu bio je zastupljen s četiri sata, u III. s tri, a od IV. do VII. pet sati te u VIII. razredu sa šest sati tjedno. Latinski jezik učio se u I. razredu sedam sati, II. i III. šest sati, a u ostalim razredima po pet sati tjedno. Grčki jezik učio se u III., IV. i VII. razredu po četiri sata, a u V., VI. i VIII. pet sati tjedno. Talijanski se u svim razredima učio tri sata, izuzev prva dva razreda gdje se učio četiri sata tjedno. Matematika je u svim razredima bila zastupljena s tri sata, a tjelesni s dva sata tjedno. Fizika i kemija učile su se u VII. i VIII. razredu tri sata tjedno, a filozofija po dva, također u zadnja dva razreda. Crtanje se učilo u prva četiri razreda po dva sata, kaligrafija samo jedan sat u I. razredu, dok su se povijest i zemljopis učili različito u svakom razredu, ukupno tjedno povijest se učila 17 sati, a zemljopis 9 sati. Slobodni, neobvezni predmeti bili su francuski jezik i pjevanje. Od osnutka 1897. pa do prisilnog zatvaranja hrvatske gimnazije nije bilo većih izmjena u izboru obveznih nastavnih predmeta kao ni njihove tjedne zastupljenosti. Nastavni predmeti tjelesni i crtanje u početku su bili neobvezni a od 1910. obvezni. Od te školske godine 1910./1911. ti su nastavni predmeti uvedeni u prve razrede kao obvezni, i utemeljena je nadzorna služba, mi bi danas kazali stručni prosvjetni inspektori i savjetnici. Prvi koji je imenovan za crtanje bio je Eduard Brechler, a od sljedeće godine imenovan je Bruno Bersa pl. Leidenthalski, dotadašnji profesor zadarske realke. Za tjelesni odgoj prvi je stručni nadzornik bio dr. Josip Tominšek, dotadašnji ravnatelj mariborske gimnazije. Na mjestu ravnatelja nalijedio ga je Emilijan Lilek, svojedobno profesor i v.d. ravnatelj hrvatske gimnazije. Hrvatska je gimnazija imala vrlo kvalitetan pjevački zbor koji je često nastupao na raznim dobrotvornim priredbama u organizaciji Hrvatske čitaonice i Hrvatskog Sokola, a većina je članova bila i u Hrvatskom pjevačkom i glazbenom društvu Zoranić. Zanimljivo je spomenuti kako je dječacima bilo zabranjeno sudjelovanje u radu Hrvatskog Sokola, pa su nastupali vrlo često s krivim podacima o godini starosti. Dobrotvorne priredbe održavali su i likovno nadareni učenici te su u nekoliko navrata organizirali prodajne izložbe u korist Dobrotvornog društva za pripomoć siromašnih đaka hrvatskih škola u Zadru, o čemu su redovito izvještavale zadarske novine Narodni list i Hrvatska Kruna. Te su novine kao i talijanaški Il Dalmata redovito izvještavale i o ponašanju zadarskih gimnazijalaca izvan škole dajući im vrlo često političko obilježje. Naime, izvještavali su o čestim sukobima i tučnjavama između đaka hrvatske i talijanske gimnazije, a svaka je novina za izgred optuživala drugu stranu. Disciplina u samoj gimnaziji bila je vrlo stroga, a isto tako i obrazovni kriterij. Hrvatska je gimnazija bila na glasu kao vrlo stroga ali i uspješna škola, čemu svjedoče uspjesi njihovih učenika u kasnijem djelovanju, bez obzira kojim su se zvanjem bavili.
Način ocjenjivanja bio je sljedeći: odlično (1), pohvalno (2), povoljno (3), dostatno (4), nedostatno (5) i posve nedostatno (6). Učenik koji je imao bar jednu ocjenu posve nedostatno ili više od polovice ocjena nedostatno, opći uspjeh bio mu je ocijenjen III. redom, danas je to nedovoljan uspjeh, odnosno ponavljanje godine. Postojale su dvije kategorije II. reda, prva kojom se ponavljalo razred ako je učenik imao dvije ili više ocjena, ali manje od pola, nedostatno. Samo jedna ocjena nedostatno povlačila je II. red uz mogućnost popravnoog ispita. Učenici koji nisu imali negativne ocjene, nedostatno i posve nedostatno, prolazili su s općim uspjehom I. reda. Opći uspjeh I. reda s odlikom, imali su učenici koji su imali više ocjena odlično negoli ocjena pohvalno. Odlukom Pokrajinskog školskog vijeća od 3. ožujka 1919. ovaj je sustav zamijenjen novim, gdje su ocjene bile: 10 i 9 kao vrlo dobro, 8 i 7 dobro, 6 je bilo dovoljno, a 5 do 0 bile su nedovoljno ocjene. Dvadesetak dana kasnije isto je vijeće donijelo odluku kojom se mijenjaju i propisi i kod ispita zrelosti odnosno matura. Učenici koji su imali ocjene 7 do 10 u nekom nastavnom predmetu bili su oslobođeni pismenog i usmenog ispita iz toga predmeta. Ocjenjivanje se vršilo tijekom cijele školske godine i bilježilo se svakih 15 dana i dakako učenici su dobivali izvješća. Roditelji ili skrbnici izvješćivani su svakih mjesec dana, pismeno ukoliko je bilo negativnih ocjena ili kakvih kazni. Postojali su i skupni roditeljski sastanci gdje su održavana prigodna predavanja, u pravilu dva puta godišnje.
Premda u svome nazivu Hrvatska gimnazija nije imala naznaku muška ona je to u osnovi bila do školske godine 1910./1911. kada su primljene prve hospitantice i to prema omjeru 5:100, a taj se odnos mogao prekoračiti za rata, nakon kojeg je u potpunosti ukinut te je ta gimnazija postala u stvari mješovita. Godine 1917. pokrenuta je inicijativa osnivanja ženske realne gimnazije u Zadru, već je bio i imenovan budući ravnatelj Silvije Alfirević, profesor na hrvatskoj gimnaziji. Neke su zadarske i splitske novine 1918. objavile vijest kako je u Zadru otvorena i ta gimnazija, što nije točno, jer se ta ideja nije nikada ostvarila. Profesorski kadar bio je na visokoj razini, čemu svjedoče brojni podaci među kojima možemo izdvojiti njihovo sudjelovanje u pisanju udžbenika, kulturnoj i javnoj djelatnosti ili u njihovom izboru za obnašanje visokih dužnosti u crkvenom ili u svjetovnom životu. Ovdje naglasimo onu pedagoško-didaktičku dimenziju profesora gimnazije s hrvatskim nastavnim jezikom. Udžbenike po kojima su učili i zadarski gimnazijalci pisali su Marcel Kušar, Marin Rabadan, Šimun Urlić, Emilijan Lilek, Ivan Juras, Juraj Božičević, Juraj Gasperini i drugi. Mnogi su kasnije postali ravnatelji srednjih škola u drugim sredinama, kao Petar Macanović, Silvije Alfirević, Emilijan Lilek, Ilija Maričić, Ljubomir Nardini, Josip Piasevoli itd., ili su postali sveučilišni profesori kao Marin Katalinić, Marijan Stojković, Petar Karlić, Ivan Šarić i brojni drugi. Postoji uzrečica, dobar je onaj učitelj kojeg učenik premaši i bude bolji, a da je to doista tako potvdili su zadarski gimnazijalci ne samo u tom prvom razdoblju do 1921. već tijekom svih godina od osnutka do danas.
U stoljetnoj borbi za hrvatski jezik i misao zadarska je gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom jamačno jedan od ponajboljih primjera kako je ta borba bila vrlo teška i mukotrpna. Slomom Austro-Ugarske Monarhije porasla su nacionalna trvenja u Zadru između Hrvata, Talijana i odnarođenih Hrvata. Tajne klauzule Londonskog ugovora 1915. i Rapallski ugovor 1920. imali su za posljedicu pripajanje Zadra Kraljevini Italiji i povećano proganjanje Hrvata, a među inim i ugasnuće, tj. zabranu rada Hrvatske gimnazije u lipnju 1921. godine. Zadarski su Hrvati školovanje na svom hrvatskom jeziku morali nastaviti u nekim drugim sredinama. Većina je svoje daljnje školovanje nastavila u Šibeniku.
| Prva generacija maturana hrvatske gimnazije š.g. 1904./1905.
|| Maturanti hrvatske gimnazije š.g. 1911./1912.
|
| Maturanti hrvatske gimnazije š.g. 1918./1919.
|| Maturanti hrvatske gimnazije š.g. 1920./1921.
|
PROFESORI
|Silvije Alfirević
||Josip Barić
||Milan Begović
||Pavao Butorac
|
|Juraj Carić
||Milutin Cihlar
||Niko Dežulović
||Mate Garković
|
|Marko Granić
||Ljubomir Maštrović
||Stjepan Ratković
||Mate Tentor
|

Question: how many people were killed on the day of the blood elections

Question: what was the world's first film company

Question: who founded the german caritas

Question: on what date were blood elections held

Question: where were blood elections held on may 22, 1897

Question: what was the official language of the vienna government in 1921

Question: where was pate cinema located

Question: where did the training begin

gimnaziji u Zadru , glavnom gradu carske pokrajine Dalmacije . Gimnazija Vladimira Nazora , Zadar Gimnazija s hrvatskim nastavnim

Events on May 22 – Blood elections took place in the Bošnjaci ( or Blood bošnjaci elections ) , when on the day of the elections for the Sabor of the Kingdom of Croatia and Slavonia , eight people from the anti - Croatian regime were killed .

October 3 – The training began in the newly established Croatian gymnasium in Zadra , the capital of the Imperial province of Dalmatia . Gimnazija Vladimira Nazora , Zadar Gimnazija with Croatian teaching language in 1897 .

October 20 , 1921 – The Vienna government decided to introduce the Spanish as the official language instead of the Italian ( the decision itself was not fully implemented ) .

November 9 – Lorenz Werthmann founded the German Caritas .

Deutsche Caritasverband , the first Caritas organization in the world .

On December 28 , Charles and Emile Path founded Pate Cinema in Paris , the world ’s first film company .

Events on May 22 – Blood elections took place in the Bošnjaci (or Blood bošnjaci elections), when on the day of the elections for the Sabor of the Kingdom of Croatia and Slavonia, eight people from the anti-Croatian regime were killed. October 3 – The training began in the newly established Croatian gymnasium in Zadra, the capital of the Imperial province of Dalmatia.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gimnazija with Croatian teaching language in 1897. October 20, 1921 – The Vienna government decided to introduce the Spanish as the official language instead of the Italian (the decision itself was not fully implemented). November 9 – Lorenz Werthmann founded the German Caritas. Deutsche Caritasverband, the first Caritas organization in the world. On December 28, Charles and Emile Path founded Pate Cinema in Paris, the world’s first film company.


Događaji
 6. travnja – S 311 sudionika iz 13 zemalja počele su u Ateni prve Olimpijske igre novog doba. Inicijator (otac modernog olimpizma) je francuski baron Pierre de Coubertin, koji je oživljavanjem antičkog ideala natjecanja želio dati prinos razumijevanju naroda
 18. kolovoza – U Connstattu je Daimler-Motoren-Gesellschaft izazvao senzaciju, predstavivši prvo motorno teretno vozilo na svijetu. Vozač je još sjedio na otvorenom kao u kočiji.
 22. rujna – Bečka je vlada tek nakon 6 godina obznanila (u svezi s usvojenom saborskom odlukom od 6. studenoga 1890.) da se može u Zadru otvoriti nova gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom za školsku godinu 1897./1898.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom 1897. – 1921
 28. studenoga – Kao prvi grad u Europi Budimpešta je dobila podzemnu željeznicu. Nakon što je konjski omnibus zamijenjen električnim tramvajem, gradske su vlasti počele premještati prugu ispod zemlje kako bi odteretile gradske ulice od sve većeg prometa.
 Henri Becquerel – otkriće radioaktivnosti

 Rođenja
 14. siječnja – John Rodrigo dos Passos, američki književnik († 1970.)
 18. siječnja – Ville Ritola, finski atletičar († 1982.)
 10. ožujka – Anka Krizmanić – hrvatska slikarica i grafičarka († 1987.)
 8. travnja – Ljubica Oblak-Strozzi, hrvatska pjevačica († 1981.)
 16. travnja – Tristan Tzara, rumunjski književnik († 1963.)
 21. travnja – Ante Šercer, hrvatski liječnik († 1968.)
 30. svibnja – Howard Hawks – američki filmski redatelj († 1977.)
 15. srpnja – Alfred Albini, hrvatski arhitekt († 1978.)
 18. srpnja – Kamilo Horvatin, hrvatski političar († 1938.)
 7. kolovoza – Imre Nagy, mađarski političar († 1958.)
 15. kolovoza – Gerty Theresa Cori, američka biokemičarka, nobelovka († 1957.)
 24. rujna – F. Scott Fitzgerald, američki književnik († 1940.)
 8. listopada – Julien Duvivier, francuski filmski redatelj († 1967.)
 26. listopada – Bela Krleža, hrvatska kazališna glumica († 1981.)
 27. listopada – Margareta Petrovna Forman, balerina, pedagoginja, koreografkinja i redateljica († 1970.)
 1. studenoga – Karel Šejna, češki dirigent i kontrabasist († 1982.)
 10. studenoga – Vladimir Vranić, hrvatski matematičar († 1976.)
 17. studenoga – Lav Vigotski, ruski psiholog († 1934.)
 5. prosinca – Carl Ferdinand Cori, američki biokemičar, nobelovac († 1984.)
 16. prosinca – Ivan Merz, hrvatski blaženik († 1928.)

 Smrti
 3. siječnja – Miho Klaić, hrvatski političar (* 1829.)
 18. siječnja – Paul Verlaine, francuski pjesnik (* 1844.)
 28. veljače – Ante Starčević, hrvatski političar (* 1823.)
 13. lipnja – Matija Mrazović, odvjetnik, političar i publicist
 1. srpnja – Harriet Beecher Stowe, američka književnica
 16. srpnja – Edmond Goncourt, francuski romanopisac (* 1822.)
 1. kolovoza – William Robert Grove, velški sudac i fizičar (* 1811.)
 11. listopada – Anton Bruckner, austrijski orguljaš i skladatelj (* 1824.)
 19. listopada – Šime Ljubić, hrvatski arheolog, povjesničar i biograf (* 1822.)
 10. prosinca – Alfred Nobel, švedski kemičar, pronalazač, filantrop, mirotvorac, kozmopolit i industrijalac (* 1833.)

 Izvori

 Vanjske poveznice

Question: how many people participated in the first new age olympics

Question: where did the first new age olympics take place

Question: how many countries participated in the first new age olympics

Question: who was the initiator of the modern olympics

Question: what company presented the world's first motor truck

Daimler - Motoren - Gesellschaft izazvao

Question: on what date did coubertin present the world's first motor truck

Question: where was the world's first motor truck presented

The events of April 6 – With 311 participants from 13 countries , the first New Age Olympics began in Athens .

The initiator ( the father of modern Olympics ) is the French baron Pierre de Coubertin , who by reviving the ancient ideal of the competition wanted to give a contribution to the understanding of the people on August 18 – In Connstat , Daimler - Motoren - Gesellschaft caused sensation , presenting the world ’s first motor truck .

The events of April 6 – With 311 participants from 13 countries, the first New Age Olympics began in Athens. The initiator (the father of modern Olympics) is the French baron Pierre de Coubertin, who by reviving the ancient ideal of the competition wanted to give a contribution to the understanding of the people on August 18 – In Connstat, Daimler-Motoren-Gesellschaft caused sensation, presenting the world’s first motor truck.


Događaji
 Osnovan L’Automobile Club de France, prvi automobilistički klub na svijetu.Hrvatska enciklopedija automobilizam, LZ Miroslav Krleža (pristupljeno 10. lipnja 2017.)
 26. ožujka - U listu Gazeta Polska objavljen prvi izvadak Quo Vadisa Henryka Sienkiewicza koji će izlaziti u nastavcima do kraja veljače 1896. Welsh, David J., 1964. Serialization and structure in the novels of Henryk Sienkiewicz The Polish Review, sv. 9, br. 3, str. 53.
 14. travnja – Ljubljanu je pogodio potres magnitude 6,1 MW
 14. listopada – car Franjo Josip I. svečano otvorio novu zgradu Hrvatskog narodnog kazališta u Zagrebu.
 Wilhelm Röntgen – otkriće x-zraka koje prodiru kroz tkivo
 u Đurđenovcu se osniva pilana i radi pod imenom Neuschloß, Schmidt und Marchetti, 1921. postaje Našička d.d., od 1950. tvrtka se naziva "Drvno industrijsko poduzeće Đurđenovac" (DIP "Đurđenovac"). 1960. "DIP Đurđenovac" je proglašen kombinatom i otada nosi naziv "Drvno industrijski kombinat Đurđenovac" (DIK "Đurđenovac").

 Rođenja
 Siječanj – ožujak
 1. veljače – John Ford, američki redatelj († 1973.)
 6. veljače – George Herman "Babe" Ruth, američki igrač baseballa i nacionalna ikona SAD († 1948.)
 8. veljače – Dragan Plamenac, hrvatski muzikolog i skladatelj († 1983.)
 8. veljače – Hallam Cooley, američki glumac († 1971.)
 17. veljače – Slavko Ježić, hrvatski književnik, književni povjesničar i prevoditelj († 1969.)
 21. veljače – Henrik Dam, danski biokemičar, nobelovac († 1976.)
 26. veljače – Josip Pavičić, hrvatski književnik († 1963.)
 10. ožujka – Stjepan Gomboš, hrvatski arhitekt († 1975.)
 25. ožujka – Đuro Tiljak, hrvatski slikar († 1965.)
 28. ožujka – Ignjat Job, hrvatski slikar († 1936.)

 Travanj – lipanj
 6. svibnja – Rudolph Valentino, američki filmski glumac († 1926.)
 8. svibnja – Fulton John Sheen, američki nadbiskup, blaženik († 1979.)
 24. svibnja – Ivan Kos, slovenski slikar († 1981.)
 6. lipnja – George Herman Ruth, američki igrač bejzbola († 1948.)
 10. lipnja – Hattie McDaniel, američka glumica († 1952.)

 Srpanj – rujan
 10. srpnja – Pavel Suhoj, bjeloruski konstruktor aviona († 1975.)
 18. rujna – Ivo Tijardović, hrvatski skladatelj, literat i slikar († 1976.)

 Listopad – prosinac
 3. listopada – Sergej Aleksandrovič Jesenjin, ruski pjesnik († 1925.)
 4. listopada – Buster Keaton, američki redatelj i glumac († 1966.)
 11. listopada – Jakov Gotovac, operni dirigent (Zagreb) i skladatelj († 1982.)
 25. listopada – Ante Ercegović, hrvatski biolog, svećenik i oceanolog († 1969.)
 30. listopada – Gerhard Domagk, njemački liječnik, nobelovac († 1964.)
 16. studenog – Paul Hindemith, njemački skladatelj († 1963.)
 17. studenog – Mihail Bahtin, ruski filozof i teoretičar književnosti († 1975.)

 Smrti
 Siječanj – ožujak
 28. siječnja – José Julian Marti – kubanski pjesnik (* 1853.)

 Travanj – lipanj
 21. svibnja – Franz von Suppè, austrijski skladatelj (* 1819.)

 Srpanj – rujan
 5. kolovoza – Friedrich Engels, njemački sociolog, filozof i revolucionar (* 1820.)
 28. rujna – Louis Pasteur, francuski kemičar i biolog (* 1822.)

 Listopad – prosinac
 27. listopada – Alexandre Dumas (sin), francuski književnik (* 1824.)
 28. listopada – Ivan Filipović, hrvatski pedagog i književnik (* 1823.)
 30. studenog – Bogoslav Šulek, hrvatski jezikoslovac (* 1816.)
Izvori

 Vanjske poveznice

26th March

Welsh, David J., 1964.

automobilizam, športska grana koja obuhvaća natjecanja u automobilima različitih klasa (trkački, športski, turistički i prototipovi) i kategorija prema radnom obujmu motora. Natjecanja u automobilizmu obuhvaćaju brzinske utrke i ocjensku vožnju. U brzinskim utrkama razlikuju se trkališne, cestovne, brdske i rekordne utrke. Ocjenske vožnje mogu biti: (1) ocjensko-terenska natjecanja u snalažljivosti vozača na nepoznatu terenu, s utvrđenim vremenom prolaska kroz kontrolna mjesta; (2) ekonomsko-tehnička natjecanja u kojima je odsudna što manja potrošnja goriva, a ona mogu biti vremenska (vozači određene dionice prelaze u strogo propisanu vremenu), u zvjezdastoj vožnji (natjecatelji startaju iz različitih mjesta i stižu na zajednički cilj, prelazeći utvrđene dionice u određenom vremenu) i neprekidna (non-stop) natjecanja izdržljivosti na dugim stazama; (3) natjecanja turističkog značaja u kojima natjecatelji kreću iz različitih mjesta i stižu na zajednički cilj; (4) reli natjecanja na dugim stazama u više etapa, sa startom iz različitih mjesta uz ispunjavanje određenih zadataka.
Prva automobilistička utrka u svijetu održana je 1894. na cesti Pariz–Rouen. Prvi automobilistički klub, L’Automobile Club de France, utemeljen je 1895. Međunarodni savez automobilskih klubova (Association Internationale des Automobiles Clubs Reconnus, AIACR), osnovan 1904. u Parizu, uveo je 1924. službenu podjelu automobila na klase. AIACR je 1946. promijenio naziv u FIA (Fédération Internationale de l’Automobile). Od 1950. održavaju se svakogodišnja natjecanja profesionalnih vozača formule 1 za prvenstvo svijeta. Pobjeđuje vozač koji skupi najveći broj bodova na utrkama za Veliku nagradu (Grand Prix) u više zemalja. Prvi pobjednik bio je Talijan G. Farina, a najviše naslova ostvario je Argentinac J. M. Fangio (1951., 1954–57).
Prvi automobil u Hrvatsku, u Vinicu kraj Varaždina, dovezao je 1898. grof Marko Bombelles, a zagrebačkim se ulicama prvi provozao Ferdinand Budicki početkom travnja 1901. Potkraj 1901. prvi automobili pojavili su se i na ulicama Zadra. U travnju 1902. priređena je automobilistička utrka na relaciji Nica–Opatija. Prvi hrvatski automobilni klub utemeljen je 25. IV. 1906. u Zagrebu »da bude društveno, strukovno i znanstveno stjecište za širenje i unapređivanje automobilnoga športa u Hrvatskoj«. Auto-club Spalato u Splitu osnovan je 1907. Prvi ispit za dobivanje vozačke dozvole održan je 28. srpnja 1910. u Zagrebu, a već 4. kolovoza dodijeljena je prva vozačka dozvola F. Budickomu. Sekcija za automobilizam pri Hrvatskome športskom savezu osnovana je 13. VI. 1912., pa se taj datum smatra početkom djelovanja strukovnoga saveza te športske grane. Prva automobilistička utrka za Prvenstvo Hrvatske i Slavonije održana je 8. IX. 1912. na relaciji Zagreb–Varaždin–Zagreb. Hrvatski automobilni list, kao prvo stručno glasilo, izašao je u siječnju 1914. Prva natjecanja na trkalištu održavaju se u Črnomercu u Zagrebu od 1921. Od 1924. u Hrvatskoj djeluje zagrebačka sekcija Automobilskoga kluba Kraljevine SHS. Prva međunarodna automobilistička utrka održana je 1926. i 1927. oko Plešivice sa startom i ciljem u Samoboru. Nakon 1945. ujedinjen je rad automobilističkih i motociklističkih klubova, pa je 1948. osnovan Auto-moto savez Hrvatske. Najveće automobilističko natjecanje, Velika nagrada Jadrana, održavala se 1946–77. na stazi Preluk u Opatiji. Najveća kružna staza u nas izgrađena je 1978. na Grobničkom polju kraj Rijeke. Trkalište Glavica kraj Požege uređeno je 1975. Hrvatski auto i moto športski savez osnovan je 5. X. 1991., a član je organizacije FIA od 1992. Nakon razdvajanja automobilističkog i karting saveza od motociklističkoga saveza, u Zagrebu je 1997. osnovan Hrvatski auto i karting savez. Od sredine 1990-ih postignuti su značajni domaći i inozemni rezultati. Pored brojnih pobjeda na prvenstvima Hrvatske u brdskim utrkama i utrkama na kružnim stazama, Niko Pulić osvojio je prvo mjesto u Brdskom prvenstvu Europe četiri godine zaredom (1999, 2000, 2001, 2002) te u istoj disciplini ponovno 2007.
Citiranje:
automobilizam. Hrvatska enciklopedija, mrežno izdanje.
Leksikografski zavod Miroslav Krleža, 2021. Pristupljeno 11. 10. 2022. <http://www.enciklopedija.hr/Natuknica.aspx?ID=4752>.

Question: what was the name of the world's first automotive club

26th March

Welsh, David J., 1964.

Question: in what year was quo vadis henry sienkiewicz born

26th March

Welsh, David J., 1964.

Question: who was the first person quoted in the gazeta polska newspaper

26th March

Welsh, David J., 1964.

Question: which newspaper published the first quotes of quo vadis henry sienk

26th March

Welsh, David J., 1964.

Question: what newspaper published the first quotes of quo vadis henry sienk

26th March

Welsh, David J., 1964.

Question: on what date were the first quotes of quo vadis henry sien

26th March

Welsh, David J., 1964.

Question: who published the first quotes of quo vadis henry sienkiewicz

26th March

Welsh, David J., 1964.

Events Founded by L’Automobile Club de France , the world ’s first automotive club . Croatian Encyclopedia of Automotive , LZ Miroslav Krleža ( accessed June 10 , 2017 )

- The Gazeta Polska newspaper published the first quotes of Quo Vadis Henry Sienkiewicz , which will be published in the subtitles until the end of February 1896 .

Events Founded by L’Automobile Club de France, the world’s first automotive club.Croatian Encyclopedia of Automotive, LZ Miroslav Krleža (accessed June 10, 2017) 26th March - The Gazeta Polska newspaper published the first quotes of Quo Vadis Henry Sienkiewicz, which will be published in the subtitles until the end of February 1896. Welsh, David J., 1964.

Welsh, David J., 1964.

The .

Question: when was welsh, david j. published

Welsh, David J., 1964.

The .

Question: where was henryk sienkiewicz published

Welsh, David J., 1964.

The .

Question: which polish author wrote a series of novels in 1895

Welsh, David J., 1964.

The .

Question: what was the main theme of henryk sienkiewicz's novels

Welsh, David J., 1964.

The .

Question: what nationality was henryk sienkiewicz

Welsh, David J., 1964.

The .

Question: what was the name of the polish author whose novels were serialized in the polish

Welsh, David J., 1964.

The .

Question: what is the structure of henryk sienkiewicz's novels known as

Welsh, David J., 1964.

The .

Question: in which publication was henryk sienkiewicz's 1895 novel published

Welsh, David J., 1964.

The .

Serialization and structure in the novels of Henryk Sienkiewicz The Polish Review , pp . 9 , pp . 3 , pp . 53

Welsh, David J., 1964. Serialization and structure in the novels of Henryk Sienkiewicz The Polish Review, pp. 9, pp. 3, pp. 53 The .

Question: what was the magnitude of the earthquake that hit ljubljana

Question: where did an earthquake hit on october 14, 1895

where did an earthquake hit on october 14, 1895

Question: who discovered the x-ray that penetrates through tissue

Question: when was the x-ray discovery made

Question: on what date did an earthquake hit ljubljana

on what date did an earthquake hit ljubljana

Question: where is the croatian national theatre located

where is the croatian national theatre located

Question: Wilhelm röntgen works under what name

April 14 – A magnitude of 6.1 MW earthquake hit Ljubljana on October 14 – Tsar Franjo Josip I. solemnly opened a new building of the Croatian National Theatre in Zagreb .

Wilhelm Röntgen – the discovery of the X - ray that penetrates through the tissue in Đurdenovec is founded by a pylana and works under the name Neuschloß , Schmidt und Marchetti , 1921 .

April 14 – A magnitude of 6.1 MW earthquake hit Ljubljana on October 14 – Tsar Franjo Josip I. solemnly opened a new building of the Croatian National Theatre in Zagreb. Wilhelm Röntgen – the discovery of the X-ray that penetrates through the tissue in Đurdenovec is founded by a pylana and works under the name Neuschloß, Schmidt und Marchetti, 1921.


Događaji
Održana prvi put u povijesti međunarodna automobilistička utrka. Održana je na relaciji Pariz – Rouen.Hrvatska enciklopedija automobilizam, LZ Miroslav Krleža (pristupljeno 10. lipnja 2017.)

 Rođenja
 Siječanj – ožujak
 7. siječnja – Sveti Maksimilijan Kolbe, katolički svetac († 1941.)
 2. ožujka – Aleksandar Oparin, ruski biokemičar († 1980.)
 15. ožujka – Vilmos Aba-Novák, mađarski slikar i grafičar. († 1941.)
 30. ožujka – Sergej Vladimirovič Iljušin, ruski general i konstruktor aviona († 1977.)

 Travanj – lipanj
 8. travnja – Ulderiko Donadini, hrvatski književnik († 1923.)
 15. travnja – Bessie Smith, američka jazz pjevačica († 1937.)
 16. travnja – Anatolij Rjabov, erzjanski jezikoslovac († 1938.)
 26. travnja – Rudolf Hess, nacistički dužnosnik († 1987.)
 23. travnja – Frank Borzage, američki glumac († 1962.)
 23. lipnja – Edvard VIII., engleski kralj, vojvoda od Windsora

 Srpanj – rujan
 1. srpnja – Isak Babel, ruski književnik († 1940.)
 2. srpnja – André Kertész, mađarski fotograf († 1985.)
 17. srpnja – Georges Lemaître, belgijski svećenik i znanstvenik († 1966.)
 25. srpnja – Gavrilo Princip, srpski atentator († 1918.)
 25. srpnja – Walter Brennan, američki glumac († 1974.)
 26. srpnja – Aldous Leonard Huxley, engleski književnik († 1963.)
 10. kolovoza – Lorenz Karall, hrvatski odvjetnik i političar († 1965.)
 22. kolovoza – Antun Barac, hrvatski povjesničar († 1955.)
 2. rujna – Joseph Roth, austrijski književnik († 1939.)
 12. rujna – Dubravko Dujšin, hrvatski glumac († 1947.)
 15. rujna – Artur Dubravčić, hrvatski nogometaš († 1969.)

 Listopad – prosinac

 Smrti
 Siječanj – ožujak
 1. siječnja – Heinrich Rudolf Hertz, njemački fizičar (* 1857.)
 13. veljače – Franjo Rački, hrvatski povjesničar i političar (* 1828.)

 Travanj – lipanj
 13. travnja – Nikolaj Ge, ruski slikar (* 1831.)
 14. travnja – Franziska Lechner, njemačka redovnica (* 1833.)

 Izvori

 Vanjske poveznice

It is the first time in the history of the international motorcycle race.

Question: in 1894, what was the first time in the history of

Question: in 1894, the first time in history in the history of what event was it

Question: 1894 was the first time in history in the history of what

Question: what is the first time in the history of the international motorcycle race

Question: what was the significance of this race

Question: what was the first time in the history of the motorcycle race

Question: 1894 was the first time in the history of what race

Question: in 1894, the first time in history in the history of what race was it

It is the first time in the history of the international motorcycle race .


Događaji
 osnovani su Čakovečki mlinovi, hrvatska tvrtka za proizvodnju i promet prehrambenim proizvodimahttp://www.cak-mlinovi.hr/index.php?what=aktualnosti&id=73
 u Pivovari Daruvar počinje se proizvoditi Staročeško pivohttp://www.starocesko.com/etikete.php

 Rođenja
Siječanj – ožujak
 28. siječnja – Aleksa Benigar, slovensko-hrvatski svećenik († 1988.)

Travanj – lipanj
 16. travnja – Ante Antić, hrvatski franjevački svećenik († 1965.)
 29. travnja – Harold Clayton Urey, američki kemičar († 1981.)
 8. svibnja – Ivo Pevalek, hrvatski botaničar († 1967.)
 28. svibnja – Mina Witkojc, donjolužička pjesnikinja  († 1975.)
 21. lipnja – Lav Mirski, hrvatski dirignet († 1968.)
 30. lipnja – Walter Ulbricht, njemački političar i državnik († 1973.)

Srpanj – rujan
 7. srpnja – Miroslav Krleža, (hrvatski književnik († 1981.)
 19. srpnja – Vladimir Vladimirovič Majakovski, ruski književnik († 1930.)
 7. kolovoza – Vlaho Paljetak, hrvatski šansonijer i skladatelj († 1944.)
 17. kolovoza – Mae West, američka filmska glumica († 1980.)
 16. rujna – Albert Szent-Györgyi, mađarski znanstvenik, nobelovac († 1986.)

Listopad – prosinac
 18. listopada – George Ohsawa, japanski filozof i makrobiotičar († 1966.)
 22. listopada – Ernst Öpik, estonski astronom i astrofizičar (* 1985.)
 3. studenog – Edward Adelbert Doisy, američki biokemičar, nobelovac († 1986.)
 8. studenog – Martin Matošević, hrvatski glumac († 1967.)
 25. studenog – Jula Ivanišević, hrvatska katolička redovnica, mučenica i blaženica († 1941.)
 4. prosinca – August Cesarec, hrvatski književnik († 1941.)
 7. prosinca – Fay Bainter, američka filmska glumica († 1968.)

 Nepoznat datum rođenja
 Chaim Soutine, bjelorusko-židovski slikar († 1943.)

 Smrti
Siječanj – ožujak
 17. siječnja – Rutherford B. Hayes, 19. predsjednik SAD-a (* 1822.)
 17. ožujka – Ljudevit Vukotinović, hrvatski književnik i znanstvenik (* 1813.)

Travanj – lipanj
 4. svibnja – Mirko Bogović, hrvatski književnik (* 1816.)
 19. svibnja – Đuro Pilar, hrvatski geolog (* 1846.)

Srpanj – rujan
 23. srpnja – Ivan Berlaković, gradišćanskohrvatski pisac i svećenik (* 1838.)

Listopad – prosinac
 6. studenog – Petar Iljič Čajkovski, ruski skladatelj (* 1840.)
Izvori

 Vanjske poveznice

Events founded by Chakovečki mlinovi, the Croatian company for the production and trade of food products in Pivovari Daruvar begins to produce Ancient Beer

U Čakovečkim mlinovima najveći naglasak stavljamo na vrhunsku kvalitetu naših proizvoda. Sve je podređeno osiguranju najvišeg stupnja kvalitete - od prvoklasnih sirovina, korištenja najmodernijih tehnologijama specijalnih receptura i našeg predanog rada. Zato su naši proizvodi tako dobri.
Da bismo pružili najbolje iskustvo, koristimo tehnologije poput kolačića za čuvanje i/ili pristup informacijama o uređaju. Suglasnost s ovim tehnologijama će nam omogućiti da obrađujemo podatke kao što su ponašanje pri pregledavanju ili jedinstveni ID-ovi na ovoj web stranici. Nepristanak ili povlačenje suglasnosti može negativno utjecati na određene karakteristike i funkcije.
Funkcionalni
Uvijek aktivni
Tehničko skladištenje ili pristup je striktno neophodan za legitimnu svrhu omogućavanja korištenja određene usluge koju izričito traži pretplatnik ili korisnik, ili u jedinu svrhu izvršenja prijenosa komunikacije preko elektronske komunikacijske mreže.
Postavke
Tehničko skladištenje ili pristup su neophodni za legitimnu svrhu čuvanja podešavanja koje ne traži pretplatnik ili korisnik.
Statistika
Tehničko skladište ili pristup koji se koristi isključivo u statističke svrhe.Tehničko skladište ili pristup koji se koristi isključivo u anonimne statističke svrhe. Bez sudskog naloga, dobrovoljne suglasnosti od strane vašeg dobavljača internet usluge ili dodatnih zapisa treće strane, informacije sačuvane ili preuzete samo za ovu svrhu obično se ne mogu koristiti za vašu identifikaciju.
Marketing
Tehničko skladište ili pristup su potrebni za kreiranje korisničkih profila za slanje reklama ili za praćenje korisnika na web stranici ili na nekoliko web stranica u slične marketinške svrhe.

Question: who founded the ancient beer company in pivovari daruvar

mlinovi , hrvatska tvrtka za proizvodnju i promet prehrambenim proizvodima u Pivovari Daruvar

Question: what nationality was the company founded by chakovečki mlinovi

Question: where was ancient beer first produced

Question: what type of products are produced in pivovari daruvar

Question: what type of beer does the company founded by chakovečki mlinovi

Question: what is the purpose of chakovečki mlinovi

Events founded by Chakovečki mlinovi , the Croatian company for the production and trade of food products in Pivovari Daruvar begins to produce Ancient Beer

Događaji osnovani su Čakovečki mlinovi, hrvatska tvrtka za proizvodnju i promet prehrambenim proizvodima u Pivovari Daruvar počinje se proizvoditi Staročeško pivo


Događaji
 8. listopada – otvorena zagrebačka uspinjača –  zaštićeni spomenik kulture i najkraća žičana željeznica namijenjena javnom prometu na svijetu.
 29. listopada – Na četvrtoj sjednici Dalmatinskog sabora zastupnik Miho Klaić predložio da se u zadarskoj gimnaziji umjesto talijanskog uvede hrvatski kao naukovni jezik.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom 1897. – 1921
 6. studenoga – Na 9. sjednici Dalmatinskog sabora raspravljalo se o prijedlogu zastupnika Mihe Klaića od 29. listopada 1890. o uvođenju hrvatskog kao naukovnog jezika u zadarskoj gimnaziji umjesto talijanskog; usvojen je s 33 glasa za, 1 protiv, 4 nisu glasovali.

 Rođenja
 Siječanj – ožujak
 9. siječnja – Karel Čapek, češki književnik († 1938.)
 20. siječnja – Vinko Žganec, jedan od najvećih hrvatskih melografa, muzikologa, zapisivača narodnih plesova, obreda i običaja († 1976.)
 10. veljače – Boris Leonidovič Pasternak, ruski književnik († 1960.)
 11. veljače – Stanko Bloudek, slovenski avio-konstruktor i sportski djelatnik († 1959.)
 25. ožujka – Vladimir Šuput, nogometaš i sportski djelatnik († 1955.)

 Travanj – lipanj
 26. travnja – Mykola Zerov, ukrajinski pjesnik († 1937.)
 12. lipnja – Egon Schiele, austrijski slikar i grafičar († 1918.)
 12. lipnja – Ivo Badalić, hrvatski glumac i redatelj († 1937.)
 14. lipnja – Ljubo Babić, hrvatski slikar, povjesničar umjetnosti i likovni pedagog († 1974.)
 23. lipnja – Sofija Tajber, poljska katolička redovnica († 1963.)
 24. lipnja – Ivo Parać, hrvatski skladatelj i zborovođa († 1954.)

 Srpanj – rujan
 14. srpnja – Ossip Zadkine, francuski kipar († 1967.)
 25. srpnja – Dorothy Bernard, američka glumica († 1955.)
 5. kolovoza – Naum Gabo, ruski kipar († 1977.)
 2. rujna – Ellsworth Paine Killip, američki botaničar († 1968.)
 15. rujna – Agatha Christie, engleska književnica († 1976.)

 Listopad – prosinac
 2. listopada – Groucho Marx, američki glumac († 1977.)
 14. listopada – Dwight D. Eisenhower, američki general, političar i predsjednik SAD-a († 1969.)
 16. listopada – Sveta Marija Goretti, talijanska svetica († 1902.)
 23. studenog – El Lissitzky, ruski slikar i arhitekt († 1941.)
 11. prosinca – Carlos Gardel, argentinski pjevač († 1935.)
 21. prosinca – Hermann Joseph Muller, američki genetičar, nobelovac († 1967.)
 24. prosinca – Božidar Adžija, hrvatski političar i publicist († 1941.)

 Nepoznat datum rođenja
 Agata Truhelka, hrvatska književnica († 1980.)

 Smrti
 Siječanj – ožujak
 30. ožujka – Luka Liengitz, austrijska redovnica (* 1861.)

 Travanj – lipanj

 Srpanj – rujan
 15. srpnja – Gottfried Keller, švicarski književnik (* 1819.)
 18. srpnja –  Aleksandr Andrejevič fon Bunge – ruski botaničar, orijentalist, sinolog, istraživač i liječnik  (* 1803.)
 29. srpnja – Vincent van Gogh, nizozemsko-flamanski slikar (* 1853.)
 4. kolovoza – Ivan Mažuranić, hrvatski pjesnik, jezikoslovac i političar (* 1814.)
 11. kolovoza – John Henry Newman, engleski kardinal (* 1801.)

 Listopad – prosinac
 3. listopada – Joseph Hergenröther, njemački kardinal (* 1824.)
 26. listopada – Carlo Collodi, talijanski književnik (* 1826.)
 26. prosinca – Heinrich Schliemann, njemački istraživač (* 1822.)

 Izvori

 Vanjske poveznice

Question: what language did the dalmatian council propose that croatian be used as

Question: on what date was the open zagrebska uspinjača

Question: how many votes were cast for the proposal of the deputy miho klai

Question: when was the gymnasium vladimir nazor established

Question: who proposed that croatian be used as a scientific language

Question: what is the name of the protected monument of culture and the shortest wire railway intended for

Question: who was the deputy of the dalmatian council

Question: what language was proposed as a scientific language in the zadar gymnasium

The events of 8 October – the open Zagrebska uspinjača – a protected monument of culture and the shortest wire railway intended for public transport in the world .

October 29 – At the fourth meeting of the Dalmatian Council , deputy Miho Klaić proposed that in the Zadar Gymnasium instead of Italian , the Croatian language should be introduced as a scientific language . Gymnasium Vladimir Nazor , Zadar Gymnasium with the Croatian teaching language in 1897 .

– November 6 , 1921 – At the 9th session of the Dalmatian Council was discussed the proposal of the deputy Mihe Klaić of October 29 , 1890 on the introduction of Croatian as a scientific language in the Zadar Gymnasium instead of Italian ; it was adopted with 33 votes for , 1 against , 4 did not vote .

The events of 8 October – the open Zagrebska uspinjača – a protected monument of culture and the shortest wire railway intended for public transport in the world. October 29 – At the fourth meeting of the Dalmatian Council, deputy Miho Klaić proposed that in the Zadar Gymnasium instead of Italian, the Croatian language should be introduced as a scientific language.Gymnasium Vladimir Nazor, Zadar Gymnasium with the Croatian teaching language in 1897. – November 6, 1921 – At the 9th session of the Dalmatian Council was discussed the proposal of the deputy Mihe Klaić of October 29, 1890 on the introduction of Croatian as a scientific language in the Zadar Gymnasium instead of Italian; it was adopted with 33 votes for, 1 against, 4 did not vote.


Događaji
 utemeljena je Pamučna industrija Duga Resa (Mala hidroelektrana Pamučna industrija Duga Resa)http://www.hgk.hr/wp-content/files_mf/Karlovacka%20zupanija%20u%20rijeci%20i%20slici.pdf
 osnovano drvno-industrijsko poduzeće Belišće d. d.http://www.enciklopedija.hr/Natuknica.aspx?ID=6734
 8. lipnja – Na prijedlog Mihovila Pavlinovića Dalmatinski sabor donio odluku da se sa strankama razgovara na hrvatskom jeziku i da nikog se ne smije primiti u državnu službu ako uz talijanski jezik ne dokaže i poznavanje hrvatskoga jezika.Pavao Jerolimov: Na današnji dan. , Zadarski list, 8. lipnja
 Rođenja
 6. veljače – Stjepan Bojničić, hrvatski glumac († 1927.)
 13. ožujka – Đuro Basariček, hrvatski političar († 1928.)
 24. ožujka – Peter Joseph William Debye, nizozemski fizičar i kemičar, dobitnik Nobelove nagrade za kemiju († 1966.)
 4. travnja - Giacomo Alberione, talijanski svećenik i blaženik († 1971.)
 7. travnja – Bronisław Malinowski, britanci antropolog i etnolog poljskoga podrijetla († 1942.)
 12. travnja – Otto Fritz Meyerhof, njemački liječnik, nobelovac († 1951.)
 8. svibnja – Harry S. Truman, 33. predsjednik SAD-a († 1972.)
 28. svibnja – Edvard Beneš, čehoslovački političar († 1948.)
 12. srpnja – Amedeo Modigliani, talijanski slikar židovskog podrijetla († 1920.)
 3. kolovoza – Josias Braun-Blanquet,  švicarski botaničar († 1980.)
 11. listopada – Friedrich Bergius, njemački kemičar († 1949.)
 20. prosinca – Eduard Miloslavić, hrvatski znanstvenik († 1952.)
 Etienne Gilson, francuski filozof i povjesničar filozofije († 1978.)

 Smrti
 6. siječnja – Gregor Mendel, biolog
 14. siječnja – Philippe Suchard, švicarski slastičar i tvorničar čokolade (* 1797.)
 17. veljače – Sidonija Erdödy Rubido, hrvatska operna pjevačica (* 1819.)
 24. travnja – Marie Taglioni, švedska balerina (* 1804.)
 12. svibnja – Bedřich Smetana, češki skladatelj (* 1824.)
 16. svibnja – Ignac Kristijanović, hrvatski (kajkavski) književnik (* 1796.)

Izvori

 Vanjske poveznice

to this day.

Belišće d.d. (od 2015. DS Smith Belišće Croatia d.o.o.), poduzeće za proizvodnju papira i kartonske ambalaže. Nastalo na temeljima drvno-prerađivačke industrije koju je u Belišću 1884. pokrenula privatno obiteljsko poduzeće »S. H. Gutmann« (utemeljeno 1836. u Nagykanizsi); od 1918. ima sjedište u Belišću. Radi eksploatacije drva u istočnoj Slavoniji poduzeće je izgradilo mrežu uskotračnih željezničkih pruga. Proizvodi, osobito bačvarske dužice i drvo za brodogradnju od slavonskog hrasta lužnjaka, izvozili su se i u prekooceanske zemlje, međutim, neracionalna sječa ozbiljno je bila ugrozila slavonske hrastove šume. Tijekom velike svjetske gospodarske krize poduzeće nazaduje. Kao poduzeće židovskih vlasnika, podržavljeno 1941., a nakon II. svjetskog rata, ostavši u državnom (poslije u društvenom) vlasništvu, promijenilo je naziv u ŠIP Belišće, 1950. u DIP Belišće. U drugoj polovici XX. st. poduzeće se uz drvnu upješno orijentira i na metalnu i kemijsku industriju te se od 1958. zove Belišće, kombinat za kemijsku i mehaničku preradbu drveta i proizvodnju strojeva, a od 1978. Kombinat Belišće. Početkom 1993. organizirano je kao dioničko društvo »Belišće« koje s 2995 zaposlenih (1996) proizvodi polucelulozu, ambalažni papir, transportnu i komercijalnu ambalažu od valovitoga kartona, spiralne cijevi i ambalažu te strojeve za brizganje plastičnih masa, traktorske prikolice, rezanu građu, drvni ugljen i dr. Tijekom 2000-ih opada prihod te broj zaposlenih (2010. oko 1000). Godine 2012. kupila ga je austrijska kompanija Duropack, te posluje pod imenom Duropack Belišće d.o.o., a 2015. kompanija DS Smith kupila je Duropack grupu, pa otad posluje pod imenom DS Smith Belišće Croatia d.o.o. U 2018. s 355 zaposlenika poduzeće je ostvarilo 914,8 milijuna kuna prihoda.
Citiranje:
Belišće d.d.. Hrvatska enciklopedija, mrežno izdanje.
Leksikografski zavod Miroslav Krleža, 2021. Pristupljeno 11. 10. 2022. <http://www.enciklopedija.hr/Natuknica.aspx?ID=6734>.

Question: who founded the events in 1884

to this day.

Question: who proposed that the parties should be discussed in croatian

to this day.

Question: the dalmatian council decided that no one should be received to the state service

to this day.

Question: who decided that the parties should be discussed in croatian

to this day.

Question: on what date was the dalmatian council's meeting held

to this day.

Question: who founded the duga resa

to this day.

Question: what language could not be demonstrated by the croatian language

to this day.

Question: the dalmatian council decided that parties should be discussed in what language

to this day.

The events were founded by the Pamučna industrija Duga Resa ( Lala hidroelektrana Pamučna industrija Duga Resa ) founded by the wooden - industrial enterprise Belišće d.d . on June 8 – At the proposal of Mihovil Pavlinovic , the Dalmatian council decided that the parties should be discussed in the Croatian language and that no one should be received to the state service if the knowledge of the Croatian language is not demonstrated by the Italian language .

Događaji utemeljena je Pamučna industrija Duga Resa (Mala hidroelektrana Pamučna industrija Duga Resa) osnovano drvno-industrijsko poduzeće Belišće d. d. 8. lipnja – Na prijedlog Mihovila Pavlinovića Dalmatinski sabor donio odluku da se sa strankama razgovara na hrvatskom jeziku i da nikog se ne smije primiti u državnu službu ako uz talijanski jezik ne dokaže i poznavanje hrvatskoga jezika.Pavao Jerolimov: Na današnji dan.

The events were founded by the Pamučna industrija Duga Resa (Lala hidroelektrana Pamučna industrija Duga Resa) founded by the wooden-industrial enterprise Belišće d.d. on June 8 – At the proposal of Mihovil Pavlinovic, the Dalmatian council decided that the parties should be discussed in the Croatian language and that no one should be received to the state service if the knowledge of the Croatian language is not demonstrated by the Italian language. to this day.

to this day.

to this day.


Događaji
 24. veljače - Izvedbom Rossinijevog Seviljskog brijača svečano otvoreno Veliko kazalište u Varšavi.
 21. srpnja – prihvaćen prijedlog na sjednici Dalmatinskog sabora, kojim je hrvatski jezik postao službenim jezikom u Dalmatinskom saboru i Zemaljskom (pokrajinskom) odboru te kada je odlučeno i da se sa strankama mora obraćati hrv. jezikom i da u drž. službu nitko ne smije biti primljen ako ne poznaje hrvatski.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom 1897. – 1921
 23. srpnja – Dalmatinski Sabor je izglasovao da je hrvatski jezik službeni u austrijskoj krunskoj zemlji Dalmaciji.Sjećanje na ljude i događaje : Dalmatinski sabor i hrvatski jezik , Gradska knjižnica don Mihovil Pavlinović Imotski. Pristupljeno 15. svibnja 2019.
 27. kolovoza – erumpira indonezijski vulkan Krakatau. Posljedica je bila smrt oko 30.000 ljudi.

 Rođenja

 Siječanj – ožujak

 23. veljače – Karl Jaspers, njemački filozof i psihijatar († 1969.)
 1. ožujka – Julije Benešić, hrvatski književnik, prevoditelj i jezikoslovac († 1957.)

 Travanj – lipanj

 15. travnja – Juraj Lajtman, hrvatski svećenik i pisac († 1964.)
 19. travnja – Hinko Nučić, slovenski glumac i redatelj († 1970.)
 25. travnja - Semjon Buđoni, sovjetski maršal († 1973.)
 13. svibnja – Georgios Papanikolaou, grčki liječnik († 1962.)
 18. svibnja – Walter Gropius, njemački arhitekt i teoretičar arhitekture († 1969.)

 Srpanj – rujan

 3. srpnja – Franz Kafka, njemački književnik († 1924.)
 31. srpnja – Erich Heckel, njemački slikar i grafičar († 1970.)
 3. kolovoza – Albert Haler, hrvatski estetičar, esejist, kritičar, književnik  († 1945.)
 15. kolovoza – Ivan Meštrović, hrvatski kipar i arhitekt († 1962.)
 24. kolovoza – Anton Mayer, hrvatski indoeuropeist i klasični filolog († 1957.)

 Listopad – prosinac
 12. listopada – Otto Heinrich Warburg, njemački liječnik, nobelovac († 1970.)
 6. studenog – Nasta Rojc, hrvatska slikarica († 1964.)
 19. studenog – Fran Bubanović, hrvatski kemičar († 1956.)
 6. prosinca – Halil Džubran, libanonski i američki pjesnik († 1931.)
 16. prosinca – Károly Kós, mađarski arhitekt († 1977.)
 19. prosinca – Guido Gozzano, talijanski pjesnik († 1916.)
 19. prosinca – Abel Bonnard, francuski književnik († 1968.)
 24. prosinca – Stojan Aralica, srpski slikar († 1980.)
 25. prosinca – Fran Lhotka, skladatelj i dirigent češkog porijekla († 1962.)

 Smrti
 Siječanj – ožujak
 13. veljače- Richard Wagner, njemački skladatelj (* 1813.)
 14. ožujka – Karl Marx, njemački filozof i revolucionar (* 1818.)

 Travanj – lipanj
 30. travnja – Édouard Manet, francuski slikar (* 1832.)

 Srpanj – rujan
 2. srpnja – Milan Makanec, hrvatski političar (* 1843.)
 3. rujna – Ivan Sergejevič Turgenjev, ruski književnik (*1818.)

 Listopad – prosinac

 Izvori

 Vanjske poveznice

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: when will the dalmatian sabor and the croatian language be available

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: in what city was the great theatre opened

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: on what date was the rossini seville treatment performed

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: when did the dalmatian sabor vote that the croatian language was

1921 23 . srpnja – Dalmatinski Sabor je izglasovao da je hrvatski jezik službeni u austrijskoj krunskoj zemlji Dalmaciji . Sjećanje na ljude i događaje : Dalmatinski sabor i hrvatski jezik , Gradska knjižnica don Mihovil Pavlinović Imotski .

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: what language became the official language of dalmatian sabor in 1921

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: the rossini treatment celebrated the opening of what

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: what was the name of the performance that celebrated the opening of the great theatre in wars

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: which indonesian volcano erupted on 27 august 1883

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: on what date did krakatau erupt

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: on what date did the indonesian volcano krakatau erupt

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: what was the name of the indonesian volcano that erupted on 27 august 18

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: krakatau is a volcano in which country

Accessed on May 15, 2019.

The 27

Question: what volcano erupted on august 27, 1883

Accessed on May 15, 2019.

The 27

The events of February 24 - The performance of the Rossini Seville Treatment celebrated the opening of the Great Theatre in Warsaw .

21 July – a proposal was approved at the meeting of the Dalmatian Sabor , with which the Croatian language became the official language in the Dalmatian Sabor and the Zemal ( Pokrajin ) committee and when it was decided and that the parties must address the Croatian language and that in the state of service no one may be accepted if they do not know the Croatian . Gimnazija Vladimira Nazora , Zadar Gimnazija with the Croatian teaching language 1897 .

– July 23 , 1921 – Dalmatian Sabor voted that the Croatian language was official in the Austrian Croatian country of Dalmatia . Memory of people and events : Dalmatian Sabor and the Croatian language , The City Library don Mihovil Pavlinović Imotski .

August – eruption of the Indonesian volcano Krakatau .

The events of February 24 - The performance of the Rossini Seville Treatment celebrated the opening of the Great Theatre in Warsaw. 21 July – a proposal was approved at the meeting of the Dalmatian Sabor, with which the Croatian language became the official language in the Dalmatian Sabor and the Zemal (Pokrajin) committee and when it was decided and that the parties must address the Croatian language and that in the state of service no one may be accepted if they do not know the Croatian.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gimnazija with the Croatian teaching language 1897. – July 23, 1921 – Dalmatian Sabor voted that the Croatian language was official in the Austrian Croatian country of Dalmatia.Memory of people and events : Dalmatian Sabor and the Croatian language , The City Library don Mihovil Pavlinović Imotski. Accessed on May 15, 2019. The 27 August – eruption of the Indonesian volcano Krakatau.

Accessed on May 15, 2019.

The 27

(23. SRPNJA 2018.) Na današnji dan, 23. srpnja 1883. Dalmatinski Sabor je izglasao da je hrvatski jezik službeni u austrijskoj krunskoj zemlji Dalmaciji.
Dalmatinski sabor (Dieta provinciale dalmatica), najviše predstavničko tijelo pokrajinske autonomije. Započeo je djelovati 1861. kao zemaljski parlament Kraljevine Dalmacije sa sjedištem u Zadru. Njegov osnutak pada u doba sloma neoapsolutizma u Habsburškoj Monarhiji te državnopravnih zahtjeva i težnji nenjemačkih naroda da na svojem području izbore što širu autonomiju.
Dalmatinski sabor utemeljen je Veljačkim patentom od 26. II. 1861. te Redom zemaljskim i Redom izbornim za Sabor zemaljski Kraljevine Dalmacije. Iako je njegovo posljednje zasjedanje održano 1912., formalno je postojao do propasti Austro-Ugarske Monarhije. Imao je 43 zastupnika, od kojih su 2 zastupnika bili virilisti (zadarski nadbiskup i pravoslavni episkop), a ostali – njih 41 – birani. Zastupnički mandat trajao je 6 godina. Nakon isteka mandata zastupnik je po istome izbornom postupku mogao biti ponovno izabran. Izbori su se temeljili na sustavu kurija (razreda stanovništva). Svakoj od 4 kurije pripadao je određeni broj mandata. U kuriji veleporeznika birano je 10 zastupnika, u kuriji gradova 8, u kuriji trgovačko-obrtničkih komora 3, a u kuriji vanjskih, odnosno seoskih općina 20 zastupnika.
Dalmatinski sabor zastupao je Dalmaciju u pokrajinskim (zemaljskim) poslovima. Iz svojega zastupničkog sastava slao je 5 zastupnika u Carevinsko vijeće kao središnji državni parlament Cislajtanije (austrijski dio Monarhije). Njihov mandat trajao je koliko i mandat zastupnika u Dalmatinskome saboru.
Sabor je sazivao car, u pravilu jedanput godišnje. Prvo zasjedanje Dalmatinskog sabora sazvano je za 6. travnja 1861. Posljednje zasjedanje Dalmatinskog sabora po carevu nalogu održano je 24. siječnja 1912. U razdoblju svojega postojanja Dalmatinski sabor imao je ukupno 44 zasjedanja. U slučaju nepovoljnog razvoja političkog stanja, vladar se koristio pravom raspuštanja i sazivanja te odgode zasjedanja. Najduže razdoblje bez saborskog zasjedanja bilo je od 5. veljače 1877. do 8. lipnja 1880. Trajanje saborskih zasjedanja bilo je različito, ovisno o dnevnom redu i držanju bečke vlade. Najkraće saborsko zasjedanje održano je 1888., s 5 sjednica u ukupnom trajanju od 13 dana, a najduže je bilo 1863., kada su održane 33 sjednice u trajanju oko 2 i pol mjeseca. Predsjednika Sabora i njegova zamjenika imenovao je car, on je i na taj način utjecao na rad predstavničkog tijela.
Ovlasti Dalmatinskog sabora bile su prilično skučene, osobito u zakonodavnom pogledu. Sabor je naime mogao i izglasati neki pokrajinski zakon, ali do njegove primjene nije moglo doći ako ga nije prihvatila vlada u Beču ili car. Saboru je bilo zabranjeno izdavati proglase i primati deputacije u vrijeme zasjedanja. Zakonodavne nadležnosti odnosile su se na rješavanje pitanja prosvjete, zdravstva, socijalne skrbi i gospodarskih pitanja; u njegovu je području djelovanja bilo unaprjeđenje poljodjelstva, izgradnja javnih građevina koje su se financirale pokrajinskim troškom, dobrotvorni zavodi, uvođenje pokrajinskih poreza, izvanredni prihodi i rashodi za pokrajinske namjene i sl. Sabor je također vodio brigu o imovini, zakladama i zavodima pokrajine, imao je pravo, radi pokrića pokrajinskih rashoda, odrediti prirez u visini do 10% izravnog poreza.
Izvršno i upravno tijelo Dalmatinskoga sabora bio je Zemaljski odbor (Giunta provinciale dalmatica). Sastojao se od 4 prisjednika i 4 zamjenika. U njegovu djelokrugu bili su poslovi koji su se odnosili na upravljanje pokrajinskom imovinom, zakladama i zavodima, nadgledao je rad činovnika, popunjavao radna mjesta u zakladama i zavodima, predlagao dodjelu stipendija i mirovina. Predstavljao je Sabor u svim pravnim poslovima.
Službeni jezik Dalmatinskoga sabora bio je talijanski do 1883. kada je službenim jezikom proglašen hrvatski – nakon ponarođenja svih javnih ustanova u Dalmaciji.
Saborske sjednice u pravilu su bile javne, tek iznimno, na zahtjev predsjednika Sabora ili najmanje 5 zastupnika, ako bi taj zahtjev Sabor prihvatio, mogle su biti i zatvorene za javnost. Na svim saborskim zasjedanjima vodili su se stenografski zapisnici, a i dnevni i tjedni listovi opširno su izvješćivali o zasjedanjima. Tiskani izvještaji o radu Sabora objavljivani su u posebnim knjigama. Prvi takav izvještaj o radu Sabora objavljen je 1861. samo na talijanskom jeziku, drugi izvještaj o radu saborskog zasjedanja objavljen je 1863. i na hrvatskome. Kada je hrvatski jezik postao službenim jezikom, izvještaji su pod naslovom Brzopisna izvješća objavljivani samo na hrvatskom jeziku.
U parlamentarnom životu Dalmacije od osnutka Sabora djelovale su Narodna stranka (narodnjaci ili aneksionisti) i Autonomaška stranka, zatim Narodno-srednjačka stranka (od 1873), Srpska stranka (od 1879), Stranka prava (od 1894), Čista stranka prava (od 1898), Hrvatska stranka (od 1905) i Hrvatska pučka napredna stranka (od 1905). U svojoj političkoj djelatnosti zastupale su poglede, interese i težnje pojedinih društvenih slojeva. Od 256 zastupnika, koliko ih je bilo ukupno u svim saborskim sazivima, po socijalnoj strukturi najviše je bilo posjednika (76) i odvjetnika (69), zatim činovnika (25), profesora (20), svećenika (19), bilježnika (17), liječnika (13) i sudaca (8). Najmanje je bilo učitelja (4), novinara (4) i književnika (1). U grupaciji posjednika prednjačili su plemići, bogati zemljovlasnici, zatim brodovlasnici, kućevlasnici i trgovci. Posjednika je bilo i među slobodnim zvanjima – odvjetnicima, liječnicima i sucima. Iako je po svojoj gospodarskoj strukturi Dalmacija bila pretežito agrarna pokrajina u kojoj je od poljodjelstva, ribarstva i šumarstva 1880. živjelo čak 82,71% stanovništva, među zastupnicima Dalmatinskoga sabora nije bio ni jedan seljak, ribar ili pripadnik nižih slojeva seoskog ili gradskog stanovništva.
U prvih pet mandatnih razdoblja (1861–83) u Dalmatinskom su saboru bili zastupnici samo dviju stranaka: Narodne i Autonomaške stranke. Dok je u prvome mandatnom razdoblju (1861–64) Narodna stranka imala 12 a Autonomaška stranka 29 zastupnika, u petome mandatnom razdoblju (1876–83) Narodna stranka imala je 30 a Autonomaška stranka 11 zastupnika. U preostalih pet mandatnih razdoblja stranačka je scena Dalmatinskoga sabora bila obogaćena novim strankama ili stranačkim koalicijama. U posljednjem, desetom mandatnom razdoblju (1908–12) Autonomaška stranka imala je samo 6 zastupnika, dok je Hrvatska stranka, nastala spajanjem Narodne hrvatske stranke i Stranke prava (1905), imala 22 zastupnika.
(05. srpnja 2018) Vjekoslav Karas, hrvatski slikar (19. svibnja 1821. Karlovac - 5. srpnja 1858. Karlovac). Usavršavao se u Italiji. Smatran je začetnikom novijega hrvatskog slikarstva. Slikao je biblijske prizore i sakralne teme, no osobito je važan kao portretist.
Jedna od najpoznatijih slika u povjesnici hrvatskog slikarstva još uvijek je u više pogleda nepoznanica. Ikonološki pa dapače i ikonografski nerazjašnjena, slika "Rimljanka s mandolinom", nastaloj u godinama 1845.-1847. Za neke je čak, autorstvo slike, ocijenjene kao Karasov najbolji rad iz rimskog razdoblja, dvojbeno. Slika je rađena u tehnici, ulje na platnu, dimenzija 98,5 x 74 cm. Bez signature, darovana je Narodnome muzeju Naum-Mallin, već 1847. – godinu dana nakon osnutka muzeja. Danas se nalazi u Hrvatskom povijesnom muzeju u Zagrebu. Zavedena je u inventarnoj knjizi pod brojem PMH 8581.