21. rujna (21.9.) 264. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (265. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 101 dan.

 Događaji
 1937. – J.R.R. Tolkien izdao knjigu Hobit.
 1991. – osnovan Glavni stožer Oružanih snaga Republike HrvatskeLeon Rizmaul: Vremeplov. Osnovan Glavni stožer Hrvatske vojske. 21. rujna 1773. , Hrvatski vojnik, broj 154, rujan 2007.
 1991. – Velikosrpske snage nakon pokolja i progona hrvatskog stanovništva u okolnim selima i 20 dana borbe, okupirali Petrinju.rž: Na današnji dan. Pad Petrinje pod napadom JNA i paravojske – 21. rujna 1991., narod.hr, 21. rujna 2015.rž: Na današnji dan. 21. rujna 1991. Petrinja – okupacija i zločini u gradu, narod.hr, 21. rujna 2015.
 1991. – Na povratku sa stranačkog skupa HSP-a u Križevcima, hrvatski policajci ubili su Antu Paradžika.daniponosa.hrt.hr: Ubijen Ante Paradžik , HRT, rujan 2016.

 Rođenja 21. rujna
 1840. – Murat V., turski sultan († 1904.)
 1842. – Abdul Hamid II., turski sultan († 1918.)
 1866. – Herbert George Wells, engleski književnik († 1946.)
 1919. – Mirko Božić, hrvatski književnik († 1995.)
 1922. – Vladimir Ruždjak, hrvatski operni pjevač († 1987.)
 1929. – Sándor Kocsis, mađarski nogometaš i trener († 1979.)
 1932. – Ljubomir Kapor, hrvatski glumac († 2010.)
 1950. – Bill Murray, američki filmski glumac i komičarska ikona irskog podrijetla
 1954. – Shinzo Abe, japanski političar i premijer
 1958. – Milan Mladenović, srbijanski rock-glazbenik, pjevač i gitarist EKV-a († 1994.)

 1962. – Drago Pilsel, hrvatski novinar i kolumnist.

 1966. – Sanja Marin, hrvatska glumica
 1970. – Marko Barlecaj, hrvatski nogometaš
 1989. – Jason Derülo, američki pjevač Smrti 21. rujna
 1558. – Karlo V., njemačko-rimski car i španjolski kralj (* 1500.)
 1706. – Klara Žižić, hrvatska redovnica (* 1626.)
 1832. – Walter Scott, škotski književnik (* 1771.)
 1860. – Arthur Schopenhauer, njemački filozof (* 1788.)
 1938. – Ivana Brlić-Mažuranić, hrvatska književnica (* 1874.)
 1942. – Nina Vavra, hrvatska glumica (* 1879.)
 1971. – Bernardo Alberto Houssay, argentinski fiziolog i nobelovac (* 1887.)
 1991. – Ante Paradžik, hrvatski političar (* 1943.)

 Blagdani i spomendani
 Međunarodni dan mira
 Sveti Matej

 Imendani

 Izvori

 021

Events in 1937.

J.R.R. Tolkien published the book The Hobbit.

Question: when did the hobbit book come out

Events in 1937.

J.R.R. Tolkien published the book The Hobbit.

Question: what is the title of the first book published by jr r tolkien

Events in 1937.

Question: when was the head of the armed forces of the republic of croatia founded

Events in 1937.

Question: who wrote the book the hobbit

Events in 1937.

Question: who found the head of the armed forces of the republic of croatia

Events in 1937.

Question: leon rizmaul is the head of the armed forces of which country

Events in 1937.

Question: what is the name of the head of the armed forces of the republic of croat

Events in 1937.

Question: what position did leon rizmaul found in 1991

Events in 1937.

what position did leon rizmaul found in 1991

J.R.R. Tolkien published the book The Hobbit .

1991 – Founded the Head of the Armed Forces of the Republic of Croatia Leon Rizmaul : Vremeplov .

Events in 1937. J.R.R. Tolkien published the book The Hobbit. 1991 – Founded the Head of the Armed Forces of the Republic of Croatia Leon Rizmaul: Vremeplov.

J.R.R. Tolkien published the book The Hobbit.

Question: what was the name of the soldier killed by the great serpent in petrinju

Question: where did the great serpent forces occupy in 2007

Question: how long did it take the great serpent forces to occupy petrinju

Question: who occupied petrinju in 2007

Question: when was 21 rujna released to the public

when was 21 rujna released to the public

Question: how many days of struggle did the great serpent forces have

Question: who is 21 rujna on the banknote

, Croatian soldier , number 154 , September 2007 .

– The Great Serpent forces after the massacre and persecution of the Croatian population in the surrounding villages and 20 days of struggle , occupied Petrinju.hr :

, Croatian soldier, number 154, September 2007. – The Great Serpent forces after the massacre and persecution of the Croatian population in the surrounding villages and 20 days of struggle, occupied Petrinju.hr:

Ubijen Ante Paradžik
Dana 21. 21. rujna 1991. ubijen je lider moderne pravaške ideje Ante Paradžik.
Rođen je 1943. u Ljubuškom a Pravni fakultet završio je u Zagrebu. Tijekom Hrvatskog proljeća bio je jedan od vođa studentskog pokreta, a nakon njegova gušenja osuđen je na tri godine zatvora. Ponovo je uhićen i pritvaran još mnogo puta, trajno mu je oduzeta putovnica i jedan je od najproganjanijih disidenata.
Zanimljivo, Paradžik je sudjelovao u osnivanju Hrvatske demokratske zajednice, a potom s nekoliko nezadovoljnika i Markom Veselicom osniva Hrvatsku demokratsku stranku. Nju također napušta zbog neslaganja i konačno, jedan je od obnovitelja Hrvatske stranke prava. HSP je obnovljen u veljači 1990.; za predsjednika je izabran Dobroslav Paraga, a za potpredsjednika Paradžik. Zbog započete velikosrpske agresije, vodstvo HSP-a u lipnju 1991. osniva Hrvatske obrambene snage, a Paradžik preuzima dužnost načelnika Ratnog stožera HOS-a.
Paradžikova borba za Hrvatsku i pravaški pokret okončani su na povratku sa stranačkog skupa u Križevcima. Nakon što je nekoliko puta zaustavljeno na kontrolnim policijskim punktovima , vozilo Ante Paradžika, izrešetano je na punktu prometne policije u Sesvetama kod Zagreba. Policajci su naknadno tvrdili kako su dobili dojavu da se prema njima kreće skupina naoružanih terorista, takozvanih „martićevaca“.
Paradžik je na mjestu preminuo, vozač Branko Perković teško je ranjen, a neozlijeđen je ostao Ivica Oršanić. Četvorica policajaca osuđena su, no poslije su abolirani, što pojačava sumnju da je Paradžik zapravo smaknut kao žrtva političke likvidacije.

Question: in which city was ante parlamik murdered in 2015

Question: who was killed by croatian police on 21 september 2015

Question: when was ante paradik killed

Question: who was murdered by croatian police on 21 september 2016

Question: when was ante parlamik killed

Question: who killed antu Paradžika

policajci ubili su Antu Paradžika.daniponosa.hrt.hr : Ubijen Ante Paradžik

Question: where did the hsp party group return from

where did the hsp party group return from

Question: what is the name of the website that chronicles crimes in petrinja

Petrinja – occupation and crimes in the city , narod.hr , 21 September 2015 .

– At the return from the party group of HSP in Križevci , the Croatian police killed Antu Paradžika.daniponosa.hrt.hr : Murdered Ante Paradžik , HRT , September 2016 .

Petrinja – occupation and crimes in the city, narod.hr, 21 September 2015. – At the return from the party group of HSP in Križevci, the Croatian police killed Antu Paradžika.daniponosa.hrt.hr: Murdered Ante Paradžik, HRT, September 2016.


22. rujna (22.9.) 265. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (266. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 100 dana.

 Događaji
 1827. – Američki prorok Joseph Smith doživio je otkrivenje po kojem je osnovao vjeru mormona.
 1862. – Američki predsjednik Abraham Lincoln objavio je kraj ropstva u južnim državama SAD, no ropstvo je ukinuto tek nakon građanskog rata (1861. – 1865.) amandmanom na Ustav koji je donesen u prosincu 1865. godine.
 1896. – Bečka je vlada tek nakon 6 godina obznanila (u svezi s usvojenom saborskom odlukom od 6. studenoga 1890.) da se može u Zadru otvoriti nova gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom za školsku godinu 1897./1898.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom 1897. – 1921
 1896. – Britanska kraljica Viktorija je nadmašila svog djeda kralja Đuru III kao najdugovječniji vladajući monarh u britanskoj povijesti.

 1957. – Na Haitiju je predsjednik postao Francois Duvalier.

 1973. – Henry Kissinger imenovan je novim ministrom vanjskih poslova SAD-a.

 1980.  - Napadom iračkih trupa na iranske naftne pogone počeo je prvi zaljevski rat.

 Rođenja 22. rujna
 1791. – Michael Faraday, britanski znanstvenik († 1867.)
 1875. – Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, litvanski slikar i skladatelj († 1911.)
 1891. – Hans Albers, njemački glumac
 1924. - Elena Spirgevičiūtė, litavska mučenica († 1944.)
 1950. – Lino Červar, hrvatski rukometni trener
 1951. – Mladen Pavković, hrvatski novinar i publicist
 1977. – Vedran Đipalo, hrvatski boksač i olimpijac
 1989. – Amar Hodžić, bosanskohercegovački reper i pjevač poznat kao Buba Corelli Smrti 22. rujna
 530. – Feliks IV., papa (* ?)
 1408. – Ivan VII. Paleolog, bizantski car (* o. 1370.)
 1520. – Selim I., osmanski sultan (* 1465.)
 1774. – Klement XIV., papa (* 1705.)
 1956. – Frederick Soddy, britanski fizičar; dobitnik Nobelove nagrade za kemiju (* 1877.
 1979. – Otto Robert Frisch, austrijski nuklearni fizičar (* 1904.)

 Blagdani i spomendani

 Nacionalni dan borbe protiv nasilja nad ženama u Hrvatskoj

 Imendani

 Izvori

 022

in 1862.

|
|
OD 1897. DO 1921.
GIMNAZIJA S HRVATSKI NASTAVNIM JEZIKOM 1897. – 1921.
Hrvatski narodni preporod imao je svoje skromne začetke u Zadru početkom XIX. stoljeća, a puni je intenzitet doživio tridesetih godina istog stoljeća u Zagrebu te ponovno u Zadru tridesetak godina kasnije, posebice nakon pada Bachova apsolutizma i uvađanja parlamentarnnnog života u Dalmaciji. Začeci preporoda mogu se vidjeti izdavanjem prvih novina na hrvatskom jeziku tiskanih u Hrvata Il Regio Dalmata - Kraglski Dalmatin 1806. te godinu dana kasnije osnivanjem čitaonice. Jedan od prvih značajnijih nadnevaka je i carska naredba od 30. listopada 1820. godine o osnivanju primaljske škole u Zadru, prve takve škole u Hrvata, a nastava se dijelom održavala na hrvatskom jeziku. U kasnijem razdoblju veliku je ulogu imalo izdavanje Zore dalmatinske od 1844. do 1849. prvog preporodnog časopisa u Dalmaciji, kojeg je pokrenuo dr. Ante Kuzmanić. Nešto manje značajnu ulogu imalo je i utemeljenje društva Slavjanska lipa 1848. godine. U listopadu te iste 1848. grupa je zadarskih intelektualaca tražila od novog kralja Franje Josipa I. da se u srednje škole uvede ilirski jezik, kako se tada nazivao hrvatski jezik. Taj su prijedlog, koji je začudo bio odobren, odbile sve dalmatinske gimnazije, osim zadarske, koja je uvela hrvatski jezik kao neobvezni, a svake se godine potvrđivalo njegovo izvođenje. U Banskoj Hrvatskoj u to je vrijeme bila na snazi zabrana ilirskog imena, no to nije vrijedilo za Dalmaciju. Narodni je preporod za cilj imao u prvom redu uvođenje narodnog, hrvatskog jezika u sve dijelove društva, posebice u školstvo, sudstvo i upravu. Ta borba za hrvatski jezik bila je duga i teška.
Osnutkom Dalmatinskog sabora 1861. godine sa sjedištem u Zadru borba za hrvatski jezik nastavljena je nesmanjenom žestinom te je vrijedno izdvojiti nekoliko značajnih datuma. Već na prvoj sjednici Dalmatinskog sabora, 6. travnja 1861. raspravljalo se o tome kojim će se jezikom govoriti u saboru. Mihovil Pavlinović govorio je hrvatskim pa je njegovom zaslugom odlučeno da se u Saboru može govoriti i hrvatskim jezikom. Treba znati da su u to doba narodnjaci bili u manjini u odnosu na autonomašku stranku, koja se zalagala za talijanski jezik, koji je austrijska uprava uvela u Dalmaciju kao službeni jezik. Kažimo i to da je Mihovil Pavlinović kao zastupnik u Carevinskom vijeću u Beču, krajem sedamdesetih godina XIX. stoljeća, na zgražanje Nijemaca, govorio hrvatskim jezikom što su kasnije učinili i svi ostali zastupnici iz hrvatskih zemalja. Na sjednici Dalmatinskog sabora od 12. siječnja 1863. Narodna se stranka na čelu s Mihovilom Pavlinovićem žestoko zauzela za službeno priznanje hrvatskog jezika i njegovo uvođenje u Sabor, školstvo, sudstvo i vladine urede. Zapisnici Dalmatinskog Sabora počeli su se pisati hrvatskim jezikom nakon saborske odluke od 25. srpnja 1870. godine. Na sjednici od 21. srpnja 1883. prihvaćen je prijedlog kojim hrvatski postaje službeni jezik u Dalmatinskom saboru i Zemaljskom (pokrajinskom) odboru, a Mihovil Pavlinović braneći hrvatski jezik izrekao je na kraju svoga govora i ovu rečenicu: Ptici su prostori nebeski da leti, ribi more da pliva, tako narodu njegov jezik da živi. Odlučeno je i da se sa strankama obraća hrvatskim jezikom i da u državnu službu nitko ne može biti primljen ne poznaje li hrvatski jezik, no te će se odredbe kasnije često kršiti. Borba za hrvatski jezik u Dalmaciji rezultirala je i tzv. jezičnom naredbom od 26. travnja 1909. kojom se hrvatski jezik u potpunosti uvodi kao službeni jezik u Dalmaciji, no ta se odluka počela primjenjivati tek. od 1. siječnja 1912. što svjedoči o vrlo teškoj i dugoj borbi dalmatinskih Hrvata za svoj jezik.
Do kraja XIX. stoljeća bile su pohrvaćene sve dalmatinske gimnazije, osim zadarske. U toj borbi za hrvatski jezik u dalmatinskom školstvu značajnu su, gotovo presudnu, ulogu odigrali Mihovil Pavlinović i Miho Klaić. Među inim zaslugama treba istaknuti njihovu upornost i borbu kako bi u učiteljskom preparandiju u Arbanasima, po osnutku 1866., došao za upravitelja Stjepan Buzolić, umjesto talijanaškog kandidata. Taj je izbor imao dalekosežne posljedice, jer su učitelji bili školovani na narodnom hrvatskom jeziku pa su mogli i uspješnije djelovati među pučanstvom. Učiteljska škola s talijanskim nastavnim jezikom u Zadru zbog malog broja đaka bila je ugašena početkom sedamdesetih godina XIX. stoljeća. Bečka je vlada 20. listopada 1897. odlučila da se u ratnu mornaricu uvede hrvatski kao službeni jezik umjesto talijanskog. No ni ta se naredba nije u potpunosti ostvarila jer bečkoj vladi nije bila toliko važna briga za hrvatski jezik, koliko joj je on trebao biti sredstvo kojim bi u Dalmaciju uvela njemački kao službeni jezik. U tome su je omeli kasniji događaji i Prvi svjetski rat. Borba za hrvatski jezik u Dalmaciji, Istri i tadašnjoj banskoj Hrvatskoj bila je vrlo teška, jer svi koji su posezali za Lijepom našom, od nje su nastojali napraviti svoju koloniju. Da borba za hrvatski jezik i nije bila uvijek uspješna kazuje i primjer Istarskog sabora u Poreču u kojem je hrvatskim jezikom prvi prozborio Matko Laginja, potom Vjekoslav Spinčić i ostali hrvatski zastupnici, no talijanski je element bio jači, nerijetko su hrvatski zastupnici izvlačili jedva živu glavu od fizičkih napada plaćenika njihovih saborskih kolega Talijana. I Zadar je nažalost platio svoju tešku cijenu u borbi za hrvatski jezik i hrvatsku misao, možemo kazati gotovo do ovih naših današnjih dana.
Nakon gubitka Splita, kao svog jakog uporišta, početkom osamdesetih godina XIX. stoljeća, autonomaši, koji su u međuvremenu postali talijanaši, svim su silama nastojali zadržati svoje posljednje uporište Zadar. U Zadru autonomaška stranka nije bila brojčano jaka, ali je zato bila ekonomski vrlo moćna, što je bilo presudno. Borba za pohrvaćenje gimnazije s talijanskim nastavnim jezikom u Zadru dosegla je svoj vrhunac baš u spomenutom razdoblju kada je ravnatelj bio Josip Peričić. Njegov naum nije uspio, no pitanje zadarske gimnazije našlo se na dnevnom redu u Dalmatinskom saboru. Miho Klaić kao zastupnik, na četvrtoj je sjednici Dalmatinskog sabora 29. listopada 1890. predložio da se u zadarskoj gimnaziji umjesto talijanskog uvede hrvatski kao naukovni jezik. U to je doba zadarski kotar obuhvaćao područje od Raba do gotovo Šibenika i bilo je 60 pučkih škola, 59 s hrvatskim nastavnim jezikom i jedna četverorazredna s talijanskim nastavnim jezikom, u Zadru. Tadašnji su zakoni sprječavali mogućnost školovanja na tri nastavna jezika, pučke škole na hrvatskom, srednje na talijanskom i visoke na njemačkom nastavnom jeziku, što je Klaić i naglasio u raspravi pa je Dalmatinski sabor donio odluku koja glasi: SABOR DALMATINSKI NA TEMELJU ČLANA 19. ZEMALJSKOG REDA IZJAVLJUJE VLADI NJEGOVA VELIČANSTVA ŽELJU, DA U SREDNJIM UČIONAMA ZADARSKIM MJESTO TALIJANSKOG BUDE NAUKOVNI JEZIK HRVATSKI. Rasprava o tome prijedlogu vodila se na devetoj sjednici 6. studenoga 1890. gdje je prijedlog usvojen s 33 glasa, jednim protiv, a četiri zastupnika nisu glasovala. Zadarski nadbiskup Petar Dujam Maupas glasovao je protiv, dok su Ante Bajamonti, Nikola Trigari, Ante Žmirić i Lovro Benevenia ranije napustili sjednicu. Sva četvorica bili su članovi autonomaške stranke. Bečka je vlada odugovlačila s tom odlukom o promjeni nastavnog jezika i tek je 22. rujna 1896. obznanila da se može u Zadru otvoriti nova gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom već za školsku godinu 1897./1898. Austrijskoj je vladi bilo u interesu zadržati gimnaziju s talijanskim nastavnim jezikom, jer su na taj način davali podršku autonomašima u borbi protiv većinskoga hrvatskog stanovništva. Osnutak gimnazije s hrvatskim nastavnim jezikom konzervativna bečka vlada nije prihvatila s oduševljenjem, no argumenti Mihe Klaića bili su dovoljno jasni i uvjerljivi. Talijanaši su na tu odluku reagirali vrlo žestoko, ne samo protestnim notama upućenim u Beč, već i uličnim neredima u Zadru.
Osnivanje i početak rada nove gimnazije nisu išli bez poteškoća. Naime, valjalo je pronaći odgovarajući prostor. Zemaljski je odbor zahtijevao od tadašnjeg dalmatinskog namjesnika Emila Davida ustupanje vojarne Sv. Marcele no zbog higijenskih uvjeta ona nije odgovarala potrebama. Povjerenstvo koje je ispitivalo mogućnost korištenja vojarne Sv. Marcele odlučilo je sredinom listopada da se ta zgrada ne može koristiti, premda je tadašnji pokrajinski školski nadzornik i član Povjerenstva Mihovil Glavinić smatrao da su prikladni za nastavu prizemlje i prvi kat, uz dodatno preuređenje. Članovi Povjerenstva još su bili: Božo Korlaet, prisednik Zemaljskog odbora, Petar Erzo, Jakov Đivanović i Lavoslav Golf, kasnije su uključeni Ambroz Maroičić, Rikard Hämisch i Stefan Yllheim. Deset dana kasnije 26. listopada 1897. i Zemaljski (pokrajinski) odbor obavještava Pokrajinsko školsko vijeće da odustaju od zahtjeva za vojarnom Sv. Marcele. Novo se rješenje našlo u iznajmljivanju prizemnih prostorija kuće Oštrić. Ta je kuća bila prva iza današnjeg hotela Zagreb s jugozapadne strane. Zgrada je uništena za bombardiranja u Drugom svjetskom ratu. U prizemlju je bila kavana Stefanija, a te su prostore kasnije koristili Hrvatski Sokol, Hrvatska pučka škola i Gimnazija. Tu je zgradu krajem sedamdesetih godina XIX. stoljeća dao izgraditi tadašnji kotarski poglavar Franjo Kirchmayer. U kratko je vrijeme promijenila nekoliko vlasnika te je zadnjeg desetljeća XIX. stoljeća došla u posjed novigradskog posjednika i načelnika Grgura Oštrića. Zgrada je nosila građanski broj 1080, no koji je bio kućni broj u tadašnjoj ulici N. Tommasseo nije nam poznato. Građanski je broj označavao broj kuće u Zadru, vjerojatno redni broj izgrađene kuće. Naime, nekad se koristio dvostruki način označavanja.
Upisi su počeli 1. i 2. listopada, a nastava 3. listopada 1897. Svi učenici su morali doći u pratnji roditelja, a za upis su trebali donijeti: Izvod iz matične knjige krštenih, kao potvrdu da su napunili ili će do 31. prosinca navršiti deset godina te svjedodžbu o završenoj pučkoj školi. Trebali su i polagati prijemni ispit iz nauka vjere, hrvatskog jezika i matematike. Prijavilo se 98 dječaka, a kriterije je zadovoljilo 91. Već prvih dana nastale su velike teškoće s nastavom, jer prostori nisu bili dostatni, premda je Hrvatski Sokol ustupio svoje prostore na južnom i zapadnom dijelu prizemlja. Hrvatski je Sokol na sjednici od 22. listopada 1897. jednoglano odlučio ustupiti veći dio prostorija za potrebe niže gimnazije. Nastava se do 2. prosinca, kada se Hrvatski Sokol u potpunosti iselio, odvijala otežano, samo u jednoj prostoriji, a zbornica i školska uprava bile su u drugoj. U Zadru je 3. lipnja 1897. sklopljena pogodba između vlasnika zgrade i Pokrajinskog školskog vijeća, koje je predstavljao učitelj Antun Pavličević, ravnatelj hrvatske pučke škole. Prema pogodbi najam je trebao trajati pet godina, počevši od 15. kolovoza tekuće godine, uz najamninu od 45 forinti na ime stanarine. Ti su uvjeti trajali do nove pogodbe kada se prostor za potrebe gimnazije proširio odlaskom Sokola Zbog velikog broja upisanih đaka u prvi razred Ministarstvo je odobrilo 7. listopada otvaranje paralelnih razreda pa se radilo tako da je jedna skupina učenika imala nastavu od 8 do 10 sati, a druga od 10 do 12 sati, a poslijepodne prva grupa od 14 do 16 sati. Sutradan bi druga skupina počinjala nastavu u 8 sati i tako se naizmjenično pokušalo riješiti manjak prostora. Prvi je ravnatelj novoutemeljene niže gimnazije bio dotadašnji profesor kotorske gimnazije Tomo Brajković, dok su nastavnički zbor sačinjavali Josip Čičin, jezici i humanistički predmeti, Špiro Tomanović, povijest, zemljopis, matematika i prirodopis, Filip Crvarić predavao je rimokatolički, a Miloš Parenta grkoistočni vjeronauk. Za tek osnovanu gimnaziju s hrvatskim nastavnim jezikom rasli su problemi, jer se već sljedeće školske godine upisalo novih 66 učenika. To je značilo da će biti još manje prostora, a nedostajali su i profesori. Teškoće se se riješile tako da je iznajmljen dio Perlinijeve kuće u tadašnjoj ulici Starog kazališta, danas ulici Jurja Dalmatinca. Ta se zgrada nalazila između današnjeg kazališta, kina Pobjeda i tržnice. Nastavnički se zbor druge godine djelovanja povećao za tri suplenta Šimuna Urlića, Milana Begovića i Rudolfa Scarizze, a Nikola Batistić je premješten s Učiteljske preparandije u Arbanasima. Školske godine 1899./1900. također je upisano 66 učenika pa ih je ukupno bilo 184. Bilo je više i nastavnika, jer su došli Petar Macanović, Ivo Bellotti i Antun Gjivoje, dok je Rudolf Scarizza premješten u Pazin. I dalje je bilo premalo školskog prostora pa je jedan razred koristio obližnju zgradu Hrvatske pučke škole. Vlasnik je zgrade bio Alfons Borelli. U toj je zgradi, koja je još sačuvana, bila hrvatska pučka škola do 1920., a od 1944. do 1961. gimnazija, te kasnije OŠ Velimir Škorpik (današnja OŠ Šimuna Kožičića Benje). Sva ta povremena iznajmljivanja dijela drugih zgrada, nisu mogla nadomjestiti prostornu nestašicu. Ravnatelj Tomo Brajković nekoliko je puta oglašavao u Objavitelju dalmatinskom mogućnost iznajmljivanja većih kuća za gimnazijske potrebe, no nije našao nijednu ponudu. Stoga je oštro zahtijevao od Pokrajinskog školskog vijeća da se pronađe rješenje. U svibnju 1899. Grgur je Oštrić ponudio svoju kuću u ulici Svetog Šimuna, današnjoj ulici Ive Prodana. Sudeći po sačuvanim dokumentima kao i izvješćima ta se zgrada očito nije koristila, jer vjerojatno nije zadovoljavala uvjetima. U tim dokumentima je i brzojav Grgura Oštrića Pokrajinskom školskom vijeću datiran 11. kolovoza 1898. u kojem piše: Prostorija po Vašoj ponudi za iznajmit žao mi je da Vas nemogu udovoljiti. Je li pokrajinsko vijeće tražilo iznajmljivanje i prvog kata zgrade gdje je bila smještena gimnazija, možemo samo nagađati. Na potrebu iznajmljivanja ukazivao je Tomo Brajković i ranije, pa tako i 5. kolovoza 1898. pri sastavljanju protokola o unajmljivanju s Josipom Perlinijem Taj je protokol pisan talijanskim jezikom, no izjava Tome Brajkovića zapisana je hrvatskim jezikom. Protokol su potpisali Tomo Brajković, Ernesto Nagy, Mihovil Knego, Jakov Đivanović, Ambroz Maroičić i Josip Perlini. Nešto kasnije, 24. kolovoza 1898. napravljen je i ugovor o iznajmljivanju između Josipa Perlinija i Pokrajinskog školskog vijeća. Brajković je izjavio kako iz pedagoško-didaktičkih razloga ne može nipošto trpjeti da zavod, ako i privremeno, bude razdijeljen na lokale, koji su međusobno dosta udaljeni. Nerede i nedisciplinu ne bi se moglo spriječiti. Tu je još najmanji problem čišćenja različitih prostorija jednoj zaduženoj osobi, no taj pomoćni poslužnik, mi bismo danas kazali domar, mora biti u glavnoj ustanovi. Ugovor s Grgurom Oštrićem primicao se kraju dogovorenog datuma.
Uprava je gimnazije morala što prije riješiti smještaj, jer je u školskoj godini 1899/1900. imala ukupno 184 učenika i deset profesora, što je bilo previše za postojeći prostor. Ponovo se stoga aktualizirala kupnja ili najam vojarne Sv. Marcele. Vojarna Sv. Marcele sagrađena je na temeljima istoimene crkvice i samostana krajem XVIII. stoljeća. Ostaci te vojarne, odnosno kasnije popularno zvane Hrvatske gimnazije, i danas su vidljivi u sadašnjoj ulici Dalmatinskog sabora nedaleko od crkvica Sv. Andrija i Petar Stari. Zgrada je većim dijelom srušena u Drugom svjetskom ratu. Ne zna se pouzdano kada je vojska napustila tu vojarnu, no zna se da su vojnici bili smješteni u novoj koja je bila dovršena u veljači 1898. u tadašnjem Blažekovićevom parku, danas Perivoju Vladimira Nazora. I tu su vojarnu kratko vrijeme zvali Vojarna sv. Marcele, premda je njeno ime bilo Kasarna Franje Josipa. Ubrzo se uvriježio naziv Blažekovićeva vojarna, a pogotovo kada je 1916. ispred ulaza, otprilike kod današnje ograde s parkom, postavljeno spomen poprsje generalu Blažekoviću. Taj je spomenik nestao za talijanske okupacije Zadra. Danas je u prostorima te vojarne smještena i Gimnazija Vladimira Nazor koja baštini tradiciju hrvatske gimnazije. Austrijsko je vojno ministarstvo krajem 1897. ponudilo na dražbu vojarnu s početnom cijenom od 18.291 florina. Josip Perlini ponudio je 17.100 florina i Andrija Callusti 18.000 florina. Prodaja tada nije izvršena, no 1899. vojarnu su kupili hrvatski rodoljubi Stjepan Babić, Amalija udova pl. Vidović i Blaž Radaković, ponudivši zajedničkim snagama 18.500 florina. Nakon kupnje, sklopljenog ugovora i preuređenja unutrašnjosti zgrade bivše vojarne, novi su vlasnici zgradu dali na uporabu gimnaziji početkom školske godine 1900/1901. U četvrtoj godini postojanja gimnazije na neko se vrijeme riješilo prostorne probleme. Te se godine upisalo 55 novih učenika pa ih je ukupno bilo 205. Odlukom od 3. rujna 1900. zadarska je niža gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom od školske godine 1901./1902. podignuta na razinu Carske kraljevske velike gimnazije. Od tada su u Zadru postojale dvije velike gimnazije, obje klasične, jedna s hrvatskim, a druga s talijanskim nastavnim jezikom. Zbog postojanja dviju gimnazija uvriježio se njihov naziv po nastavnom jeziku, pa je tako bila hrvatska i talijanska gimnazija, no i potonja je bila hrvatska iz niza razloga a pogotovo što je u njoj bilo profesora Hrvata, a i većina je učenika bila hrvatske narodnosti.
Hrvatska je gimnazija brojem upisanih učenika ubrzo premašila talijansku. Naime, u hrvatsku su se gimnaziju 1899. upisala 184 učenika, a u talijansku 177. i porast đaka bio je vidljiv iz godine u godinu da bi u školskoj godini 1919./20. brojio rekordna 502 učenika. U prvih dvadeset godina XX. stoljeća to je bila dalmatinska gimnazija s najviše učenika. Školske godine 1909./10. postojale su tri paralelke, a od 1913. i četiri. Od osnutka, usprkos materijalnim poteškoćama za nabavku nastavnih sredstava i pomagala osobita se pozornost posvećivala odgojno-obrazovnom radu pa je po tome vrlo brzo stekla ugled. Pokrajinski školski nadzornik Mihovil Zavadlal, svojedobno ravnatelj dubrovačke gimnazije, koji je naslijedio Mihovila Glavinića, tražio je zajedno s gimnazijskom upravom dodatnu vladinu pomoć, što je udovoljeno iznosom od 1800 florina, pomoć koja se dobivala nekoliko narednih godina. Postupno su nabavljana potrebita pomagala te priručna djela za kabinete i knjižnice. Po osnutku gimnazije osnovana je i knjižnica koja je već tri godine kasnije imala više od 500 naslova. Izravno prije ukinuća, u prvoj polovici 1921. profesorska je knjižnica imala 5000 knjiga, dok je učenička bila još bogatija. Za talijanske okupacije Zadra poslije 1920. i nakon bombardiranja 1943. i 1944. u tim je knjižnicama ostalo vrlo malo knjiga. Osim knjižnicama, pridavala se velika važnost i opremi kabineta, posebice za prirodopis, fiziku, kemiju, povijest i zemljopis. Prema gimnazijskim izvješćima, ti su kabineti bili vrlo dobro opremljeni za ono doba, no doživjeli su istu sudbinu kao i knjižnice.
Nauk vjere učio se dva sata tjedno od I. do VIII. razreda. Hrvatski jezik u I. i II. razredu bio je zastupljen s četiri sata, u III. s tri, a od IV. do VII. pet sati te u VIII. razredu sa šest sati tjedno. Latinski jezik učio se u I. razredu sedam sati, II. i III. šest sati, a u ostalim razredima po pet sati tjedno. Grčki jezik učio se u III., IV. i VII. razredu po četiri sata, a u V., VI. i VIII. pet sati tjedno. Talijanski se u svim razredima učio tri sata, izuzev prva dva razreda gdje se učio četiri sata tjedno. Matematika je u svim razredima bila zastupljena s tri sata, a tjelesni s dva sata tjedno. Fizika i kemija učile su se u VII. i VIII. razredu tri sata tjedno, a filozofija po dva, također u zadnja dva razreda. Crtanje se učilo u prva četiri razreda po dva sata, kaligrafija samo jedan sat u I. razredu, dok su se povijest i zemljopis učili različito u svakom razredu, ukupno tjedno povijest se učila 17 sati, a zemljopis 9 sati. Slobodni, neobvezni predmeti bili su francuski jezik i pjevanje. Od osnutka 1897. pa do prisilnog zatvaranja hrvatske gimnazije nije bilo većih izmjena u izboru obveznih nastavnih predmeta kao ni njihove tjedne zastupljenosti. Nastavni predmeti tjelesni i crtanje u početku su bili neobvezni a od 1910. obvezni. Od te školske godine 1910./1911. ti su nastavni predmeti uvedeni u prve razrede kao obvezni, i utemeljena je nadzorna služba, mi bi danas kazali stručni prosvjetni inspektori i savjetnici. Prvi koji je imenovan za crtanje bio je Eduard Brechler, a od sljedeće godine imenovan je Bruno Bersa pl. Leidenthalski, dotadašnji profesor zadarske realke. Za tjelesni odgoj prvi je stručni nadzornik bio dr. Josip Tominšek, dotadašnji ravnatelj mariborske gimnazije. Na mjestu ravnatelja nalijedio ga je Emilijan Lilek, svojedobno profesor i v.d. ravnatelj hrvatske gimnazije. Hrvatska je gimnazija imala vrlo kvalitetan pjevački zbor koji je često nastupao na raznim dobrotvornim priredbama u organizaciji Hrvatske čitaonice i Hrvatskog Sokola, a većina je članova bila i u Hrvatskom pjevačkom i glazbenom društvu Zoranić. Zanimljivo je spomenuti kako je dječacima bilo zabranjeno sudjelovanje u radu Hrvatskog Sokola, pa su nastupali vrlo često s krivim podacima o godini starosti. Dobrotvorne priredbe održavali su i likovno nadareni učenici te su u nekoliko navrata organizirali prodajne izložbe u korist Dobrotvornog društva za pripomoć siromašnih đaka hrvatskih škola u Zadru, o čemu su redovito izvještavale zadarske novine Narodni list i Hrvatska Kruna. Te su novine kao i talijanaški Il Dalmata redovito izvještavale i o ponašanju zadarskih gimnazijalaca izvan škole dajući im vrlo često političko obilježje. Naime, izvještavali su o čestim sukobima i tučnjavama između đaka hrvatske i talijanske gimnazije, a svaka je novina za izgred optuživala drugu stranu. Disciplina u samoj gimnaziji bila je vrlo stroga, a isto tako i obrazovni kriterij. Hrvatska je gimnazija bila na glasu kao vrlo stroga ali i uspješna škola, čemu svjedoče uspjesi njihovih učenika u kasnijem djelovanju, bez obzira kojim su se zvanjem bavili.
Način ocjenjivanja bio je sljedeći: odlično (1), pohvalno (2), povoljno (3), dostatno (4), nedostatno (5) i posve nedostatno (6). Učenik koji je imao bar jednu ocjenu posve nedostatno ili više od polovice ocjena nedostatno, opći uspjeh bio mu je ocijenjen III. redom, danas je to nedovoljan uspjeh, odnosno ponavljanje godine. Postojale su dvije kategorije II. reda, prva kojom se ponavljalo razred ako je učenik imao dvije ili više ocjena, ali manje od pola, nedostatno. Samo jedna ocjena nedostatno povlačila je II. red uz mogućnost popravnoog ispita. Učenici koji nisu imali negativne ocjene, nedostatno i posve nedostatno, prolazili su s općim uspjehom I. reda. Opći uspjeh I. reda s odlikom, imali su učenici koji su imali više ocjena odlično negoli ocjena pohvalno. Odlukom Pokrajinskog školskog vijeća od 3. ožujka 1919. ovaj je sustav zamijenjen novim, gdje su ocjene bile: 10 i 9 kao vrlo dobro, 8 i 7 dobro, 6 je bilo dovoljno, a 5 do 0 bile su nedovoljno ocjene. Dvadesetak dana kasnije isto je vijeće donijelo odluku kojom se mijenjaju i propisi i kod ispita zrelosti odnosno matura. Učenici koji su imali ocjene 7 do 10 u nekom nastavnom predmetu bili su oslobođeni pismenog i usmenog ispita iz toga predmeta. Ocjenjivanje se vršilo tijekom cijele školske godine i bilježilo se svakih 15 dana i dakako učenici su dobivali izvješća. Roditelji ili skrbnici izvješćivani su svakih mjesec dana, pismeno ukoliko je bilo negativnih ocjena ili kakvih kazni. Postojali su i skupni roditeljski sastanci gdje su održavana prigodna predavanja, u pravilu dva puta godišnje.
Premda u svome nazivu Hrvatska gimnazija nije imala naznaku muška ona je to u osnovi bila do školske godine 1910./1911. kada su primljene prve hospitantice i to prema omjeru 5:100, a taj se odnos mogao prekoračiti za rata, nakon kojeg je u potpunosti ukinut te je ta gimnazija postala u stvari mješovita. Godine 1917. pokrenuta je inicijativa osnivanja ženske realne gimnazije u Zadru, već je bio i imenovan budući ravnatelj Silvije Alfirević, profesor na hrvatskoj gimnaziji. Neke su zadarske i splitske novine 1918. objavile vijest kako je u Zadru otvorena i ta gimnazija, što nije točno, jer se ta ideja nije nikada ostvarila. Profesorski kadar bio je na visokoj razini, čemu svjedoče brojni podaci među kojima možemo izdvojiti njihovo sudjelovanje u pisanju udžbenika, kulturnoj i javnoj djelatnosti ili u njihovom izboru za obnašanje visokih dužnosti u crkvenom ili u svjetovnom životu. Ovdje naglasimo onu pedagoško-didaktičku dimenziju profesora gimnazije s hrvatskim nastavnim jezikom. Udžbenike po kojima su učili i zadarski gimnazijalci pisali su Marcel Kušar, Marin Rabadan, Šimun Urlić, Emilijan Lilek, Ivan Juras, Juraj Božičević, Juraj Gasperini i drugi. Mnogi su kasnije postali ravnatelji srednjih škola u drugim sredinama, kao Petar Macanović, Silvije Alfirević, Emilijan Lilek, Ilija Maričić, Ljubomir Nardini, Josip Piasevoli itd., ili su postali sveučilišni profesori kao Marin Katalinić, Marijan Stojković, Petar Karlić, Ivan Šarić i brojni drugi. Postoji uzrečica, dobar je onaj učitelj kojeg učenik premaši i bude bolji, a da je to doista tako potvdili su zadarski gimnazijalci ne samo u tom prvom razdoblju do 1921. već tijekom svih godina od osnutka do danas.
U stoljetnoj borbi za hrvatski jezik i misao zadarska je gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom jamačno jedan od ponajboljih primjera kako je ta borba bila vrlo teška i mukotrpna. Slomom Austro-Ugarske Monarhije porasla su nacionalna trvenja u Zadru između Hrvata, Talijana i odnarođenih Hrvata. Tajne klauzule Londonskog ugovora 1915. i Rapallski ugovor 1920. imali su za posljedicu pripajanje Zadra Kraljevini Italiji i povećano proganjanje Hrvata, a među inim i ugasnuće, tj. zabranu rada Hrvatske gimnazije u lipnju 1921. godine. Zadarski su Hrvati školovanje na svom hrvatskom jeziku morali nastaviti u nekim drugim sredinama. Većina je svoje daljnje školovanje nastavila u Šibeniku.
| Prva generacija maturana hrvatske gimnazije š.g. 1904./1905.
|| Maturanti hrvatske gimnazije š.g. 1911./1912.
|
| Maturanti hrvatske gimnazije š.g. 1918./1919.
|| Maturanti hrvatske gimnazije š.g. 1920./1921.
|
PROFESORI
|Silvije Alfirević
||Josip Barić
||Milan Begović
||Pavao Butorac
|
|Juraj Carić
||Milutin Cihlar
||Niko Dežulović
||Mate Garković
|
|Marko Granić
||Ljubomir Maštrović
||Stjepan Ratković
||Mate Tentor
|

Question: who founded the faith of the mormon

in 1862.

Question: in what year was the mormon faith founded

in 1862.

Question: during which years was the civil war

in 1862.

Question: who announced the end of slavery in the southern states of the united states

in 1862.

Question: when was the amendment to the constitution adopted

in 1862.

Question: who announced the end of slavery in the southern states of the us

in 1862.

Question: what religion was founded by joseph smith

in 1862.

Question: who founded the faith of joseph smith

in 1862.

The American prophet Joseph Smith experienced the discovery by which he founded the faith of the Mormon .

President Abraham Lincoln announced the end of slavery in the southern states of the United States , but slavery was abolished only after the Civil War ( 1861–1865 ) by an amendment to the Constitution adopted in December 1865 .

The American prophet Joseph Smith experienced the discovery by which he founded the faith of the Mormon. in 1862. President Abraham Lincoln announced the end of slavery in the southern states of the United States, but slavery was abolished only after the Civil War (1861–1865) by an amendment to the Constitution adopted in December 1865.


25. rujna (25.9.) 268. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (269. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 97 dana.

 Događaji
 1066. – Bitka kod Stamford Bridgea u kojoj je anglosaska vojska Harolda Godwinsona pobijedila vojsku norveškog kralja Haralda Surovog.
 1820. – Francuski fizičar André-Marie Ampère otkrio je zakon (Amperov zakon) o linearnim tokovima električne struje, prema kojem se dva paralelna vodiča privlače kad kroz njih teče istosmjerna struja, a odbijaju kad su struje protivne. Njegovo otkriće omogućilo je razvoj magneta.
 1943. - Pokrajinski narodnooslobodilački odbor za Istru donio Odluku o sjedinjenju Istre, Rijeke, Zadra i otoka s maticom zemljom Hrvatskom25. rujna – Dan donošenja Odluke o sjedinjenju Istre, Rijeke, Zadra i otoka s maticom zemljom Hrvatskom, sabor.hr, pristupljeno 25. rujna 2020.
 1947. – Na Međunarodnom sudu za ratne zločine japanski car Hirohito oslobođen je svake krivnje za rat.
 1954. – Mao Ce Tung postao je prvi predsjednik Narodne Republike Kine.
 1957. – Američki predsjednik Dwight D. Eisenhower poslao je u Little Rock u Arkansasu 1000 vojnika kako bi omogućili provedbu presude Vrhovnog suda da devet crnih učenika može pohađati jednu dotad "bijelu" školu. Guverner Arkansasa angažirao je Nacionalnu gardu kako bi spiječio male crnce da pohađaju školu zajedno s bijelcima.
 1991. – Utemeljena 204. brigada HV, Vukovar.
 1991. – Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda donijelo Rezoluciju br.713 kojom je uveden embargo na uvoz oružja u SFRJ. Embargo je mnogo naškodio obrani Hrvatske.

 Rođenja 25. rujna
 1897. – William Faulkner, američki pisac († 1962.)
 1930. – Ivica Čandrlić, hrvatski liječnik († 1993.)
 1937. – Dragutin Drk, hrvatski poduzetnik († 2021.)
 1944. – Michael Douglas, američki glumac i producent
 1955. – Karl-Heinz Rummenigge, njemački nogometaš
 1964. – Žan Marolt, bosanskohercegovački glumac († 2009.)
 1968. – Will Smith, američki glumac i rapper
 1969. – Catherine Zeta-Jones, engleska glumica
 1984. – Lana Kos, hrvatska operna pjevačica Smrti 25. rujna
 1680. – Samuel Butler, engleski književnik (* 1612.)
 1917. – Frano Supilo, hrvatski političar i publicist (* 1870.)
 1948. – Ante Bonačić, nogometaš Hajduka
 1960. – Viktor Vida, hrvatski književnik (* 1913.)
 1970. – Erich Maria Remarque, njemački književnik (* 1898.)
 1992. – Ivan "Ivica" Vdović VD, srbijanski rock-glazbenik, bubnjar EKV-a (* 1961.)
 2014. – Sulejman Tihić, bošnjački bosanskohercegovački političar (* 1951.)

 Blagdani i spomendani
Mediteranski dan obale. Obilježava se u zemljama na Sredozemlju.(): Obilježen Mediteranski dan obale  Splitsko-dalmatinska županija.  26. rujna 2018. . Pristupljeno 24. rujna 2020.N.M.: MEDITERANSKI DAN OBALE Ove godine u znaku je periske  Dalmatinski portal. 22. rujna 2020. . Pristupljeno 24. rujna 2020.

 Imendani

 Izvori

 025

in 1820.

Izmjenama Zakona o blagdanima, spomendanima i neradnim danima u Republici Hrvatskoj iz rujna 2005. godine, 25. rujna obilježava se kao spomendan značajan za očuvanje jedinstvenosti hrvatskog teritorija. To je Dan donošenja Odluke o sjedinjenju Istre, Rijeke, Zadra i otoka s maticom zemljom Hrvatskom.
Toga je datuma 1943. godine u Pazinu održan sabor istarskih narodnih predstavnika iz svih dijelova Istre koji su pozdravili izjavu Narodnooslobodilačkog odbora za Istru od 13. rujna 1943. o priključenju Istre matici zemlji Hrvatskoj te Odluku ZAVNOH-a od 20. rujna o „priključenju Istre, Rijeke, Zadra i ostalih okupiranih krajeva Hrvatskoj“.
Pazinska odluka o pripojenju Istre matici zemlji Hrvatskoj objavljena je narodu Istre proglasom 26. rujna 1943.
Odluka, objavljena ubrzo nakon kapitulacije Italije 8. rujna 1943., iznimna je povijesna povelja koja označava prekretnicu u povijesti Istre, Rijeke, Zadra i otoka. ZAVNOH, kao začetnik vrhovnog predstavničkog i zakonodavnog tijela Hrvatske u poslijeratnom razdoblju, na Drugom zasjedanju u Plaškom u listopadu 1943. Pazinsku odluku proglasio je valjanom državnopravnom ispravom.

Question: who discovered the law of linear current flows

in 1820.

Question: when did the battle at stamford bridge take place

in 1820.

Question: what is the law on linear current flows

in 1820.

Question: who led the anglo-saxon army at stamford bridge

in 1820.

Question: in which 1820 battle did harold godwinson defeat harold surov

in 1820.

Question: harold godwinson defeated harold surov in which 1820 battle

in 1820.

Question: what happens to conductors when the current is opposite

in 1820.

Question: which king was defeated at stamford bridge in 1820

in 1820.

The Battle at Stamford Bridge in which the Anglo - Saxon Army of Harold Godwinson defeated the Army of the Norwegian King Harold Surov .

French physicist André - Marie Ampère has discovered the law ( Amper 's law ) on linear current flows , according to which two parallel conductors are attracted when the same - directional current flows through them , and refuse when the current is opposite .

The Battle at Stamford Bridge in which the Anglo-Saxon Army of Harold Godwinson defeated the Army of the Norwegian King Harold Surov. in 1820. French physicist André-Marie Ampère has discovered the law (Amper's law) on linear current flows, according to which two parallel conductors are attracted when the same-directional current flows through them, and refuse when the current is opposite.

Kampanja „Mediteranski dan obale“ pokrenuta je 2007. g. od strane PAP/RAC-a s ciljem jačanja svijesti o vrijednosti obalnih područja te potrebi unaprjeđenja sustava planiranja i upravljanja tim vrijednim područjima, a sve radi postizanja održivog razvoja. Svake godine, uz pomoć odabranih lokalnih partnera, PAP/RAC organizira centralnu proslavu u jednoj mediteranskoj zemlji, dok se druge zemlje pridružuju svojim inicijativama. Kampanja za „Mediteranski dan obale“ svake godine ima različitu centralnu temu. Ove godine centralna tema jest PAP/RAC-ova 40-ta obljetnica osnutka, odnosno 40 godina suradnje mediteranskih zemalja na zaštiti mora i obala i promicanju održivog razvoja. Ove godine domaćin proslave je Grad Split, a po prvi puta, proslavi su se pridružiti i direktori svih svjetskih UN-ovih Regionalnih mora.
Splitsko-dalmatinska županija sa svojim Upravnim odjelom za turizam i pomorstvo, pridružila se kao partner, ovoj hvale vrijednoj akciji sudjelujući u više zanimljivih aktivnosti. Tako je, izlažući na štandu u Đardinu u razdoblju od 22.-25. rujna 2018.g. promovirala svoje aktivnosti te dokumente vezane uz iste: Pravilnik o gospodarskom korištenju, korištenju ili gradnji građevina i posebnoj upotrebi pomorskog dobra na području SDŽ, Info ploče na ulazu na koncesionirane plaže te Studiju sidrišta SDŽ i sufinanciranje dijela hladnog pogona brodice čistača mora ECO 13/5). Također, ovom prilikom široj javnosti predstavljeni su projekti te promotivni materijali.
Financirajući instalaciju projekcije mora na Pjaci posebno se promovirao projekt "Pomorsko je dobro". Ovim Projektom, na novoj web stranici, omogućit će se građanima i pravnim subjektima jednostavan pristup svim informacijama o koncesijama, granicama pomorskog dobra, planovima upravljanja pomorskim dobrom i ostaloj dokumentaciji, kao i izravnu prijavu oštećenja na pomorskom dobru putem uvijek dostupnih web obrazaca.

Question: 25 rujna is celebrated on which day of the year

Question: where is 25 rujna celebrated in the world

Question: what is the meaning of 25 rujna

Question: 25 rujna is celebrated in which region of the world

Question: what is the meaning of 25 rujna in english

Blessed and memorable Mediterranean Day .

It is recorded in countries in the Mediterranean . ( ):

Blessed and memorable Mediterranean Day. It is recorded in countries in the Mediterranean.():


29. rujna (29.9.) 272. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (273. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 93 dana.

 Događaji
 1066. – Iskrcavanjem normanskih trupa kod Pevenseya počela je borba za englesko prijestolje na koje je pravo polagao Vilim, vojvoda od Normandije. Vilim je osvojio vlast nekoliko tjedana poslije, kad je u Bitci kod Hastingsa pobijedio kralja Harolda II.
 1399. – Henrik Bolingbroke, sin vojvode od Lancastera, uspio je zatvoriti engleskoga kralja Rikarda II. Time je okončana brutalna vladavina kuće Anjou-Plantegenet. Bolingbroke je nakon Richardove smrti u veljači 1400. došao na englesko prijestolje kao Henrik IV.
 1829. – Otvoren je Scotland Yard kao glavno središte Policije.
 1949. – Sovjetski Savez otkazao je sporazum prijateljstva s Jugoslavijom koji je bio sklopljen 11. travnja 1945.
 1965. – Britanski premijer Harold Wilson pledirao je na laburističkom stranačkom danu u Blackpoolu za stvaranje zone bez atomskog oružja u Europi.
 1972. – Japan i Kina dogovorili su normalizaciju odnosa i razmjenu veleposlanika.
 1991. – Kraj Oslobađanje bjelovarske vojarne i teroristički čin koji je skoro zbrisao Bjelovar, kad je zaluđeni oficir JNA eksplozijom uništio vojno skladište "Barutanu".
 Rođenja 29. rujna
   106. pr. Kr. – Pompej Veliki, rimski vojskovođa i trijumvir († 48. pr. Kr.)
 1547. – Miguel de Cervantes Saavedra, španjolski pripovjedač († 1616.)
 1758. – Horatio Nelson, britanski pomorac i admiral († 1805.)
 1863. – Hugo Haase, njemački političar i kancelar († 1919.)
 1867. – Walther Rathenau, njemački političar i industrijalac († 1922.)
 1901. – Ivo Čupar, hrvatski stomatolog, redovni član HAZU († 1981.)
 1920. – Václav Neumann, češki dirigent i violinist.  Allan Kozinn, Vaclav Neumann; Conductor, 74, Led Czech Philharmonic, The New York Times, objavljeno 6. rujna 1995., pristupljeno 25. prosinca 2015.  († 1995.)
 1932. – Robert Benton, američki glumac
 1935. – Jerry Lee Lewis, američki rock glazbenik i tekstopisac
 1936. – Silvio Berlusconi, talijanski poduzetnik, političar i državnik
 1943. – Lech Walesa, poljski političar
 1952. – Srđan Dizdarević, bosanskohercegovački novinar i diplomat. († 2016.)
 1976. – Ninel Conde, meksička glumica, pjevačica i model
 1988. – Kevin Durant, američki košarkaš
 1988. – Anja Alač, srbijanska glumica
 1989. – Jevhen Konopljanka, ukrajinski nogometaš Smrti 29. rujna
     48. pr. Kr. – Pompej Veliki, rimski vojskovođa i trijumvir (* 106. pr. Kr.)
 1637. – Lorenzo Ruiz, filipinski svetac (* oko 1600.)
 1833. – Ferdinand VII., španjolski kralj (* 1784.)
 1902. – Émile Zola, francuski književnik (* 1840.)
 1909. – Vladimir Vidrić, hrvatski književnik (* 1875.)
 1910. – Winslow Homer, američki slikar (* 1836.)
 1941. – Vilmos Aba-Novák, mađarski slikar i grafičar (* 1894.)
 1973. – Wystan Hugh Auden, američki pjesnik engleskog porijekla (* 1907.)
 1996. – Endō Shūsaku, japanski književnik (* 1923.)

 Blagdani i spomendani
 sveti Mihael, Gabriel i Rafael
 Dan grada Bjelovara
 Dan grada Šibenika
 Dan grada Trilja
 Svjetski dan srca

 Imendani

 Izvori

 029

of 1547.

Question: when was 29 rujna introduced as currency

of 1547.

Question: when was the 29 rujna note introduced

of 1547.

Question: who was the spanish narrator

of 1547.

Question: when was the first 29 rujna written

of 1547.

Question: who is the author of 29 rujna

of 1547.

Question: what is the meaning of 29 rujna in english

of 1547.

– Miguel de Cervantes Saavedra , Spanish narrator ( † 1616 ) 1758 .

of 1547. – Miguel de Cervantes Saavedra, Spanish narrator († 1616) 1758.


30. rujna (30.9.) 273. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (274. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 92 dana.

 Događaji
 1791. – U Beču je praizveden singspiel (što je ekvivalent za francuski naziv opera comique) "Čarobna frula"  Wolfganga Amadeusa Mozarta.
 1818. – u Aachenu je započeo Aachenski kongres između država Svete Alijanse.
 1938. – Münchenskim sporazumom šefovi vlada Velike Britanije, Francuske i Italije suglasili su se sa zahtjevima Adolfa Hitlera za aneksiju sudetskog područja, misleći kako će spriječiti veliki europski rat. Pod pritiskom svih europskih sila češka je vlada bila prisiljena pristati na aneksiju.
 1954. – Propalo je osnivanje Europske obrambene zajednice jer je francuska vlada odbila podrediti svoju vojsku europskoj vrhovnoj komandi.
 1966. – Britanski protektorat Bečuana postao je nezavisan kao Republika Bocvana. Ta se zemlja ubraja među najveće proizvođače dijamanata na svijetu.
 1991. – Albanci s Kosova referendumom su se odlučili za suverenu i nezavisnu državu Kosovo.Kronologija 1991. , Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata

 Rođenja 30. rujna
 1227. – Nikola IV., papa († 1292.)
 1921. – Deborah Kerr, škotsko–američka glumica († 2007.)
 1924. – Truman Capote, američki književnik († 1984.)
 1930. – Ivan Aralica, hrvatski književnik
 1933. – Josip Turčinović, hrvatski katolički svećenik († 1990.)
 1944. – Jasna Malec Utrobičić, hrvatska glumica
 1950. – Laura Esquivel, meksička književnica
 1962. – Frank Rijkaard, nizozemski nogometaš i trener
 1964. – Monica Bellucci, talijanska filmska glumica, model i seks simbol
 1980. – Martina Hingis, švicarska tenisačica
 1997. – Jana Kudrjavceva, ruska ritmička gimnastičarka Smrti 30. rujna
 420. – Sveti Jeronim, katolički svetac (* oko 347.)
 1897. – Sveta Mala Terezija, katolička svetica (* 1873.)
 1955. – James Dean, američki glumac (* 1931.)
 1989. – Oskar Davičo, srpski književnik (* 1909.)
 1996. – Danka Jurčević, hrvatska redovnica, mučenica (* 1950.)
 2005. – Mirko Sabolović, hrvatski romanopisac, književnik i scenarist (* 1935.)
 2007. – Milan Jelić, predsjednik Republike Srpske
 2010. – Dušan Benčić, hrvatski geodet (* 1921.)
 2012. – Boris Šprem, predsjednik Hrvatskog sabora

 Blagdani i spomendani

 Dan blasfemije
 Dan grada Skradina

 Imendani

 Izvori

 030

in 1818.

in 1938.

Question: who wanted to annex sudet

in 1818.

in 1938.

Question: when did the aachen congress begin

in 1818.

in 1938.

Question: when was 30 rujna introduced as currency of india

in 1818.

in 1938.

Question: what agreement was signed in 1938 to prevent a big european war

in 1818.

in 1938.

Question: what agreement was signed by the heads of britain, france and italy

in 1818.

in 1938.

Question: what was the name of the congress that took place in 1938

in 1818.

in 1938.

Question: which countries signed the munich agreement

Britanije , Francuske i Italije suglasili su se sa zahtjevima Adolfa Hitlera za aneksiju sudetskog područja , misleći kako će spriječiti veliki europski rat .

in 1818.

in 1938.

Question: what was the name of the congress that began in 1938

in 1818.

in 1938.

The Aachen Congress between the States of the Holy Alliance began in Aachen .

With the Munich Agreement , the heads of governments of Britain , France and Italy agreed to the demands of Adolf Hitler to annex the Sudet territory , thinking that it would prevent a big European war .

in 1818. The Aachen Congress between the States of the Holy Alliance began in Aachen. in 1938. With the Munich Agreement, the heads of governments of Britain, France and Italy agreed to the demands of Adolf Hitler to annex the Sudet territory, thinking that it would prevent a big European war.


1. listopada (1.10.) 274. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (275. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 91 dan.

 Događaji
 1918. – Arapske snage pod vodstvom Lawrencea od Arabije osvojile su Damask.
 1932. – Austrijski savezni kancelar Engelbert Dollfuss primijenio je prvi put zakon o ovlastima iz 1917. koji mu omogućuje izdavanje naredbi u slućaju nužde.
 1933. – U Čehoslovačkoj je Konrad Henlein objavio osnivanje "Zavičajne fronte sudetskih Nijemaca".
 1942. – Četnici izvršili pokolj u Poljicima.
 1949. – U Pekingu je pred carskom palačom Mao Zedong proglasio Narodnu Republiku Kinu te postao prvim predsjedajućim novostvorene Centralne narodne vlade.
 1991. – Udružena JNA, hrvatski Srbi s okupiranih hrvatskih teritorija i srpski dragovoljci iz Srbije, BiH i Crne Gore izveli su opći frontalni napad na Hrvatsku u kojem su napali sve ključne točke i gradove u Hrvatskoj, a radi potpunog sloma hrvatske obrane.rž: Na današnji dan. Početak listopada 1991. – opći i najteži napad na Hrvatsku s ciljem potpunog sloma obrane, narod.hr, 6. listopada 2015.
 1991. – Započeo je opći napad na šire dubrovačko područje i obrana Dubrovnika od JNA i paravojnih četničkih formacija.
 1991. – Četnici su zauzeli, te opljačkali, spalili i razrušili selo Gornji Viduševac kod Gline, a stanovnike pobili.
 1991. – Hrvatska vojska je tijekom Bitke za Čepikuće nanijela prvi veći poraz Jugoslavenskoj narodnoj armiji na Južnom bojištu.
 2017. – Referendum o neovisnosti Katalonije.
 Rođenja 1. listopada
 1685. – Karlo VI., car Svetog Rimskog Carstva († 1740.)
 1843. – Tadija Smičiklas, hrvatski povjesničar i političar († 1914.)
 1848. – Milan Amruš, hrvatski liječnik i političar († 1919.)
 1888. – Zvonko Milković, hrvatski pjesnik i putopisac († 1978.)
 1903. – Vladimir Horowitz, američki pijanist ruskog podrijetla († 1989.)
 1904. – Otto Robert Frisch, austrijski nuklearni fizičar († 1979.)
 1914. – Albe Vidaković, hrv. skladatelj i muzikolog († 1964.)
 1921. – Jimmy Carter, američki političar i predsjednik
 1954. – Martin Strel, slovenski daljinski plivač
 1987. – Maro Joković, hrvatski vaterpolist Smrti 1. listopada
 1916. – Ambroz Haračić, hrvatski florist (* 1855.)
 1969. – Joza Kljaković, hrvatski slikar (* 1889.)
 1988. – Pavle Vuisić, srpski glumac (* 1926.)
 2007. – Al Oerter, američki atletičar (* 1936.)
 2013. – Igor Mrduljaš, hrvatski teatrolog i kazališni kritičar (* 1945.)
 2015. – Božo Bakota, hrvatski nogometaš (* 1950.)
 2018. – Charles Aznavour, francuski pjevač (* 1924.)

 Blagdani i spomendani
 Svjetski dan svjesnosti o hepatitisu C
 Međunarodni dan starijih osoba

 Imendani

 Izvori

 001

in 1991.

Question: who declared the people's republic of china in china

in 1991.

Question: when did the listopada start in china

in 1991.

Question: where did the first listopada take place

in 1991.

Question: what did mao zedong declare in china in 1991

in 1991.

Question: who did the listopada attack in 1991

in 1991.

Question: who was involved in the listopada attack

in 1991.

Question: what was the name of the government formed by mao zedong in china

in 1991.

In Beijing , before the Imperial Palace , Mao Zedong declared the People 's Republic of China and became the first president of the newly formed Central People 's Government .

– United JNA , Croatian Serbs from occupied Croatian territories and Serbian volunteers from Serbia , Bosnia and Herzegovina and Montenegro conducted a general frontal attack on Croatia in which they attacked all key points and cities in Croatia , and for a complete breakdown of the Croatian defense .

In Beijing, before the Imperial Palace, Mao Zedong declared the People's Republic of China and became the first president of the newly formed Central People's Government. in 1991. – United JNA, Croatian Serbs from occupied Croatian territories and Serbian volunteers from Serbia, Bosnia and Herzegovina and Montenegro conducted a general frontal attack on Croatia in which they attacked all key points and cities in Croatia, and for a complete breakdown of the Croatian defense.


2. listopada (2.10.) 275. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (276. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 90 dana.

 Događaji
 1889. – Ministar vanjskih poslova SAD James G. Blaine otvorio je u Washingtonu prvu panameričku konferenciju na kojoj je donesena odluka o osnivanju Ureda međunarodne unije američkih republika sa sjedištem u tom gradu. SAD su tako postigle svoj cilj - šifrenje političkog i privrednog utjecaja u Latinskoj Americi.
 1897. – U Zagrebu je praizvedena opera "Porin" Vatroslava Lisinskog.
 1928. – Sveti Josemaría Escrivá osnovao je u Madridu katolički pokret Opus Dei.
 1943. – Planirana deportacija 8000 danskih Židova nije uspjela jer su pripadnici danskog pokreta otpora većinu zemljaka odveli na sigurno u Švedsku.
 1957. – Na zasjedanju Glavne skupštine UN u New Yorku poljski ministar vanjskih poslova Adam Rapacki izložio je plan za Europu bez atomskog oružja.
 1986. – Počele su sankcije SAD protiv apartheida u Južnoj Africi.
 1991. – Utemeljena 125. brigada HV, Novska.
 1991. – Utemeljena 126. brigada HV, Sinj.
 1991. – Utemeljena 150. brigada HV, Zagreb – Črnomerec.

 Rođenja 2. listopada
 1616. – Andreas Gryphius, njemački književnik († 1664.)
 1847. – Paul von Hindenburg, njemački general i državnik († 1934.)
 1869. – Mahatma Gandhi, indijski političar i mirotvorac († 1948.)
 1904. – Graham Greene, engleski književnik († 1991.)
 1905. – Franjo Šeper, hrvatski kardinal († 1981.)
 1913. – Viktor Vida, hrvatski književnik († 1960.)
 1939. – Mirjana Bohanec-Vidović, hrvatska sopranistica, glumica i diplomatkinja
 1951. – Sting, engleski glazbenik
 1968. – Jana Novotna, češka tenisačica
 1974. – Goran Malus, hrvatski glumac
 1980. – Goran Bogdan, bosanskohercegovački glumac Smrti 2. listopada
 1910. – Marcel Duchamp, francuski slikar (* 1887.)
 1920. – Max Bruch, njemački skladatelj (* 1838.)
 1944. – Vlaho Paljetak, hrvatski skladatelj i šansonijer (* 1893.)
 1973. – Paavo Nurmi, finski atletičar (* 1897.)
 1991. - Petar Kačić, hrvatski vojni zapovjednik u Domovinskom ratu (bitka za Vukovar)
 2007. – Šime Đodan, hrvatski političar (* 1927.)
 2013. – Nevenka Košutić Brozović, hrvatska povjesničarka književnosti (* 1929.)http://www.osmrtnice.hr/nevenka-kosutic-brozovic (pristupljeno 6. listopada 2013.)

 Blagdani i spomendani
 Dan grada Hvara

 Imendani

 Izvori

 002

Question: who commanded the croatian army at the battle of vukovar

Question: when was finnish athlete paavo nurmi born

Question: who was the first finnish athlete to win the olympic gold medal

Question: what was the name of the domestic war in 2007

Question: when was the battle for vukovar

Question: what nationality is athlete paavo nurmi

Question: what nationality is paavo nurmi

Question: what nationality is military commander petar kačić

Paavo Nurmi , Finnish athlete ( born 1897 ) .

- Petar Kačić , Croatian military commander in the domestic war ( Battle for Vukovar ) 2007 .

Paavo Nurmi, Finnish athlete (born 1897). - Petar Kačić, Croatian military commander in the domestic war (Battle for Vukovar) 2007.


3. listopada (3.10.) 276. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (277. u prijestupnoj godini).
Do kraja godine ima još 89 dana.

 Događaji
 1789. – Predsjednik George Washington proglasio prvi Dan nezavisnosti.
 1885. – Otvorena je zgrada današnjeg HNK "Ivana pl. Zajca" u Rijeci.
 1897. – Počela je nastava u novoosnovanoj hrvatskoj gimnaziji u Zadru, glavnom gradu carske pokrajine Dalmacije.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gimnazija s hrvatskim nastavnim jezikom 1897. – 1921
 1929. – Kraljevina Srba, Hrvata i Slovenaca preimenovana je u Kraljevinu Jugoslaviju.
 1990. – Ponovno ujedinjenje Njemačke nakon pada Berlinskog zida.
 1991. – Utemeljena 153. brigada HV, Velika Gorica.
 1995. – Makedonski predsjednik Kiro Gligorov ozljeđen u pokušaju atentata eksplozijom automobila-bombe u centru Skoplja, a njegov vozač i jedan slučajni prolaznik poginuli.
 1998. – Papa Ivan Pavao II. pohodio je Hrvatsku po drugi put i proglasio kardinala Alojzija Stepinca blaženim u Mariji Bistrici.

 Rođenja 3. listopada
 1784. – Johann Karl Ehrenfried Kegel, njemački agronom († 1863.)
 1824. – Ivan Nikitin, ruski pjesnik († 1861.)
 1837. – Filip Frano Nakić, hrvatski svećenik i splitski biskup († 1910.)
 1858. – Eleonora Giulia Amelie Duse, talijanska glumica († 1924.)
 1895. – Sergej Aleksandrovič Jesenjin, ruski pjesnik († 1925.)
 1900. – Thomas Wolfe, američki književnik († 1938.)
 1902. – Artur da Costa e Silva, brazilski političar i predsjednik († 1969.)
 1902. – Jean Gremillon, francuski režiser († 1959.)
 1911. – Vangelia Pandeva Dimitrova Gušterova "Baba Vanga", proročica († 1996.)
 1927. – Ranko Filjak, hrvatski pijanist († 1983.)
 1935. – Armen Džigarhanjan, sovjetski glumac († 2020.)
 1937. – Edo Peročević, bosanskohercegovački glumac († 2007.)
 1938. – Tereza Kesovija, hrvatska pjevačica
 1945. – Viktor Sanejev, ruski atletičar
 1954. – Al Sharpton, američki svećenik i aktivist
 1980. – Ivan Turina, hrvatski nogometni vratar († 2013.)
 1981. – Zlatan Ibrahimović, švedski nogometaš Smrti 3. listopada
 1226. – Sveti Franjo Asiški, svetac (* 1181.)
 1704. – Jean-Baptiste Denys, francuski liječnik, prvi izveo transfuziju krvi (* 1643.)?
 1826. – Jens Immanuel Baggesen, danski književnik (* 1764.)
 1887. – Ana Marija Marović,  talijansko-hrvatska redovnica (* 1815.)
 1890. – Joseph Hergenröther, njemački kardinal (* 1824.)
 1929. – Gustav Stresemann, njemački političar (* 1878.)
 1936. - Urban Barišić, hrvatski franjevac (* 1886.)
 1987. – Jean Anouilh, francuski književnik (* 1910.)
 1988. – Franz Josef Strauß, njemački političar (* 1915.)
 1990. – Josip Turčinović, hrvatski katolički svećenik (* 1933.)
 2016. – Ljupka Dimitrovska, hrvatsko-makedonska pjevačica (* 1946.)

 Blagdani i spomendani
 Međunarodni dan djeteta

 Imendani

 Izvori

 003

The Rabbit in the River.

in 1897.

in 1921 in 1929.

Question: where did the first listopada start training

The Rabbit in the River.

in 1897.

in 1921 in 1929.

Question: when did the first listopada gymnasium open

The Rabbit in the River.

in 1897.

in 1921 in 1929.

Question: what is the name of the dog in the listopada

The Rabbit in the River.

in 1897.

in 1921 in 1929.

Question: what is the meaning of listopada in english

The Rabbit in the River.

in 1897.

in 1921 in 1929.

Question: where was the first listopada gymnasium built

The Rabbit in the River.

in 1897.

in 1921 in 1929.

Question: zadra is the capital of which province of croatia

The Rabbit in the River.

in 1897.

in 1921 in 1929.

– Started training in the newly founded Croatian gymnasium in Zadra , the capital of the Imperial province of Dalmatia . Gimnazija Vladimira Nazora , Zadar Gymnazija with Croatian teaching language in 1897 .

The Rabbit in the River. in 1897. – Started training in the newly founded Croatian gymnasium in Zadra, the capital of the Imperial province of Dalmatia.Gimnazija Vladimira Nazora, Zadar Gymnazija with Croatian teaching language in 1897. in 1921 in 1929.


4. listopada (4.10.)  277. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (278. u prijestupnoj godini).

Do kraja godine ima još 88 dana.

Događaji
 1079. – Papa Grgur VII. zaprijetio u pismu istarsko-kranjskom markgrofu Vecelinu izopćenjem iz Crkve, ako napadne Hrvatsku kojom je tada vladao kralj Dmitar Zvonimir.
 1582. – U većini katoličkih zemalja počela je vrijediti kalendarska reforma pape Grgura XIII. pa je 4. listopada slijedio 15. listopada, čime je ispravljena pogreška nastala korištenjem netočnoga julijanskog kalendara.
 1686. – austrijski vojvoda Ludvig Badenski spalio Sulejmanov most kod Osijeka.
 1832. – Probijen put preko Malog Alana koji vodi od Like prema hrvatskom jugu.
 1834. – Svečano otvorena nova kazališna zgrada na Gornjem gradu u Zagrebu.
 1944. – Britanske trupe iskrcale su se na Peloponezu i oslobodile lučki grad Patras.
 1954. – U SAD je premijerno prikazan mjuzikl "Amerikanac u Parizu" redatelja Vincentea Minnellija, a prema glazbi Georgea Gershwina. Film je dobio šest Oscara.
 1957. – SSSR lansirao Sputnjik 1, prvi umjetni satelit u Zemljinoj orbiti.
 1958. – Finski premijer Karl-August Fegerhorn dao je ostavku zbog ekonomske krize u zemlji.
 1991. – Mobilizirana 149. brigada HV, Zagreb-Trešnjevka.
 1991. – Srpske postrojbe spalile su hrvatski zaselak Čorke kod Vrhovina (vidi pokolj u Čorcima listopada 1991.).
 1991. – Velikosrpske snage napale Karlovac.rž: Na današnji dan. 4. listopada 1991. Karlovac – početak općeg napada na kritičnu točku obrane Hrvatske, narod.hr, 4. listopada 2015.
 2020. - Službeno objavljena papina enciklika Svi smo braća (Fratelli tutti), koju je papa Franjo potpisao 3. listopada, u talijanskom Asizu u regiji Umbriji.IKA:  Papa Franjo u Asizu potpisao novu encikliku "Svi smo braća" Hrvatska katolička mreža. 4. listopada 2020. Pristupljeno 4. listopada 2020.

Rođenja 4. listopada
 1289. – Luj X., francuski kralj († 1316.)
 1542. – Robert Bellarmino, talijanski kardinal i svetac († 1621.)
 1822. – Rutherford B. Hayes, general, odvjetnik, političar i 19. predsjednik SAD-a († 1893.)
 1879. – Albert Botteri, hrvatski oftalmolog, dopisni član HAZU († 1955.)
 1895. – Buster Keaton, američki redatelj i glumac († 1966.)
 1922. – Sveta Ivanka Beretta Molla, katolička svetica, liječnica († 1962.)
 1942. – Jóhanna Sigurðardóttir, islandska političarka, prva žena u povijesti te države koja je postala premijerom, te prva homoseksualna osoba koja je došla na čelo neke države u modernoj povijesti (novog vijeka)
 1949. – Armand Assante, američki filmski glumac
 1957. – Ingrid Antičević-Marinović, hrvatska političarka
 1961. – Zoran Vulić, hrvatski nogometaš
 1988. – Derrick Rose, američki košarkašSmrti 4. listopada
 1669. – Rembrandt van Rijn, nizozemski slikar i bakropisac (* 1606.)
 1749. – Franjo Trenk, austrijski pukovnik (* 1711.)
 1934. – Marija Zankovecka, ukrajinska kazališna glumica (* 1854.)
 1947. – Max Planck, njemački fizičar (* 1858.)
 1951. – Henrietta Lacks, iz njezinih je stanica uzgojena prva linija ljudskih besmrtnih stanica (HeLa)(* 1920.)
 1964. – Marijan Trepše, hrvatski slikar, grafičar i scenograf (* 1897.)
 1970. – Janis Joplin, američka rock pjevačica (* 1943.)
 1989. – Lavoslav Horvat, hrvatski arhitekt (* 1901.)
 1997. – Romano Amerio, švicarski teolog, filozof i publicist (* 1905.)
 2013. – Võ Nguyên Giáp, vijetnamski političar, general i državnik (* 1911.)

 Blagdani i spomendani
 Dan grada Lipika
 Svjetski dan zaštite životinja

 Imendani

 Izvori

 004

in 1582.

in 1832.

Question: who reformed the calendar on october 4th 1686

XIII . pa je 4 . listopada slijedio 15 . listopada ,

in 1582.

in 1832.

Question: when did badensky burn the sulejman bridge

in 1582.

in 1832.

Question: who was the ruler of croatia in 1582

in 1582.

in 1832.

Question: which country was ruled by king dmitar zvonimir in 1582

in 1582.

in 1832.

Question: when does the new calendar start in roman catholic countries

in 1582.

in 1832.

Question: when did the roman catholic church start using the calendar

in 1582.

in 1832.

Question: who did dmitar zvonimir threaten to attack in 1582

in 1582.

in 1832.

He threatened in a letter to the Istria - Krainian markgroup Vecelina with an announcement from the Church , if it attacked Croatia which was then ruled by King Dmitar Zvonimir .

In most Catholic countries , the calendar reform of Pope Gregory XIII began to be valued and on October 4 followed October 15 , making the corrected mistake a result of the use of the inaccurate Julian calendar .

1686 - Austrian Duch Ludwig Badensky burns the Sulejman Bridge near Osijek .

He threatened in a letter to the Istria-Krainian markgroup Vecelina with an announcement from the Church, if it attacked Croatia which was then ruled by King Dmitar Zvonimir. in 1582. In most Catholic countries, the calendar reform of Pope Gregory XIII began to be valued and on October 4 followed October 15, making the corrected mistake a result of the use of the inaccurate Julian calendar. 1686 - Austrian Duch Ludwig Badensky burns the Sulejman Bridge near Osijek. in 1832.

Papa Franjo u Asizu potpisao novu encikliku "Fratelli tutti"
Papa Franjo potpisuje encikliku Fratelli tutti na grobu sv. Franje Asiškoga / Foto: Vatican Media (sve fotografije)
Sveti Otac Franjo je u subotu popodne 3. listopada, u talijanskom Asizu u regiji Umbriji (pokrajina Perugia), rodnom gradu sv. Franje, nakon svete euharistije, potpisao svoju novu, treću, encikliku "Svi smo braća" (na talijanskom: Fratelli tutti). Enciklika će službeno biti objavljena u nedjelju 4. listopada na blagdan sv. Franje Asiškog, javlja Vatican News.
Nakon što je predslavio misu u kripti u sklopu samostana i bazilike sv. Franje, kod groba svetoga Franje Asiškog, potpisao je svoju novu encikliku koja govori o bratstvu i socijalnom prijateljstvu ljudi, a povod je pandemija koronavirusa.
Sveta misa i svečanost potpisivanja enciklike u domu svetoga Franje održala se, na Papinu želju, bez nazočnosti vjernika iz preventivnih razloga zbog pandemije koronavirusa.
Papa Franjo se odmah nakon mise i potpisivanja enciklike vratio u Vatikan. Ovo je, inače, bilo peti puta u njegovom pontifikatu kako je papa Franjo posjetio Asiz. Enciklika će službeno biti objavljena u nedjelju 4. listopada na blagdan sv. Franje Asiškog.
Inače, do Asiza je Sveti Otac putovao automobilom, a prije dolaska u baziliku sv. Franje svratio je kako bi posjetio i pozdravio časne sestre klarise u samostanu Vallegloria u Spellu.
Svetoga Oca u Asizu su dočekali asiški biskup Domenico Sorrentino, papinski legat za bazilike sv. Franje i svete Marije od Anđela kardinal Agostino Vallini, gvardijan samostana sv. Franje fra Mauro Gambetti i otac Enzo Fortunato, glasnogovornik samostana sv. Franje.
Sveti Otac javno pohvalio svoje suradnike – prevoditelje enciklike
Na svetoj misi u kripti samostana i bazilike sv. Franje nazočilo je oko 20 fratara i nekoliko redovnica. Nakon evanđelja, papa Franjo proveo nekoliko minuta u razmišljanju, bez izgovorene riječi, odnosno bez propovijedi, a potom je nastavio misno slavlje.
Po završetku mise, Sveti Otac je pozvao mons. Paola Braidu da mu donese kopiju enciklike kako bi ju potpisao. Također, Papa je objasnio da je mons. Braida zadužen za prevodilačke poslove u Prvom odjelu Državnog tajništva Svete Stolice.
“On sve nadgleda. Zato sam i želio da ovdje bude sa mnom i da mi donese encikliku”, kazao je papa Franjo u svome stilu.
Usto, Sveti Otac je predstavio i pohvalio i drugu dvojicu svećenika iz Prvog odjela Državnog tajništva Svete Stolice, njegovih suradnika koji su radili na prijevodu enciklike. Otac Antonio preveo je encikliku sa originalnog španjolskog jezika na portugalski, a otac Cruz koordinirao je sve prijevode enciklike sa izvornog španjolskog na druge jezike, prenosi u subotu 3. listopada Vatican News.
Samostan i bazilika sv. Franje Asiškog počela se graditi 1228. godine
Podsjetimo, bazilika sv. Franje, koja se počela graditi gotovo 800 godina, odmah nakon kanonizacije Franje Asiškog, jedno je od najznačajnijih kršćanskih hodočasničkih mjesta u Italiji, nakon Rima naravno.
Kamen temeljac bazilici i samostanu položio je papa Grgur IX 17. srpnja 1228. godine.
Papa potpisuje encikliku “Svi smo braća”

Question: who signed the pope's encyclical we are all brothers

Franjo potpisao 3 . listopada , u talijanskom Asizu u regiji Umbriji . IKA : Papa Franjo u Asizu potpisao novu encikliku "" Svi smo braća "" Hrvatska katolička

Question: what is the title of the papacy's encyclical signed by pope francis

Question: in which city was the pope's encyclical 'we are all brothers' published

Question: in which italian region was the pope's encyclical 'we are all brothers

Question: where was pope francis' we are all brothers published

Question: when was we are all brothers published

Question: in which italian region is the pope's encyclical we are all brothers published

Karlovac – the beginning of the general attack on the critical point of defense of Croatia , narod.hr , 4 October 2015 .

- Officially published Pope 's Encyclical We Are All Brothers ( Fratelli tutti ) , which was signed by Pope Francis on October 3 , in the Italian Assisi in the region of Umbria . IKA : Pope Francis in Assisi signed a new Encyclical " We Are All Brothers " by the Croatian Catholic Network .

Karlovac – the beginning of the general attack on the critical point of defense of Croatia, narod.hr, 4 October 2015. - Officially published Pope's Encyclical We Are All Brothers (Fratelli tutti), which was signed by Pope Francis on October 3, in the Italian Assisi in the region of Umbria.IKA: Pope Francis in Assisi signed a new Encyclical "We Are All Brothers" by the Croatian Catholic Network.