Dr. Franjo Tuđman (Veliko Trgovišće, 14. svibnja 1922. – Zagreb, 10. prosinca 1999.), hrvatski povjesničar, akademik HAZU, državnik, prvi predsjednik suverene i samostalne Republike Hrvatske i vrhovnikNajviše vojno zvanje u Hrvatskoj koje se koristilo od 1995. do 2002. Hrvatske vojske.

Sudionik antifašističkog pokreta od 1941., kao obavještajni časnik. Nakon rata djeluje u Glavnom stožeru JNA u Beogradu, potom na visokim vojno-političkim položajima u Glavnoj personalnoj upravi JNA, Ministarstvu obrane i Generalštabu. Završio studij na Višoj vojnoj akademiji 1957.; čin general-majora stekao 1960. Na vlastiti zahtjev napustio vojnu službu 1961. te se posvetio znanstveno-istraživačkom radu.

Osnovao Institut za historiju radničkog pokreta u Zagrebu, čiji je ravnatelj bio od 1961. do 1967. Stupanj doktora povijesnih znanosti postigao je 1965., a od 1963. do 1967. je izvanredni profesor na Fakultetu političkih znanosti u Zagrebu.

Skupio je opsežnu povijesnu građu i pisao o povijesti Komunističke partije Hrvatske, u kojoj je, nasuprot jugoslavenskom unitarizmu, isticao nacionalnu sastavnicu njezine borbe protiv velikosrpskog režima Kraljevine Jugoslavije. Izbačen iz Saveza komunista 1967. i umirovljen.

1972. je osuđen na dvije godine zatvora zbog "nacionalizma", s obzirom na to da je njegov povjesničarski rad došao u koliziju sa službenom propagandom komunističke Jugoslavije; s odsluženja kazne bio je pušten nakon 9 mjeseci. Nakon intervjua švedskoj televiziji 1981. ponovo mu je suđeno zbog  "kontrarevolucionarne djelatnosti"; u čemu je osobito bio "kriv" zbog revizije jugoslavenske propagande o  Sabirnom logoru Jasenovac, koja je inzistirala na "Jasenovačkom mitu" o preko 700.000 žrtava tog logora; taj izrazito visoki broj žrtava je korišten za de facto demoniziranje Hrvata, čiji je nacionalizam predstavljao najočitiju prijetnju opstanku komunističke Jugoslavije. Tuđman se usudio prezentirati podatke 1964. godine službeno provedenog popisa žrtava rata u SFRJ, prema kojima je u Jasenovcu smrtno stradalo nekoliko desetaka tisuća ljudi, makar su podatci tog popisa - koji su opovrgavali neke ključne elemente propagande kojima je režim komunističke Jugoslavije opravdavao svoju vladavinu lišenu demokratskog legitimiteta - bili stavljeni do embargo sve do kraja SFR Jugoslavije. Tuđman je osuđen na 3 godine zatvora, ali je s odsluženja kazne pušten 1983. iz zdravstvenih razloga. Tijekom 1984., vraćen je u zatvor radi izdržavanja ostatka kazne, da bi nakon četiri mjeseca zbog pogoršanja zdravstvenog stanja bio uvjetno pušten iz zatvora.

Kao zagovornik hrvatske samostalnosti, politički se angažirao potkraj 1980-ih. Godine 1989. osniva Hrvatsku demokratsku zajednicu te do smrti ostaje njezin predsjednik. Nakon pobjede HDZ-a na izborima 1990. godine, izabran je za predsjednika Predsjedništva Socijalističke Republike Hrvatske. Nakon donošenja demokratskog Ustava 1990., izabran je 1992. godine za predsjednika Republike Hrvatske. Autor je Deklaracije o neovisnosti Hrvatske od 25. lipnja 1991. godine i preambule Ustava Republike Hrvatske. Kao vrhovni zapovjednik, vodio je obranu Hrvatske u Domovinskom ratu. Reizabran je za predsjednika RH 1997., a Hrvatska demokratska zajednica ponovno pobjeđuje na parlamentarnim izborima 1992. i 1995. godine.

Temelji njegove politike bili su: ujedinjenje svih Hrvata, neovisno o ideološkoj usmjerenosti, u jedan političko-nacionalni pokret čiji je cilj bio samostalna država; ponovni ulazak u srednjoeuropski civilizacijski krug i debalkanizacija Hrvatske; obnavljanje potiskivanih i stigmatiziranih hrvatskih tradicija, kulture, jezika i povijesti.

Njegova je politika izazvala prijepore u dijelu domaće i međunarodne javnosti. Oporba ga je kritizirala zbog autoritarnog političkog nastupa i naglašeno stranačke vlasti, uz aferama opterećenu privatizaciju tzv. društvenog vlasništva. Otišao je, unatoč tomu, kao karizmatska ličnost, najzaslužnija što je Hrvatska stekla svoju neovisnost, obranila se od velikosrpske agresije i oslobodila svoja okupirana područja.

U njegovu čast, kao oblik jedne od najvećih počasti, zračna luka u Zagrebu nosi njegovo ime, kao i mostovi u Dubrovniku i Osijeku.

Uz Stjepana Radića i Antu Starčevića predstavlja simbol i oličenje hrvatske rodoljubne politike. Njegovim odlaskom završile su "zlatne devedesete" u kojima je Hrvatska putem prvih višestranačkih demokratskih izbora i pobjedom u Domovinskom ratu ostvarila devestoljetni san o hrvatskoj samostalnosti. U novom tisućljeću Hrvatsku je zahvatio val detuđmanizacije i umanjivanja vrijednosti Domovinskog rata, predvođen trećesiječanjskom vladom na čelu s Ivicom Račanom, predsjednikom RH i bivšim Tuđmanovim suradnikom Stjepanom Mesićem; detuđmanizaciju je potom još nekoliko godina nastavila vlada RH predvođena premijerom Ivom Sanaderom.

 Mladost, Drugi svjetski rat i vojna karijera
minijatura|lijevo|Franjo Tuđman (u sredini) s obitelji - braća Ivica (prvi s lijeve strane) i Stjepan (zadnji s desne strane)
mini|desno|Rodna kuća dr. Franje Tuđmana
Franjo Tuđman potječe iz seoske obitelji srednjega imovnog staleža. Rođen je u Velikom Trgovišću 14. svibnja 1922.Moljac.hr  Franjo Tuđman u braku Stjepana i Justine (rođ. Gmaz). Pored Franje obitelj Tuđman imala je još dva sina: Ivicu i Stjepana. Otac mu je bio ugledni član HSS-a i općinski načelnik. Majka mu je umrla 1929. kada je Franjo pošao u osnovnu školu. Pučku je školu pohađao u rodnom mjestu (1929. – 1933.), a u Zagrebu Državnu II. mušku građansku školu (1935. – 1939.) te Trgovačku akademiju Udruženja trgovaca (1939. – 1941.), uglavnom se uzdržavajući sam.Ured predsjednika Franjo Tuđman

Moguće uhićenje u doba starojugoslavenskoga režima 1940. o kojemu pišu službene Tuđmanove biografije još nije dovoljno razjašnjeno. Hrvatska enciklopedija navodi da je bio pritvoren 1940.Tuđman, Franjo. U enciklopediji: Slaven Ravlić, gl. ur., Hrvatska enciklopedija, 11. sv. : Tr – Ž, Leksikografski zavod Miroslava Krleže, Zagreb, 2009., , str. 85. i 86. kao srednjoškolac zbog sudjelovanja u ljevičarskoj manifestaciji.Franjo Tuđman Hrvatska enciklopedija (LZMK) Tuđmanova obitelj podupirala je hrvatski nacionalni pokret pod vodstvom HSS-a i Mačeka, dok se Franjo Tuđman tijekom 2. svjetskog rata pridružio komunističkim partizanima.Franjo Tuđman Opća i nacionalna enciklopedija U proljeće 1941. prekinuo je školovanje i uključio se u antifašistički pokret; od 1942. bio je član KPJ. Djelovao je na području sjeverozapadne Hrvatske; od 1942. bio je rukovoditelj ilegalne partizanske tiskare (Glas Hrvatskog zagorja), od 1943. zamjenik komesara 2. zagorskoga partizanskog odreda, a od 1944. zamjenik komesara Brigade Braća Radić, komesar 32. divizije te načelnik Personalnog odsjeka Štaba X. korpusa. Franjin otac je bio vijećnik ZAVNOH-a i AVNOJ-a. Brat Stjepan poginuo je kao pripadnik antifašističkoga pokreta u proljeće 1943. godine. U siječnju 1945. upućen je u Vrhovni štab Narodnooslobodilačke vojske Jugoslavije u Beogradu, gdje je radio u Glavnoj personalnoj upravi Ministarstva obrane, kao načelnik Drugog (organizacijskog) odjela.
mini|180px|Franjo Tuđman, 1945.
mini|lijevo|180px|Na slici s Jožom Horvatom, 1945.
Godine 1946. dogodila se i obiteljska tragedija koja nije u potpunosti razjašnjena; Tuđmanov otac Stjepan zajedno s njegovom pomajkom umro je nasilnom smrću pod sumnjivim okolnostima koje su kasnije različito tumačene (samoubojstvom, nesretnim slučajem...), ali prevladala je inačica po kojoj mu je oca kao kritičara nove, totalitarne vlasti likvidirala politička policija OZNA. Unatoč tomu, Tuđmanov uspon u vojnoj hijerarhiji nije bio spriječen: završio je i Višu vojnu akademiju JNA (1955. – 1957.). Od polovice 1950-ih objavljivao je radove s područja vojne povijesti i doktrine, u kojima, na temelju iskustva antifašističkog rata u Jugoslaviji, zastupa ideju o univerzalnom značenju partizanskog rata i koncepcije naoružanoga naroda, što će cjelovitije izložiti u svojoj prvoj knjizi.
Dana 23. svibnja 1954. Franjo Tuđman postaje tajnik,Hudelist, str. 211. a u svibnju 1958. godine i predsjednik JSD Partizan, koji je tijekom cijeloga postojanja druge i treće Jugoslavije bio u stvarnosti vojni klub. Za vrijeme njegova predsjedavanja izabran je dres s prepoznatljivim crno-bijelim prugama. Dizajn dresa je (po Tuđmanu) bio nadahnut dresovima Juventusa.

Od 1957. radio je u Generalštabu JNA, kao načelnik Studijskog odjela Prve uprave. Tada je objavio i svoje prvo značajno djelo, Rat protiv rata, (Zagreb 1957.), opsežnu studiju o partizanskom ratovanju kroz povijest s naglaskom na jugoslavenskom partizanskom ratu, no protkano opširnim raščlambama o ratu u nizozemskim provincijama u 17. st., španjolskom ustanku protiv Napoleona, kao i mnogim drugim primjerima gerilskoga ratovanja. Ta je studija značajno učvrstila ugled Tuđmana kao vojnopovijesnoga znalca, a u sljedećim desetljećima naraštaji jugoslavenskih generala preuzimali su izvatke iz njegove knjige kao okosnicu za generalske ispite. Iako je 1960. promaknut u čin general-majora, Tuđman je već sljedeće godine svojom voljom napustio vojnu službu.

Motivi za takav postupak su dosta jasni: sama vojna struktura je omogućavala materijalno siguran, no duhovno skučen život, a Tuđmanovi se interesi, koji su pokrivali vojno, povijesno, političko i kulturno područje nisu mogli zadovoljiti u takvom miljeu.Franjo Tuđman Hrvatski obiteljski leksikon Također, dogmatizam i ideološko zatupljivanje karakteristični za svaku vojsku (a kamo li ne za totalno indoktriniranu JNA) nisu predstavljali ozračje u kojemu se moglo koliko-toliko odstupiti od političkoga pravovjerja.

U Zagrebu te 1961. godine osniva Institut za historiju radničkog pokreta Hrvatske (danas Hrvatski institut za povijest), čiji je ravnatelj do 1967. godine. Postavio je ambiciozan plan razvoja Instituta, okupio mnogobrojne suradnike, a 1963. pokrenuo i časopis Putovi revolucije, kojemu je bio glavni i odgovorni urednik (1963. – 1967.). Od 1963. do 1967. godine izvanredni je profesor na Fakultetu političkih nauka u Zagrebu (danas Fakultet političkih znanosti), gdje je predavao predmet Socijalistička revolucija i suvremena nacionalna povijest. Stupanj doktora povijesnih znanosti postigao je 1965. godine na Filozofskom fakultetu u Zadru obranom disertacije Uzroci krize monarhističke Jugoslavije od ujedinjenja 1918. do sloma 1941.

 Povjesničar i disident
Vrlo rano, još u prvoj polovini pedesetih godina, Tuđman se počeo baviti znanstvenim radom. Objavio je veći broj radova, posebnih izdanja rasprava i članaka, više od 150, iz povijesnih znanosti, vojne teorije, suvremene nacionalne povijesti te filozofije povijesti i međunarodnih odnosa. Sudjelovao je na više znanstvenih simpozija u domovini i inozemstvu te držao predavanja na sveučilištima u Čehoslovačkoj, Italiji, Njemačkoj, Austriji, Kanadi i SAD-u. Godine 1966. na Harvardu, u okviru serije Međunarodnoga seminara, održao je predavanje pod naslovom The Future of Supremacy and of Coexistence in the Nuclear Age of the World's History (Budućnost prevlasti i supostojanja u nuklearnoj eri povijesti čovječanstva).

Bio je član uredništva vojno-teorijskog časopisa Vojno delo, redaktor i pomoćnik glavnog urednika Vojne enciklopedije, suradnik i redaktor enciklopedija Leksikografskog zavoda Miroslav Krleža, glavni i odgovorni urednik časopisa Putovi revolucije, član izdavačkog odbora časopisa JAZU Forum, član izdavačkog odbora Hrvatskog tjednika i član uredništva Glasnika Hrvatske demokratske zajednice.

Od 1962. do 1967. godine, Tuđman je predsjednik Komisije za međunarodne odnose i član Sekretarijata Glavnog odbora Socijalističkoga saveza radnog naroda Hrvatske. Od 1965. do 1969. godine, narodni je zastupnik Prosvjetno-kulturnog vijeća Sabora SR Hrvatske i predsjednik Odbora za znanstveni rad Prosvjetno-kulturnog vijeća Sabora.Franjo Tuđman  Životopis i kronologija od 1989. Bio je član Upravnog odbora i Izvršnog odbora Matice hrvatske i predsjednik Komisije Matice hrvatske za hrvatsku povijest. Član Društva hrvatskih književnika postao je 1970. godine, a član Hrvatskog centra PEN-a 1987. godine.

Nakon intervjua švedskoj televiziji, optužen je zbog "kontrarevolucionarne djelatnosti", u kojem je zacijelo najvažniji bio njegov "revizionizam" o broju žrtava Sabirnog logora Jasenovac. Jugoslavenska propaganda je inzistirala na fantastično visokoj brojci od 700.000 pobijenih u tom logoru, a Tuđman je objavio podatke kakvi su proizlazili iz službenog provedenog popisa žrtava rata provedenoga 1964. godine. S obzirom na to da su podatci tog popisa govorili o približno 50 tisuća žrtava logora NDH - tj. demantirali ključno važni dio propagande komunističkog režima koji je svoju legitimaciju umjesto iz demokratske volje naroda crpio iz zasluga u borbi protiv fašizma koja na neki način (u obrani Jugoslavije od "neprijateljske emigracije" i "unutarnjeg neprijatelja", naročito se tu kao zloćudnu pojavu tretiralo hrvatski nacionalizam) i dalje traje - bili su podatci tog popisa stavljeni pod embargo (objavljeni su tek 1998. godine). Suđenje Tuđmanu bila je jasna poruka povjesničarima i drugim intelektualcima (među kojima se ponešto o rezultatima službenog popisa iz 1964. god. ipak znalo, primjerice je o tome pisao Bruno Bušić, kojega je represija komunističke države udarila još snažnije nego Tuđmana) da se službene narative o Narodnooslobodilačkoj borbi i o NDH ne smije propitivati. Nakon 11 mjeseci, Tuđman je s odsluženja kazne bio pušten zbog zdravstvenih razloga. Tijekom 1984., vraćen je u zatvor radi izdržavanja ostatka kazne, ali je nakon 4 mjeseca zbog pogoršanja zdravstvenog stanja uvjetno pušten iz zatvora.

 Stvaralaštvo
mini|200px|Bespuća povijesne zbiljnosti, 1989.
Bespuća povijesne zbiljnosti (1989.) Tuđmanovo su najpoznatije djelo koje je izazvalo prijepore zbog optužbi za antisemitizam i revizionizam. Knjiga je izazvala golem interes (u kratkom razdoblju, 1989. – 1990., objavljena su četiri izdanja) razmatranjem uzroka i razmjera genocidnoga nasilja, osobito stvarnosti i mita o logoru Jasenovac, ali i kritičke rasprave pa i optužbe za revizionizam i antisemitizam (u američkom izdanju iz 1996., objavljenom pod naslovom Užasi rata – Horrors of War, ispušteni su neki sporni dijelovi). Najznačajniji dio te opsežne knjige je pobijanje Jasenovačkoga mita kojega Tuđman smatra središnjim podjarivačkim mitologemom suvremene velikosrpske ideologije. Uočljiva je i svjesna arhaizacija jezika uz nekoliko uspjelih novotvorenica, znak Tuđmanova nacionalnoga osvješćivanja i na kulturnom polju, a zbog nekih neobičnih rješenja izvor čuđenja čak i za neke proskribirane "nacionaliste" među hrvatskim jezikoslovcima, npr. Stjepana Babića.

U cjelini, Bespuća su neobičan hibrid: spoj autorove ispovijedi o borbama s kasnije zaboravljenim hrvatskim i jugoslavenskim dogmatskim ideolozima, nekih naznaka filozofije povijesti (koja nije potkrijepljena širim piščevim osvrtima na klasike toga žanra, od Vica i Hegela do Marxa i Spenglera) te lamentacija o položaju Hrvata u realsocijalističkoj SFRJ. Značajnija djela su i Stvaranje socijalističke Jugoslavije (1960.) te Okupacija i revolucija (1963.).

Posebno se bavio pitanjem mogućnosti malih naroda da ostvare ravnopravnu ulogu u svjetskoj povijesti te njihovim pravom na samoodređenje, što je tema njegove knjige Velike ideje i mali narodi (1969.). Kako mu je bilo onemogućeno javno djelovanje, neke je svoje knjige objavio u inozemstvu (Nacionalno pitanje u suvremenoj Europi, 1981., i dr.). Ostali su Tuđmanovi značajniji tekstovi Hrvatska u monarhističkoj Jugoslaviji, 1. – 2. (1993.), vjerojatno najbolje povjesničarsko djelo; S vjerom u samostalnu Hrvatsku (1995.), Usudbene povjestice (1995.), Povijesna sudba naroda (1996.) i Hrvatska riječ svijetu (1998.). Usudbene povjestice i Hrvatska riječ svijetu su dvije kompilacije eseja i intervjua u kojima su sažeto iznijete osnovne Tuđmanove preokupacije i povijesnopolitički pogledi.

 Tuđman – disident
mini|Dr. Franjo Tuđman govori na Institutu za historiju radničkoga pokreta Hrvatske
Tuđmanova se djelatnost od osnutka Instituta za historiju radničkog pokreta Hrvatske sve više može okarakterizirati kao nacionalno-disidentska. Već su prvi objavljeni Tuđmanovi tekstovi iz područja vojne doktrine i povijesti osvajačkih i oslobodilačkih ratova, u kojima je, polazeći s gledišta da svaki narod treba imati svoju oružanu silu, zastupao koncepciju naoružanog naroda i teritorijalne obrane, postali predmet kritike pobornika centralističkih shvaćanja i optužbi zbog tobožnje nemarksističnosti i nacionalizma. Svojim se radovima usprotivio tada snažnoj unitarističkoj struji u jugoslavenskoj politici pa mu je djelovanje sve više ograničavano.

Zbog suprotstavljanja službenim stajalištima o HSS-u i Sporazumu Cvetković–Maček te kritičkoga pisanja o 2. svjetskom ratu, u ožujku 1964. bio je optužen za buržoasko-nacionalističko skretanje u pristupu nacionalnomu pitanju. Godine 1967. izbačen je iz Saveza komunista, smijenjen s položaja direktora Instituta, zabranjeno mu je predavanje na Sveučilištu te je prisilno umirovljen, kada mu je bilo samo 45 godina. Tuđman je među prvima u socijalističkoj Hrvatskoj otvorio raspravu o hrvatskim nacionalnim temama, među kojima su prema njemu najvažnije bile nametanje kompleksa krivnje zbog postojanja NDH, centralizacija Jugoslavije koja je marginalizirala i provincijalizirala Hrvatsku, Jasenovački mit kao stožer novovjekovne velikosrpske ideologije te srpski dominantni i hrvatski podređeni položaj u višenacionalnoj zajednici.

Od tada je djelovao u Matici iseljenika Hrvatske (predsjednik Komisije za Sjevernu Ameriku) i Matici hrvatskoj (član Upravnog i Izvršnog odbora i predsjednik Komisije za povijest); nastupao je na tribinama i objavljivao radove o povijesnim i suvremenim temama. Tijekom 1971. godine, Tuđman je radikalizirao i još jasnije izrazio svoje stavove, što je uzrokovalo i osudu hrvatskoga komunističkog vodstva (Miko Tripalo, Savka Dabčević-Kučar). To je 1972. godine dovelo do njegova zatvaranja i insceniranog sudskog procesa u kojemu je Tuđman trebao poslužiti žrtvenim jarcem kao "tvrdokorni nacionalist" koji održava veze s hrvatskom političkom emigracijom. Zahvaljujući intervenciji Miroslava Krleže kod Josipa Broza Tita izbjegao je višegodišnju robiju i osuđen je na dvije godine zatvora, što je kasnije smanjeno na devet mjeseci.

U prvomu političkom procesu po Titovu odlasku s povijesne scene, ponovno je, u veljači 1981., osuđen na tri godine zatvora i na zabranu svakoga javnog djelovanja u razdoblju od pet godina, zbog toga što je dao intervjue za švedsku i njemačku televiziju i francuski radio, kao i intervjua objavljenog u emigrantskom listu Hrvatska država, u kojima je govorio o svojim povijesnim prosudbama i u prilog pluralističke demokracije, neravnopravnosti SR Hrvatske, progonu disidentskih intelektualaca i preuveličavanju žrtava logora Jasenovac. U zatvoru u Lepoglavi bio je od siječnja 1982. do veljače 1983. godine, kad je bio pušten radi liječenja. U svibnju 1984. vraćen je u zatvor radi izdržavanja ostatka kazne, ali je u rujnu iste godine zbog pogoršanja zdravstvenog stanja uvjetno pušten iz zatvora.
Iz pozicije disidenta, Franjo Tuđman promišlja i piše o novijoj povijesti Hrvatske iz drugačije perspektive, nego što je to činila službena historiografija u komunističkoj Jugoslaviji, kojoj je prva briga bila napraviti prikaz povijesti koji u što većoj mjeri legitimira vladavinu ondašnjeg režima. Ivo Goldstein iznosi 1999. godine: "Među prevrednovateljima povijesti ... po političkoj se snazi u ugledu, ali i historiografskom znanju i nekim širim pogledima na povijest, nedvojbeno isticao Franjo Tuđman. Ubrzo je u javnosti tako odskočio u ovom prevrednovanju povijesti od ostalih, da je zapravo u sagledavanju ovog problema on jedini vrijedan pozornosti.""Srpsko-hrvatsko pomirenje u historiografiji - pretpostavka ili posljedica političkog pomirenja?", Ivo Goldstein, Radovi Zavoda za hrvatsku povijest, Vol.31 No.1. travnja 1999..

 Višestranačje
mini|desno|Tuđman s predsjedničkom lentom
Od 1987. godine, kada mu je vraćena oduzeta putovnica, Tuđman putuje po europskim zemljama te SAD-u i Kanadi, a potom i Europi, uspostavljajući kontakte s hrvatskim iseljeništvom i gradeći veze koje će se pokazati presudnima u godinama koje su slijedile. Njegova je politička platforma uključivala nekoliko jednostavnih, ali važnih sastavnica: odbacivanje komunističke i ustaško-fašističke ideologije kao nadnacionalnih totalitarnih programa koje je povijest pokopala i koje su razjedinjavale hrvatski narod; oslon na hrvatsko iseljeništvo, ali uz svijest da će se borba za suverenu Hrvatsku voditi u samoj zemlji; pokušaj dogovora sa Srbima kao najbrojnijim i najutjecajnijim narodom u Jugoslaviji, koji je činio i najbrojniju nacionalnu manjinu u Hrvatskoj; povezivanje Hrvatske i BiH kao zemalja geopolitički, prostorno i ekonomski upućenih jedna na drugu.Franjo Tuđman  HDZ-ova biografija Zauzimao se za hrvatsku nacionalnu pomirbu i povezivanje domovine i dijaspore.

U dosta su važnih crta njegov svjetonazor i program ostali nedorečeni: npr., iako je bilo očito da se totalitarizam urušava, još nije bilo jasno koliko će taj proces trajati (isto se odnosilo i na SFRJ). Tuđman je vjerojatno uzeo u obzir obje opcije: ostanak Hrvatske u konfederalnoj Jugoslaviji u kojoj bi vladao nekakav socijalističko-kapitalistički hibrid, kao i potpuno samostalnu hrvatsku državu koja bi, po svemu sudeći, bila ustrojena na načelima državnoga kapitalizma, uz tržište, ali ne liberalnoga tipa reaganomike.

Još dva velika pitanja ostala su otvorena: položaj Srba u Hrvatskoj i status Bosne i Hercegovine. Zbog namjerno dvosmislene formulacije u ustavu SR Hrvatske moglo se protumačiti da Srbi imaju pravo konstitutivnoga naroda, tj. među inim i pravo na odcjepljenje. Tako definirana, Hrvatska bi bila binacionalna država, što očito nije bila nakana komunističkih vlastodržaca koji nisu smogli snage da situaciju "istjeraju na čistac" te su time otvorili manevarski prostor za srpske pokušaje secesije koje je potakao pansrpski pokret Slobodana Miloševića krajem 80-ih i početkom 90-ih godina 20. stoljeća.

Glede Bosne i Hercegovine, situacija je bila još složenija: Tuđman je, ne samo deklarativno, držao da Hrvatska i BiH čine zemljopisno-prometno-gospodarsku cjelinu. No taj je stav morao računati i s tim da Srbi tvore oko 33 % stanovništva Bosne i Hercegovine i većinski su narod na preko 40 % područja te zemlje, a srpski je općenacionalni stav bio da bilo kakvo odvajanje od Srbije ne dolazi u obzir, a kamo li integracija s potencijalno samostalnom Hrvatskom.

Drugi su činitelj bili Muslimani koje je Tuđman, slabo poznavajući situaciju u BiH, držao, na crti starčevićanske tradicije, za "Hrvate islamske vjere", iako su se Muslimani do tada ireverzibilno nacionalno emancipirali u zaseban narod (koliko god to bio još nedovršen proces) i time starim hrvatskim geopolitičkim idejama koje su računale s bosanskohercegovačkim Muslimanima kao Hrvatima oduzeli uporište u stvarnosti. Tuđmanova "bosanska politika" ostala je stoga do kraja opterećena nedosljednostima i dvojbama. Što se tiče ostalih naroda i republika u SFRJ, Tuđman je smatrao da se u slučaju radikalizacije stanja i sukoba sa srpskom velikodržavnom ideologijom može osloniti jedino na vlastite snage. Isto je tako realno procijenio i pasivnu ulogu međunarodne zajednice.

 HDZ i borba za samostalnu Hrvatsku
Već od Titove smrti (1980.) bilo je vidljivo da SFRJ ide prema raspadu zbog dotrajalosti gospodarskoga i političkoga sustava i, možda još više, nepomirljivo suprotstavljenih nacionalnih ideologija. Nemire je započela pobuna Albanaca na Kosovu nakon koje su uslijedile višegodišnje neuspjele represalije. Kako je vrijeme odmicalo, sve je više dolazilo i do polarizacije među razvijenom Slovenijom i Srbijom, stožerom centralističkoga dogmatizma. Velikosrpski pokret organizirale su srpske znanstvene i kulturne udruge (Akademija, društvo književnika, ...), a njegovu realizaciju pokrenuo je Slobodan Milošević koji je na valu masovnih srpskih mitinga i prosvjeda došao na čelo srbijanskih komunista i nizom različitih mjera (mitinzi, partijski pučevi, policijsko nasilje, ...) srušio vodstva vojvođanskih (jogurt-revolucija) i crnogorskih komunista te nasilno ponovno u Srbiju inkorporirao Kosovo kao pokrajinu bez stvarne autonomije, oduzevši Kosovu atribute državnosti, ali zadržavši njegova biračka prava u saveznim tijelima.

Tijekom tih dramatičnih događaja hrvatski su komunisti ostali uglavnom pasivni i zbunjeni, bojeći se iskazivanja nacionalnih težnji, s jakim sjećanjem na gušenje Hrvatskoga proljeća 1971. No žestina i otvorenost nastupa pansrpskoga pokreta nije omogućavala dugu pasivnost: SFRJ bi se, u slučaju Miloševićeve pobjede, preobrazila u unitarnu državu kojom bi dominirao populistički srpski nacionalizam, a što bi sigurno dovelo do rata za rušenje takvoga sustava.

 Predsjednički i parlamentarni izbori
mini|desno|Franjo Tuđman priseže za predsjednika
Uoči sloma komunizma, u lipnju 1989., osnovao je Hrvatsku demokratsku zajednicu (HDZ) s idejom da se na programu državnog osamostaljenja Hrvatske uspostavi masovni nacionalni pokret koji bi okupio različite političke sastavnice i ideološke tradicije: od starčevićanskoga pravaškog nacionalizma, radićevskoga mirotvornog pokreta do hrvatske državotvorne ljevice. U Hrvatskoj su (kao i nekim drugim republikama) u travnju i svibnju 1990. godine održani višestranački izbori na kojima je pobijedila Tuđmanova stranka, Hrvatska demokratska zajednica, s preko 60 % zastupničkih mandata u Hrvatskom saboru koji je izabrao Tuđmana za predsjednika Predsjedništva SR Hrvatske. Tuđman je kao predsjednik HDZ-a 30. svibnja 1990. u Saboru izabran za predsjednika Predsjedništva SR Hrvatske, a u narodu je uspostava istinske narodne hrvatske vlasti bila doživljena poput formiranja države. Taj se nadnevak do 2000. slavio, a od 2020. ponovno slavi kao Dan državnosti.Marijan Lipovac, Zašto slavimo krive datume, Nedoumice oko državnih praznika, Vijenac, br. 505., 11. srpnja 2013.

Nakon donošenja novoga demokratskog ustava (Božićni ustav, 1990.) pobijedio je oba puta na izravnim izborima za predsjednika Republike Hrvatske u kolovozu 1992. (56,7 %) i lipnju 1997. (61,4 %) te je dužnost obnašao do smrti 1999. Pod njegovim je vodstvom HDZ pobijedio na svim parlamentarnim izborima u tom razdoblju: 1992. i 1995. (Zastupnički dom) te 1993. i 1997. (Županijski dom). Od svibnja 1990. do smrti Tuđman je bio ključni akter hrvatske unutarnje i vanjske politike. Pod njegovim je utjecajem bio uspostavljen polupredsjednički sustav vlasti u kojem je donosio sve važnije odluke.

 Tuđmanov koncept HDZ-a
thumb|right|Izvorni grb HDZ-a
Tuđman je svoju stranku, Hrvatsku demokratsku zajednicu, koncipirao na sljedećim načelima:

ujedinjenje svih Hrvata, neovisno o ideološkoj usmjerenosti, u jedan političko-nacionalni pokret (povezano s kasnije kontroverznom idejom pomirbe potomaka "ustaša" i "partizana") kojemu je minimalni cilj hrvatska ravnopravnost u konfederaliziranoj Jugoslaviji, a maksimalni samostalna država
ponovni ulazak u srednjoeuropski civilizacijski krug, a izlazak iz "Balkana"
reafirmacija potiskivanih i stigmatiziranih hrvatskih tradicija, od kulture i jezika, do povijesti, kako starije, tako i novije (primjer je rehabilitacija Alojzija Stepinca)
djelomična revalorizacija NDH, kao i komunističkoga pokreta, objelodanjivanje prešućivanih zločina jugoslavenskih partizana (Bleiburški pokolj)
u slučaju raspada komunizma, opcija državnog kapitalizma nasuprot neoliberalnom koji bi, prema Tuđmanu, malu zemlju kao što je Hrvatska učinio plijenom multinacionalnih kompanija

HDZ je, osim (relativne) većine hrvatskoga naroda u zemlji, imao snažnu potporu hrvatskoga iseljeništva, kao i hrvatske emigracije iz doba 2. svjetskoga rata, dok su mu glavni protivnici u hrvatskome društvu uz većinu Srba bili i jugoslavenski nastrojeni Hrvati, mnogi sljedbenici komunističke ideologije, no i neke hrvatske nacionalne stranke umjerene orijentacije kojima se Tuđmanova populistička retorika i diskurs činio neprimjerenim (u političkom, a i "estetskom" smislu).

Tuđmanova politika bila je pragmatična: umjesto radikalizacije, forsirao je reformu jugoslavenske federacije u konfederaciju, a istodobno je jačao obrambene sposobnosti Hrvatske preko preustroja policije te snaženjem veza s inozemstvom (taj je manevarski prostor bio ograničen zbog više činitelja).

Već 1990. godine dolazi do pobune hrvatskih Srba (Balvan-revolucija) upravljane iz Beograda, a uz mlako i malodušno reagiranje saveznih vlasti, utjelovljenih u Anti Markoviću kojega je podupirao Zapad. Naime, osim nevoljkosti prihvaćanja nastanka novih država (to je bilo vidljivo i u drugim slučajevima, npr. SSSR-a i Čehoslovačke), Europska zajednica smatrala je da se izraženost nacionalnog pitanja može smanjiti ekonomskim mjerama – da se nacionalna stremljenja mogu "potkupiti". Stvarnost ih je ubrzo demantirala.

 Rat i mir

 Tuđman kao vrhovni zapovjednik
mini|left|Tuđman s vojnicima na bojištu
mini|180px|Vrhovni zapovjednik

U doba raspada SFRJ vodio je politiku preustroja Federacije u savez suverenih država ili mirnoga razlaza njezinih članica, a istodobno poticao jačanje obrambene sposobnosti Hrvatske i oblikovanje Hrvatske vojske. Na Republiku Hrvatsku je 1991. godine izvršila agresiju Republika Srbija, koja je instrumentalizirala većinu srpskoga pučanstva u Republici Hrvatskoj i Jugoslavensku narodnu armiju s ciljem stvaranja Velike Srbije, koja bi u maksimalističkim planovima zauzimala preko 70 %, a u minimalističkim 26 % hrvatskog teritorija. U velikosrpskoj ideologiji cijela Slavonija, Podravina, Banovina, Lika i Dalmacija bile bi, uz cjelokupno područje Bosne i Hercegovine, priključene Srbiji i Crnoj Gori.

Rat je Tuđman, po ocjenama većine sudionika i promatrača, vodio briljantno (u tom se pogledu slažu, među ostalima, David Owen, Richard Holbrooke, Misha Glenny, Veljko Kadijević, Borislav Jović, Radovan Radinović, Davor Domazet, Janko Bobetko, Zvonimir Červenko, Davor Marijan i Mate Granić). S druge strane, general je Martin Špegelj smatrao kako Tuđman precjenjuje snagu JNA, te da je, po njemu, izvršio nepotrebnu agresiju na Bosnu i Hercegovinu otvarajući novu frontu s Bošnjacima, a negativno su njegovo vodstvo ocijenili i Ivo Banac, Ozren Žunec, te bivši predsjednik Stjepan Mesić, koji se s Tuđmanom, po vlastitom tvrđenju, razišao radi Tuđmanove politike prema BiH i to 1994. godine kad je oružani sukob Bošnjaka, prijašnjih Muslimana i Hrvata, već bio okončan. Otežući i sklapajući primirja, Tuđman je gradio hrvatsku vojnu snagu i stvarao uvjete za veće vojne operacije, te konačno pokrenuo udar koji je slomio srpsku paradržavu u Hrvatskoj, tzv. Republiku Srpsku Krajinu. Možda je najbolje priznanje izjava protivničkoga generala, ministra obrane Veljka Kadijevića, da im je Tuđman slomio koncepciju sa svojih 20 primirja jer im nije dozvolio da se razmašu, a mješavinom neprestanih pregovora i ratnih operacija doveo je do raslojavanja JNA koja nije mogla iskoristiti svoju golemu prednost u naoružanju.

 Srpska agresija i međunarodna zajednica

mini|desno|Primanje Hrvatske u UN, 22.5.1992.

Ponašanje međunarodne zajednice mijenjalo se tijekom rata. U početku je Miloševićeva Srbija kroz uvođenje embarga Ujedinjenih naroda na oružje dobila prešutno zeleno svjetlo za osvajanje Hrvatske, za koju se mislilo da će biti brzo pobijeđena. Kombinacijom stalnoga pregovaranja (i primirja) i povremene primjene vojne snage Tuđman je iscrpljivao snagu JNA, izborio se za međunarodno priznanje Hrvatske i njezin prijam u Ujedinjene narode, 22. svibnja 1992. Hrvatske su snage uspjele zadržati Vukovar gotovo 100 dana i razbiti udarnu silu JNA koja je u ratu protiv Hrvatske angažirala 4 od 6 oklopnih brigada i 10 od 11 mehaniziranih, pa je politika prema Hrvatskoj promijenjena: priznata je suverenost Hrvatske na cijelom teritoriju, a mirovna misija Ujedinjenih naroda trebala je, barem formalno, dovesti do političke reintegracije odmetnutih područja u Hrvatsku.

 Rat u Bosni i Hercegovini i Tuđmanova politika

mini|lijevo|Poznati Tuđmanov govor nakon primanja Hrvatske u Ujedinjene narode na Trgu bana Jelačića, koji je ostao upamćen po rečenici

Tuđmanova "bosanska" politika jedno je od najkontroverznijih područja njegova političkog djelovanja. Često je paušalno proskribirana, s osnovnom tezom da je on s Miloševićem na sastancima u Karađorđevu i Tikvešu "dijelio Bosnu". Te su tvrdnje nedokazane i nepotkrijepljene iskazima hrvatskih i srpskih sudionika, a i besmislene već zbog dva faktora: do zuba naoružani Milošević i onda razoružani Tuđman nisu se imali o čemu dogovoriti, jer je nerazmjer odnosa snaga protagonista projekta Velike Srbije i Hrvatske bio toliki da Miloševiću nije trebala Tuđmanova privola za bilo kakav vojno-politički potez. Osim toga, nakon razgovora u Karađorđevu, agresija na Hrvatsku se razbuktala svom žestinom, od Vukovara do Dubrovnika, što je bjelodan pokazatelj neutemeljenosti priča o "podjeli BiH" u dogovoru Tuđman – Milošević.

Tuđmanova je "bosanska" politika temeljito analizirana u djelima njegovih biografa (ponajviše u političkoj biografiji Zdravka Tomca), te u studijama, monografijama i knjigama među kojima su najpoznatije Geneza jedne zablude, analiza Hrvatske Republike Herceg-Bosne autora Cirila Ribičiča (koju je ovaj napravio po narudžbi Haaškoga suda), zbirka raščlana Rat u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini niza sudionika, Stenogrami o podjeli Bosne (1. – 2.) urednika Predraga Lucića, analitičkoj knjizi Bosna i Hercegovina 1990. – 2025. i zbirci Istina o Bosni i Hercegovini: dokumenti 1991. – 1995. urednika Miroslava Tuđmana, te monografiji politologinje Mirjane Kasapović Bosna i Hercegovina – podijeljeno društvo i nestabilna država. U tom nizu tekstova ne postoji ni osnovna suglasnost u interpretaciji: zagovornici tvrdnje o dogovoru Tuđman - Milošević ograničili su se na nabrajanje elemenata državnosti Herceg-Bosne po kojima je ova po svom habitusu napad na suverenost Bosne i Hercegovine (ne ulazeći u surječje u kojem je ta tvorevina nastala, kao ni na legalitet izoliranih vlasti u Sarajevu) te na neprovjerene objavljene medijske transkripte o navodnoj hrvatskoj umiješanosti u rat u BiH, također bez analize situacije na koju se ti prijepisi odnose.

Pristaše takvoga stava skloni su izjednačavanju Hrvatske i Srbije kao "suagresora na Bosnu i Hercegovinu", minoriziranju uloge međunarodne zajednice u ratu i prešućivanju ciljeva, nakana i učinaka muslimansko-bošnjačke vlasti u Bošnjačko-hrvatskom sukobu. Nasuprot tomu, Tuđmanovi politički istomišljenici uglavnom nabrajaju samo javno objelodanjene dokumente hrvatskih vlasti (npr. niz ugovora između hrvatskih vlasti i vlade u Sarajevu), kao i mjere koje je poduzela Hrvatska, a koje su spasile muslimansko-bošnjačku vlast i narod od potpunoga kolapsa i nestanka s političke karte (npr. vojna, medicinska, humanitarna i ina opskrba muslimansko-bošnjačke populacije i politike). Ta struja, u skladu s dnevnopolitičkim potrebama, stavlja u drugi plan snagu političke volje goleme većine bosanskohercegovačkih Hrvata, koji nisu željeli i ne žele život u Bosni i Hercegovini zamišljenoj kao građanska država bez nacionalnih suvereniteta. Uravnoteženiji pristupi, poput onoga Mirjane Kasapović, naglašavaju rastočenost bosanskohercegovačkoga društva tijekom povijesti, nepostojanje nacionalno-političkoga konsenzusa među trima narodima koji tvore BiH te besmislenost pokušaja da se kriminalizira politička volja bilo kojega od triju konstitutivnih naroda, što u konačnici rezultira tvrdnjom o deplasiranosti teza o podjelama ili suverenosti Bosne i Hercegovine jer za opstojnost te zemlje nikad nije postignut demokratski konsenzus o njenom samom postojanju.

mini|lijevo|Mirovni pregovori u Daytonu (SAD) u studenomu 1995., kojima je okončan rat.

Kontekst u kojem se oblikovala Tuđmanova "bosanska politika" je bio sljedeći: uz jasno definiranu želju srpskog stanovnistva Bosne i Hercegovine za pripojenjem Srbiji i Jugoslaviji, kao i muslimansko-bošnjačkoga ustrajavanja na konceptu unitarne BiH, koja bi bila idealna podloga za etničko-teritorijalnu majorizaciju (Muslimani, koji su 1948. činili 30,73 % stanovništva, po popisu iz 1991. su bili 43,67 % sveukupnog pučanstva. U tom su razdoblju Hrvati sa 23,94 % spali na 17,32 %, a Srbi s 44,29 % na 31,37 %), Tuđman je profilirao politiku prema Bosni i Hercegovini kao niz opcija:

mini|200px|Potpisivanje Daytonskog sporazuma u Parizu.

 u slučaju raspada BiH kanio je pripojiti krajeve s hrvatskom većinom (uz moguće "raskusuravanje" po dijelovima): Hercegovinu, Srednju Bosnu i Posavinu.
 u slučaju opstanka BiH, cilj je bio u maksimalno decentraliziranoj BiH kao državi, uz insistiranje na mogućnosti proširene suradnje Hrvata s Hrvatskom kao i teritorijalne suverenosti na pojedinim dijelovima, te i konstitutivnosti i suverenosti u prekomponiranoj BiH ne samo na papiru, nego i u elementima koji tvore život (vojska, policija, školstvo, gospodarstvo, kulturne institucije, ...).

Tuđman je, kao i golema većina Hrvata u Bosni i Hercegovini koji su dali svoje povjerenje bosanskohercegovačkom HDZ-u, izabrao sljedeću opciju. Stožer i sigurna uporišta za obranu, očuvanje i rast hrvatstva u BiH su regije u kojima Hrvati predstavljaju većinu: veći dio Hercegovine, središnje Bosne i Bosanske Posavine. U ostalima područjima (Bosanska Krajina ili Turska Hrvatska, Sarajevo, Tuzla, zapadni dio Posavine) cilj je bio očuvati hrvatski živalj i pomoći mu u ostvarivanju njegovih prava uz oslonac na hrvatsku državu i područja pod kontrolom Hrvata u BiH.

Ukratko: srpska je politika prema BiH bila i ostala trivijalno jasnom - uništiti državnost te zemlje i pripojiti što više Velikoj Srbiji. Muslimansko-bošnjačka je oscilirala između dvije opcije: unitarna Bosna i Hercegovina s dominacijom sekulariziranih Bošnjaka, nalik na preslik Karađorđevićeve Jugoslavije, ili podjele s ciljem stvaranja muslimanske države na što većem dijelu BiH. Glede hrvatske politike, u igri su bile tri opcije: podjela na 3 države, unutarnja preuredba BiH u konfederaciju 3 nacionalne države, kao i treća: unija dvaju država, od kojih je jedna bošnjačko-hrvatski hibrid.Budući da se ova treća ostvarila u vidu Federacije BiH, može se napomenuti da je to, osim američkih geopolitičkih ciljeva, na neki način bio i znak da se Tuđman nije otrijeznio od starčevićanskih zabluda.

Bošnjačko-hrvatska federacija u, tada je naglašavano, tijesnoj vezi s Republikom Hrvatskom, značila je ozbiljenje razvodnjene inačice o Bošnjacima (bivšim Muslimanima) kao o kroatofilskom elementu koji prirodno teži državno-ekonomsko-kulturnom jedinstvu s Hrvatima. Sukobi i netrpeljivost koji razdiru Federaciju Bosne i Hercegovine pokazuju da je Tuđman u tom dijelu svoje "bosanske politike" promašio. Dapače, nemogućnost postizanja konsenzusa o temeljima državnosti Bosne i Hercegovine, kao i oktroiranje stranih protektora o praktički svim problemima u Bosni i Hercegovini, dovodi u pitanje dosege bilo čije politike koja bi imala spojiti suprotstavljene ideje: teritorijalnu suverenost Bosne i Hercegovine i konsenzualnu političku demokraciju.

 Gospodarske i društvene promjene u Hrvatskoj

U samoj Republici Hrvatskoj društvo i gospodarstvo prošli su kroz velike promjene. Najviše osuda bilo je na račun politike koja je, u granicama mogućeg s obzirom na pritiske "izvana" te otpor "iznutra", pokušavala smanjiti slobodu izražavanja preuzimanjem kontrole nad javnim medijima, te politički motiviranim sudskim procesima protiv novinara i listova koji su izražavale neslaganje s tadašnjom vlašću i njezinom politikom. Mnogobrojne su i optužbe o raširenoj korupciji i uništavanju hrvatskoga gospodarstva tijekom pretvorbe putem favoriziranja relativno malog broja "podobnih", koji su za male novce priskrbili velika nacionalna bogatstva.

No, u doba Tuđmanove vlasti nijedan "oporbeni" novinar, tj. tekstopisac koji bi izražavao stavove radikalno suprotstavljene službenoj hrvatskoj politici, nije niti fizički stradao, niti je bio osuđen na novčanu ili zatvorsku kaznu. Neki ipak opažaju da HDZ, u ono doba Tuđmanova vladajuća stranka, nije 1990.-godina uspjela monopolizirati, pa čak ni uspostaviti dominaciju u tiskanim medijima - koji su do njegovog dolaska na vlast (jednako kao i elektronički mediji) bili prije svega sredstvo komunističke propagande i državne kontrole nad javnim mnijenjem, a tek sekundarno sredstvo informiranja (te doista u doba komunističkog režima nije postojalo, i nije moglo postojati baš nikakvo "oporbeno" novinarstvo). Neki analitičari također opažaju kako su Tuđmanovi politički protivnici koji su pobijedili na izborima 3. siječnja 2000. godine proveli čistku na HRT-u i uspostavili skoro totalnu medijsku uniformnost u Hrvatskoj, od TV i radija do dnevnoga i tjednoga tiska, pri čemu su informacije o kosovsko-udbaškoj mimikriji velikoga dijela pripadnika hrvatskoga medijskoga prostora prerasle razinu običnih glasina; stoga ti analitičari ocjenjuju kako prigovori o navodnoj Tuđmanovoj monopolizaciji hrvatskih priopćajnih sredstava jednostavno nisu potkrijepljeni.Zorislav Lukić, Tuđman je uvijek kriv, Pogled iz Matice, Vijenac, br. 432., 23. rujna 2010.

"Prebrojavanje" svih hrvatskih medija po političkoj usmjerbi, od doba Tuđmanove vlasti nadalje, ukazalo bi zacijelo jedino na prijelaz većega dijela priopćajnih sredstava u ruke stranoga kapitala (npr. grupacije koja je u vlasništvu njemačkoga magnata Bode Hombacha), obavijesnu trivijalizaciju i porast senzacionalizma. Pod parolom "detuđmanizacije" u medijskome prostoru, moglo bi se opaziti političko prestrojavanje u tabor lijevo-liberalne opcije, koje će desniji politički komentatori kvalificirati "rashrvaćivanjem" i povijesnim revizionizmom "neojugoslavenske" i "zapadnobalkanske" provenijencije."Josipovićeva i Milanovićeva Partija/Udba, preko svojih pijuna Obersnela i Frljića, lustrira hrvatske kulturnjake i stvara novu 'Bijelu knjigu'" , Joško Čelan za "Dnevno.hr" 20. studenoga 2014.

Pitanje je li pretvorba tzv. "društvene imovine" mogla proteći na bezbolniji način te je li se moglo učiniti da ostatci socijalističkih giganata budu razdijeljeni pravednije ostaje bez konačnoga odgovora. Sve zemlje propaloga komunizma prošle su kroz ekonomski raspad i tajkunizaciju, a one koje su se oporavile to su učinile najviše kroz strana ulaganja (Mađarska, Češka). Slovenija je, s druge strane, uspjela izvršiti privatizaciju na bezbolniji i socijalniji način. Dio velikih hrvatskih tvrtki, primjerice Zagrebačka banka i Tvornica duhana Rovinj, privatizirane su prije Tuđmanova dolaska na vlast. Prema tome, zasluge i greške u hrvatskoj privatizaciji ne mogu pripisivati samo njemu, nego i onima koji su to radili prije, a i poslije njega. Iako je privatizaciju prepustio ekonomskim stručnjacima, Tuđman je znao i dopustio glavne smjerove pretvorbe, a kao osoba neupitnoga autoriteta nije utjecao na to da se hrvatska pretvorba dogodi na egalitarniji i socijalniji način. Po mišljenju nekih, Tuđmanov svjetonazor i njegova osobnost, snažno obilježeni vjerom u hijerarhijski i vojni ustroj, pridonijeli su tome da nije podupro bitno demokratskiji i egalitarniji pristup privatizaciji. Valja ipak opaziti da je - uz domovinski rat kojim je obranjen suverenitet, neovisnost i teritorijalna cjelovitost Hrvatske - glavni sadržaj desetljeća Tuđmanove vladavine predstavljalo uvođenje demokracije u Hrvatskoj umjesto komunističkog totalitarizma, te ustanovljavanje modernijeg tržišnog gospodarstva.

 Poslijeratna politika, bolest i smrt

mini|Tuđman s generalima Ivanom Koradeom, Rahimom Ademijem i Antom Gotovinom te ministrom obrane Gojkom Šuškom, na kninskoj tvrđavi nakon operacije Oluje

U poslanici u prigodi Dana državnosti i 5. obljetnice samostalnosti hrvatske države, 29. svibnja 1995. godine, na svečanoj sjednici Hrvatskog sabora naglasio: "Hrvatska - politički i moralni pobjednik". Istog dana, u povodu pete obljetnice hrvatske državnosti, svečano u Zagrebu otvorio novu zgradu Nacionalne i sveučilišne knjižnice. Dan poslije, u Zagrebu, na Jarunu je održan, u povodu Dana državnosti, svečani mimohod, najveći prikaz hrvatskih oružanih snaga – na kopnu, moru i u zraku. Ispred svečane tribine, pred Predsjednikom kao vrhovnim zapovjednikom oružanih snaga, prodefiliralo je više od 3700 sudionika mimohoda.

mini|lijevo|180px|Predsjednik Tuđman na kninskoj tvrđavi, 6.8.1995.

Tuđman je zarana shvatio da Hrvatska može krenuti u konačno oslobođenje svojih okupiranih teritorija tek kad ne bude nikakvih dilema o konačnom pobjedniku. Proslavljene operacije Bljesak i Oluja potvrdile su tu državničku mudrost. Upravo je operacija Oluja, postala Tuđmanov vječni spomenik. Kada god se slavi obljetnica Oluje, kada se govori o oslobađajućim operacijama Hrvatske vojske, međunarodnom priznanju zemlje, korijenima hrvatske državnosti, Tuđmanovo ime je nezaobilazano.

Za razliku od onih koji su u sveopćoj euforiji na tenkovima namjeravali ući i u Vukovar, Tuđman je i tom prilikom uvidio da su vremena ratovanja prošla i da Hrvatska mora prihvatiti prijedlog međunarodne zajednice o mirnoj reintegraciji hrvatskog Podunavlja. Tu, kako je to volio slavodobitno ponavljati, nije učinjena nijedna ozbiljnija strateška pogreška.

mini|S generalom Antom Gotovinom

„Što mi preostaje da vam još obećam?” - pitao je Tuđman 26. kolovoza 1995. godine nepregledno mnoštvo na splitskoj rivi. Deseci tisuća Splićana, koji su toga dana s neopisivim oduševljenjem dočekali Vlak slobode, počeli su tada skandirati „Vukovar, Vukovar!” Ni predsjednik Tuđman nije ostao dužan, ustvrdio je da će hrvatski narod svojom politikom osloboditi Vukovar, simbol otpora u obrani i uspostavi nezavisne Hrvatske i istočnu Slavoniju, zapadni Srijem i Baranju, koji su bili i ostali hrvatska zemlja. Dolazak Vlaka slobode iz Zagreba u Split preko Karlovca, Gospića i Knina, čime je ponovno povezan sjever i jug Hrvatske, bilo je jedno od velikih ispunjenih obećanja koja je dao Franjo Tuđman.

S druge strane, Tuđman je mnogo više nevolja imao u Bosni i Hercegovini, u kojoj je Hrvatska u kaotičnim zbivanjima štitila interese svojih sunarodnjaka. Iako je prvi diplomatski priznao Bosnu i Hercegovinu, a i oružjem branio njezin teritorijalni integritet, Tuđman je od Bošnjaka, ali i dijela međunarodne diplomacije, uporno optuživan za pokušaj razbijanja te države. Međutim, tu je pokazao da bez Republike Hrvatske ne može biti trajnog mirovnog rješenja, sadržanog u Daytonskom sporazumu, čiji je supotpisnik bio.

mini|lijevo|Na polasku Vlaka mira u Zagrebu

U poslanici u prigodi svečanog primanja Hrvatske u Vijeće Europe, kao 40. punopravne članice, 6. studenoga 1996. godine, Franjo Tuđman je naglasio da je "Hrvatskoj mjesto sa srednjoeuropskim zemljama od Baltika do Jadrana i još određenije, s jadransko-podunavskim zemljama, kojima Hrvatska najuže pripada". Nakon tegoba sa želucem, na pregledu u vojnoj bolnici Walter Reed u glavnom gradu SAD-a Washingtonu u studenom 1996. dijagnosticiran mu je rak želuca. Dijagnoza i kasnije liječenje tajeni su od javnosti."Tajna Tuđmanove BOLESTI", "Nacional", 9. srpnja 2005.

mini|Tuđmanov govor nakon dolaska Vlaka mira u Vukovar, 8. lipnja 1997.

Tuđmanovo obećanje iz Splita, ostvareno je 8. lipnja 1997. godine kada je Vlak mira stigao iz Zagreba u Vukovar. Bio je sastavljen od 21 vagona iz svih hrvatskih županija, a u njemu su bili najviši politički dužnosnici, crkveni velikodostojnici, članovi diplomatskog zbora, te brojni uglednici iz javnog, kulturnog, znanstvenog i gospodarskog života Hrvatske. On je označio povratak Hrvatske u Vukovar, u hrvatsko Podunavlje, na njene istočne granice. Tuđman je nazvao Vlak mira simbolom povratka prognanika i pružanja ruke onima, koji nisu okrvavili ruke. Obraćajući se okupljenom narodu, predsjednik Tuđman je pozvao na praštanje jer pobjednik, koji ne zna praštati sije klice novih zala, a hrvatski narod to ne želi niti je želio.

mini|lijevo|220px|Vidno bolesni Tuđman

Posljednjih se godina nerijetko sukobljavao i sa zapadnim diplomatima, uporno ih optužujući da Hrvatsku opet pokušavaju uvući u neke nove balkanske zajednice (Zapadni Balkan). Naglašavao je da su za Hrvatsku neprihvatljive neojugoslavenske ili neojaltske asocijacije. Zbog te političke tvrdoglavosti, kao državnik starog kova, u zemlji i svijetu je stekao mnogo osporavatelja. Da bi spriječio utamničenje Hrvatske u nekoj novoj jugoslavenskoj zajednici, uveo je 1997. izmjene u Ustav Republike Hrvatske kojima je sudbinu prepustio većini naroda, postavivši visoke pragove za ulazak u integracije (tzv. Tuđmanova tvrđava) a da bi hrvatske građane zaštitio od moguće samovolje, izdajništva, sluganstva, korumpiranih i servilnih hrvatskih političkih elita na vlasti.Franjo Tuđman: "Smutljivci i smušenjaci, mutikaše, bezglavnici i jalnuški diletanti, protuha, diletanata". ""Veličanstveno uskrsnuće hrvatske slobode i samostalnosti i velebne hrvatske olujne ratne pobjede žele obezvrijediti različiti smušenjaci i smutljivci, mutikaše i bezglavnici, jalnuški diletanti i jednostavno - prodane duše".

Podržavao je nužne gospodarske reforme, koliko god one bile bolne za nemali dio građana. Zamjerali su mu stvaranje preglomazna i preskupa državnog aparata, koji nema proračunskog opravdanja i koji s građanima ne dijeli istu sudbinu, a još više od toga neuspjelu privatizaciju i "tajkunizaciju" Hrvatske. Uporno mu je predbacivano neshvaćanje modernih demokratskih vrijednosti, robovanje historicizmu i prevladano viđenje opsega i sadržaja nacionalnog suvereniteta. Otišao je, unatoč tomu, kao karizmatska ličnost, najzaslužnija što je Hrvatska stekla svoju slobodu i neovisnost.

mini|desno|Grob dr. Franje Tuđmana na Mirogoju
Prolazom kroz tunel Sveti Rok, 16. listopada 1999. godine, označio je završetak radova na proboju najdužega tunela kroz Velebit. Posljednji Tuđmanov međunarodni nastup bio je 28. listopada 1999. godine tijekom posjeta u Rimu kod pape Ivana Pavla II.Dragutin Pavličević, Povijest Hrvatske, Naklada P.I.P. Pavičić, Zagreb, 2007. , str. 564. Na blagdan Svih svetih, na Medvedgradu, na Oltar domovine položio je vijenac za sve pale za Hrvatsku. Istog dana, zbog bolesti, smješten je u Kliničku bolnicu Dubrava i podvrgnut kirurškom zahvatu. Svoj posljednji državnički posao obavio je 7. studenoga 1999. godine, proglasivši nove izborne zakone što ih je 29. listopada usvojio Zastupnički dom Hrvatskoga državnog sabora.

Franjo Tuđman je preminuo od komplikacija izazvanih unutarnjim krvarenjem, 10. prosinca 1999. godine, u 23:15 sati, nakon četrdeset dana liječenja, u Kliničkoj bolnici Dubrava, u Zagrebu. Od 11. do 13. prosinca 1999. godine tijelo pokojnog Predsjednika izloženo je u Predsjedničkim dvorima na Pantovčaku gdje su mu tisuće ljudi iskazale posljednju počast.Dragutin Pavličević, Povijest Hrvatske, Naklada P.I.P. Pavičić, Zagreb, 2007. , str. 565. Pokopan je 13. prosinca 1999. godine u posebnu upravo izgrađenu grobnicu na ulazu u Mirogoj, iza crkve Krista Kralja a ispratilo ga je blizu 200.000 ljudi.

Smrću prvoga hrvatskog predsjednika dr. Franje Tuđmana je završilo najuspješnije doba novije hrvatske povijesti i obnova hrvatske državnosti.Vedran Obućina, Posljednji hrvatski državnik, Obljetnica smrti Franje Tuđmana, Vijenac, br. 490., 13. prosinca 2012. To doba čini kraj polustoljetnog komunističkog režima i stvaranje samostalne i suverene Republike Hrvatske. Unatoč nepovoljnim međunarodnim okolnostima i agresiji kojoj je Hrvatska bila izložena, konačno se ispunio neprekidni tisućljetni san Hrvata za samostalnom i slobodnom državom. Njegov odlazak najavio je promjene u unutarnjoj i vanjskoj politici Republike Hrvatske.

 Odlikovanja i priznanja
Hrvatska<ref name="odlikovanja_HRT">Odlikovanja Predsjednika Hrvatske dr. Franje Tuđmana </span>, Hrvatska radiotelevizija, 12. prosinca 1999. godine. Pristupljeno 4. prosinca 2013. godine.</ref>
Velered kralja Tomislava s lentom i Velikom Danicom kao najviši izraz priznanja za odlučujuće djelovanje u uspostavi suverene Republike Hrvatske i za izniman doprinos njezinu međunarodnom ugledu i položaju, odlukom Hrvatskog sabora 1995.
Velered kralja Petra Krešimira IV. s lentom i Danicom kao vrhovnom zapovjedniku za njegov izniman doprinos u stvaranju ratne strategije i vojne doktrine, te za izvanredne zasluge u ustrojstvu Hrvatske vojske, odlukom Hrvatskog sabora 1995.
Red kneza Domagoja s ogrlicom za pokazanu osvjedočenu hrabrost u izravnoj ratnoj opasnosti, odlukom Hrvatskog sabora 1995.
Red Ante Starčevića za bitan doprinos održavanju i razvitku hrvatske državotvorne misli, odlukom Hrvatskog sabora 1995.
Red Stjepana Radića za osobite zasluge i stradanja u borbi za nacionalna i socijalna prava hrvatskog naroda, odlukom Hrvatskog sabora 1995.
Red Danice hrvatske s likom Ruđera Boškovića za iznimne uspjehe u istraživanjima hrvatske i opće povijesti, odlukom Hrvatskog sabora 1995.
Red hrvatskog trolista za osobite zasluge za Republiku Hrvatsku stečene u ratu, odlukom Hrvatskog sabora 1995.
Spomenica Domovinskog rata za svestrano sudjelovanje u općehrvatskom otporu agresiji, odlukom Hrvatskog sabora 1995.
Spomenica domovinske zahvalnosti za ukupan doprinos u borbi hrvatskog naroda i za uzorno i odgovorno vođenje hrvatske države u prvih pet godina obavljanja predsjedničke dužnosti, odlukom Hrvatskog sabora 1995.
 1996. godine za izniman doprinos u pripremi, vođenju i zapovijedanju postrojbama Oružanih snaga Republike Hrvatske u operacijama oslobađanja zapadne Slavonije, tijekom zajedničkih operacija Hrvatske vojske, Hrvatskog vijeća obrane i Armije Bosne i Hercegovine za oslobađanje prostora zapadne Bosne, te oslobađanja sjeverne Dalmacije, Like, Korduna i Banije tijekom 1995. dobio je četiri medalje:
Medalja za sudjelovanje u operaciji "Bljesak"
Medalja za sudjelovanje u operaciji "Ljeto '95"
Medalja za sudjelovanje u operaciji "Oluja"
Medalja za iznimne pothvate u održavanju ustavno-pravnog poretka Republike Hrvatske, te zaštiti života građana i imovine

SFR Jugoslavija
devet ratnih i mirnodopskih odlikovanja
 Orden za vojne zasluge I. redaFranjo Tuđman, Usudbene povjestice, Hrvatska sveučilišna naklada, Zagreb, 1995., , str. 656.

 Orden partizanske zvijezde III. redaDarko Hudelist, Tuđman : biografija, Profil international, Zagreb, 2004., , str. 152.
 Partizanska spomenica 1941. (broj 8553)

Međunarodna

Cavaliere di Gran Croce dell'Ordine Militare d'Italia (Vitez Velikoga križa vojnoga reda Italije) odlukom talijanskoga predsjednika Francesca Cossige, 1992.
Orden Gran Cruz al merito de Chile (Red Velikog križa zasluga za Čile) odlukom čileanskoga predsjednika Eduarda Freia, 1994.
Collar de la Orden del Libertador San Martin (Velika ogrlica Reda osloboditelja San Martina) odlukom argentinskoga predsjednika Carlosa Menema, 1994.
Орден Ушакова (Orden Žukova) za zasluge i doprinos antifašističkoj borbi odlukom predsjednika Ruske Federacije Borisa Jeljcina, 1996.
Τάγμα του Σωτήρος Μεγαλόσταυρος (Velikog križa Reda otkupitelja Grčke republike) odlukom grčkoga predsjednika Konstantinosa Stephanopoulosa, 1998.
Türkiye Cumhuriyeti Devlet Nişanı (Državni red Republike Turske) odlukom turskoga predsjednika Suleymana Demirela, 1999.

Nagrade i priznanja
 redoviti član Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti (HAZU), od prosinca 1992.http://info.hazu.hr/hr/clanovi_akademije/osobne_stranice/franjo_tudman (pristupljeno 6. studenoga 2016.)
 Nagrada za mir Caterina de' Medici (Akademija Medici u Pisi), 24. studenoga 1990."Mir predsjednika Republike Hrvatske Tuđmana". U tiskopisu autora: Hrvoje Šošić, Hrvatski politički leksikon, Prvi dio : A – O, Tiskara Rijeka, Rijeka, 1993., str. 546., Nagrada za mir Akademije Medici u Pisi.
 član Senata, Accademia Medici International di Pisa, 24. studenoga 1990.Nuevos reconocimientos internacionales al estadista e historiador doctor Franjo Tudjman // Studia croatica, Año XXXI., Julio – Diciembre 1990., Vol. 118-119, No. 3-4, p. 172. – 176. (Pristupljeno: 4. prosinca 2013. godine).
 alt=Epolete Vrhovnika|mini|245x245px|Oznaka s epoleta Vrhovnikapočasni doktor Sveučilišta La Jolla, studenoga 1990.
 Nagrada Centra za etničke manjine, 1991.
 Zmaj od Hrvatske, zmajsko ime, Družba "Braća Hrvatskoga Zmaja", 1992."Zmaj od Hrvatske". U tiskopisu autora: Hrvoje Šošić, Hrvatski politički leksikon, Drugi dio : P – Ž, Tiskara Rijeka, Rijeka, 1993., str. 1146. i 1147.

 Vojno zvanje
 Vrhovnik - najviše vojno zvanje u oružanim snagama Hrvatske uvedeno 22. ožujka 1995. od strane Hrvatskog sabora i dodijeljeno predsjedniku Republike Hrvatske. Čin Vrhovnik nosio je samo Tuđman, a uz čin dolazila je i uniforma i odgovarajuće oznake.
Oznake čina sastojale su se od starohrvatskih motiva i ornamenta kao što su pleter, istarska koza, zvijezda i mjesec itd. Čin Vrhovnik bio je ekvivalentan maršalu u drugim vojskama, ukinut je 2002. Uniforma Vrhovnika čuva se u MORH-u.

 Djela

 Rat protiv rata, (Zagreb, 1957., 2. izd. 1969., slovensko izd. Vojna proti vojni, Ljubljana, 1961.)
 Stvaranje socijalističke Jugoslavije, (Zagreb, 1960., slovensko izd. Rojstvo socijalističke Jugoslavije, Ljubljana, 1961.)
 NOR u Hrvatskoj, (Vojna enciklopedija, III., 1960.)
 Okupacija i revolucija, (Zagreb, 1963.)
 Uvod u historiju socijalističke Jugoslavije,(1964.)
 Uzroci krize monarhističke Jugoslavije od ujedinjenja 1918. do sloma 1941., disertacija, knj. I. – II. (Zagreb, 1965.)
 Jugoslavenski odbor i stvaranje zajedničke države jugoslavenskih naroda, (1966.)
 Velike ideje i mali narodi, (Zagreb, 1969., 2. izd. 1970., 3. izd. 1996.)
 Nacionalno pitanje u suvremenoj Europi, (München-Barcelona, 1981., engl. izd. Nationalism in Contemporary Europe, New York, 1981., 2. izd. 1982., njem. izd. Die Nationalitaetenfrage im heutigen Europa, Lidingo, 1986.)
 Croatia on trial: the case of the Croatian historian dr. F. Tudjman, (London, 1981.)
 Na braniku povijesne istine: dokumenti sa suđenja 17-20. veljače 1981. u Zagrebu, (bez godine izd.)
 Na suđenju dr. Tuđmanu sudilo se Hrvatskoj, (London, 1981.)
 Stirbt Kroatien?, (Hamburg, 1981.)
 Državnost nacija - ključ mira Europe, (Lidingo, 1982.)
 O povijesti rješavanja hrvatskog pitanja i samoodređenja naroda u svijetu, (Toronto, 1987.)
 Stjepan Radić u hrvatskoj povijesti, (Sudbury, 1988.)
 Bespuća povijesne zbiljnosti, (Zagreb, 1989., 2. izd. 1989., 3. i 4. izd. 1990., njemačko izd. Irrwege der Geschichtswirklichkeit, Zagreb 1993., 5. izd. 1994., englesko izd. Horrors of War: Historical Reality and Philosophy, Washington, 1996., kinesko izd. Peking, 1998.)
 Izabrana djela Franje Tuđmana, (knj. I. – III.: Velike ideje i mali narodi, Nacionalno pitanje u suvremenoj Europi, Državnost nacija ključ - mira Europe, Bespuća povijesne zbiljnosti), (Zagreb, 1990.)
 Zna se. HDZ u borbi za samostalnost Hrvatske, knj. I. (Zagreb, 1992.), knj. II. (Zagreb, 1993.), knj. III. (Zagreb, 1995.), knj. IV. (Zagreb, 1998.)
 Hrvatska u monarhističkoj Jugoslaviji 1918. – 1941., knj. I. – II., (Zagreb, 1993.)
 Izvješće predsjednika Republike dr. Franje Tuđmana od stanju države i nacije, na zajedničkoj sjednici oba doma Hrvatskoga sabora, (Sabor, Zagreb, 1994.)
 Stanje hrvatske države i nacije, (izvješće predsjednika Republike i vrhovnoga zapovijednika Oružanih snaga Republike Hrvatske Hrvatskom saboru), (Ministarstvo obrane Republike Hrvatske - politička uprava, Zagreb 1995.)
 S vjerom u samostalnu Hrvatsku, (Zagreb, 1995.)
 Usudbene povjestice, (Zagreb, 1995.)
 Izvješće predsjednika Republike dr. Franje Tuđmana o stanju Hrvatske države i nacije u 1995. godini, na zajedničkoj sjednici oba doma Hrvatskoga sabora, (Zagreb, 1996.)
 Vlak slobode, (Zagreb, 1996.)
 Povijesna sudba naroda : Izabrani tekstovi, (Zagreb, 1996., njemačko izd. Das historische Schicksal des Volkes, Bonn, 1997., mađarsko izd. Népek történelmi sorsa Velagatott irasok (kézirat gyanánt), Budimpešta, 1997., bugarsko izd. Istoričeskata s'dba na narodite: Izabrani trudove, Sofija, 1997., češko izd. Dejinny udel národu, Vybrané texty, Prag, 1997., makedonsko izd. Istoriskata sudba na narodite, Izabrani tekstovi, Skoplje, 1998.)
 Misao hrvatske slobode - od nacionalne ugroženosti do državne samostalnosti (fragmenti misli i pogleda), Narodne novine, (Zagreb, 1997.)
 Izvješće predsjednika Republike dr. Franje Tuđmana o stanju hrvatske države i nacije u 1997. godini, na zajedničkoj sjednici oba doma Hrvatskoga državnog sabora, (Zagreb, 1998.)
 HDZ stožerna stranka demokratske Hrvatske, (Zagreb, 1998.)
 Izvješće predsjednika Republike dr. Franje Tuđmana o stanju hrvatske države i nacije u 1998. godini, na zajedničkoj sjednici oba doma Hrvatskoga državnog sabora, (Zagreb, 1999.)

 Posmrtno

 Petrinjska 18 : Zatvorski dnevnik iz 1972., (Zagreb, 2003.)
 Franjo Tuđman – Osobni dnevnik, knj. 1., 1973. – 1978., knj. 2., 1979. – 1983., knj. 3., 1984. – 1989., (urednik: Zvonimir Despot, Zagreb, 2011.)

 Izvori

 Literatura

 Nenad Ivanković: Predsjedniče, što je ostalo?
 Simpozij: Tuđman, vizije i postignuća, Zagreb, 2002.
 Simpozij: Tuđman-neoproštena pobjeda, Zagreb, 2003.
 Antonio Soave: Moja voljena Hrvatska, Zagreb, 2002.
 Zdravko Tomac: Predsjednik: protiv krivotvorina i zaborava, 2004.
 Darko Hudelist: Tuđman: biografija, Zagreb, 2004.,  recenzija
 Zdravko Tomac: Predsjednik protiv predsjednika, Zagreb, 2005. recenzija
 James J. Sadkovich: Tuđman, prva politička biografija, Večernji posebni proizvodi d.o.o. Zagreb, 2010,

 Bilješke i napomene
 Vlastiti program detuđmanizacije te detuđmanizacijsku politiku 2000-ih opisao je Sanader u svojoj knjizi Detuđmanizacija.

 Poveznice

 Popis mjesta imenovanih po Franji Tuđmanu
 Hrvatska demokratska zajednica
 Zračna luka „Franjo Tuđman”
 Predsjednik (TV serija) (2020.)

 Vanjske poveznice

 Sestrinski projekti

 Mrežna sjedišta

dr. Franjo Tuđman službene stranice
Franjo Tuđman predsjednik RH
Fotoarhiv predsjednika dr. Franje Tuđmana
Hrvatska demokratska zajednica  Franjo Tuđman
KOO HDZ SAD  Životopis dr. Franje Tuđmana
Franjo Tuđman Spomen stranica predsjednika
Slobodna Dalmacija, 11. prosinca 1999. posebno izdanje
Franjo Tuđman  Govori i intervjui 1990. – 1998.
Franjo Tuđman Hrvatska enciklopedija (LZMK)
Franjo Tuđman Opća i nacionalna enciklopedija (LZMK)
Franjo Tuđman Hrvatski obiteljski leksikon (LZMK)
Tuđmanov životopis i odnos s Miroslavom Krležom Krležijana (LZMK)
Hrčak.Srce.hr/Tuđman  Znanstveni članci o Franji Tuđmanu
D. Bilandžić: Raspad i smrt Jugoslavije (izvadci iz Hrvatske moderne povijesti)

Kategorija:Hrvatski povjesničari
Kategorija:Akademici HAZU
Kategorija:Hrvatski komunisti u drugoj Jugoslaviji
Kategorija:Hrvatski političari od 1989.
Kategorija:Hrvatski predsjednici
Kategorija:Zaštićene stranice za neprijavljene suradnike
Kategorija:Hrvatsko proljeće

The .

Franjo Tuđman (Veliko Trgovišće, 14 May 1922.

– Zagreb, 10 December 1999), Croatian historian, academic HAZU, state member, first president of the sovereign and independent Republic of Croatia and heavier of the most military call in Croatia which was used from 1995 to 2002.

Question: when was the most military call in croatia

The .

Franjo Tuđman (Veliko Trgovišće, 14 May 1922.

– Zagreb, 10 December 1999), Croatian historian, academic HAZU, state member, first president of the sovereign and independent Republic of Croatia and heavier of the most military call in Croatia which was used from 1995 to 2002.

when was the most military call in croatia

Question: when did franjo tuđman die

The .

Question: who was the first president of the republic of croatia

The .

who was the first president of the republic of croatia

Question: what is the full name of croatian historian franjo tuđman

The .

what is the full name of croatian historian franjo tuđman

Question: when did franjo tuđman become president of croatia

The .

when did franjo tuđman become president of croatia

Question: when was the last time croatia had a military call

The .

when was the last time croatia had a military call

Question: what is the title of former croatian president franjo tuđman

first president of the sovereign and independent Republic of Croatia

prvi predsjednik suverene i samostalne Republike Hrvatske i vrhovnikNajviše vojno zvanje u

The .

first president of the sovereign and independent Republic of Croatia

what is the title of former croatian president franjo tuđman

Franjo Tuđman ( Veliko Trgovišće , 14 May 1922 .

– Zagreb , 10 December 1999 ) , Croatian historian , academic HAZU , state member , first president of the sovereign and independent Republic of Croatia and heavier of the most military call in Croatia which was used from 1995 to 2002 .

. Franjo Tuđman (Veliko Trgovišće, 14. svibnja 1922. – Zagreb, 10. prosinca 1999.), hrvatski povjesničar, akademik HAZU, državnik, prvi predsjednik suverene i samostalne Republike Hrvatske i vrhovnikNajviše vojno zvanje u Hrvatskoj koje se koristilo od 1995. do 2002.

Franjo Tuđman (Veliko Trgovišće, 14. svibnja 1922.

– Zagreb, 10. prosinca 1999.), hrvatski povjesničar, akademik HAZU, državnik, prvi predsjednik suverene i samostalne Republike Hrvatske i vrhovnikNajviše vojno zvanje u Hrvatskoj koje se koristilo od 1995. do 2002.

The . Franjo Tuđman (Veliko Trgovišće, 14 May 1922. – Zagreb, 10 December 1999), Croatian historian, academic HAZU, state member, first president of the sovereign and independent Republic of Croatia and heavier of the most military call in Croatia which was used from 1995 to 2002.

Franjo Tuđman (Veliko Trgovišće, 14 May 1922.

– Zagreb, 10 December 1999), Croatian historian, academic HAZU, state member, first president of the sovereign and independent Republic of Croatia and heavier of the most military call in Croatia which was used from 1995 to 2002.

In 1972, he was sentenced to two years in prison for "nationalism", given that his historical work collided with the official propaganda of Communist Yugoslavia; from service he was released after nine months.

Question: in what year was franjo tuđman sentenced to two years in prison

In 1972, he was sentenced to two years in prison for "nationalism", given that his historical work collided with the official propaganda of Communist Yugoslavia; from service he was released after nine months.

in what year was franjo tuđman sentenced to two years in prison

Question: for what crime was tuđman sentenced to two years in prison in 1972

for what crime was tuđman sentenced to two years in prison in 1972

Question: how long did he serve in prison

how long did Franjo Tuđman serve in prison

Question: how long was franojo tuđman sentenced to in 1972

how long was franojo tuđman sentenced to in 1972

Question: how many victims of the sabir camp jasenovac were believed to have

how many victims of the sabir camp jasenovac were believed to have

Question: in what year was tuđman convicted of contra-revolutionary activity

in what year was tuđman convicted of contra-revolutionary activity

Question: what crime was tuđman convicted of in 1981

what crime was tuđman convicted of in 1981

Question: who did the jasenovsky myth demonize

In 1972 , he was sentenced to two years in prison for " nationalism " , given that his historical work collided with the official propaganda of Communist Yugoslavia ; from service he was released after nine months .

After an interview with the Swedish television in 1981 , he was again convicted of " contra - revolutionary activity " ; in which he was < unk > " crime " because of the review of the Yugoslav propaganda on the Sabir camp Jasenovac , which insisted on the " Jasenovsky myth " about more than 700,000 victims of that camp ; that expressly high number of victims was used to de facto demonize the Croats , whose nationalism represented the greatest threat to the survival of the Communist Yugoslavia .

1972. je osuđen na dvije godine zatvora zbog "nacionalizma", s obzirom na to da je njegov povjesničarski rad došao u koliziju sa službenom propagandom komunističke Jugoslavije; s odsluženja kazne bio je pušten nakon 9 mjeseci.

In 1972, he was sentenced to two years in prison for "nationalism", given that his historical work collided with the official propaganda of Communist Yugoslavia; from service he was released after nine months. After an interview with the Swedish television in 1981, he was again convicted of "contra-revolutionary activity"; in which he was<unk> "crime" because of the review of the Yugoslav propaganda on the Sabir camp Jasenovac, which insisted on the "Jasenovsky myth" about more than 700,000 victims of that camp; that expressly high number of victims was used to de facto demonize the Croats, whose nationalism represented the greatest threat to the survival of the Communist Yugoslavia.

In 1972, he was sentenced to two years in prison for "nationalism", given that his historical work collided with the official propaganda of Communist Yugoslavia; from service he was released after nine months.

As the Supreme Commander, he led the defense of Croatia in the Domestic War.

He was re-elected to the President of the Republic of Croatia in 1997, and the Democratic Community of Croatia again won the 1992 and 1995 parliamentary elections.

Question: in which elections did the democratic community of croatia win

As the Supreme Commander, he led the defense of Croatia in the Domestic War.

He was re-elected to the President of the Republic of Croatia in 1997, and the Democratic Community of Croatia again won the 1992 and 1995 parliamentary elections.

in which elections did the democratic community of croatia win

Question: what position did franjo tuđman hold in croatia during the

vrhovni zapovjednik , vodio je obranu Hrvatske u Domovinskom ratu .

what position did franjo tuđman hold in croatia during the

Question: when was the last time croatia won a parliamentary election

when was the last time croatia won a parliamentary election

Question: what was the role of franjo tuđman in the domestic war

what was the role of franjo tuđman in the domestic war

Question: in which war did franjo tuđman lead croatia

in which war did franjo tuđman lead croatia

Question: in 1997, franojo tuđman was re-elected to what position

in 1997, franojo tuđman was re-elected to what position

Question: which party won the 1992 and 1995 parliamentary elections

which party won the 1992 and 1995 parliamentary elections

As the Supreme Commander , he led the defense of Croatia in the Domestic War .

He was re - elected to the President of the Republic of Croatia in 1997 , and the Democratic Community of Croatia again won the 1992 and 1995 parliamentary elections .

Kao vrhovni zapovjednik, vodio je obranu Hrvatske u Domovinskom ratu. Reizabran je za predsjednika RH 1997., a Hrvatska demokratska zajednica ponovno pobjeđuje na parlamentarnim izborima 1992. i 1995. godine.

Kao vrhovni zapovjednik, vodio je obranu Hrvatske u Domovinskom ratu.

Reizabran je za predsjednika RH 1997., a Hrvatska demokratska zajednica ponovno pobjeđuje na parlamentarnim izborima 1992. i 1995. godine.

As the Supreme Commander, he led the defense of Croatia in the Domestic War. He was re-elected to the President of the Republic of Croatia in 1997, and the Democratic Community of Croatia again won the 1992 and 1995 parliamentary elections.

As the Supreme Commander, he led the defense of Croatia in the Domestic War.

He was re-elected to the President of the Republic of Croatia in 1997, and the Democratic Community of Croatia again won the 1992 and 1995 parliamentary elections.

Youth, World War II and military career Franjo Tuđman (in the middle) with the family - the brothers Ivica (first on the left) and Stjepan (the last on the right)

The home of Dr. Franje Tuđman Franjo Tuđman originates from a rural family of medium asset wealth.

He was born in the Great Market on May 14, 1922.Moljac.hr Franjo Tuđman in the marriage of Stjepana and Justine (born.

Question: when was franjo tuđman born in the great market

Youth, World War II and military career Franjo Tuđman (in the middle) with the family - the brothers Ivica (first on the left) and Stjepan (the last on the right)

The home of Dr. Franje Tuđman Franjo Tuđman originates from a rural family of medium asset wealth.

He was born in the Great Market on May 14, 1922.Moljac.hr Franjo Tuđman in the marriage of Stjepana and Justine (born.

when was franjo tuđman born in the great market

Question: who is the father of the tuđman brothers

who is the father of the tuđman brothers

Question: where was franjo tuđman born

Question: what is the first name of franjo tuđman’s wife

what is the first name of franjo tuđman’s wife

Question: what type of wealth does franjo tuđman have

what type of wealth does franjo tuđman have

Question: who is the father of franjo tuđman

Question: in which year was franjo tuđman born

Youth , World War II and military career Franjo Tuđman ( in the middle ) with the family - the brothers Ivica ( first on the left ) and Stjepan ( the last on the right )

The home of Dr. Franje Tuđman Franjo Tuđman originates from a rural family of medium asset wealth .

He was born in the Great Market on May 14 , 1922.Moljac.hr Franjo Tuđman in the marriage of Stjepana and Justine ( born .

Mladost, Drugi svjetski rat i vojna karijera Franjo Tuđman (u sredini) s obitelji - braća Ivica (prvi s lijeve strane) i Stjepan (zadnji s desne strane) Rodna kuća dr. Franje Tuđmana Franjo Tuđman potječe iz seoske obitelji srednjega imovnog staleža. Rođen je u Velikom Trgovišću 14. svibnja 1922.Moljac.hr Franjo Tuđman u braku Stjepana i Justine (rođ.

Mladost, Drugi svjetski rat i vojna karijera Franjo Tuđman (u sredini) s obitelji - braća Ivica (prvi s lijeve strane) i Stjepan (zadnji s desne strane)

Rodna kuća dr. Franje Tuđmana Franjo Tuđman potječe iz seoske obitelji srednjega imovnog staleža.

Rođen je u Velikom Trgovišću 14. svibnja 1922.Moljac.hr Franjo Tuđman u braku Stjepana i Justine (rođ.

Youth, World War II and military career Franjo Tuđman (in the middle) with the family - the brothers Ivica (first on the left) and Stjepan (the last on the right) The home of Dr. Franje Tuđman Franjo Tuđman originates from a rural family of medium asset wealth. He was born in the Great Market on May 14, 1922.Moljac.hr Franjo Tuđman in the marriage of Stjepana and Justine (born.

Youth, World War II and military career Franjo Tuđman (in the middle) with the family - the brothers Ivica (first on the left) and Stjepan (the last on the right)

The home of Dr. Franje Tuđman Franjo Tuđman originates from a rural family of medium asset wealth.

He was born in the Great Market on May 14, 1922.Moljac.hr Franjo Tuđman in the marriage of Stjepana and Justine (born.

His mother died in 1929, when Franjo went to primary school.

He went to the Pučku school in his birthplace (1929. - 1933.), and in Zagreb the State II male civil school (1935.

– 1939.) and the Trade Academy of the Trade Association (1939. – 1941.), mainly<unk>ining himself.President Franjo Tuđman

Question: when did franjo tuđman's mother die

His mother died in 1929, when Franjo went to primary school.

He went to the Pučku school in his birthplace (1929. - 1933.), and in Zagreb the State II male civil school (1935.

– 1939.) and the Trade Academy of the Trade Association (1939. – 1941.), mainly<unk>ining himself.President Franjo Tuđman

Question: where did franjo tuđman go to primary school

where did franjo tuđman go to primary school

Question: in which city was president franjo tuđman born

in which city was president franjo tuđman born

Question: where did franjo tuđman go to school in zagreb

where did franjo tuđman go to school in zagreb

Question: when did franjo tuđman go to civil school

when did franjo tuđman go to civil school

Question: which trade association was founded by franjo tuđman

which trade association was founded by franjo tuđman

Question: where did franjo tuđman go to school

His mother died in 1929 , when Franjo went to primary school .

He went to the Pučku school in his birthplace ( 1929 . - 1933 . ) , and in Zagreb the State II male civil school ( 1935 .

– 1939 . ) and the Trade Academy of the Trade Association ( 1939 . – 1941 . ) , mainly < unk > ining himself . President Franjo Tuđman

Majka mu je umrla 1929. kada je Franjo pošao u osnovnu školu. Pučku je školu pohađao u rodnom mjestu (1929. – 1933.), a u Zagrebu Državnu II. mušku građansku školu (1935. – 1939.) te Trgovačku akademiju Udruženja trgovaca (1939. – 1941.), uglavnom se uzdržavajući sam.Ured predsjednika Franjo Tuđman

Majka mu je umrla 1929. kada je Franjo pošao u osnovnu školu.

Pučku je školu pohađao u rodnom mjestu (1929. – 1933.), a u Zagrebu Državnu II. mušku građansku školu (1935.

– 1939.) te Trgovačku akademiju Udruženja trgovaca (1939. – 1941.), uglavnom se uzdržavajući sam.Ured predsjednika Franjo Tuđman

His mother died in 1929, when Franjo went to primary school. He went to the Pučku school in his birthplace (1929. - 1933.), and in Zagreb the State II male civil school (1935. – 1939.) and the Trade Academy of the Trade Association (1939. – 1941.), mainly<unk>ining himself.President Franjo Tuđman

His mother died in 1929, when Franjo went to primary school.

He went to the Pučku school in his birthplace (1929. - 1933.), and in Zagreb the State II male civil school (1935.

– 1939.) and the Trade Academy of the Trade Association (1939. – 1941.), mainly<unk>ining himself.President Franjo Tuđman

Francis' father was a councillor of ZAVNOH and AVNOJ.

Question: when did franjo tuđman start partizan printing

Francis' father was a councillor of ZAVNOH and AVNOJ.

when did franjo tuđman start partizan printing

Question: where did franjo tuđman work during the war

where did franjo tuđman work during the war

Question: what type of printing did franjo tuđman lead

what type of printing did franjo tuđman lead

Question: where did francis tuđman's father work

Question: when did franjo tuđman become the vice-commissary of

when did franjo tuđman become the vice-commissary of

Question: where was franjo tuđman vice-commissary

Question: in which country did franjo tuđman work as a partizan

in which country did franjo tuđman work as a partizan

Question: who was franjo tuđman vice-commissary of in 1944

who was franjo tuđman vice-commissary of in 1944

He worked on the territory of northwestern Croatia ; from 1942 he was the leader of the illegal partizan printing ( Glas Hrvatskog zagorja ) , from 1943 the vice - commissary of the 2nd Zagorsk partizan order , and from 1944 the vice - commissary of the Brigade Braća Radić , the commissary of the 32nd division and the chief of the Personal Section of the X. body .

Francis ' father was a councillor of ZAVNOH and AVNOJ .

Franjin otac je bio vijećnik ZAVNOH-a i AVNOJ-a.

He worked on the territory of northwestern Croatia; from 1942 he was the leader of the illegal partizan printing (Glas Hrvatskog zagorja), from 1943 the vice-commissary of the 2nd Zagorsk partizan order, and from 1944 the vice-commissary of the Brigade Braća Radić, the commissary of the 32nd division and the chief of the Personal Section of the X. body. Francis' father was a councillor of ZAVNOH and AVNOJ.

Francis' father was a councillor of ZAVNOH and AVNOJ.

Franjo Tuđman becomes secretary,Hudelist, p. 211 and in May 1958 and the president of the JSD Partizan, who during the entire existence of the second and third Yugoslavia was in reality a military club.

During his presidency, a dress with recognizable black and white stripes was chosen.

Question: who was the president of yugoslavia in 1958

Franjo Tuđman becomes secretary,Hudelist, p. 211 and in May 1958 and the president of the JSD Partizan, who during the entire existence of the second and third Yugoslavia was in reality a military club.

During his presidency, a dress with recognizable black and white stripes was chosen.

who was the president of yugoslavia in 1958

Question: when did franjo tuđman become president of the jsd partiz

when did franjo tuđman become president of the jsd partiz

Question: what type of club was the jsd partizan

Question: what was franjo tuđman president of

Question: what was the jsd partizan during the second and third yugoslavia

what was the jsd partizan during the second and third yugoslavia

Question: in 1958, franjo tuđman became president of which yugoslav

in 1958, franjo tuđman became president of which yugoslav

Question: what type of dress did franjo tuđman wear during his presidency

what type of dress did franjo tuđman wear during his presidency

Question: in which year did franjo tuđman become president of the jsd

in which year did franjo tuđman become president of the jsd

Franjo Tuđman becomes secretary , Hudelist , p. 211 and in May 1958 and the president of the JSD Partizan , who during the entire existence of the second and third Yugoslavia was in reality a military club .

During his presidency , a dress with recognizable black and white stripes was chosen .

Franjo Tuđman postaje tajnik,Hudelist, str. 211. a u svibnju 1958. godine i predsjednik JSD Partizan, koji je tijekom cijeloga postojanja druge i treće Jugoslavije bio u stvarnosti vojni klub. Za vrijeme njegova predsjedavanja izabran je dres s prepoznatljivim crno-bijelim prugama.

Franjo Tuđman postaje tajnik,Hudelist, str. 211. a u svibnju 1958. godine i predsjednik JSD Partizan, koji je tijekom cijeloga postojanja druge i treće Jugoslavije bio u stvarnosti vojni klub.

Za vrijeme njegova predsjedavanja izabran je dres s prepoznatljivim crno-bijelim prugama.

Franjo Tuđman becomes secretary,Hudelist, p. 211 and in May 1958 and the president of the JSD Partizan, who during the entire existence of the second and third Yugoslavia was in reality a military club. During his presidency, a dress with recognizable black and white stripes was chosen.

Franjo Tuđman becomes secretary,Hudelist, p. 211 and in May 1958 and the president of the JSD Partizan, who during the entire existence of the second and third Yugoslavia was in reality a military club.

During his presidency, a dress with recognizable black and white stripes was chosen.

The motives for such a procedure are quite clear: the military structure itself enabled a material safe, but spiritual life, and the foreign interests, which covered the military, historical, political and cultural area, could not be satisfied in such a mile.Franjo Tuđman Croatian family lexicon Also, the dogmatism and ideological suppression characteristic for each army (and wherever not for the totally indoctrinated JNA) did not represent an atmosphere in which it could be as much as distant from the political righteousness.

Question: who is the founder of the croatian national army

who is the founder of the croatian national army

Question: what did the military structure allow for

what did the military structure allow for

Question: what could not be satisfied in a mile

Question: what characteristic of each army did not represent an atmosphere in which political righteousness could be seen

dogmatizam i ideološko zatupljivanje karakteristični za svaku vojsku ( a kamo li ne za totalno indoktriniranu JNA ) nisu predstavljali ozračje

what characteristic of each army did not represent an atmosphere in which political righteousness could be seen

Question: what did the dogmatism and ideological suppression characteristic for each army not seem to be

what did the dogmatism and ideological suppression characteristic for each army not seem to be

Question: what type of life did the military structure provide

what type of life did the military structure provide

Question: what enabled a material safe, but spiritual life

what enabled a material safe, but spiritual life

The motives for such a procedure are quite clear : the military structure itself enabled a material safe , but spiritual life , and the foreign interests , which covered the military , historical , political and cultural area , could not be satisfied in such a mile . Franjo Tuđman Croatian family lexicon Also , the dogmatism and ideological suppression characteristic for each army ( and wherever not for the totally indoctrinated JNA ) did not represent an atmosphere in which it could be as much as distant from the political righteousness .

The Yugoslav propaganda insisted on a fantasticly high number of 700,000 killed in the camp, and the Tuđman published the data that came from the official list of the victims of the 1964 war.

Question: how many people were killed in the nh camp

The Yugoslav propaganda insisted on a fantasticly high number of 700,000 killed in the camp, and the Tuđman published the data that came from the official list of the victims of the 1964 war.

how many people were killed in the nh camp

Question: how many nh camp victims did the yugoslavian propaganda claim

how many nh camp victims did the yugoslavian propaganda claim

Question: what did the communist regime's propaganda against

what did the communist regime's propaganda against

Question: when was the data of the nh camp released

when was the data of the nh camp released

Question: who published the data from the official list of the victims of the 1964 war

who published the data from the official list of the victims of the 1964 war

Question: what did the yugoslavian government place the data of the nh camp under

what did the yugoslavian government place the data of the nh camp under

The Yugoslav propaganda insisted on a fantasticly high number of 700,000 killed in the camp , and the Tuđman published the data that came from the official list of the victims of the 1964 war .

Given that the data of this list talked about approximately 50 thousand victims of the NDH camp – i.e. demented a key part of the propaganda of the Communist regime that had its legitimation instead of the democratic will of the people crpio from merit in the fight against fascism which in some way ( in the defense of Yugoslavia from " enemy emigration " and " internal enemy",<unk > here as a malicious phenomenon treated the Croatian nationalism ) continued – the data of this list were placed under an embargo ( disclosed only in 1998 ) .

Jugoslavenska propaganda je inzistirala na fantastično visokoj brojci od 700.000 pobijenih u tom logoru, a Tuđman je objavio podatke kakvi su proizlazili iz službenog provedenog popisa žrtava rata provedenoga 1964. godine.

The Yugoslav propaganda insisted on a fantasticly high number of 700,000 killed in the camp, and the Tuđman published the data that came from the official list of the victims of the 1964 war. Given that the data of this list talked about approximately 50 thousand victims of the NDH camp – i.e. demented a key part of the propaganda of the Communist regime that had its legitimation instead of the democratic will of the people crpio from merit in the fight against fascism which in some way (in the defense of Yugoslavia from "enemy emigration" and "internal enemy",<unk> here as a malicious phenomenon treated the Croatian nationalism) continued – the data of this list were placed under an embargo (disclosed only in 1998).

The Yugoslav propaganda insisted on a fantasticly high number of 700,000 killed in the camp, and the Tuđman published the data that came from the official list of the victims of the 1964 war.

In May 1984, he was returned to prison in order to survive the rest of the penalty, but in September of the same year he was conditionally released from prison due to a worsening health condition.

Question: when did franjo tuđman go back to prison

In May 1984, he was returned to prison in order to survive the rest of the penalty, but in September of the same year he was conditionally released from prison due to a worsening health condition.

when did franjo tuđman go back to prison

Question: who wrote about the history of croatia from a different perspective

who wrote about the history of croatia from a different perspective

Question: in what year was franjo tuđman released from prison

in what year was franjo tuđman released from prison

Question: why was franjo tuđman released from prison

why was franjo tuđman released from prison

Question: in which month of 1984 was franjo tuđman released from prison

in which month of 1984 was franjo tuđman released from prison

Question: from which country did franjo tuđman write

from which country did franjo tuđman write

In May 1984 , he was returned to prison in order to survive the rest of the penalty , but in September of the same year he was conditionally released from prison due to a worsening health condition .

From the position of the dissident , Franjo Tuđman thinks and writes about the new history of Croatia from a different perspective , than the official historiography in the Communist Yugoslavia did , which was the first concern to make a picture of the history that in the greatest possible extent legitimates the government of the then regime .

U svibnju 1984. vraćen je u zatvor radi izdržavanja ostatka kazne, ali je u rujnu iste godine zbog pogoršanja zdravstvenog stanja uvjetno pušten iz zatvora.

Iz pozicije disidenta, Franjo Tuđman promišlja i piše o novijoj povijesti Hrvatske iz drugačije perspektive, nego što je to činila službena historiografija u komunističkoj Jugoslaviji, kojoj je prva briga bila napraviti prikaz povijesti koji u što većoj mjeri legitimira vladavinu ondašnjeg režima.

In May 1984, he was returned to prison in order to survive the rest of the penalty, but in September of the same year he was conditionally released from prison due to a worsening health condition. From the position of the dissident, Franjo Tuđman thinks and writes about the new history of Croatia from a different perspective, than the official historiography in the Communist Yugoslavia did, which was the first concern to make a picture of the history that in the greatest possible extent legitimates the government of the then regime.

In May 1984, he was returned to prison in order to survive the rest of the penalty, but in September of the same year he was conditionally released from prison due to a worsening health condition.

From 1987, when the taken passport was returned to him, he travels throughout the European countries, both the United States and Canada, and then Europe, establishing contacts with the Croatian exile and building links that will be shown by judgments in the years that followed.

Question: when did franjo tuđman get his passport back

From 1987, when the taken passport was returned to him, he travels throughout the European countries, both the United States and Canada, and then Europe, establishing contacts with the Croatian exile and building links that will be shown by judgments in the years that followed.

when did franjo tuđman get his passport back

Question: who did franjo tuđman make contacts with in 1987

who did franjo tuđman make contacts with in 1987

Question: what nationality was franjo tuđman

Question: where did franjo tuđman travel in 1987

SAD - u i Kanadi , a potom i Europi , uspostavljajući kontakte s hrvatskim iseljeništvom i gradeći veze koje će se pokazati presudnima u godinama koje su

Question: where did franjo tuđman go after the passport was returned

where did franjo tuđman go after the passport was returned

Question: where did franjo tuđman go in 1987

Question: how does tuđman build links with croatian exile

how does tuđman build links with croatian exile

From 1987 , when the taken passport was returned to him , he travels throughout the European countries , both the United States and Canada , and then Europe , establishing contacts with the Croatian exile and building links that will be shown by judgments in the years that followed .

Višestranačje Tuđman s predsjedničkom lentom Od 1987. godine, kada mu je vraćena oduzeta putovnica, Tuđman putuje po europskim zemljama te SAD-u i Kanadi, a potom i Europi, uspostavljajući kontakte s hrvatskim iseljeništvom i gradeći veze koje će se pokazati presudnima u godinama koje su slijedile.

Višestranačje Tuđman s predsjedničkom lentom Od 1987. godine, kada mu je vraćena oduzeta putovnica, Tuđman putuje po europskim zemljama te SAD-u i Kanadi, a potom i Europi, uspostavljajući kontakte s hrvatskim iseljeništvom i gradeći veze koje će se pokazati presudnima u godinama koje su slijedile.

From 1987, when the taken passport was returned to him, he travels throughout the European countries, both the United States and Canada, and then Europe, establishing contacts with the Croatian exile and building links that will be shown by judgments in the years that followed.

From 1987, when the taken passport was returned to him, he travels throughout the European countries, both the United States and Canada, and then Europe, establishing contacts with the Croatian exile and building links that will be shown by judgments in the years that followed.

In Croatia (as well as some other republics) in April and May 1990 the multi-party elections were held on which the Strangers Party, the Democratic Community of Croatia, won, with over 60% of the representative mandates in the Croatian council which elected Strangers for the President of the Republic of Croatia.

Tujman was elected as president of the HDZ on 30 May 1990 in Sabor as president of the Presidency of the Republic of Croatia, and in the people the establishment of the true people's Croatian authority was experienced like the formation of the state.

Question: who became president of the republic of croatia in may 1990

In Croatia (as well as some other republics) in April and May 1990 the multi-party elections were held on which the Strangers Party, the Democratic Community of Croatia, won, with over 60% of the representative mandates in the Croatian council which elected Strangers for the President of the Republic of Croatia.

Tujman was elected as president of the HDZ on 30 May 1990 in Sabor as president of the Presidency of the Republic of Croatia, and in the people the establishment of the true people's Croatian authority was experienced like the formation of the state.

who became president of the republic of croatia in may 1990

Question: in which city was franjo tujman elected president of the republic of cro

in which city was franjo tujman elected president of the republic of cro

Question: when was franjo tujman elected president of the hdz

when was franjo tujman elected president of the hdz

Question: what percentage of the representative mandates did the strangers party win

what percentage of the representative mandates did the strangers party win

Question: when were the elections for president of croatia held

when were the elections for president of croatia held

Question: which party won the 1990 croatian multi-party elections

which party won the 1990 croatian multi-party elections

Question: which party won the 1990 elections in croatia

which party won the 1990 elections in croatia

Question: franjo tujman was elected president of which european country in may

franjo tujman was elected president of which european country in may

In Croatia ( as well as some other republics ) in April and May 1990 the multi - party elections were held on which the Strangers Party , the Democratic Community of Croatia , won , with over 60 % of the representative mandates in the Croatian council which elected Strangers for the President of the Republic of Croatia .

Tujman was elected as president of the HDZ on 30 May 1990 in Sabor as president of the Presidency of the Republic of Croatia , and in the people the establishment of the true people 's Croatian authority was experienced like the formation of the state .

U Hrvatskoj su (kao i nekim drugim republikama) u travnju i svibnju 1990. godine održani višestranački izbori na kojima je pobijedila Tuđmanova stranka, Hrvatska demokratska zajednica, s preko 60 % zastupničkih mandata u Hrvatskom saboru koji je izabrao Tuđmana za predsjednika Predsjedništva SR Hrvatske.

Tuđman je kao predsjednik HDZ-a 30. svibnja 1990. u Saboru izabran za predsjednika Predsjedništva SR Hrvatske, a u narodu je uspostava istinske narodne hrvatske vlasti bila doživljena poput formiranja države.

In Croatia (as well as some other republics) in April and May 1990 the multi-party elections were held on which the Strangers Party, the Democratic Community of Croatia, won, with over 60% of the representative mandates in the Croatian council which elected Strangers for the President of the Republic of Croatia. Tujman was elected as president of the HDZ on 30 May 1990 in Sabor as president of the Presidency of the Republic of Croatia, and in the people the establishment of the true people's Croatian authority was experienced like the formation of the state.

In Croatia (as well as some other republics) in April and May 1990 the multi-party elections were held on which the Strangers Party, the Democratic Community of Croatia, won, with over 60% of the representative mandates in the Croatian council which elected Strangers for the President of the Republic of Croatia.

Tujman was elected as president of the HDZ on 30 May 1990 in Sabor as president of the Presidency of the Republic of Croatia, and in the people the establishment of the true people's Croatian authority was experienced like the formation of the state.

But, in the time of the Tuđman authority, no “resistant” journalist, i.e. a text writer who would express attitudes radically opposed to the official Croatian policy, was neither physically suffering nor sentenced to a monetary or prison penalty.

Question: what was the ruling party at the time of the tuđman regime

But, in the time of the Tuđman authority, no “resistant” journalist, i.e. a text writer who would express attitudes radically opposed to the official Croatian policy, was neither physically suffering nor sentenced to a monetary or prison penalty.

what was the ruling party at the time of the tuđman regime

Question: in the time of the tuđman regime, what was the punishment for a

in the time of the tuđman regime, what was the punishment for a

Question: in the time of tuđman's authority, what type of journalist was neither

in the time of tuđman's authority, what type of journalist was neither

Question: what was the occupation of Franjo tuđman

tekstopisac koji bi izražavao stavove radikalno suprotstavljene službenoj hrvatskoj politici , nije niti fizički stradao , niti je bio osuđen na novčanu ili zatvorsku kaznu .

what was the occupation of Franjo tuđman

Question: what media did the hdz monopolize before it came to power

what media did the hdz monopolize before it came to power

Question: what was the title of a text writer who would express attitudes radically opposed to the official

what was the title of a text writer who would express attitudes radically opposed to the official

Question: what was the media first and foremost used for

what was the media first and foremost used for

But , in the time of the Tuđman authority , no “ resistant ” journalist , i.e. a text writer who would express attitudes radically opposed to the official Croatian policy , was neither physically suffering nor sentenced to a monetary or prison penalty .

Some still notice that the HDZ , at that time the Tuđman 's ruling party , did not be able to monopolize and even establish domination in the press media - which until his arrival to power ( as well as the electronic media ) were first and foremost a means of communist propaganda and state control over public opinion , and only a secondary means of information ( this really in the time of the communist regime did not exist , and could not exist any " oppressed " journalism ) .

No, u doba Tuđmanove vlasti nijedan "oporbeni" novinar, tj. tekstopisac koji bi izražavao stavove radikalno suprotstavljene službenoj hrvatskoj politici, nije niti fizički stradao, niti je bio osuđen na novčanu ili zatvorsku kaznu.

But, in the time of the Tuđman authority, no “resistant” journalist, i.e. a text writer who would express attitudes radically opposed to the official Croatian policy, was neither physically suffering nor sentenced to a monetary or prison penalty. Some still notice that the HDZ, at that time the Tuđman's ruling party, did not be able to monopolize and even establish domination in the press media - which until his arrival to power (as well as the electronic media) were first and foremost a means of communist propaganda and state control over public opinion, and only a secondary means of information (this really in the time of the communist regime did not exist, and could not exist any "oppressed" journalism).

But, in the time of the Tuđman authority, no “resistant” journalist, i.e. a text writer who would express attitudes radically opposed to the official Croatian policy, was neither physically suffering nor sentenced to a monetary or prison penalty.

"Prebrowing" of all the Croatian media by political orientation, from the time of the Tuđman authority further, would indicate only the transition of a large portion of the media into the hands of foreign capital (e.g. the grouping owned by the German magnate Bode Hombach), the obligatory trivialization and the rise of sensationalism.

Question: which german magnate owns the croatian media

which german magnate owns the croatian media

Question: what is the term used to describe the political orientation of croatian media

what is the term used to describe the political orientation of croatian media

Question: who owned the grouping of the croatian media

who owned the grouping of the croatian media

Question: what is the rise of in the croatian media

what is the rise of in the croatian media

Question: what nationality is bode hombach

Question: from the time of the tuđman authority, what group controlled most of the

from the time of the tuđman authority, what group controlled most of the

Question: how did tuđman classify the croatian media

političkoj usmjerbi , od doba Tuđmanove vlasti nadalje , ukazalo bi zacijelo jedino na prijelaz većega dijela priopćajnih sredstava u ruke stranoga kapitala ( npr . grupacije koja je u vlasništvu njemačkoga magnata Bode Hombacha ) , obavijesnu trivijalizaciju i porast senzacionalizma .

how did tuđman classify the croatian media

" Prebrowing " of all the Croatian media by political orientation , from the time of the Tuđman authority further , would indicate only the transition of a large portion of the media into the hands of foreign capital ( e.g. the grouping owned by the German magnate Bode Hombach ) , the obligatory trivialization and the rise of sensationalism .

In his mission on the occasion of the ceremonial reception of Croatia to the Council of Europe, as the 40th full-right member, on 6 November 1996, Franjo Tuđman emphasized that “the Croatian place with the Central European countries from the Baltic to the Adriatic and even more specifically, with the Adriatic-Southern countries, to which Croatia belongs most.”

Question: who is the president of the council of europe

who is the president of the council of europe

Question: when did franjo tuđman become the 40th full-right member

when did franjo tuđman become the 40th full-right member

Question: what rank did franjo tuđman hold in the council of europe

what rank did franjo tuđman hold in the council of europe

Question: in november 1996 croatia became the 40th full-right member of

Vijeće Europe , kao 40 . punopravne članice , 6 . studenoga 1996 . godine , Franjo Tuđman je naglasio da je "" Hrvatskoj mjesto sa srednjoeuropskim zemljama od Baltika do Jadrana

in november 1996 croatia became the 40th full-right member of

Question: what countries does croatia belong most to

what countries does croatia belong most to

Question: in what year did franjo tuđman become the 40th full-

in what year did franjo tuđman become the 40th full-

Question: which country is the 40th full-right member of the council of europe

which country is the 40th full-right member of the council of europe

Question: which countries does croatia belong most to

which countries does croatia belong most to

In his mission on the occasion of the ceremonial reception of Croatia to the Council of Europe , as the 40th full - right member , on 6 November 1996 , Franjo Tuđman emphasized that “ the Croatian place with the Central European countries from the Baltic to the Adriatic and even more specifically , with the Adriatic - Southern countries , to which Croatia belongs most . ”

U poslanici u prigodi svečanog primanja Hrvatske u Vijeće Europe, kao 40. punopravne članice, 6. studenoga 1996. godine, Franjo Tuđman je naglasio da je "Hrvatskoj mjesto sa srednjoeuropskim zemljama od Baltika do Jadrana i još određenije, s jadransko-podunavskim zemljama, kojima Hrvatska najuže pripada".

U poslanici u prigodi svečanog primanja Hrvatske u Vijeće Europe, kao 40. punopravne članice, 6. studenoga 1996. godine, Franjo Tuđman je naglasio da je "Hrvatskoj mjesto sa srednjoeuropskim zemljama od Baltika do Jadrana i još određenije, s jadransko-podunavskim zemljama, kojima Hrvatska najuže pripada".

Despite the unfavourable international circumstances and the aggression to which Croatia was exposed, finally the continuous thousand-year dream of the Croats for an independent and free state was fulfilled.

His departure announced changes in the internal and external policy of the Republic of Croatia.

Question: what was the dream of croatians for

Despite the unfavourable international circumstances and the aggression to which Croatia was exposed, finally the continuous thousand-year dream of the Croats for an independent and free state was fulfilled.

His departure announced changes in the internal and external policy of the Republic of Croatia.

Question: what was croatia's long-standing dream

Question: how long did croatians dream for independence

how long did croatians dream for independence

Question: why did franojo tuđman leave croatia

međunarodnim okolnostima i agresiji kojoj je Hrvatska bila izložena , konačno se ispunio neprekidni tisućljetni san Hrvata za samostalnom i slobodnom državom

Question: what did franjo tuđman change in the republic of croatia

what did franjo tuđman change in the republic of croatia

Question: in which country did franjo tuđman become president

in which country did franjo tuđman become president

Question: franjo tuđman became president of which european country in 1990

franjo tuđman became president of which european country in 1990

Question: what happened to the republic of croatia

what happened to the republic of croatia

Despite the unfavourable international circumstances and the aggression to which Croatia was exposed , finally the continuous thousand - year dream of the Croats for an independent and free state was fulfilled .

His departure announced changes in the internal and external policy of the Republic of Croatia .

Unatoč nepovoljnim međunarodnim okolnostima i agresiji kojoj je Hrvatska bila izložena, konačno se ispunio neprekidni tisućljetni san Hrvata za samostalnom i slobodnom državom. Njegov odlazak najavio je promjene u unutarnjoj i vanjskoj politici Republike Hrvatske.

Unatoč nepovoljnim međunarodnim okolnostima i agresiji kojoj je Hrvatska bila izložena, konačno se ispunio neprekidni tisućljetni san Hrvata za samostalnom i slobodnom državom.

Njegov odlazak najavio je promjene u unutarnjoj i vanjskoj politici Republike Hrvatske.

Despite the unfavourable international circumstances and the aggression to which Croatia was exposed, finally the continuous thousand-year dream of the Croats for an independent and free state was fulfilled. His departure announced changes in the internal and external policy of the Republic of Croatia.

Despite the unfavourable international circumstances and the aggression to which Croatia was exposed, finally the continuous thousand-year dream of the Croats for an independent and free state was fulfilled.

His departure announced changes in the internal and external policy of the Republic of Croatia.

Red Danice of Croatia with the character of Ruđer Bošković for exceptional successes in the research of the Croatian and general history, by the decision of the Croatian Sabor in 1995.

The Order of the Croatian Trolist for Special Merits for the Republic of Croatia Acquired in War, by the Decision of the Croatian Sabor in 1995.

Question: when was the order of the croatian trolist for special merit for the

Red Danice of Croatia with the character of Ruđer Bošković for exceptional successes in the research of the Croatian and general history, by the decision of the Croatian Sabor in 1995.

The Order of the Croatian Trolist for Special Merits for the Republic of Croatia Acquired in War, by the Decision of the Croatian Sabor in 1995.

when was the order of the croatian trolist for special merit for the

Question: who is the hero of red danice of croatia

who is the hero of red danice of croatia

Question: what is the character of ruđer bošković

Question: the order of the croatian trolist for special merit for the republic of

the order of the croatian trolist for special merit for the republic of

Question: what awards were given to croatians acquired in war

"Red hrvatskog trolista za osobite zasluge za Republiku Hrvatsku stečene u ratu , odlukom Hrvatskog sabora

what awards were given to croatians acquired in war

Question: who awarded the order of the croatian trolist for special merit for the

who awarded the order of the croatian trolist for special merit for the

Question: what is the name of the character of ruđer bošković

what is the name of the character of ruđer bošković

Red Danice of Croatia with the character of Ruđer Bošković for exceptional successes in the research of the Croatian and general history , by the decision of the Croatian Sabor in 1995 .

The Order of the Croatian Trolist for Special Merits for the Republic of Croatia Acquired in War , by the Decision of the Croatian Sabor in 1995 .

Red Danice hrvatske s likom Ruđera Boškovića za iznimne uspjehe u istraživanjima hrvatske i opće povijesti, odlukom Hrvatskog sabora 1995. Red hrvatskog trolista za osobite zasluge za Republiku Hrvatsku stečene u ratu, odlukom Hrvatskog sabora 1995.

Red Danice hrvatske s likom Ruđera Boškovića za iznimne uspjehe u istraživanjima hrvatske i opće povijesti, odlukom Hrvatskog sabora 1995.

Red hrvatskog trolista za osobite zasluge za Republiku Hrvatsku stečene u ratu, odlukom Hrvatskog sabora 1995.

Red Danice of Croatia with the character of Ruđer Bošković for exceptional successes in the research of the Croatian and general history, by the decision of the Croatian Sabor in 1995. The Order of the Croatian Trolist for Special Merits for the Republic of Croatia Acquired in War, by the Decision of the Croatian Sabor in 1995.

Red Danice of Croatia with the character of Ruđer Bošković for exceptional successes in the research of the Croatian and general history, by the decision of the Croatian Sabor in 1995.

The Order of the Croatian Trolist for Special Merits for the Republic of Croatia Acquired in War, by the Decision of the Croatian Sabor in 1995.

(Accessed: December 4, 2013). alt=Epolete Signs from the epolet University of La Jolla, November 1990.

The Center for Ethnic Minorities Award, 1991.

Dragon from Croatia, Dragon name, Society "Brothers of the Croatian Dragon", 1992"Dragon from Croatia".

Question: when was the dragon from croatia published

(Accessed: December 4, 2013). alt=Epolete Signs from the epolet University of La Jolla, November 1990.

The Center for Ethnic Minorities Award, 1991.

Dragon from Croatia, Dragon name, Society "Brothers of the Croatian Dragon", 1992"Dragon from Croatia".

when was the dragon from croatia published

Question: when did the center for ethnic minorities award

when did the center for ethnic minorities award

Question: who awarded the 1991 award

Question: what award did franjo tuđman receive in 1991

what award did franjo tuđman receive in 1991

Question: when was alt=epolete signs from the epolet university of la j

when was alt=epolete signs from the epolet university of la j

Question: where was alt=epolete signs from

epoleta Vrhovnikapočasni doktor Sveučilišta La Jolla

Question: what type of dragon is franjo tuđman

Question: what is the dragon family in croatian mythology

what is the dragon family in croatian mythology

( Accessed : December 4 , 2013 ) . alt = Epolete Signs from the epolet University of La Jolla , November 1990 .

The Center for Ethnic Minorities Award , 1991 .

Dragon from Croatia , Dragon name , Society " Brothers of the Croatian Dragon " , 1992"Dragon from Croatia " .

(Pristupljeno: 4. prosinca 2013. godine). alt=Epolete Oznaka s epoleta Vrhovnikapočasni doktor Sveučilišta La Jolla, studenoga 1990. Nagrada Centra za etničke manjine, 1991. Zmaj od Hrvatske, zmajsko ime, Družba "Braća Hrvatskoga Zmaja", 1992."Zmaj od Hrvatske".

(Pristupljeno: 4. prosinca 2013. godine). alt=Epolete Oznaka s epoleta Vrhovnikapočasni doktor Sveučilišta La Jolla, studenoga 1990.

Nagrada Centra za etničke manjine, 1991.

Zmaj od Hrvatske, zmajsko ime, Družba "Braća Hrvatskoga Zmaja", 1992."Zmaj od Hrvatske".

(Accessed: December 4, 2013). alt=Epolete Signs from the epolet University of La Jolla, November 1990. The Center for Ethnic Minorities Award, 1991. Dragon from Croatia, Dragon name, Society "Brothers of the Croatian Dragon", 1992"Dragon from Croatia".

(Accessed: December 4, 2013). alt=Epolete Signs from the epolet University of La Jolla, November 1990.

The Center for Ethnic Minorities Award, 1991.

Dragon from Croatia, Dragon name, Society "Brothers of the Croatian Dragon", 1992"Dragon from Croatia".

War call Vrhovnik - the most military call in the armed forces of Croatia introduced on 22 March 1995 by the Croatian Sabor and assigned to the President of the Republic of Croatia.

Question: when was the most military call in croatia introduced

War call Vrhovnik - the most military call in the armed forces of Croatia introduced on 22 March 1995 by the Croatian Sabor and assigned to the President of the Republic of Croatia.

when was the most military call in croatia introduced

Question: what is the most military call in croatia

what is the most military call in croatia

Question: who introduced the most military call in croatia

who introduced the most military call in croatia

Question: who has the most military call in croatia

sabora i dodijeljeno predsjedniku Republike Hrvatske

who has the most military call in croatia

Question: in which year was the most military call in croatia introduced

in which year was the most military call in croatia introduced

Question: who is the most military call in croatia

the President of the Republic of Croatia

sabora i dodijeljeno predsjedniku Republike Hrvatske

the President of the Republic of Croatia

who is the most military call in croatia

Question: what is the most common military call in croatia

what is the most common military call in croatia

War call Vrhovnik - the most military call in the armed forces of Croatia introduced on 22 March 1995 by the Croatian Sabor and assigned to the President of the Republic of Croatia .

Vojno zvanje Vrhovnik - najviše vojno zvanje u oružanim snagama Hrvatske uvedeno 22. ožujka 1995. od strane Hrvatskog sabora i dodijeljeno predsjedniku Republike Hrvatske.

Vojno zvanje Vrhovnik - najviše vojno zvanje u oružanim snagama Hrvatske uvedeno 22. ožujka 1995. od strane Hrvatskog sabora i dodijeljeno predsjedniku Republike Hrvatske.

War call Vrhovnik - the most military call in the armed forces of Croatia introduced on 22 March 1995 by the Croatian Sabor and assigned to the President of the Republic of Croatia.

War call Vrhovnik - the most military call in the armed forces of Croatia introduced on 22 March 1995 by the Croatian Sabor and assigned to the President of the Republic of Croatia.

Dr.

Franjo Tuđman official page Franjo Tuđman president RH Photo archive President Dr. Franjo Tuđman Croatia Democratic Community Franjo Tuđman KOO HDZ USA Biography Dr. Franjo Tuđman Franjo Tuđman Memory page President Free Dalmatia, 11 December 1999.

in 1998.

Question: who was president of croatia from 1999 to 1998

dr ". Franjo Tuđman službene stranice Franjo Tuđman predsjednik RH Fotoarhiv predsjednika dr . Franje Tuđmana Hrvatska demokratska zajednica Franjo Tuđman KOO HDZ SAD Životopis dr . Franje Tuđmana Franjo Tuđman Spomen stranica predsjednika Slobodna Dalmacija , 11 . prosinca 1999 . posebno izdanje Franjo

Dr.

Franjo Tuđman official page Franjo Tuđman president RH Photo archive President Dr. Franjo Tuđman Croatia Democratic Community Franjo Tuđman KOO HDZ USA Biography Dr. Franjo Tuđman Franjo Tuđman Memory page President Free Dalmatia, 11 December 1999.

in 1998.

who was president of croatia from 1999 to 1998

Question: what was the title of former croatian president franjo tuđman

Dr.

in 1998.

what was the title of former croatian president franjo tuđman

Question: in which year did franjo tuđman become president of croatia

Dr.

in 1998.

in which year did franjo tuđman become president of croatia

Franjo Tuđman official page Franjo Tuđman president RH Photo archive President Dr. Franjo Tuđman Croatia Democratic Community Franjo Tuđman KOO HDZ USA Biography Dr. Franjo Tuđman Franjo Tuđman Memory page President Free Dalmatia , 11 December 1999 .

Dr. Franjo Tuđman official page Franjo Tuđman president RH Photo archive President Dr. Franjo Tuđman Croatia Democratic Community Franjo Tuđman KOO HDZ USA Biography Dr. Franjo Tuđman Franjo Tuđman Memory page President Free Dalmatia, 11 December 1999. in 1998.

Franjo Tuđman official page Franjo Tuđman president RH Photo archive President Dr. Franjo Tuđman Croatia Democratic Community Franjo Tuđman KOO HDZ USA Biography Dr. Franjo Tuđman Franjo Tuđman Memory page President Free Dalmatia, 11 December 1999.

Dr.

in 1998.

Dr.

in 1998.

Dr.

in 1998.

Franjo Tuđman Croatia Encyclopedia (LZMK) Franjo Tuđman General and National Encyclopedia (LZMK) Franjo Tuđman Croatia family lexicon (LZMK)

Tuđman's biography and relationship with Miroslav Krlež Krležyan (LZMK) Hrčak.Srce.hr/Tuđman Scientific articles about Franji Tuđman D. Bilandžić: The Disappearance and Death of Yugoslavia

Question: who was the president of croatia from 1999 to 1998

dr ". Franjo Tuđman službene stranice Franjo Tuđman predsjednik RH Fotoarhiv predsjednika dr . Franje Tuđmana Hrvatska demokratska zajednica Franjo Tuđman KOO HDZ SAD Životopis dr . Franje Tuđmana Franjo Tuđman Spomen stranica predsjednika Slobodna Dalmacija , 11 . prosinca 1999 . posebno izdanje Franjo

Dr.

in 1998.

Franjo Tuđman Croatia Encyclopedia (LZMK) Franjo Tuđman General and National Encyclopedia (LZMK) Franjo Tuđman Croatia family lexicon (LZMK)

Tuđman's biography and relationship with Miroslav Krlež Krležyan (LZMK) Hrčak.Srce.hr/Tuđman Scientific articles about Franji Tuđman D. Bilandžić: The Disappearance and Death of Yugoslavia

who was the president of croatia from 1999 to 1998

Question: who was the president of croatia when franjo tuđman was

Dr.

in 1998.

who was the president of croatia when franjo tuđman was

Question: what is the full name of croatian president franjo tuđman

Franjo Tuđman General and National Encyclopedia

Franjo Tuđman Opća i nacionalna enciklopedija

Dr.

in 1998.

Franjo Tuđman General and National Encyclopedia

what is the full name of croatian president franjo tuđman

Question: what was the name of former yugoslavia president franjo tuđ

Dr.

in 1998.

what was the name of former yugoslavia president franjo tuđ

Franjo Tuđman Croatia Encyclopedia ( LZMK ) Franjo Tuđman General and National Encyclopedia ( LZMK ) Franjo Tuđman Croatia family lexicon ( LZMK )

Tuđman 's biography and relationship with Miroslav Krlež Krležyan ( LZMK ) Hrčak.Srce.hr/Tuđman Scientific articles about Franji Tuđman D. Bilandžić : The Disappearance and Death of Yugoslavia

Franjo Tuđman Hrvatska enciklopedija (LZMK) Franjo Tuđman Opća i nacionalna enciklopedija (LZMK) Franjo Tuđman Hrvatski obiteljski leksikon (LZMK)

Tuđmanov životopis i odnos s Miroslavom Krležom Krležijana (LZMK) Hrčak.Srce.hr/Tuđman Znanstveni članci o Franji Tuđmanu D. Bilandžić: Raspad i smrt Jugoslavije (izvadci iz Hrvatske moderne povijesti)

Dr. Franjo Tuđman official page Franjo Tuđman president RH Photo archive President Dr. Franjo Tuđman Croatia Democratic Community Franjo Tuđman KOO HDZ USA Biography Dr. Franjo Tuđman Franjo Tuđman Memory page President Free Dalmatia, 11 December 1999. in 1998. Franjo Tuđman Croatia Encyclopedia (LZMK) Franjo Tuđman General and National Encyclopedia (LZMK) Franjo Tuđman Croatia family lexicon (LZMK) Tuđman's biography and relationship with Miroslav Krlež Krležyan (LZMK) Hrčak.Srce.hr/Tuđman Scientific articles about Franji Tuđman D. Bilandžić: The Disappearance and Death of Yugoslavia

Franjo Tuđman Croatia Encyclopedia (LZMK) Franjo Tuđman General and National Encyclopedia (LZMK) Franjo Tuđman Croatia family lexicon (LZMK)

Tuđman's biography and relationship with Miroslav Krlež Krležyan (LZMK) Hrčak.Srce.hr/Tuđman Scientific articles about Franji Tuđman D. Bilandžić: The Disappearance and Death of Yugoslavia