Radoslav Katičić (Zagreb, 3. srpnja 1930. – Beč, 10. kolovoza 2019.) bio je hrvatski jezikoslovac i književni povjesničar.info.hazu.hr, "U subotu 10. kolovoza 2019. u Beču je u 90. godini života umro akademik Radoslav Katičić, istaknuti hrvatski filolog svjetskog glasa, redoviti član Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti.", objavljeno i pristupljeno 11. kolovoza 2019.

 Životopis
Radoslav Katičić rođen je u Zagrebu 1930. godine. Pohađao je Klasičnu gimnaziju u Zagrebu koju je završio 1949. godine.Koprek, Ivan, Thesaurus Archigymnasii, Zbornik radova u prigodi 400. godišnjice Klasične gimnazije u Zagrebu (1607. – 2007.), Zagreb, 2007., str. 940.,  Na Filozofskom fakultetu u Zagrebu diplomirao je klasičnu filologiju a na istome fakultetu doktorirao je disertacijom Pitanje jedinstva indoeuropske glagolske fleksije. Prvi su mu radovi iz grčke filologije. Od 1958. godine je na Filozofskome fakultetu asistent na Katedri za indoeuropsku poredbenu gramatiku.Katičić, Radoslav, enciklopedija.hr, pristupljeno 5. studenoga 2017. Docent je postao 1961., izvanredni profesor 1966. i redoviti 1972. godine. Utemeljitelj je studija opće lingvistike i indologije na Filozofskome fakultetu u Zagrebu. Od 1961. do 1977. godine bio je pročelnik novoosnovanoga Odsjeka za opću lingvistiku i orijentalne studije. Bio je jedan od autora Deklaracije o nazivu i položaju hrvatskog književnog jezika, 1967. godine. Od 1977. godine do umirovljenja profesor je slavenske filologije na Sveučilištu u Beču. Od 1978. do 1987. godine bio je predstojnik tamošnjega Instituta za slavistiku a od 1998. godine je profesor emeritus Sveučilišta u Beču.

Bio je član HAZU (izvanredni od 1973. i redoviti od 1986. godine), Austrijske akademije znanosti (izvanredni od 1981. i redoviti od 1989. godine - isto od 1989. predsjednik Balkanske komisije te akademije), ANUBiH, Norveške akademije te Academia Europaea i Accademia dei Lincei (Italija) te Kosovske akademije znanosti i umjetnosti.

Radoslav Katičić umro je 10. kolovoza 2019. godine u dobi od 89 godina. Pokopan je 29. kolovoza 2019. godine na zagrebačkome groblju Mirogoju.Mislav Ježić: Govor na oproštaju od Radoslava Katičića, Sveučilište u Zagrebu Hrvatski studiji, hrstud.unizg.hr, 2. rujna 2019., pristupljeno 8. listopada 2019.

 Znanstvena djelatnost
Katičićevi radovi se mogu, ugrubo, podijeliti na pet područja:
 djela iz opće lingvistike, u kojima je razvijao razne suvremene jezikoslovne pristupe poput strukturalne lingvistike i transformacijske gramatike
 književnojezične studije iz područja europskih i neeuropskih književnosti (starogrčke, bizantske, indijske), te arealne lingvistike izumrlih jezika (balkanski jezici)
 jezičnopovijesne radove u kojima je istraživao kontinuitet hrvatske pismenosti i jezičnoga izraza, od početaka na latinskom i crkvenoslavenskom ("Uz početke hrvatskih početaka"), preko djela renesansnih i baroknih pisaca kao što su Marin Držić ili Bartol Kašić, sve do modernoga standardnoga jezika (Sintaksa hrvatskoga književnoga jezika, 1986.)
 velika sintetska djela u kojima obrađuje civilizacijski kontinuitet hrvatske uljudbe (Litterarium studia, Na kroatističkim raskrižjima)
 rekonstrukcija praslavenskoga sakralnog pjesništva te slavenske pretkršćanske vjere. (Petoknjižje s podnaslovom Tragovima svetih pjesama naše pretkršćanske starine)

Radoslav Katičić pripada trolistu (uz Dalibora Brozovića i Stjepana Babića) hrvatskih jezikoslovaca koji je, pod utjecajem suvremenih lingvističkih spoznaja, "srušio" sliku o povijesnim mijenama hrvatskoga jezika koju su gradili tzv. hrvatski vukovci (Tomislav Maretić, Milan Rešetar) i ocrtao novi jezičnopovijesni zemljovid, te konačno i formalnolingvistički kodificirao hrvatski standardni jezik apsorbiravši cjelokupnu hrvatsku književnu i pismenu baštinu koju je unitaristička struja među jezikoslovcima zabacivala- od Marina Držića do Miroslava Krleže.

Na području slavistike je najrenomiraniji hrvatski stručnjak u međunarodnim razmjerima. Svojim velikim znanstvenim opusom i radom je pridonio i pridonosi ugledu hrvatske znanosti u Austriji, Europi i svijetu. Na taj način je promicao hrvatsku kulturu, hrvatsku književnost i komparativnu kroatistiku. Osim toga, posebnu je pozornost posvetio radu s gradišćanskim Hrvatima. Pridonio je tome da su se Hrvati iz Gradišća upoznali sa širim protežnostima svojega kulturnog identiteta i da svoje hrvatstvo doživljavaju u sklopu cjelokupnoga hrvatstva. Pri radu s njima se Katičić dosta usredotočio na jezik Hrvata iz Gradišća i na sve i dvojbe oko njega. Sve je to sročio i prikazao govornicima njemačkog jezika u krugovima međunarodne slavistike. Na Slavističkom institutu Sveučilišta u Beču utemeljio je 1982. godine gradišćanskohrvatski lektorat.Radoslav Katičić i Gradišćanski Hrvati , Znanstveni institut Gradišćanskih Hrvatov, zigh.at, pristupljeno 28. prosinca 2021. Za sav taj rad je dobio INA-inu nagradu 1998. godine.Vesna Kukavica, Napokon priznanje i u domovini, Dom i svijet, br. 254, 1999., pristupljeno 3. studenoga 2010.

Bio je predsjednik Vijeća za normu hrvatskoga standardnog jezika.Odluka o osnivanju Vijeća za normu hrvatskoga standardnoga jezika

 Djela
Nepotpun popis:
 Osnovni pojmovi suvremene lingvističke teorije, (Zagreb, 1967.)
 A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics, (Haag-Paris, 1970.)
 Jezikoslovni ogledi, (Zagreb, 1971.)
 Stara indijska književnost, (Zagreb, 1973.)
 Članak: Liburnski otoci kod antičkih pisaca. Zbornik: Zadarsko otočje, povremena izdanja Narodnoga muzeja u Zadru, svezak 1, Zadar, 1974., 35-45.
 The Ancient Languages of the Balkans, 1-2, (Haag-Pariz, 1976.)
 Novi jezikoslovni ogledi, (Zagreb, 1984.; 2. dop. izd. 1992.)
 Sintaksa hrvatskoga književnog jezika, (Zagreb, 1986.; 2. izd. 1991.; 3. izd. 2002.)
 Dva tisućljeća pismene kulture na tlu Hrvatske, (suautor Slobodan Prosperov Novak),Dva tisućljeća pismene kulture na tlu Hrvatske / izbor i tekst Radoslav Katičić i Slobodan P. Novak, katalog.kgz.hr, pristupljeno 5. studenoga 2017. Zagreb 1987. (2. izd. 1988.; prijevod na njem. 1987., engl. i tal. 1990.).
 Uz početke hrvatskih početaka, (Split, 1993.)
 Na ishodištu, (Zagreb, 1994.; 2. izd. 2005.)
 Illyricum mithologicum, (Zagreb, 1995.)
 Ein Ausblick auf die slawischsprachige Völkerwelt im Südosten, (Beč, 1996.)
 Litterarum studia: Književnost i naobrazba ranoga hrvatskog srednjovjekovlja, (Zagreb, 1998.; 2. izd. 2007.; njem. izd. Literatur- und Geistesgeschichte des kroatischen Frühmittelalters, Beč, 1999.)
 Na kroatističkim raskrižjima, (Zagreb, 1999.)
 Die Hauswirtin am Tor, (Frankfurt na Majni, 2003.)
 Boristenu u pohode, (Zagreb, 2008.)
 Hrvatski jezik, (Zagreb, 2013.)
 Niz Tragovima svetih pjesama naše pretkršćanske starine (2008. – 2017.)
 Božanski boj: Tragovima svetih pjesama naše pretkršćanske starine, (Zagreb, 2008.)
 Zeleni lug: Tragovima svetih pjesama naše pretkršćanske starine, (Zagreb, 2010.)
 Gazdarica na vratima: Tragovima svetih pjesama naše pretkršćanske starine, (Zagreb, 2011.)
 Vilinska vrata: I dalje tragovima svetih pjesama naše pretkršćanske starine, (Zagreb, 2014.)
 Naša stara vjera: Tragovima svetih pjesama naše pretkršćanske starine, (Zagreb, 2017.)

 Nagrade i počasti
 1994.: Nagrada grada Zagreba
 1998.: INA-ina nagrada za promicanje hrvatske kulture u svijetu
 1999.: Nagrada "Stjepan Ivšić", za osobite uspjehe u jezikoslovnom radu.
 1999.: Znanstveni institut Gradišćanskih Hrvatov proglasio ga je svojim počasnim članom.
 2006.: Državna nagrada za znanost, za životno djelo.
 2006.: Nagrada "Adolfo Veber Tkalčević", za osobit doprinos u području proučavanja hrvatske sintakse, 1. Hrvatski sintaktički dani u organizaciji Filozofskoga fakulteta u Osijeku i Instituta za hrvatski jezik i jezikoslovlje
 2017.: Nagrada "Bulcsú László" za filologiju.U povodu 95. obljetnice rođenja u Križevcima održan znanstveni skup o Bulcsúu Lászlόu, prigorski.hr, 10. listopada 2017., pristupljeno 5. studenoga 2017.

 Izvori

 Vanjske poveznice
 akademik Radoslav Katičić , hazu.hr
 Katičić, Radoslav, hbl.lzmk.hr, (Mislav Ježić, 2009.)
 Radoslav Katičić: Zapisi s izvorišta, Slovo, br. 25-26, 1976.
 Radoslav Katičić: "Slověnski" i "hrvatski" kao zamjenjivi nazivi za jezik hrvatske književnosti, Jezik, sv. 36, br. 4, 1988.
 Radoslav Katičić: Vuk Stefanović Karadžić i književni jezik u Hrvata, Jezik, sv. 35, br. 2, 1987.
 Radoslav Katičić: O početku novoštokavskoga hrvatskoga jezičnog standarda, o njegovu položaju u povijesti hrvatskoga književnog jezika i u cjelini standardne novoštokavštine, Filologija, br. 8, 1978.
 Radoslav Katičić: Deklaracija i jezikoslovlje, Jezik, sv. 55, br. 1, 2008.
 Radoslav Katičić: Načela standardnosti hrvatskoga jezika, Jezik, sv. 43, br. 5, 1995.
 Radoslav Katičić: Zeleni lug, Filologija, br. 51, 2008.
 Radoslav Katičić: Božanski boj
 Radoslav Katičić: Glavna obilježja hrvatske kulture, Kroatologija, sv. 1, br. 1, 2010.

Kategorija:Povijest književnosti
Kategorija:Hrvatski jezikoslovci
Kategorija: Hrvatski povjesničari
Kategorija:Akademici HAZU
Kategorija:Životopisi, Zagreb

Katičić, Radoslav, hrvatski jezikoslovac (Zagreb, 3. VII. 1930 – Beč, 10. VIII. 2019). Na Filozofskome fakultetu u Zagrebu diplomirao klasičnu filologiju 1954., doktorirao 1959. tezom Pitanje jedinstva indoevropske glagolske fleksije. Asistent na Katedri za indoeuropsku poredbenu lingvistiku na Filozofskome fakultetu postao je 1958., a od tada je počeo sustavno predavati sanskrt i paleobalkansku lingvistiku te poslije poredbenu indoeuropeistiku. Docent je postao 1961., izvanredni profesor 1966. i redoviti 1972. Utemeljio je studij opće lingvistike i indologije, a od 1961. do 1977. bio je pročelnik novoosnovanoga Odsjeka za opću lingvistiku i orijentalne studije. Od 1956., zajedno s B. Lászlóm, sustavno je promicao, djelujući u Zagrebačkom lingvističkom krugu Hrvatskoga filološkoga društva, strukturalnu lingvistiku i druge moderne metode među mlađim djelatnim hrvatskim jezikoslovcima, a osim mnogobrojnih studija objavio je i knjige Osnovni pojmovi suvremene lingvističke teorije (1967), Jezikoslovni ogledi (1971), Prilog općoj teoriji poredbenog jezikoslovlja (A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics, 1979), Novi jezikoslovni ogledi (1986., 1992), Litterarum studia (1998), Na kroatističkim raskrižjima (1999); napisao je i prvu sustavnu povijest indijske književnosti u Hrvatskoj Stara indijska književnost (1973), te nekoliko knjiga o rekonstrukciji slavenskih i baltoslavenskih mitoloških tekstova na temelju njihovih tragova u folkloru (Božanski boj: tragovima svetih pjesama naše pretkršćanske starine, 2008; Zeleni lug, 2010; Gazdarica na vratima, 2011; Vilinska vrata, 2014). Bio je jedan od autora Deklaracije o nazivu i položaju hrvatskog književnog jezika (1967). Godine 1977. postao je redoviti profesor slavenske filologije na Sveučilištu u Beču, a 1978–87. bio je predstojnik tamošnjega Instituta za slavistiku; od 1998. profesor emeritus Sveučilišta u Beču. Bio je član JAZU (HAZU): izvanredni od 1973., a redoviti od 1986; dopisni član Austrijske akademije od 1981. i pravi član od 1989; također član ANUBiH od 1984. i Norveške akademije od 1987. Dobitnik je Državne nagrade za znanost za životno djelo (2006).
Započevši proučavanja na području klasične i bizantske grčke filologije ubrzo je područje svojih istraživanja proširio na poredbenu indoeuropeistiku (osobito indijsku i starobalkansku) te na općelingvističku teoriju. Na takvim širokim filološkim i čvrstim teoretskim temeljima pristupio je proučavanju širokoga kruga temâ slavenske i hrvatske filologije. Bio je vodeći stručnjak u starobalkanskoj lingvistici i međunarodno priznat znanstvenik na mnogim poljima, osobito u sintaksi i povijesti hrvatskog književnog jezika, slavenskoj mitologiji, bizantskoj filologiji, genetskolingvističkoj teoriji, teorijskoj sociolingvistici, ranosrednjovjekovnoj hrvatskoj povijesti i dr. Objavio je više od 150 znanstvenih članaka i rasprava, niz drugih priloga i veći broj knjiga.
Ostala djela: Stari jezici Balkana (Ancient Languages of the Balkans, 1976), Sintaksa hrvatskoga književnog jezika (1986., 1991), Illyricum mythologicum (1996), Naša stara vjera (2018).

Question: when did katičić become a professor

Question: when did katičić become a regular professor

when did katičić become a regular professor

Question: when did katičić become an extraordinary professor

when did katičić become an extraordinary professor

Question: what is radoslav katičić the founder of

Question: where is the faculty of philosophy located

where is the faculty of philosophy located

Question: what position did katičić hold at the university of zagreb

what position did katičić hold at the university of zagreb

Question: where is the study of general linguistics and indology

where is the study of general linguistics and indology

Question: what type of study did katičić start

He became a professor in 1961 , an extraordinary professor in 1966 , and a regular professor in 1972 .

He is the founder of the study of general linguistics and indology at the Faculty of Philosophy in Zagreb .

Docent je postao 1961., izvanredni profesor 1966. i redoviti 1972. godine.

He became a professor in 1961, an extraordinary professor in 1966, and a regular professor in 1972. He is the founder of the study of general linguistics and indology at the Faculty of Philosophy in Zagreb.

Radoslav Katičić died on August 10, 2019 at the age of 89.

Hrvatski jezikoslovac, akademik Radoslav Katičić preminuo je u dobi od 89 godina, javlja HRT.
Utemeljitelj je studija opće lingvistike i indologije na Filozofskome fakultetu u Zagrebu. Od 1961. do 1977. bio je pročelnik novoosnovanog Odsjeka za opću lingvistiku i orijentalne studije.
Jedan je od autora Deklaracije o nazivu i položaju hrvatskog književnog jezika 1967. Bio je član HAZU, Austrijske akademije znanosti, Akademije znanosti i umjetnosti Bosne i Hercegovine, Norveške akademije te Academiae Europae.
Katičić je rođen 30. srpnja 1930. godine u Zagrebu, a u rodnome je gradu na Filozofskom fakultetu diplomirao klasičnu filologiju 1954. te doktorirao 1959. tezom Pitanje jedinstva indoevropske glagolske fleksije.
Asistent na Katedri za indoeuropsku poredbenu lingvistiku na Filozofskome fakultetu postao je 1958., a od tada je počeo sustavno predavati sanskrt i paleobalkansku lingvistiku te poslije poredbenu indoeuropeistiku. Docent je postao 1961., izvanredni profesor 1966. i redoviti 1972. Utemeljio je studij opće lingvistike i indologije, a od 1961. do 1977. bio je pročelnik novoosnovanoga Odsjeka za opću lingvistiku i orijentalne studije. Od 1956., zajedno s Bulcsúom Lászlóm, sustavno je promicao, djelujući u Zagrebačkom lingvističkom krugu Hrvatskoga filološkoga društva, strukturalnu lingvistiku i druge moderne metode među mlađim djelatnim hrvatskim jezikoslovcima, a osim mnogobrojnih studija objavio je i knjige Osnovni pojmovi suvremene lingvističke teorije (1967), Jezikoslovni ogledi (1971), Prilog općoj teoriji poredbenog jezikoslovlja (A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics, 1979), Novi jezikoslovni ogledi (1986., 1992), Litterarum studia (1998), Na kroatističkim raskrižjima (1999); napisao je i prvu sustavnu povijest indijske književnosti u Hrvatskoj Stara indijska književnost (1973), te nekoliko knjiga o rekonstrukciji slavenskih i baltoslavenskih mitoloških tekstova na temelju njihovih tragova u folkloru (Božanski boj: tragovima svetih pjesama naše pretkršćanske starine, 2008; Zeleni lug, 2010; Gazdarica na vratima, 2011; Vilinska vrata, 2014).
Bio je jedan od autora Deklaracije o nazivu i položaju hrvatskog književnog jezika (1967).
Godine 1977. postao je redoviti profesor slavenske filologije na Sveučilištu u Beču, a 1978–87. bio je predstojnik tamošnjega Instituta za slavistiku; od 1998. profesor emeritus Sveučilišta u Beču. Član je JAZU (HAZU): izvanredni od 1973., a redoviti od 1986; dopisni je član Austrijske akademije od 1981. i pravi član od 1989; također je član ANUBiH od 1984. i Norveške akademije od 1987. Dobitnik je Državne nagrade za znanost za životno djelo (2006).
Započevši proučavanja na području klasične i bizantske grčke filologije ubrzo je područje svojih istraživanja proširio na poredbenu indoeuropeistiku (osobito indijsku i starobalkansku) te na općelingvističku teoriju. Na takvim širokim filološkim i čvrstim teoretskim temeljima pristupio je proučavanju širokoga kruga temâ slavenske i hrvatske filologije. Bio je vodeći stručnjak u starobalkanskoj lingvistici i međunarodno priznat znanstvenik na mnogim poljima, osobito u sintaksi i povijesti hrvatskog književnog jezika, slavenskoj mitologiji, bizantskoj filologiji, genetskolingvističkoj teoriji, teorijskoj sociolingvistici, ranosrednjovjekovnoj hrvatskoj povijesti i dr. Objavio je više od 150 znanstvenih članaka i rasprava, niz drugih priloga i veći broj knjiga, navodi se u Hrvatskoj enciklopediji.
Jozić: Istinska znanstvenička i ljudska veličina
- Odlazak u vječnost našeg profesora i učitelja akademika Katičića sve nas je u Institutu silno ražalostio jer smo svjesni nenadoknadiva gubitka istinske znanstveničke i ljudske veličine. S druge strane, ponosni smo što smo imali privilegij napijati se izravno iz njegova neizmjerno duboka i nepresušna izvora znanja, istaknuo je ravnatelj Instituta za hrvatski jezik i jezikoslovlje Željko Jozić.
- Profesora Katičića, neprijeporno jednoga od najvećih hrvatskih jezikoslovaca uopće, pamtit ćemo posebno po njegovu vedru i optimističnom pogledu u budućnost hrvatskoga jezika. Za nju je uvijek govorio da ovisi isključivo o njegovim govornicima, koji će zapravo odrediti kakav će taj jezik biti, implicitno poručujući svima onima koji se bave hrvatskim jezikom da se s poštovanjem i razumijevanjem odnose spram govornika hrvatskoga jezika jer hrvatski jezik - to su njegovi govornici, poručio je Jozić. (Hina)
Premijer Plenković uputio izraze sućuti u povodu smrti akademika Radoslava Katičića
Predsjednik hrvatske Vlade Andrej Plenković uputio je u nedjelju izraze sućuti obitelji u povodu smrti akademika Radoslava Katičića ističući kako će u hrvatskoj povjesnici ostati zabilježen po iznimnom doprinosu u promicanju hrvatskoga jezikoslovlja i komparativne kroatistike.
"S iznimnim sam žaljenjem primio vijest o odlasku vrsnoga hrvatskog jezikoslovca, akademika Radoslava Katičića.
Akademika Katičića, filologa svjetskoga ugleda i člana više europskih akademija znanosti, pamtit ćemo kao jednoga od sastavljača glasovite Deklaracije o nazivu i položaju hrvatskoga književnog jezika.
Posebno su dragocjeni njegovi jezično-povijesni radovi u kojima je istraživao kontinuitet hrvatske pismenosti i jezičnoga izraza od ranoga srednjeg vijeka, preko djela renesansnih i baroknih pisaca, sve do modernoga standardnog hrvatskog jezika.
Pripadao je skupini hrvatskih jezikoslovaca koja je, pod utjecajem suvremenih lingvističkih spoznaja, srušila lažnu sliku o povijesnim mijenama hrvatskoga jezika i ocrtala novi hrvatski jezično-povijesni zemljovid te konačno kodificirala hrvatski standardni jezik.
Hrvatska će ga znanost pamtiti i kao utemeljitelja studija opće lingvistike i indologije na Filozofskome fakultetu u Zagrebu, profesora slavistike na Sveučilištu u Beču te predsjednika Vijeća za normu hrvatskoga standardnog jezika.
U hrvatskoj će povjesnici ostati zabilježen po iznimnom doprinosu u promicanju hrvatskoga jezikoslovlja i komparativne kroatistike, koji je bogatim znanstvenim opusom pridonio ugledu hrvatske znanosti u Europi i svijetu na čemu mu odajemo dužno priznanje", navodi premijer Plenković, priopćila je Vladina Služba za odnose s javnošću. (Hina)

Question: how old was radoslav katičić when he died

Radoslav Katičić died on August 10, 2019 at the age of 89.

how old was radoslav katičić when Radoslav Katičić died

Question: when does radoslav katičić pass away

Question: who is the oldest person who has ever played basketball

who is the oldest person who has ever played basketball

Question: who is the oldest person who has ever played tennis

who is the oldest person who has ever played tennis

Question: in which month of the year does radoslav katičić die

in which month of the year does radoslav katičić die

Question: what is the surname of tennis player radoslav kat

what is the surname of tennis player radoslav kat

Radoslav Katičić died on August 10 , 2019 at the age of 89 .

Radoslav Katičić umro je 10. kolovoza 2019. godine u dobi od 89 godina.

Radoslav Katičić umro je 10. kolovoza 2019. godine u dobi od 89 godina.

Radoslav Katičić died on August 10, 2019 at the age of 89.

Radoslav Katičić died on August 10, 2019 at the age of 89.

Studij hrvatske kulture (kroatologije) ustrojen je i izvodi se na Hrvatskim studijima Sveučilišta u Zagrebu od 1993. godine. Središnji je interdisciplinarni studij hrvatskoga jezika i kulture oko kojeg se razvija cijela koncepcija Hrvatskih studija. Riječ je o studiju koji je do sada obrazovao velik broj stručnjaka u toj disciplini i u kombinaciji s drugim strukama unutar Hrvatskih studija i Sveučilišta u Zagrebu. Najveći broj diplomiranih studenata našao je posao u različitim djelatnostima – školstvu, kulturnim institucijama, državnim ustanovama, gospodarstvu, medijima, diplomatskim predstavništvima, turističkim uredima i drugdje. Pokazalo se da ima potrebe za tako obrazovanim stručnjacima u društvu. Također, studij kroatologije jedinstveni je studij u okviru Sveučilišta u Zagrebu, koji na sveučilišnoj razini promišlja različite aspekte hrvatskoga kulturnoga i nacionalnoga identiteta i u tom pogledu je zanimljiv mnogim studentima drugih fakulteta Sveučilišta u Zagrebu i mnogim stranim studentima koji su studirali ili će studirati pojedine dijelove toga programa ili cijeli program studija hrvatske kulture. Program slijedi temeljne preporuke Bolonjske deklaracije i zakonske okvire za ustrojavanje studija. U tom smislu program je zadržao sve bitne značajke ranijih četverogodišnjih studija, uz prilagođavanje novomu trogodišnjemu, odnosno petogodišnjemu obrazovnomu ciklusu. Studij kroatologije na Hrvatskim studijima Sveučilišta u Zagrebu središnji je kulturološki studij takve vrste, koji ima namjeru postati nositelj razvoja sličnih studija u svijetu i temeljni visokoškolski ustrojbeni okvir koji ima za cilj skrbiti o ustrojavanju i izvođenju kulturalnih hrvatskih studija u svijetu. Studij kroatologije izvodi se u jednopredmetnoj i dvopredmetnoj kombinaciji na preddiplomskoj i diplomskoj razini. Od 2006. ustrojen je i poslijediplomski doktorski studij kroatologije koji je osmislio akademik Radoslav Katičić.
U četvrtak 29. kolovoza 2019. na zagrebačkom groblju Mirogoj sahranjen je akademik Radoslav Katičić, znanstvenik svjetskoga glasa, dugogodišnji nastavnik Hrvatskih studija, iznimno zaslužan za uspostavu kroatologije kao discipline.
Poštovana gospođo Katičić, draga Ioanna, dragi Natko, Dorice i Antice, draga obitelji i rođaci profesora Katičića,
poštovani akademici, profesori, predstavnici hrvatske države, vodećih znanstvenih, visokoobrazovnih i kulturnih institucija, predstavnici javnoga života u svim područjima,
poštovani kolege, dragi prijatelji i štovatelji profesora Katičića,
pozvali su me obitelj mojega poštovanoga profesora s jedne strane, a gospodin rektor Sveučilišta u Zagrebu prof. dr. sc. Damir Boras s druge, da se vam se prigodom ovoga oproštaja obratim. Činim to stoga i u ime gospodina rektora i Sveučilišta u Zagrebu i u svoje osobno ime kao prijatelj drage obitelji.
Prije nekoliko dana napustio je ovaj svijet i ovo tijelo duh koji je duboko obilježio humanističku znanost i hrvatsku kulturu svojim stvaralaštvom od sredine XX. stoljeća do danas. Gorostas umom, a i velik čovjek, kakva se rijetko sreće. On nije bio samo izuzetan znanstvenik i profesor u zagrebačkoj i hrvatskoj sredini, nego i u bečkoj, europskoj i svjetskoj. I čak je doživio i priznanja koja to pokazuju, što se takvim ljudima ne događa uvijek. Ne samo naše Sveučilište, nego ni Sveučilište u Beču nema mnogo profesora čijim se članstvom diči čak sedam akademija znanosti: hrvatska, austrijska, norveška, bosansko-hercegovačka, kosovska, Academia Europea i Accademia Nazionale dei Lincei u Rimu. No taj sjaj priznanja samo je usputna posljedica veličine i širine njegova duha i djela.
Život i djelovanje
Radoslav Katičić rodio se je 3. srpnja 1930. u Zagrebu. Umro je 10. kolovoza 2019. u Beču u 90. godini.
Sa suprugom Ioannom, rođenom Michailidou, Grkinjom s Ponta, kako su voljeli naglašivati, imao je troje krasne djece: Natka, Doricu i Anticu, koji su ovdje sa svojim supružnicima: Andreom, Andreasom i Silvom. Od svojih kćeri imaju petero unučadi - to su: Anton i Ioanna, te Niko, Jan i Kristina.
Odlučio je studirati klasičnu filologiju i diplomirao je 1954. Doktorirao je s indoeuropeističkom temom 1959. Već je 1958. postao asistent na tada vakantnoj Katedri za poredbenu indoeuropsku lingvistiku. U vrijeme kada je početak politike nesvrstanosti tomu pogodovao, dobio zadatak osnovati indologiju. Bio je od 1961. do odlaska u Beč 1977. pročelnik Odsjeka za opću lingvistiku i orijentalne studije na Filozofskome fakultetu u Zagrebu, na kojem je on osnovao i vrlo sustavno utemeljio studije opće lingvistike i indologije.
Ja sam ga upoznao kao svojega profesora 1970. kada je već bio izvanredni profesor, a od 1972. i redoviti profesor. Bio je tako sjajan učitelj da sam uz studije indologije i filozofije, upisao i paralelni studij lingvistike i grčkoga, najviše zato da mogu slušati sva njegova predavanja i seminare, kojima smo mi studenti bili očarani. No bila je ta očaranost i zahtjevna, pa i bolna. Upravo najbolji studenti znali su osjećati čudnu mučninu nakon njegove nastave, jer je bilo tegobno osjećati koliko treba naučiti i znati da možete vladati građom i istraživati predmete kojima se je on bavio. A ipak smo bili očarani! Jer je profesor Katičić otvarao pred našim očima svjetove, davne i suvremene, neusporedivo šire od stvarnosti u kojoj smo živjeli, iznosio neprestano veliko bogatstvo istančanih obavijesti iz riznice svojega znanja, i tumačio i najteže teme s tolikom jasnoćom razumijevanja da je to izgledalo kao da nam svugdje kroz neprobojni gustiš prašume činjenica otvara putove kojima se može lako prolaziti i dolaziti do dalekih i širokih vidika.
Već su od 1956. Katičić i Bulcsú László stali u Zagrebačkome lingvističkome krugu širiti znanja o strukturalizmu i najsuvremenijim jezikoslovnim teorijama, koje su živo pratili, tako da je to pridoneslo procvatu jezikoslovlja u Zagrebu i Hrvatskoj. Takvu je otvaranju suvremenim metodama služio i časopis „Suvremena lingvistika", pokrenut u 1960-im godinama, koji je dugo uređivao upravo Katičić.
A u tim godinama događale su se burne promjene i u politici, došlo je do smjene drugoga najmoćnijega čovjeka u Jugoslaviji, Aleksandra Rankovića, i prvi dah slobode odrazio se je i na lingvistiku i hrvatski jezik, te doveo i do donošenja Deklaracije o nazivu i položaju hrvatskoga književnoga jezika 1967. u krugu u kojem je sudjelovao i Radoslav Katičić te vlastoručno zapisivao tekst koji se je dogovarao. To je bio početak Hrvatskoga proljeća.
Jezikoslovac
U 1970-im godinama, u vrijeme povratka represivnih metoda u politički sustav, opet se je Katičić mogao baviti jedino onim što je najviše i volio, znanošću. Na početku toga desetljeća objavio je dva izuzetna jezikoslovna djela kod izdavača Moutona u Haagu, na kojima je, naravno, već prije toga dugo radio: A Contribution to the General Theory of Comparative Linguitics (1970.) i Ancient Languages of the Balkans (1976.).
Prva se od njih bavi teoretičkim promišljanjem poredbenoga jezikoslovlja, što je na tome, uglavnom pozitivistički usmjerenome, polju, bila bitna novina. Raspravlja oštroumno o odnosu jezične raznolikosti i jezične srodnosti. Raspravlja o tome kako je jezična mijena ireverzibilni proces jer dovodi redovito do stapanja različitih fonema i time određuje smjer jezičnoga vremena. Da nema drugih jezičnih procesa, ona bi sama ugrozila priopćivost poruka jezikom. Svojom je knjigom Katičić pokazao da se dijakronijska lingvistika može jednako strukturalistički interpretirati kao i sinkronijska, iako je prije toga strukturalizam uglavnom zanemarivao to pozitivističko područje. To umijeće da se prihvate najsuvremenije metode, a da se istraživač time ne okoristi da se rastereti ranije stečenih dragocjenih područja znanja, traži veliku umnu snagu, i predstavlja jednu od najznatnijih odlika svega Katičićeva znanstvenoga rada te ocrtava njegovu znanstvenu veličinu.
U knjizi o starim balkanskim jezicima nastavlja se Katičić učeno na rad niza lingvističkih i arheoloških prethodnika, ali daje nove precizne prinose poznavanju predgrčkih supstratnih jezičnih idioma, onih istovremenih sa starogrčkim poput makedonskoga ili paionskoga, te thračkoga i illyrskoga jezičnoga sklopa. I tu utvrđuje, poglavito na temelju illyrske antroponimije, da treba razlikovati venetsko-histarsko-liburnski jezični tip, delmatsko-panonski, i pravi illyrski na jugu, i time odbacuje pojednostavljenu sliku o jedinstvenome illyrskome na cijelome našem području.
Različitim se jezikoslovnim temama bavio Radoslav Katičić i u svojim člancima skupljenima u Jezikoslovnim ogledima (ŠK, Zagreb, 1971.) i Novim jezikoslovnim ogledima (ŠK, Zagreb, 1986., 21992.). Raspon tema je već u prvoj knjizi velik: od pojmovlja strukturalističkoga jezikoslovlja, preko pitanja jezične norme, pa sintaktičkih studija, o srodnosti jezika (tipološkoj, genetskoj i kontaktnoj), pa sve do poetike i pitanja odnosa jezika i književnosti. U svim tim područjima Katičićeva su promišljanja izuzetno oštroumna i poticajna.
U drugoj knjizi bavio se je Katičić nekim temeljnim filološkim pitanjima o temeljima jezikoslovlja, pitanjem identiteta jezika, opet književnim jezikom, zatim ponovo sintaktičkim temama, i ponovo poetičkim temama. Katičićeve su sintaktičke rasprave u kojima razvija transformacijsku sintaksu za hrvatski jezik, zapravo predradnja za njegovu veliku Sintaksu hrvatskoga književnog jezika (JAZU - Globus, Zagreb, 1986., 21992.). Rasprave o književnome jeziku, identitetu jezika, o jezičnoj normi i o postanku suvremenoga jezičnoga standarda pripremale su ga za predsjedanje Vijećem za normu hrvatskoga standardnog jezika (2005.-2012.), a i za sintetičko djelo Hrvatski jezik (ŠK, Zagreb, 2013.).
Te je radove Katičić objavljivao u godinama kada smo imali prilike kao studenti na njegovim predavanjima s divljenjem pratiti nastanak njegovih teoretičkih zamisli i rješenja sintaktičkih i drugih jezikoslovnih pitanja.
Osobito velik prinos hrvatskomu jezikoslovlju, a ujedno i sintaktičkoj literaturi uopće, predstavlja njegova Sintaksa hrvatskoga književnog jezika (JAZU - Globus, Zagreb, 1986., 21992.) kao dio velike gramatike HAZU. Ona je izašla, dakle, poslije njegova prijelaza na Sveučilište u Beču. To pokazuje da je nakon toga prijelaza Katičić naprosto nastavio biti jednako znanstveno prisutan i u hrvatskoj sredini. Koliko mi je poznato - iako se generativna gramatika razvija u anglosaksonskoj lingvistici još od 1960-ih godina - ni za engleski još nema cjelovita gramatičkoga pregleda, ni cjelovite sintakse u generativističkome duhu, a Katičić je - doduše, ispuštajući simboličku formalizaciju pravila, uspio proizvesti cjelovitu proizvodnu i pretvorbenu skladnju hrvatskoga jezika! Čini se, jedinoga jezika u svijetu koji je dobio takvu cjelovitu transformacionalističku obradbu sintakse.
Dvije su najznatnije vrline ove Sintakse 1. odabir korpusa na kojem se jezik opisuje i 2. strogo deduktivna metoda opisa.
Nakon opisa gramatičkoga ustrojstva nesložene rečenice kao temelja sintakse, Katičić sustavno gradi više katove sintaktičkih gradnji na preoblikama. Svaki je slijedeći razred preobličenih gramatičkih ustrojstava rečenična zgrada za jedan kat preoblika viša od prethodne.
Pri tome obilje živih primjera iz hrvatske književnosti od XVIII. stoljeća do danas daje tomu strukturalističkomu i transformacionalističkomu opisu sintakse i ovjerenost i potpunost i istančanost, koje bez takva korpusa ne bi postigao. Radi se o djelu koje predstavlja do tada nedosegnut domet sustavnoga teorijskoga uvida u sustav hrvatskoga jezika i koje je zavrijedilo da bude prijelomno u hrvatskoj lingvistici, samo mu se moraju naći dorasli nastavljači!
Ujedno je tako utemeljena i sustavno opisana sintaksa, i zbog korpusa i zbog sustava, svojom istinoljubivošću i dokaznom snagom ugrozila mit o jedinstvu srpskohrvatskoga jezika pa se je odmah u srpskoj akademskoj zajednici pokrenula hajka na nju, a njoj su se pridružili i neki hrvatski jezikoslovci. Ta je hajka tek nakon više od godine i pol dana zaustavljena studijama nekoliko hrvatskih jezikoslovaca o Katičićevoj Sintaksi u posebnome broju časopisa Jezik (1988., br. 1-2).
Otada je Katičić (u 1990-im godinama) objavio i više eksplicitnih radova o odnosu hrvatskoga i srpskoga jezika na njemačkome i engleskome da se objasni neutemeljenost političkoga ideologema o jedinstvenome jeziku.
Književni povjesničar
Ni Katičićevi književnopovijesni i književnoteoretski radovi ništo ne zaostaju za jezikoslovnima.
U književnopovijesne radove pripada i njegov velik i izvrstan sintetički indološki pregled Stara indijska književnost, sanskrtska, palijska i prakrtska (MH, Zagreb, 1973.). O toj knjizi i njenim vrlinama već sam više puta pisao. Samo ću spomenuti da ona daje pouzdan i razumljiv pregled stare indijske književnosti s velikom odlično probranom bibliografijom o svakome njenu području. Postala je temeljni priručnik na studiju indologije, i znatan prinos poznavanju velike staroindijske baštine u hrvatskoj znanstvenoj i kulturnoj sredini.
Amo pripada i njegov sažet i vrlo obavijestan pregled Bizantska književnost (Povijest svjetske književnosti 2, Liber-Mladost, Zagreb, 1977.).
Hrvatskoj književnosti posvećen je niz članaka i studija okupljenih npr. u zbirci Na kroatističkim raskrižjima (Hrvatski studiji, Zagreb 1999.), gdje su skupljeni prilozi o temama od etnogeneze Hrvata, preko srednjovjekovne, renesansne i barokne književnosti, do pisaca XIX. stoljeća i do Krleže.
No i među književnopovijesnim se djelima kao magnum opus ističe Katičićevo djelo Litterarum studia (Matica hrvaska, Zagreb 1998.), kako se zove hrvatska preradba djela pisana za Austrijsku akademiju znanosti pod naslovom Literatur- und Geistesgeschichte des kroatischen Frühmittelalters (Österreichische Akademie der Wissenschaften, izdano u Beču godinu nakon izdanja hrvatske preradbe, 1999.). Tu je na temelju izvrsna poznavanja izvora na svim jezicima na kojima se mogu naći i na temelju nepregledne, ali većinom fragmentarne, sekundarne literature iz niza disciplina filoloških, arheoloških, povijesnih i drugih, Katičić dao divovsku sustavnu sliku hrvatske kulture i književnosti i njihovih temelja, sažeto od pretpovijesti, a iscrpno od kasne antike pa do XII. stoljeća. Samo to djelo bilo bi dostatno da ga uvrsti u nenadmašne velikane hrvatske znanosti, a i međunarodne medievistike!
Tu je o pretpovijesti hrvatskoga slavenskoga naroda i njegovoj usmenoj književnosti uspio reći tek malo (Litterarum studia, str. 305-318), mnogo manje nego o povijesti zemlje u koju su se doselili, ali je i toj temi našao mjesta u takvu pregledu ranosrednjovjekovne kulture.
Rekonstrukcija praslavenskih sakralnih tekstova
No od 1987. pa do 2001. stao je objavljivati priloge o svojim istraživanjima na području rekostrukcije formula praslavenske i balto-slavenske vjerske i pravne usmene predaje u godišnjaku Wiener Slawistisches Jahrbuch, a nešto je od toga objavljeno i u zagrebačkome časopisu Studia ethnologica. Nastavljajući se na radove V. V. Ivanova i V. N. Toporova, uspio je rekonstruirati bitne elemente balto-slavenske pretkršćanske religije i mitova. Oni bacaju mnogo svjetla i na duhovnu baštinu koju su Slaveni, i posebno Hrvati, donijeli pri doseljenju u svoju sadašnju domovinu i upisali na mnogo mjesta i u njene toponime, oronime i hidronime.
Otada je opet rezultate tih svojih istraživanja stao objavljivati i za hrvatsku znanstvenu i kulturnu javnost na hrvatskome. To je, počevši od 2008., urodilo velikim petoknjižjem: knjiga Božanski boj (Ibis-grafika, Zagreb) izašla je 2008., za njom se je pojavila 2010. i druga Zeleni lug (Ibis-grafika - MH, Zagreb), zatim 2011. treća Gazdarica na vratima (Ibis-grafika - MH, Zagreb), a 2014. i četvrta, i četvrta, Vilinska vrata (Ibis-grafika - MH, Zagreb), dok se peta, sintetički pregled i interpretacija rezultata, Naša stara vjera (Ibis-grafika - MH, Zagreb) pojavila 2017. - za nju je Radoslav Katičić, već teško bolestan, trebao i pomoć sina Natka pri zapisivanju - i ta je knjiga zaokružila taj veliki opus. On predstavlja danas vjerojatno najveću sintezu znanja i plodova istraživanja praslavenske i balto-slavenske pretkršćanske sakralne književnosti i kulture u svjetskoj slavistici i indoeuropeistici. To je prinos hrvatskoj, ali i svjetskoj znanosti, kakav bi osigurao besmrtnost svojemu auktoru i da se ničim drugim nije u životu bavio!
Taj slavistički i balto-slavistički filološko-mitološki opus utvrđuje i bitno novu slavistiku nasuprot tradicionalnoj, osnovanoj na paleoslavistici, staroslovjenskome i njegovim nacionalnim redakcijama, kakvu je utemeljio Vatroslav Jagić u XIX. stoljeću. Ta nova slavistike ne odbacuje ništo od one klasične utemeljene na najstarijem slavenskome jeziku pisane riječi, ali ju dopunjuje novim neizmjerno velikim područjem istraživanja slavenske kulture kakva je posvjedočena na narodnim idiomima i jezicima svih slavenskih naroda u usmenoj književnosti, a seže u još dublju pretpismenu prošlost, kulturu i jezik. Nju je na zasadama Ivanova i Toporova od 1960-ih godina, razradio Radoslav Katičić u neslućenome opsegu i otvorio mnoge posve nove široke vidike. Jasno je da je i tim zamašnim novim pristupom naišao na protivljenja u tradicionalnoj slavistici, i da će trebati proći neko vrijeme da se vidi koliki su se tu novi vidici otvorili!
Ipak, već sada taj je rad Radoslava Katičića, uz neka protivljenja, naišao i na živ odjek u našoj sredini u krugovima filologa, ali i izvrsnih etnologa predvođenih profesorom Vitomirom Belajem, i niza arheologa (Vladimir Sokol, Juraj Belaj) i nekih povjesničara umjetnosti i kulture (Vladimir Gvozdanović / Goss).
Hrvatski jezik
Između 2005. i 2012. godine akademik Katičić bio je i predsjednik Vijeća za normu hrvatskoga standardnog jezika, u koje su, pored njega, bili birani ugledni jezikoslovci sa svih ustanova u Hrvatskoj koje se relevantno bave hrvatskim jezikom. Vijeće je mjerodavno raspravljalo o svim temeljnim pitanjima hrvatskoga književnog jezika, o njegovu odnosu prema narječjima, o njegovu odnosu prema književnoj baštini - jer su oba bila poremećena jezičnom politikom u prethodnome stoljeću - o odnosu prema drugim jezicima, o naravi norme, o funkcionalnim stilovima i o razvoju nazivlja, a povremeno i o aktualnim, još otvorenim pitanjima hrvatske gramatike i pravopisa. Sva su izlaganja predsjednika, rasprave na sjednicama i zaključci bili objavljeni na mrežnim stranicama Vijeća A nakon što je ministar Željko Jovanović 8. svibnja 2012. ukinuo Vijeće bez razgovora ili obrazloženja, a kamoli zahvale, objavljeni su i u posebnome broju časopisa Jezik (god. 60, posebno izdanje, travanj 2013.). Riječima samoga Katičića „Opet se politika grubo dohvatila hrvatskoga standardnog jezika... Ali ne treba se dati smutiti..." (Hrvatski jezik, 2013., str. 241-242).
U svim je svojim radovima Radoslav Katičić dolazio do najvećih i najpouzdanijih rezultata upravo zahvaljujući širini svojih znanja, širini područja kojima je ovladao, multidisciplinarnomu pristupu, kao i snazi prosudaba i oštroumnosti s kojom je umio prosuđivati pitanja kojima se bavio. Sva su se njegova znanja tako našla upregnuta i u posljednju njegovu jezikoslovnu i jezičnopovijesnu knjigu Hrvatski jezik (ŠK, Zagreb, 2013.), sažetu, stilom popularnu, ali znanjem vrhunsku znanstvenu sintezu povijesti hrvatskoga jezika, kojom je on i najbolje definiran kao poseban književni ili standardni jezik. Kao i u svojoj novoj slavistici, i u ovoj novoj kroatistici spojio je perspektive književnoga jezika utemeljenoga na staroslovjenskoj pismenoj kulturi, dakle „slovinskoga jezika", i jezika isprva usmene književnosti, koji je onda podao svoje narječne stilizacije - čakavsku, kajkavsku i štokavsku - književnomu „hrvatskomu jeziku", te jezika kojemu je latinski bio civilizacijski uzor, na kakvu su se razvili svi novi zapadnoeuropski jezici, pa tako i hrvatski, koji se je iz te, u biti humanističke, perspektive nazivao još i „lingua illyrica". Promatrajući te suodnose perspektiva kroz povijest jezika, Katičić je u toj knjizi dao najbolji dokaz posebnosti i vlastitosti hrvatskoga jezika jer takav „genetski kod" nema nijedan drugi jezik na svijetu. I kao takav, on treba biti i u budućnosti, kao što je bio tijekom povijesti, u službi izraživanja svih sadržaja suvremene nacionalne i međunarodne, europske i svjetske, civilizacije u okviru hrvatske kulture, komunikacijski omogućujući njen stalan razvoj.
Osoba i značaj
Predavanja Radoslava Katičića dok smo bili studenti, a poslije čitanje njegovih radova i knjiga, i, posebice, razgovori s njime bili su među najvećim intelektualnim užitcima u životima svih nas i svih onih koji su imali sreću poznavati njega i njegova djela.
Radoslav Katičić bio je i kao osoba posve izuzetan. Spomenut ću samo kako je znao razgovarati sa svakim, s najvećim znanstvenicima i s običnim ljudima na svojim terenskim istraživanjima, poklanjajući im dostojnu ljudsku pažnju i živo zanimanje za njih. Druga vrlina koja ga je resila bila je ta da se nikada nije ni na što tužio. U telefonskim razgovorima, i kada je već imao velike teškoće s vidom i kretanjem, uvijek bi mi naglašivao da je zapravo dobro, a onda hvalio brigu svoje drage supruge Ioanne, i njihovu zajedničku zahvalnost svojoj divnoj djeci, Natku, Dorici i Antici. A od djece same čuo sam da je osobitu posvećenost i požrtvovnost u tome razdoblju otcu pokazivala draga Antica.
Možda je duh Radoslava Katičića napustio ovo tijelo i ovaj vidljivi svijet, ali nikada neće napustiti znanosti kojima je dao gorostasne prinose, niti hrvatsku kulturu koju je obogatio kao malo tko, niti će napustiti nas koji smo imali sreću poznavati ga, učiti od njega i osjećali veliku zahvalnost i ljubav prema njemu za sve što smo od njega primali!
Draga Ioanna, draga djeco, draga obitelji, vjerujem da dobro znate što osjećam zajedno s vama jer me poznajete. Osjećam s vama izrazitu bol zbog ovoga gubitka, ali i zahvalnost, radost i ponos što smo imali Radoslava Katičića među nama, prisutna u našim životima, jednoga od najsjajnijih ljudi što se u životu mogu sresti!
Dragi Radoslave, znam da nas nikada nećeš napustiti, i nastavit ćemo živjeti s Tobom do susreta onkraj ovoga života!
Odsjeci
Studiji
Fakultet hrvatskih studija Sveučilišta u Zagrebu visokoučilišna je ustanova i znanstvena organizacija, koja ima poziv: istraživati i proučavati hrvatsko društvo, državu, prostor, stanovništvo, iseljeništvo, kulturu, hrvatsko civilizacijsko i povijesno naslijeđe u europskom i općesvjetskom kontekstu; o postojećim znanjima i novostečenim spoznajama poučavati u sustavu visokoučilišne naobrazbe te njegovati hrvatski nacionalni i kulturni identitet.Adresa: Borongajska cesta 83d, Zagreb

In addition, he paid special attention to the work with the citizens of the Crown.

Question: who did katičić pay special attention to

In addition, he paid special attention to the work with the citizens of the Crown.

who did katičić pay special attention to

Question: where did katičić hail from

Question: who did katičić say met with wider stretches of their cultural identity

who did katičić say met with wider stretches of their cultural identity

Question: what group of people did katičić represent

what group of people did katičić represent

Question: what did katičić say the croats met with wider stretches of

what did katičić say the croats met with wider stretches of

Question: what did katičić say the croats experience their culture within

what did katičić say the croats experience their culture within

In addition , he paid special attention to the work with the citizens of the Crown .

He added that the Croats from Gradišć met with the wider stretches of their cultural identity and that they experience their Croats within the framework of the entire Croats .

Osim toga, posebnu je pozornost posvetio radu s gradišćanskim Hrvatima.

In addition, he paid special attention to the work with the citizens of the Crown. He added that the Croats from Gradišć met with the wider stretches of their cultural identity and that they experience their Croats within the framework of the entire Croats.

In addition, he paid special attention to the work with the citizens of the Crown.

In the field of slavistics, he is the most renowned Croatian expert in international scale.

|
|
PROMICATELJ
HRVATSKE KULTURE U SVIJETU: RADOSLAV KATICIC
Napokon priznanje i u domovini
U zagrebackom Muzeju za umjetnost i obrt na
prigodnoj je svecanosti 7. lipnja 1999. urucena tradicionalna godisnja nagrada INA-e za
promicanje hrvatske kulture u svijetu, ciji je laureat za 1998. godinu vrsni lingvist
akademik Radoslav Katicic
Posebnu je pozornost posvetio radu s gradiscanskim Hrvatima te pridonio da oni upoznaju
sire dimenzije svojega kulturnog identiteta, da svoje hrvatstvo dozive u sklopu
cjelokupnoga
U zagrebackom Muzeju za umjetnost i obrt na prigodnoj je svecanosti u ponedjeljak 7.
lipnja 1999. urucena tradicionalna godisnja Nagrada INA-e za promicanje hrvatske kulture u
svijetu, ciji je laureat za 1998. godinu vrsni lingvist akademik Radoslav Katicic. Prof.
dr. sci. i akademik Radoslav Katicic iznimna je osobnost hrvatske znanosti i kulture koja
je na podrucju slavistike dosegla status najrenomiranijeg hrvatskog strucnjaka u
medjunarodnim razmjerima. Svojim golemim znanstvenim djelom i djelovanjem neizmjerno je
pridonio i jos uvijek pridonosi ugledu hrvatske znanosti u Austriji, Europi i svijetu,
promicuci tako hrvatsku kulturu, a napose hrvatsku knjizevnost i komparativnu kroatistiku.
To je izrekao akademik Ranko Marinkovic, obrazlazuci jednoglasnu odluku zirija za dodjelu
Nagrade INA-e za promicanje hrvatske kulture u svijetu, koju je ta najveca nacionalna
tvrtka utemeljila u Zagrebu 1995. godine u suradnji s Hrvatskim kulturnim klubom.
Kao vrsni slavist akademik Katicic je ostvario plodan znanstveno-istrazivacki opus, koji
obuhvaca dvadesetak izvornih znanstvenih monografija te na stotine zasebnih studija i
eseja razasutih u recentnoj slavistickoj i knjizevnoj periodici u zemlji i inozemstvu,
raznim leksikografskim djelima u vise zemalja, te na taj nacin osvjedoceno pridonosio
promicanju hrvatske kulture i duhovnosti.
Tragajuci tako za bitnim crtama hrvatske duhovnosti, od prapocetaka tzv. bespismene epohe
preko prvih dodira s narodima razvijene pismenosti, potom fenomena glagoljastva te raznih
stilskih formacija kojima smo potpuno zakoracili u europski kulturni krug, Katicic svim
raspravljenim temama pristupa na nov, suvremen nacin spajajuci dokumentarnu i sigurno
utvrdjenu gradju raznolikih podrucja.
Od 1972. godine kao redoviti profesor slavenske filologije predaje na Sveucilistu u Becu.
Posebnu je pozornost posvetio radu s gradiscanskim Hrvatima te tako pridonio njihovu
upoznavanju sirih dimenzija svojega kulturnog identiteta kako bi svoje hrvatstvo dozivjeli
u sklopu cjelokupnoga. Osobito se usredotocio na njihov jezik i dvojbe oko njega, pa je to
prikazao i citateljima njemackog jezika u krugovima medjunarodne slavistike.
Zahvaljujuci organizatorima prigodom proglasenja i dodjele nagrade, koja sadrzi vrijedan
novcani bon i skulpturu akademskog kipara Petra Barisica, akademik Radoslav Katicic
istakao je sljedece:
-Ta je nagrada ne samo po sebi lijepa i casna nego je meni osobita i po tome sto se njome
priznaje i vrednuje nastojanje sto se ocituje i rad sto se odvija u svijetu, pa ne
iznenadjuje ako se to nastojanje i taj rad u domovini slabije poznaju i manje uocavaju. A
sada su, pokazalo se, poznati i priznati bas u njoj. Dodjeljivanje te godisnje nagrade
dozivljavam kao priznaje, ne samo meni osobno nego i trajnomu samoprijegornom nastojanju
svih onih koji, vise ili manje zapazeni, diljem svijeta rade na istome. Stoga izricem
zahvalnosti i u ime svih njih. Tu se na prvome mjestu nagradjuje djelatnost, a tek onda
djelatnik.
Vesna Kukavica
«««Povratak
na sadrzaj

Question: in what field is radoslav katičić known

Question: what nationality is radoslav katičić

Question: what is radoslav katičić known for in slavistics

what is radoslav katičić known for in slavistics

Question: what is the reputation of radoslav katičić in slavistics

what is the reputation of radoslav katičić in slavistics

Question: what kind of expert is radoslav katičić

Question: what field of study is radoslav katičić known for

what field of study is radoslav katičić known for

In the field of slavistics , he is the most renowned Croatian expert in international scale .

Part of the complete list:

The Basic Concepts of Modern Linguistic Theory (Zagreb, 1967)

A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics (Haag-Paris, 1970)

Language Review (Zagreb, 1971)

Ancient Indian Literature (Zagreb, 1973)

Article: Liburn Islands by ancient writers.

Question: what type of literature did katičić write

Part of the complete list:

The Basic Concepts of Modern Linguistic Theory (Zagreb, 1967)

A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics (Haag-Paris, 1970)

Language Review (Zagreb, 1971)

Ancient Indian Literature (Zagreb, 1973)

Article: Liburn Islands by ancient writers.

what type of literature did katičić write

Question: what publication was published in zagreb in 1971

Part of the complete list:

Language Review (Zagreb, 1971)

what publication was published in zagreb in 1971

Question: when was the basic concepts of modern linguistics published

Part of the complete list:

Language Review (Zagreb, 1971)

when was the basic concepts of modern linguistics published

Question: what is the name of the book published by haag-paris in 1970

A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics

"A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics

Part of the complete list:

Language Review (Zagreb, 1971)

A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics

what is the name of the book published by haag-paris in 1970

Question: what book was published in zagreb in 1967

The Basic Concepts of Modern Linguistic Theory

"Osnovni pojmovi suvremene lingvističke teorije

Part of the complete list:

Language Review (Zagreb, 1971)

The Basic Concepts of Modern Linguistic Theory

what book was published in zagreb in 1967

Question: what is the current edition of zadarsko otočje

Part of the complete list:

Language Review (Zagreb, 1971)

what is the current edition of zadarsko otočje

Question: what islands were written by ancient writers

Part of the complete list:

Language Review (Zagreb, 1971)

what islands were written by ancient writers

Question: when was the language review published

Part of the complete list:

Language Review (Zagreb, 1971)

The Basic Concepts of Modern Linguistic Theory ( Zagreb , 1967 )

A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics ( Haag - Paris , 1970 )

Ancient Indian Literature ( Zagreb , 1973 )

Article : Liburn Islands by ancient writers .

Zbornik : Zadarsko otočje , temporary edition of the National Museum in Zadar , edition 1 , Zadar , 1974 , 35 - 45 .

Osnovni pojmovi suvremene lingvističke teorije, (Zagreb, 1967.)

Stara indijska književnost, (Zagreb, 1973.)

Članak: Liburnski otoci kod antičkih pisaca.

Part of the complete list: The Basic Concepts of Modern Linguistic Theory (Zagreb, 1967) A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics (Haag-Paris, 1970) Language Review (Zagreb, 1971) Ancient Indian Literature (Zagreb, 1973) Article: Liburn Islands by ancient writers. Zbornik: Zadarsko otočje, temporary edition of the National Museum in Zadar, edition 1, Zadar, 1974, 35-45.

The Basic Concepts of Modern Linguistic Theory (Zagreb, 1967)

A Contribution to the General Theory of Comparative Linguistics (Haag-Paris, 1970)

Ancient Indian Literature (Zagreb, 1973)

Article: Liburn Islands by ancient writers.

National Prize for Science, for Life.

by 2006

The :

U organizaciji Ogranka Matice hrvatske Križevci i Hrvatskog filološkog društva u Multimedijalnoj dvorani Gradske knjižnice Franjo Marković u Križevcima u ponedjeljak je održan cjelodnevni znanstveni skup posvećen Bulcsúu Lászlόu, a u povodu 95. obljetnice rođenja odnosno prve godišnjice smrti.
Bulcsú László bio je hrvatski jezikoslovac, prevoditelj i informatolog koji je govorio četrdesetak jezika. Po ocu je Mađar, a po majci Hrvat. Bio je poznat kao veliki borac protiv tuđica (posebice anglizama i balkanskih riječi) u hrvatskome jeziku. Radio je kao profesor na Filozofskome fakultetu, a predavao je i na sveučilištima u SAD-u.
Bavio se matematičkom lingvistikom, bio je jedan od pionira strojnoga prevođenja (pitanje broja u jeziku), na Sveučilištu je zasnovao informatiku u humanističkim disciplinama, među prvima započeo računalno obrađivati (hrvatske) tekstove; u razmjerno malobrojnim radovima iznosi originalna znanstvena gledišta. Bavio se filološkim tumačenjem i jezikoslovnom raščlambom klinopisnih tekstova (asiriologijom) pa je preveo s izvornika niz temeljnih tekstova stare mezopotamske književnosti.
Neprocjenjiv je Lászlóv prinos u radu Zagrebačkoga lingvističkoga kruga od njegova osnutka 1956., gdje je sustavno promicao i tumačio najnovije metode u jezikoslovnim istraživanjima. U ime organizatora okupljenima se obratila Renata Husinec, predsjednica Ogranka.
Hrvatsko filološko društvo utemeljilo je nagradu „Bulcsú Lászlό” za filologiju, a prvi dobitnik ove nagrade je akademik Radoslav Katičić, koji je otvorio skup preko videoveze iz Beča. Naime, akademik Katičić je bio asistent Bulcsú Lászlόa te ukratko prezentirao njegov rad. Radni dan zaključen je izložbom probranih knjiga i rukopisa jezikoslovne tematike iz fonda Knjižnice Grkokatoličke katedrale.
prigorski.hr

Question: who is the recipient of the national prize for science for life

National Prize for Science, for Life.

by 2006

The :

who is the recipient of the national prize for science for life

Question: when did katičić win the national prize for science

National Prize for Science, for Life.

by 2006

The :

when did katičić win the national prize for science

Question: what is the subject of radoslav katičić

sintakse , 1 . Hrvatski sintaktički dani u organizaciji Filozofskoga fakulteta u Osijeku i Instituta

National Prize for Science, for Life.

by 2006

The :

Question: what prize is awarded to radoslav katičić

National Prize for Science, for Life.

by 2006

The :

what prize is awarded to radoslav katičić

Question: when did katičić win the national prize for science for life

National Prize for Science, for Life.

by 2006

The :

when did katičić win the national prize for science for life

Question: what award did katičić receive in 2006

National Prize for Science, for Life.

by 2006

The :

Question: for what field of study was radoslav katičić awarded the national prize

National Prize for Science, for Life.

by 2006

The :

for what field of study was radoslav katičić awarded the national prize

Question: for what prize was radoslav katičić awarded in 2006

National Prize for Science, for Life.

by 2006

The :

for what prize was radoslav katičić awarded in 2006

Award " Adolfo Veber Tkalčević " , for special contribution in the field of the study of the Croatian syntax , 1st Croatian syntax days in the organization of the Faculty of Philosophy in Osijek and the Institute for Croatian Language and Linguistics 2017 :

Državna nagrada za znanost, za životno djelo.

National Prize for Science, for Life. by 2006 The : Award "Adolfo Veber Tkalčević", for special contribution in the field of the study of the Croatian syntax, 1st Croatian syntax days in the organization of the Faculty of Philosophy in Osijek and the Institute for Croatian Language and Linguistics 2017:

Radoslav Katičić:

|
|
|
|
akademik Radoslav Katičić
Datum rođenja:
Mjesto rođenja:
E-mail adrese:
Akademske titule:
- akademik
- profesor doktor znanosti
Institucije:
-
redoviti profesor u miru
- Sveučilištu u Beču
(1998. - ...)
-
dopisni član
- Kosovska akademija znanosti i umjetnosti
(05.12.2012. - ...)
Članstvo u Akademiji:
- redoviti član -
Razred za filološke znanosti
(11.03.1986. - ...)
- izvanredni član -
Razred za filološke znanosti
(26.01.1973. - 11.03.1986.)
Rođen 3 srpnja 1930 u Zagrebu
Obrazovanje i akademski stupnjevi
- 1954. diplomirao klasičnu filologiju, Filozofski fakultet Sveučilišta u Zagrebu
- 1959. doktorirao na Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu
- 1961. docent indoeuropeistike i opće lingvistike, Filozofski fakultet, Zagreb
- 1966. izabran u zvanje izvanrednoga profesora, Filozofski fakultet, Zagreb
- 1972. izabran u zvanje redovnoga profesora, Filozofski fakultet, Zagreb
- 1977. postavljen za profesora slavenske filologije, Sveučilište u Beču, Austrija
- 1973. izabran za izvanrednog člana HAZU (tada JAZU)
- 1981. izabran za dopisnoga člana Austrijske akademije znanosti, Beč
- 1984. izabran za člana Akademije nauka i umjetnosti BiH, Sarajevo
- 1986. izabran za redovnog člana HAZU (tada JAZU)
- 1987. izabran za člana Norveške akademije znanosti, Oslo
- 1989. izabran za redovnoga člana Austrijske akademije znanosti
- 1991. izabran za člana Europske akademije znanosti
- 1999. Doktor i profesor honoris causa, Eötvös Loránd Sveučilište u Budimpešti
Zaposlenja
- od 1961.–1977. zaposlen na Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu
- od 1977.– profesor slavenske filologije na Sveučilištu u Beču, Austrija
- od 1998. professor emeritus na Sveučilištu u Beču

Question: who is known as the father of croatian

Radoslav Katičić:

Question: in what year did radoslav katičić die

Radoslav Katičić:

Question: in which stanford school of literature does radoslav katičić write

Radoslav Katičić:

in which stanford school of literature does radoslav katičić write

Radoslav Katičić : " Slovensky " and " Croatian " as substitutive names for the language of Croatian literature , Language , pp . 36 , pp . 4 , 1988 .

Radoslav Katičić : Vuk Stefanović Karadžić and literary language in the Croats , Languages , St. 35 , pp . 2 , 1987 .

Radoslav Katičić: "Slovensky" and "Croatian" as substitutive names for the language of Croatian literature, Language, pp. 36, pp. 4, 1988. Radoslav Katičić: Vuk Stefanović Karadžić and literary language in the Croats, Languages, St. 35, pp. 2, 1987. Radoslav Katičić: