Dylan Dog talijanski je horror strip koji je osmislio Tiziano Sclavi za izdavačku kuću Sergio Bonelli Editore. To je ujedno i ime glavnog junaka stripa, detektiva koji istražuje paranormalne događaje. Strip je 2011. godine doživio američku filmsku adaptaciju pod naslovom Dylan Dog: Dead of Night.Dylan Dog: Dead of Night (2010)

 Podaci o strip junaku
Dylan Dog je Englez u ranim tridesetim godinama života (u raznim epizodama navodi se da ima od 33 do 35 godina), visok 180 do 185 cm, koji živi u Londonu u unajmljenom trosobnom stanu na adresi Craven Road 7 (Autor Tiziano Sclavi namjerno je izabrao ulicu Craven Road kao posvetu kultnom horor redatelju Wesu Cravenu). Vlasnik stana je gospodin Julius Crabb koji je ujedno vlasnik i upravitelj kazališta Veliki Guignol. Zvono na vratima umjesto normalne zvonjave proizovodi užasavajući krik (zasluga Dylanovog pomoćnika Groucha) koji često zbunjuje klijente.

Dylan je bivši policajac Scotland Yarda (postao je policajac u dobi od 23 godine), a trenutno je privatni istražitelj. Međutim, on se bavi isključivo natprirodnim pojavama, a sam sebe naziva istražiteljem noćnih mora. On je i bivši alkoholičar, pa sada pije isključivo čaj. Dylan ima nekoliko karakterističnih fobija: strah od visine, morska bolest, strah od skučenih prostora, strah od šišmiša, strah od dužih ljubavnih veza, a po vlastitom priznanju teško se snalazi s malom djecom koja ga ponekad čak i plaše. Nepušač je i velik ljubitelj životinja pa je stoga i vegetarijanac. Omiljeno jelo mu je vegetarijanska pizza (bez gljiva, jer ga podsjećaju na leševe). Unatoč tome što je svjedočio mnogim natprirodnim pojavama, i dalje nastoji ostati skeptik te započeti svaku istragu kao standardni detektiv.

Dylan se uvijek oblači u jeftine tamnoplave traperice kakve se prodaju u trgovinama s jeftinom robom, crvenu košulju koju često nosi preko hlača (iz sentimentalnih razloga), te crnu blazer jaknu. Čitava garderoba mu se sastoji od 12 takvih identičnih odijela.
Dylanovo oružje je revolver Bodeo iz 1889. koji je pronašao u ranoj mladosti. Njegovo prijevozno sredstvo je Volkswagen Buba koju je dobio kao plaću za prvi riješeni slučaj.

Dylanova uobičajena tarifa za rad je 50 funta dnevno plus troškovi, što je kasnije povisio na 100 funta dnevno. Iako mu povremeno navrate bogati klijenti, većinom je u besparici pa i više nego često ima problema s plaćanjem najosnovnijih režija.

Dylan je veliki ljubitelj horor filmova i literature, a omiljena skladba mu je Tartinijev "Đavolji triler", koji često svira na klarinetu, što je ujedno i jedina melodija koju zna svirati. Još jedna Dylanova strast je sastavljanje modela jedrenjaka iz 18. stoljeća (koji se u hrvatskom prijevodu pogrešno naziva galijom) kupljenog u tajanstvenoj zalagaonici Safara. Kroz epizode se s vremenom otkriva da je sastavljanje te makete usko vezano za njegovo spoznavanje vlastite prošlosti i istine o njegovom ocu.

Omiljena uzrečica mu je: "Judo plesaču!".

 Podaci o autoru
Dylana Doga stvorili su scenarist Tiziano Sclavi i crtač Angelo Stano. Grafički lik Dylana Doga nacrtan je prema liku britanskog glumca Ruperta Everetta.

 Podaci o stripu u kojem se pojavljuje
Prvi broj izašao je u Italiji 26. rujna 1986. Već nakon nekoliko brojeva Dylan Dog je postigao veliku popularnost. Početkom 1990-ih Dylan je u cijelom svijetu izlazio u nakladi od više od 1,000,000 primjeraka mjesečno. Iako je taj broj s vremenom pao, Dylan je i dalje vrlo popularan, posebno u Italiji.

U Hrvatskoj, tada Jugoslavija, Dylan Dog je izlazio redovito od 1987. do 1991. u izdanju novosadskog Dnevnika. U samostalnoj Hrvatskoj Dylan Dog izlazi od 1994. u izdanju Slobodne Dalmacije a trenutno izlazi u izdanju Ludensa.

Mjesto radnje gotovo svih epizoda Dylana Doga je London, a vrijeme sadašnjost tj. od 1986. pa nadalje.

Ostali likovi
Uz Dylana postoje još dva lika koji se pojavljuju u gotovo svakoj epizodi. Prvi je Groucho, Dylanov pomoćnik i najbolji prijatelj. On je vrlo upečatljiv lik. Stvoren je po uzoru na filmskog komičara Groucha Marxa, jednog od petorice braće Marx, vrlo popularnih 30-ih i 40-ih godina 20. stoljeća. On stalno i bez prekida priča viceve, čak i kada mu je život u opasnosti. Ipak je Dylanu i od neprocjenjive pomoći, npr. često mu dobacuje pištolj u zadnji trenutak i time mu spašava život. Drugi lik je inspektor Bloch. Njega Dylan poznaje još iz dana kada su radili zajedno u policiji te je ujedno Bloch zaslužan što je Dylan dobio istražiteljsku dozvolu. Bloch i Dylan si često međusobno pružaju pomoć pri rješavanju brojnih slučajeva. Bloch i stalno prigovara da nikada neće doživjeti penziju, a zanimljivo je da ne podnosi krv pa redovito povraća na mjestu zločina. Blochov najbliži podređeni je policajac Abel Cedric Jenkins čija niska razina inteligencije Blocha redovito dovodi do ludila zbog čega ga Bloch redovito šalje da regulira promet. 2014. autori su Blocha poslali u mirovinu (u epizodi Zbogom inspektore Bloch). On nije u potpunosti uklonjen iz serijala, jer scenaristi planiraju jednom godišnje izdavati spin-off u kojem bi se opisivali Blochovi doživljaji u mirovini.

Blochovo mjesto je zauzeo novi lik, inspektor Tyron Carpenter (nazvan po redatelju Johnu Carpenteru). Carpenter je Dylanu nesklon jer ga smatra šarlatanom, te mu je čak oduzeo davno isteklu iskaznicu agenta Scotland Yarda. Carpenterova pomoćnica je Rania Rakim, koja je Dylanu puno sklonija nego njezin šef.

Povremeno se pojavljuje i H.G. Wells, ekscentrični lord i bogati izumitelj koji rijetko pronalazi kupce za svoje izume. Osoba koja mu ponekad pomaže u istrazi svojim sposobnostima medija je vremešna Madame Maria Trelkovski. Još jedan Dylanov poznanik je Martin Mystère, američki "detektiv nemogućega" iz New Yorka.

Od Dylanovih neprijatelja najveći je sigurno doktor Xabaras. On je opsjednut izumom seruma koji daje besmrtnost i pojavljuje se u brojnim epizodama. U broju 100. Priča o Dylanu Dogu otkriva se da je Xabaras zapravo Dylanov otac, odnosno negativna strana ličnosti njegova oca. U toj epizodi pozitivna ličnost Dylanova oca pobjeđuje pa se Xabaras više ne pojavljuje. U mnogim epizodama se pojavljuje i Smrt. Smrt je najčešće prikazana kao kostur s crnom kapuljačom koji u ruci drži kosu, iako u nekim slučajevima ima lik zavodljive mlade žene.

2014. scenaristi uvode u strip novog glavnog negativca, mladog beskrupuloznog bogatog sociopata Johna Ghosta.

Često se pojavljuju i: zombiji, razni živi mrtvaci, vukodlaci, vampiri, duhovi, razna čudovišta ali i serijski ubojice te ljudi s najrazličitijim bolesnim umovima. U stripu Dylan Dog uobičajeni su prizori odsječenih glava, najrazličitiji prizori ubijanja, dijelovi tijela koji lete na sve strane i uglavnom prizori s puno krvi te seksa. Dylan se u gotovo svakoj epozodi zaljubljuje u neku mladu ženu koja je ili njegova klijentica a često i osumnjičenik za neko ubojstvo. Dosada su najviše traga na njemu ostavile: Lillie Connolly, Bree Daniels, Ann Never, Alison Dowell i Marina Kimball. Poseban odnos ima s Morganom, za koju se na kraju otkriva i da mu je majka, što daje određenu edipovsku dimenziju liku. Još jedna od Dylanu važnijih ženskih osoba je vještica Kim, utemeljena na liku vještice Gillian Holroyd iz filma Zvono, knjiga i svijeća. Gillian Holroyd je u filmu glumila Kim Novak po kojoj je i Kim nazvana. Po uzoru na Gillianinog mačka Pyewacketa, Kim ima mačka zvanog Cagliostro, nazvanog po okultistu Alessandru Cagliostru.

Sveukupno Dylan je imao odnose s otprilike 300 žena, te je njih 100-tinjak umrlo tijekom epizoda.

Ostali mediji
Videoigre
1988. softverska firma Systems napravila je prvu Dylan Dog videoigru za Commodore 64 pod nazivom Noć punog mjeseca (Le Notti della Luna Piena).
Od 1991. do 1993. talijanska softverska firma Simulmondo je napravila 19 igara za MS-DOS, Amigu i C64. Sve igre su naslovljene po epizodama stripa, iako s radnjom istoimenih epizoda nemaju previše sličnosti.
1999. Rizzoli New Media, zajedno s genovskom NewMediaRound je napravila videoigru za Windows pod nazivom Dylan Dog Horror Luna Park. Igra je razvijena od strane Bedroom Studio Entertainment-a. Igra je avantura s nekim fazama arkade u kojoj se Dylan nađe zarobljen u noćnoj mori u kojoj susreće ossobe iz svog života.

Filmovi
1994. u Italiji je snimljen film Dellamorte Dellamore. Iako je film više inspiriran istoimenim romanom (tiskan u Italiji 1991.) koji je napisao Tiziano Sclavi, istodobno dijeli neke sličnosti sa strip epizodom Crni užas (u SFRJ izašla pod nazivom Smrt, ljubav, smrt), koja je također inspirirana romanom. Glavnog glumca u filmu, Ruperta Everetta, su mnogi obožavatelji stripa u to vrijeme smatrali prvom film ekranizacijom Dylana Doga, iako on njega nije tumačio. Film je istovremeno sniman i na talijanskom i na engleskom jeziku. Na engleskom govornom području film je pušten u distribuciju pod nazivom The Cemetery Man (Grobar).
2011. strip je doživio američku filmsku obradu pod nazivom Dylan Dog: Dead of Night. Film je žestoko kritiziran od obožavatelja stripa, ponajviše zbog prevelikih razlika između filma i stripovskog predloška, kao i radnje koja previše podsjeća na seriju Buffy, ubojica vampira. Dylan je u filmu Amerikanac koji živi u New Orleansu a ne Englez koji živi u Londonu, zbog autorskih prava Groucho je zamijenjen Marcusom (korištenje lika Groucha Marxa trebalo je platiti 8,000.000$ a producenti filma su imali na raspolaganju samo 20,000.000$), Dylanov filmski automobil je crna Volkswagen Buba umjesto bijele (bijelu bubu je zakonski zaštitila The Walt Disney Company zbog automobila Herbie iz filma The Love Bug), Dylan koristi bokser i iz svake borbe izlazi gotovo neozlijeđen. Filmski Dylan usluge naplaćuje 250$ (ekvivalent 150 funti) i više služi kao posrednik između svijeta živih i natprirodnog negoli istraživač noćnih mora. Glavnog lika glumio je američki glumac Brandon Routh a film je zaradio svega 4,000.000$.
2012. grupa talijanskih obožavatelja stripa snimila je dvosatni film pod nazivom Dylan Dog - La Morte Puttana.
2014. ponovno su obožavatelji snimili pedesetminutni film pod nazivom Vittima degli Eventi.

Zanimljivosti i nelogičnosti
Ime Dylan za glavnog lika Tiziano Sclavi je uzeo od pjesnika Dylana Thomasa.
Prije doseljenja u Craven Road Dylan je živio u jednosobnom stanu u ulici Strand. Zbog popularnosti stripa, 2013. jedan cafe na adresi Craven Road 7 promijenio je ime u Cafe Dylan Dog. Prije toga, u cafeu je na ponudi bilo jelo od mesa zvano Dylan Dog Meal, iako je on vegetarijanac.
U epizodi Posljednja stanica: Užas čija se radnja odvija za vrijeme Dylanove službe u policiji, pojavljuje se njegov Buba automobil koji je, prema priči iz Broja 200, dobio tek nakon napuštanja policije. Treba imati na umu da te dvije epizode imaju različite scenariste (Tiziano Sclavi i Alfredo Castelli su napisali Posljednju stanicu Užas dok je Broj 200 napisala Paola Barbatto), te da je Broj 200 napisan više od 20 godina nakon Posljednje stanice Užas.
U epizodi Posljednja stanica: Užas Dylanova ljubav Alison Dowell navodi se kao razlog njegovog nošenja svoje standardne odjeće i košulje van hlača, dok se u epizodi Broj 200 navodi da je uzrok tome Lillie Connolly.

 Bilješke

 Vanjske poveznice
 Službena stranica izdavača
 Dylan Dog: Dead of Night (2010) na Internet Movie Databaseu
 Dylan Dog na stripovi.com
 Dylan Dog na comicvine.com
 Tvorac Dylana Doga za AJB: Iznenadio me uspjeh.
 Dokumentarni film Dylan Dog - Sve što trebate znati

Kategorija:Likovi iz stripa Dylan Dog
Kategorija: Junaci stripa
Kategorija: Talijanski strip

Question: who designed the italian horror series dylan dog

Question: what is the name of the italian horror series designed by tiziano scl

Question: dylan dog is an italian horror series designed by tiziano sclavi

Question: what is the role of dylan in dylan dog

Question: what kind of events does dylan dog investigate

Question: what does dylan dog do for a living

Question: which italian publishing house created the dylan dog series

Question: what is the main character of dylan dog

Dylan Dog is an Italian horror series designed by Tiziano Sclavi for the publishing house Sergio Bonelli Editore .

This is also the name of the protagonist of the series , a detective who investigates paranormal events .

Dylan Dog is an Italian horror series designed by Tiziano Sclavi for the publishing house Sergio Bonelli Editore. This is also the name of the protagonist of the series, a detective who investigates paranormal events.


Zagor je talijanski pustolovni / western strip nastao 1961. godine u izdanju izdavačke kuće Sergio Bonelli Editore.Enciklopedija Zagorijana, str. 3

Podaci o strip junaku
Zagor je bijelac od 30-ak godina koji živi u šumi Darkwood, smještenoj na granici Ohia, Pennsylvanije i Zapadne Virginije. Njegova koliba nalazi se duboko u unutrašnjosti, okružena močvarom Mo-hi-la i mali broj ljudi zna put do nje. Vrijeme radnje ovog stripa nije precizno određeno, već je otprilike smješteno između 1820-ih i 1840-ih. Zagora Indijanci smatraju besmrtnim Manituovim poslanikom te ga zovu Za-gor-te-nay, što na (fiktivnom) narječju Algonquin znači Duh sa sjekirom. Zagorov glavni cilj je održavanje mira između bijelih doseljenika i indijanskih starosjedilaca. U Darkwoodu žive brojna indijanska plemena, a nalaze se i vojne utvrde, manji gradovi s bijelcima, traperska naselja i velika neistražena područja. Glavni smjer ovog stripa je neprestana pustolovina i akcija, međutim ima utjecaja i brojnih drugih žanrova.

Zagorovo pravo ime je Patrick Wilding. Roditelji su mu bili Mike i Betty Wilding, doseljenici iz Irske koji su se upoznali i vjenčali u Americi. Nakon službe u američkoj vojsci u činu poručnika, Mike je postao traper te prilikom prodaje koža u gradu na istoku upoznao Betty. Nakon vjenčanja odlučili su se skrasiti u kolibi uz potok Clear Water koji se ulijeva u rijeku Ohio. Zagorovo bezbrižno djetinjstvo naglo je prekinuo iznendani napad Indijanaca Abenaka pri čemu su Zagorovi roditelji poginuli, dok je njega spasio lutalica Wandering Fitzy. Ostatak djetinjstva provodi odrastajući u prirodi s Fitzyjem koji ga između ostalog uči i kako rukovati sjekirom. Kao mladić Zagor pronalazi pleme koje mu je ubilo roditelje i njihovog vođu Salomona Kinskog. Nakon krvoprolića, prilikom kojeg je Zagor ubio većinu članova tog plemena, Zagor ubije i Kinskog. Međutim prije smrti mu Kinsky otkriva motive napada na njegovog oca: Zagorov otac je, kao vojni časnik, izvršio masakr nad ženama i djecom iz jednog indijanskog plemena i zbog toga je nečasno otpušten iz vojske. Nakon toga Zagor se zaklinje da će se do kraja života boriti protiv nepravde.

Nedugo potom Zagor uz pomoć prijatelja, glumačke obitelji Sullivan, osmišljava kostim s likom orla (koji poručuje Indijancima da ga šalje Manitu) te se na skupu indijanskih poglavica spektakularno pojavljuje uz vatromet.

 Podaci o autorima
Tvorci Zagora su tekstopisac Sergio Bonelli (pod pseudonimom Guido Nolitta) i crtač Gallieno Ferri. Ferri je Zagora nacrtao po svom osobnom izgledu, te je on ujedno i glavni crtač Zagora. Osim njega Zagora su još crtale i crtaju i mnoge druge osobe od kojih su najpoznatiji: Franco Donatelli, Marco Torricelli, Franco Bignotti, Francesco Gamba, Marco Verni, Mauro Laurenti i drugi.

 Podaci o stripu u kojem se pojavljuje
Prvi broj Zagora izašao je u Italiji u lipnju 1961. god.Enciklopedija Zagorijana, str. 9 Izašle su 4 epizode, a svaka je sadržavala 64 stranice. Tek od 1965. Zagor počinje u Italiji izlaziti redovito.
U Hrvatskoj Zagor izlazi od 1968. do 1991. u izdanju novosadske izdavačke kuće Dnevnik. U samostalnoj Hrvatskoj prva ga objavljuje Slobodna Dalmacija 1994., a trenutno izlazi u izdanju Ludensa.Enciklopedija Zagorijana, str. 12-15

Ostali likovi
Zagorov najbolji prijatelj, koji i živi s njim, je "Don" Chico Felipe Cayetano Lopez Martinez y Gonzales, ili kraće Chico, Meksikanac iz Veracruza. To je komični lik i potpuna je suprotnost Zagoru. Nizak je, debeo, izuzetno nespretan i proždrljiv, potkupljiv, hvalisav, ali i simpatičan. Zbog svoje lakomosti za jelom često upada u najrazličitije i najnevjerojatnije situacije i neprilike te ga tada Zagor mora spašavati. Ipak, Chico je i glavni Zagorov oslonac i vjerna desna ruka te ga prati redovito u svim pustolovinama, a nerijetko preuzima i glavnu ulogu. Indijansko ime mu je Mali čovjek s velikim trbuhom, a zvali su ga i Čovjek koji jede noću.

Postoje još brojni likovi koji se u stripu često pojavljuju: Digging Bill vječno traži nestala i zakopana blaga i time uvlači i Zagora i Chica u neplanirane pustolovine; kitolovac kapetan Fishleg sa svojim brodom Golden Baby i posadom odvodi Zagora u razne krajeve i neistražena područja; Tonka, poglavica plemena Mohawk je Zagorov krvni brat; Bat Batterton, nespretni privatni istražitelj koji se oblači poput Sherlocka Holmesa i njegov brat Bing Batteron, traperi "Doc" Lester i Pablo Rochas koji su jedni od najboljih Zagorovih prijatelja; Barun Ikar la Plume poznatiji kao Ikarovo Pero, izumitelj kojem je cilj biti prvi čovjek koji će poletjeti, skitnica Trampy (pravim imenom Ebenezer Snare), vikinški kralj Guthrum, vojni liječnik pukovnik Norman Perry...

Zagor ima i brojne neprijatelje koji se više puta pojavljuju. Među najpopularnijima su Profesor Hellingen, poludjeli ali genijalni izumitelj i znanstvenik koji želi zavladati svijetom; Kandrax, keltski druid i čarobnjak koji ima magične moći; barun Rakosi, 700 godina star vampir koji je došao iz Mađarske; pokvareni drvosječa Timber Bill; Ben Stevens, poznat kao Kralj orlova; Nat Murdo, isprva Zagorov neprijatelj a kasnije saveznik, Mortimer, kriminalac velike inteligencije, duh zla Wendigo, Zagorov dvojnik Olaf Botegosky...

Ostali mediji
1971. u Turskoj su snimljena dva filma o Zagoru, Zagor kara bela i Zagor kara korsan'in hazineleri. Prvi je utemeljen na epizodi Le jene del mare/Morske hijene iz 1967. a drugi na epizodi L'Avvoltoio/Strvinar iz iste godine. Zagora je glumio Levent Çakir a Chica Nevzat Açıkgöz.

 Zanimljivosti i nelogičnosti
Iako je radnja Zagora donekle "precizno" smještena u određene povjesne okvire, vremenske nelogičnosti i pogreške se pojavljuju u gotovo svakoj epizodi. Možda najočitija je prikaz američke vojske, koja u stripu nosi uniforme koje su usvojene tek za vrijeme američkog građanskog rata, tj. 20 do 30 godina poslije radnje stripa. Onovremene uniforme su prikazane u jednoj do dvije epizode, no to uglavnom ovisi o crtačima. Oružje u stripu je također daleko ispred svog vremena. Revolveri kolt i repetirajuće puške su standardno oružje u stripu, iako su oni ušli u uporabu tek 1850-ih. Zatim, u jednom broju se čak pojavljuje i oklopni parobrod britanske mornarice na Velikim jezerima, iako je prvi takav brod za britansku mornaricu (HMS Warrior) sagrađen tek 1860. godine.

U stripu se nekoliko puta spominje i pojavljuje Andrew Jackson,Minaccia dallo spazio, broj 109, objavljeno u Italiji 1974. sedmi predsjednik SAD-a, čiji je mandat trajao od 1829. do 1837. godine. Jedna epizodaFratelli di sangue, broj 411, objavljeno u Italiji 1999. je kronološki smještena nakon teksaške revolucije koja je okončana 1836. g. Nekoliko desetaka epizoda nakon te Zagor i Chico se zatječu u južnoameričkom gradu Concepcionu baš u trenutku kada tamo uplovljava brod HMS Beagle noseći na sebi čuvenog prirodoslovca Charlesa Darwina, što se dogodilo 1835. godine. Također posjećuju i grad Monrovia, glavni grad današnje afričke države Liberije, koji je utemeljen 1822. godine. U epizodi Nestali istraživač navodi se kako su brodovi Fury i Terror izgubljeni na Arktiku u potragama za Sjeverozapadnim prolazom što se dogodilo 1825. i 1848. godine.L'esploratore scomparso, broj 345, objavljeno u Italiji 1994. U stripu se nekoliko puta pojavljuje čuvena Madame Marie Laveau, vudu svećenica koja je i dan-danas poznata u New Orleansu i njegovoj okolici, no Marie u stripu fizički više nalikuje slavnom supermodelu Naomi Campbell negoli svom povijesnom predlošku. Čuveni pirat i krijumčar Jean Lafitte se u stripu pojavljuje kao već ostarjela osoba te iako je (prema dosadašnjim spoznajama) u stvarnoj povijesti on umro 1823., ovdje se to donekle objašnjava pričom kako je on preživio tu navodnu smrt te se nakon nekoliko godina skrivanja vratio starom zanatu. Također treba spomenuti i da se navodi kako se Zagorova izmišljena šuma nalazi na tromeđi granica Ohioa, Pensilvanije, i Zapadne Virginije, iako je Zapadna Virginia, kao američka savezna država, nastala tek 1863. godine.

Od ostalih povijesnih osoba u stripu se još pojavljuju: pisac Edgar Allan Poe, predsjednik konfederacije indijanaca Cherokee John Ross, izumitelj pisma Cherokeeja Sequoyah, francuski mislilac iz vremena revolucije Alexis de Tocqueville, i utemeljitelj Teksaških rendžera Stephen Fuller Austin.

 Poveznice
 Popis saveznika iz stripa Zagor
 Popis negativaca iz stripa Zagor

 Literatura
 Aleksandar Đukanović, Enciklopedija Zagorijana, Beograd, 2011.

 Izvori

 Vanjske poveznice
 Službena stranica izdavača
 Službena stranica izdavača u Hrvatskoj
 Zagor stripovi online

Kategorija:Likovi iz stripa Zagor
Kategorija:Talijanski strip

External links Official website of the publisher Official website of the publisher in Croatia Zagor stripes online Category:Like from the strip Zagor Category:Talian strip

Question: what type of strip is zagor

Question: in which country is the strip zagor

Question: what are the stripes on the zagor strip

Question: where does the zagor logo come from

poveznice Službena stranica izdavača Službena stranica izdavača u Hrvatskoj Zagor stripovi online Kategorija : Likovi iz stripa

Question: what is the name of the talian strip of black and white

Question: what is the name of the cartoon strip featuring zagor

Question: what kind of strip is zagor in croatia

Question: where do you find zagor in croatia

External links Official website of the publisher Official website of the publisher in Croatia Zagor stripes online Category : Like from the strip Zagor Category : Talian strip


+ Europska unija 180px|Zastava EU(Zastava Europske unije) geslo: In varietate concordia(latinski:  Ujedinjeni u različitosti) 280px|Smještaj EU Države članice  Austrija, Belgija, Bugarska, Cipar, Češka, Danska, Estonija, Finska, Francuska, Grčka, Hrvatska, Irska, Italija, Latvija, Litva, Luksemburg, Mađarska, Malta, Nizozemska, Njemačka, Poljska, Portugal, Rumunjska, Slovačka, Slovenija, Španjolska, Švedska Bivše članice Ujedinjeno Kraljevstvo Službeni jezik  24 službena jezika  Europsko vijeće  predsjednik: Charles Michel Zemlja predsjedateljica Vijećem EU  Portugal Vijeće EU  glavno tajništvo: Bruxelles Europska komisija  sjedište: Bruxellespredsjednica: Ursula von der Leyen Europski parlament  sjedište: Strasbourg, Bruxelles, Luksemburgpredsjednca: Roberta Metsola  Europska središnja banka  Frankfurt na Majni Površina 4,233,262 km² (1. veljače 2020.) Stanovništvo 447,206,135 (procjena 2020.) Gustoća naseljenosti  106 stan./km²  Valuta  euro (€ EUR)Druge: >
bugarski lev (BGN, лв)
češka kruna (CZK, Kč)
danska kruna (DKK, kr)
hrvatska kuna (HRK, kn)
mađarska forinta (HUF, Ft)
poljski zlot (PLN, zł)
rumunjski leu (RON, lei)
švedska kruna (SEK, kr) Vremenska zona  UTC 0 do  +2,(UTC -4 do +4 uključivši i prekomorske teritorije) Himna  Europska himna Dan Europe  9. svibnja Internetski nastavak  .eu

Europska unija (kratica EU), ekonomska je i politička unija, jedinstvena međuvladina i nadnacionalna zajednica europskih država, nastala kao rezultat procesa suradnje i integracije koji je započeo 1951. godine između šest država (Belgije, Francuske, Njemačke, Italije, Luksemburga i Nizozemske). Europska unija formalno je uspostavljena 1. studenoga 1993. godine stupanjem na snagu Ugovora o Europskoj uniji (poznatiji kao Ugovor iz Maastrichta). Europska unija je jedina organizacija ove vrste na svijetu, i zbog toga ju je ponekad teško definirati. To je organizacija koja stalno mijenja i nadograđuje politike u kojima djeluje. Trenutno se može definirati kao federacija u monetarnim odnosima, poljoprivredi, trgovini i zaštiti okoliša; konfederacija u društvenoj i gospodarskoj politici, zaštiti potrošača, unutarnjoj politici; i kao međunarodna organizacija u vanjskoj politici.

Europska unija danas ima 27 država članica. Prostire se na 4 233 255.3 km², a ima oko 447 milijuna stanovnika.

Prva država u povijesti koja je 31. siječnja 2020. izašla iz Europske unije je Ujedinjeno Kraljevstvo, čija vlada je 29. ožujka 2017., nakon referenduma održanog u lipnju 2016., podnijela zahtjev za razdruživanje Ujedinjenog Kraljevstva od Europske unije. Time je Europska unija koja se od svog osnutka uvijek širila po prvi puta u svojoj povijesti ostala bez jedne države članice.

 Razvoj

 19. rujna 1946. – govor Winstona Churchilla u Zürichu. Prijedlog za formiranje Sjedinjenih Država Europe
 9. svibnja 1950. – Robert Schuman, francuski ministar vanjskih poslova predlaže ujedinjavanje francuske i njemačke industrije ugljena i čelika pod zajedničku vlast. Taj dan se uzima kao Dan Europe
18. travnja 1951. – u Parizu je potpisan Pariški ugovor o osnivanju Europske zajednice za ugljen i čelik. Ugovor je stupio na snagu 25. srpnja 1952. godine. Prvi predsjednik Visoke vlasti Jean Monnet
3. lipnja 1955. – Druga Visoka vlada. Predsjednik René Mayer.
25. ožujka 1957. – potpisan Rimski ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice i Europske zajednice za atomsku energiju
 1. siječnja 1958. – Rimski ugovor stupio na snagu. Konstituirana Komisija i izabran prvi predsjednik Walter Hallstein
 13. siječnja 1958. – Treća Visoka vlada. Predsjednik Paul Finet.
 19. ožujka 1958. – održana prva sjednica Europskog parlamenta. Prvi predsjednik Robert Schuman.
 15. rujna 1959. – Četvrta Visoka vlada. Predsjednik Pietro Malvestiti.
22. listopada 1963. – Peta Visoka vlada. Predsjednica  Rinalda Del Bo.
 8. travnja 1965. – potpisan Sporazum o udruživanju organa EEZ-a, Europske zajednice za ugljen i čelik te EUROATOM-a. Ugovor je stupio na snagu 1. srpnja 1967. Od potpisa ugovora u upotrebi je naziv Europske zajednice za oznaku spomenutih triju zajednica.
8. ožujka 1967. – Šesta Visoka vlada. Predsjednik  Albert Coppé.
 1. srpnja 1968. – uspostavljena carinska unija
 1. siječnja 1973. – prvo proširenje: u Zajednicu pristupaju Velika Britanija, Danska i Irska
 1. siječnja 1981. – drugo proširenje: u zajednicu pristupa Grčka
 23. veljače 1982. – Grenland istupa iz Zajednice, s kojom je bio vezan preko Danske
 1. siječnja 1986. –  treće proširenje: Španjolska i Portugal pristupaju Zajednici
 17. veljače 1986. – u Bruxellesu potpisan Jedinstveni europski akt. Revizija i dopuna Rimskog ugovora. Stupio je na snagu 1. srpnja 1987.
 7. veljače 1992. – potpisan Ugovor o Europskoj uniji u Maastrichtu (stupio na snagu 1. studenoga 1993.)
 1. siječnja 1995. –  četvrto proširenje: Austrija, Švedska i Finska pristupaju Uniji
 17. lipnja 1997. – potpisan Ugovor iz Amsterdama. Stupio na snagu 1. svibnja 1999.
 1. siječnja 1999. – počela treća etapa Ugovora o Ekonomskoj i monetarnoj uniji
 11. prosinca 2000. – potpisan Ugovor iz Nice
 1. siječnja 2002. – uvođenje eura, jedinstvene europske valute, u 12 država tzv. eurozone
 1. svibnja 2004. –  peto proširenje: u Uniju ulazi 10 novih država članica
 1. siječnja 2007. – završetak petog proširenja: u EU ulaze Bugarska i Rumunjska. Slovenija uvodi euro kao sredstvo plaćanja. Službeni jezici unije postaju i bugarski, rumunjski, te irski. Bugarska ćirilica postaje jednim od službenih pisama (uz latinicu i grčki alfabet).
 1. siječnja 2008. – Cipar i Malta uvode euro kao sredstvo plaćanja
 1. siječnja 2009. – Slovačka uvodi euro kao sredstvo plaćanja
 1. prosinca 2009. – stupio na snagu Lisabonski ugovor
 1. siječnja 2011. – Estonija uvodi euro kao sredstvo plaćanja
 1. srpnja 2013. – šesto proširenje: Hrvatska pristupa Uniji
 1. siječnja 2014. – Latvija uvodi euro kao sredstvo plaćanja
 1. siječnja 2015. – Litva uvodi euro kao sredstvo plaćanja
 29. ožujka 2017., nakon referenduma održanog u lipnju 2016., vlada Ujedinjenog Kraljevstva podnijela zahtjev za razdruživanje od Europske unije.
31. siječnja 2020. – u 23:00 po lokalnom vremenu Ujedinjeno Kraljevstvo napušta Europsku uniju.

 Članstvo u Europskoj uniji
 Države članice

Europska unija od 31. siječnja 2020. godine ima 27 zemalja članica:

 Države kandidati
{| col="3"
|
|-
|
|-
|
|-
|
|-
|

 Države potencijalni kandidati
  European Commission, Neighbourhood and Enlargement - Kosovo

 Proširenja Europske unije

mini|desno|200px|Odnos članstva u Europskoj uniji i u NATO-u.

mini|desno|200px|Proširenja Europske unije

Države utemeljiteljice – Europsku zajednicu za ugljen i čelik osnovalo je šest država potpisnica Ugovora iz Pariza  1951. godine – Francuska, Njemačka, Italija, Belgija, Nizozemska i Luksemburg. Rimskim ugovorima 1957. godine iste su države osnovale Europsku ekonomsku zajednicu te Europsku zajednicu za atomsku energiju.

Prvo proširenje – 1973. godine članicama Europske zajednice postale su Velika Britanija, Danska i Irska.

Drugo proširenje – 1981. godine Grčka postaje članicom Europske zajednice. Grčka je Sporazum o pridruživanju s EZ-om sklopila još 1961. godine, međutim u punopravno članstvo ušla je gotovo 20 godina kasnije, jer je u međuvremenu došlo do promjene režima vojnim udarom (1967.), što je usporilo njezin ulazak u EZ sve do uspostave demokracije 1974. godine.

Treće proširenje – 1986. godine u članstvo Europske zajednice ulaze Španjolska i Portugal. Ove dvije zemlje izrazile su interes za članstvo u EZ-u još 1960-ih godina, međutim u članstvo su primljene nakon uspostave demokratskih političkih sustava koji su zamijenili ranije autoritarne režime te nakon prevladavanja gospodarskih teškoća.

Četvrto proširenje – 1995. godine Europska unija prima u članstvo Austriju, Finsku i Švedsku.

Peto proširenje – 1. svibnja 2004. godine bilo je po mnogome značajno. To je prije svega najveće proširenje Europske unije, kojim je EU dobila novih 10 država članica - Cipar, Češka, Estonija, Latvija, Litva, Mađarska, Poljska, Slovačka, Slovenija i Malta.

Nastavak petog proširenja –  1. siječnja 2007. godine Europskoj uniji pristupile su Rumunjska i Bugarska.

Šesto proširenje – 2013. godine u punopravno članstvo Europske unije ulazi Hrvatska.

Buduća proširenja – Zemlje kandidati su: Albanija, Crna Gora, Makedonija, Srbija i Turska

Potencijalni kandidati su: Bosna i Hercegovina i Kosovo.

U slučaju objedinjenja Moldavije s Rumunjskom i ta bi država postala dio EU (na isti način kao i bivša DR Njemačka) što je opcija koju je 2010. zagovarao tadašnji predsjednik Rumunjske.Moldavci na mala vrata ulaze u EU

 Kriteriji za članstvo
Na sastanku Europskog vijeća u Kopenhagenu, održanom u lipnju 1993. godine, postavljena su tri kriterija (tzv. kopenhagenski kriteriji) koje svi budući kandidati moraju ispunjavati u punopravno članstvo. To su:
 politički – stabilnost institucija koje osiguravaju demokraciju, vladavinu prava, poštovanje ljudskih prava i prava manjina i prihvaćanje ciljeva Unije
 gospodarski – postojanje djelotvornog tržišta gospodarstva te sposobnost tržišnih čimbenika da se nose s konkurentskim pritiscima i tržišnim zakonima unutar EU
 pravni – usvajanje cjelokupne pravne stečevine EU (acquis communautaire).

Iako je prihvaćanje pravne stečevine EU važno, još je važnije osigurati učinkovitu provedbu i primjenu kroz odgovarajuće administrativno ustrojstvo. Stoga je na sastanku Europskog vijeća u Madridu 1995. godine postavljen četvrti kriterij kao preduvjet za članstvo (tzv. madridski kriterij):
 administrativni – prilagodba odgovarajućih administrativnih struktura s ciljem osiguranja uvjeta za postupnu i skladnu integraciju.

 Institucije

Europska unija ima vrlo složen sustav institucija. Prema članku 13. Ugovora o Europskoj uniji, institucije Europske unije su:
 Europski parlament,
 Europsko vijeće,
 Vijeće,
 Europska komisija ("Komisija"),
 Sud Europske unije,
 Europska središnja banka,
 Revizorski sud.

Postoje još i druga tijela i ustanove, te velik broj specijaliziranih agencija

 Nadležnost
Granice nadležnosti Unije uređene su načelom dodjeljivanja, dok je izvršavanje nadležnosti Unije uređeno je načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti. Na temelju načela dodjeljivanja, Unija djeluje samo u granicama nadležnosti koje su joj države članice dodijelile Ugovorima kako bi postigla njima određene ciljeve. Nadležnosti koje Ugovorima nisu dodijeljene Uniji, zadržavaju države članice. Na temelju načela supsidijarnosti,  u područjima koja nisu u njezinoj isključivoj nadležnosti,  Unija djeluje samo ako i u mjeri u kojoj ciljeve predloženog djelovanja države članice ne mogu dostatno ostvariti na središnjoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, nego se zbog opsega ili učinka predloženog djelovanja oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije. Na temelju načela proporcionalnosti, sadržaj i oblik djelovanja Unije ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva Ugovora.

Kategorije nadležnosti
Kada je Ugovorima Uniji u posebnom području dodijeljena isključiva nadležnost, samo Unija može donositi i usvajati pravno obvezujuće akte,  dok države članice to mogu činiti samostalno samo ako ih za to ovlasti Unija ili u svrhu provedbe akata Unije. Kada je Ugovorima Uniji u određenom području dodijeljena nadležnost koju ona dijeli s državama članicama, pravno obvezujuće akte u tom području mogu donositi i usvajati Unija i države članice.  Države članice svoju nadležnost izvršavaju u onoj mjeri u kojoj Unija ne izvršava svoju nadležnost.  Države članice svoju nadležnost ponovno izvršavaju u mjeri u kojoj je Unija odlučila prestati izvršavati svoju nadležnost.

 Pravni sustav

Pravni sustav Europske unije specifičan je jer nema značajke pravnih sustava država članica, ali ni značajke sustava međunarodnih organizacija. Stoga ga se najčešće predstavlja kao pravni sustav sui generis, koji se razvija i prilagođava potrebama i specifičnostima europske integracije.

Europsko pravo čini ukupnost svih propisa vrijedećih u okviru Europske unije, a običajeno se dijeli na primarno i sekundarno. U primarno pravo ubrajaju se osnivački ugovori, zajedno sa svim sporazumima, ugovorima te odlukama koji mijenjaju i dopunju osnivačke ugovore, te opća načela prava Zajednice. Sve ostale pravne norme temelje se i podređene su normama primarnoga prava. Sekundarno pravo čine pravni akti koje na internom planu usvajaju institucije EU. Ti propisi obuhvaćaju: uredbe, direktive, odluke, mišljenja, preporuke, zajednička stajališta, zajedničke akcije, okvirne odluke, sudsku praksu Europskoga suda.  Međunarodni sporazumi kojima se uređuju međusobni odnosi EU i drugih međunarodnih organizacija ili trećih država obično se svrstavaju između primarnog i sekundarnog prava.

U europskom pravu djeluju dva načela: načelo izravnog učinka (izravne primjenjivosti), što znači da je ono izravno primjenjivo u državama članicama, te načelo nadređenosti europskog prava nad nacionalnim (prvi put potvrđeno poznatom presudom u slučaju Van Gend en Loos 1963.).

Iako govorimo o pravnom sustavu EU, valja naglasiti da on nije jedinstven pravni sustav. Naime, sustav uspostavljen u okvirima Europskih zajednica različit je od sustava u okviru ostalih dvaju stupova EU. Naime, dok sustav EZ-a obilježava nadnacionalnost, kako u pogledu nastanka prava tako i u pogledu njegove primjene, pravni je sustav druga dva stupa sličniji klasičnom međunarodnom pravu. Autonomija država članica, i regulatorna i provedbena, bitno je ograničena u nadnacionalnom stupu Unije, dok su u druga dva stupa države članice i dalje u mogućnosti kontrolirati donošenje i provođenje pravnih pravila.

 Politike i aktivnosti EU
Zajednica ima nadležnost u područjima i u mjeri koju su joj dodijelile države članice prije svega osnivačkim ugovorima. Sa svakom revizijom osnivačkih ugovora države članice su sve više širile nadležnost Zajednice. To je napose uočljivo kada se pobroje sva područja u kojima je Unija do sada donijela ogroman broj propisa, a koji čine dio pravne stečevine EU (tzv. acquis communautaire).

Prema osnivačkim ugovorima u pretežnom broju slučajeva nadležnost je podijeljena između Zajednice i države članica, međutim postoje i određena područja koja su u isključivoj nadležnosti Zajednice. Budući europski Ustav taksativno nabraja područja isključive nadležnosti Unije: 1. carinska unija; 2. pravila o tržišnom natjecanju potrebna za funkcioniranje unutarnjeg tržišta; 3. monetarna politika; 4. očuvanje morskih bioloških resursa u sklopu ribarske politike; 5. zajednička trgovinska politika.

 Carinska politika

mini|upright||Oznaka za Schengenski sporazum
Carinska politika jedan je od temelja Europske unije. Ona je odigrala ključnu ulogu u stvaranju integriranog unutarnjeg tržišta i zajedničke gospodarske politke. Carinska unija jedan je od stupnja povezivanja i integriranja ka jedinstvenom unutarnjem tržištu. Pojam carinska unija podrazumijeva prostor na kojem ne postoje unutarnje prepreke kretanju robe (što prvenstveno uključuje zabranu carina i pristojbi), a na robu koja ulazi izvana primjenjuju se zajednička pravila, carine i kvote. Carinska unija uspostavljena je 1. srpnja 1968. godine, a stvaranjem unutarnjeg tržišta 1993. godine uklonjena su preostala ograničenja slobodnom kretanju robe.

 Ekonomska i monetarna unija
Ekonomska i monetarna unija (eng. Economic and Monetary Union – EMU) naziv je procesa harmoniziranja ekonomskih i monetarnih politika država članica EU s ciljem uvođenja zajedničke valute – eura. EMU je uređena Ugovorom iz Mastrichta, koji uređuje harmonizaciju u tri faze:
 prva faza (od 1. srpnja 1990. do 31. prosinca 1993.): slobodno kretanje kapitala među državama članicama, usklađivanje ekonomskih politika i bliža suradnja ekonomskih politika i suradnja između središnjih banaka.
 druga faza (od 1. siječnja 1994. do 31. prosinca 1998.): konvergencija ekonomskih i monetarnih politika država članica (s ciljem osiguravanja stabilnosti cijena i javnih financija), osnivanje Europskoga monetarnog instituta (EMI) i osnivanje Europske središnje banke (ECB).
 treća faza (od 1. siječnja 1999.): nepovratno fiksiranje tečajeva i uvođenje jedinstvene valute na devizna tržišta i u elektronička plaćanja, koja prate uvođenje novčanica i kovanica eura od 1. siječnja 2002. Treća faza EMU-a uvedena je 1999. u 11 država članica, kojima su se kasnije pridružile Grčka i Slovenija. Euro do danas nisu uvele tri stare države članice – Velika Britanija i Danska, koje koriste opt-out klauzulu i Švedska, koja je na referendumu u rujnu 2003. godine odbila uvođenje eura, te deset novih država članica.

 Zajednička poljoprivredna politika

Poljoprivreda je od samog osnutka Europske zajednice bila jedna od glavnih tema kao i jedna od glavnih točaka Rimskih ugovora 1957. godine. Poljoprivreda naime se razlikuje od drugih područja gospodarstva, jer su, prije svega, cijene poljoprivrednih proiozvoda jako podložne promjenama, te je stoga bitna uloga vlada u održavanju njihove stabilnosti. Rimski ugovori definirali su osnovne točke Zajedničke poljoprivredne politike (Common agricultural policy – CAP). Načela CAP-a uobličena su na Konferenciji u Stresi 1958. godine.

Tri su načela (definirana još 1962.), na kojima se temelji Zajednička poljoprivredna politika:
 jedinstveno tržište poljoprivrednih proizvoda, odnosno zajedničko uređenje tržišta – zajedničko reguliranje cijena, isplaćivanja pomoći i pravila konkurencije, harmonizaciju propisa o zdravstvenom osiguranju i administrativnim postupcima, kao i zajedničku vanjskotrgovinsku politiku;
 prednost proizvoda Unije pred uvoznim proizvodima i zaštita unutarnjeg tržišta od poremećaja izazvanih nekontroliranim uvozom poljoprivrednih proizvoda s niskim cijenama:
 financijska solidarnost: troškovi koji proizlaze iz primjene Zajedničke poljoprivredne politike moraju biti podijeljeni među svim zemljama članicama, bez obzira na njihov nacionalni interes.

Od šest proizvoda za koje su početkom 1960-ih godina bile uspostavljene, CAP danas obuhvaća gotovo sve poljoprivredne proizvode ili grupe proizvoda, osim krumpira, meda i nekih alkoholnih pića. Time su postavljeni osnovni instrumenti zajedničkog tržišta poljoprivrednih proizvoda, koji uklanjaju prepreke u unutarnjoj trgovini i održavaju zajedničku carinsku barijeru prema trećim zemljama.

Zajednička poljoprivredna politika, unatoč mnogobrojnim pokušajima reformi, i dalje ostaje izuzetno skupa, neproduktivna i nekonkurentna, a cijena poljoprivrednih proizvoda koje plaćaju građani EU znatno je viša od onih na svjetskom tržištu.

 Pravosuđe i unutarnji poslovi
Suradnja u pravosuđu i unutarnjim poslovima uspostavljena je stupanjem na snagu Maastrichtskog ugovora 1993., gdje je označena kao treći stup na kojemu se temelji Unija. Ugovorom iz Amsterdama reorganizirana je suradnja u području pravosuđa i unutarnjih poslova. Schengenski sporazum usvojen izvan pravnog okvira EU uključen je u Ugovore o EU i EZ. Određena područja, poput azila, imigracije, viza i drugih politika povezanih sa slobodnim kretanjem osoba, podvedena su pod prvi stup, odnosno nadležnost Zajednice, što je omogućilo korištenje uobičajenih zakonodavnih instrumenata kao što su uredbe ili direktive. S druge strane, policijska i sudska suradnja u kaznenim pitanjima ostala je u sklopu trećeg stupa i za nju se koriste sljedeći instrumenti: zajednička stajališta (common positions), okvirne odluke (framework decisions) i odluke, konvencije te rezolucije, preporuke, deklaracije, zaključci itd.

 Zajednička vanjska i sigurnosna politika
Zajednička vanjska i sigurnosna politika također je utemeljena stupanjem na snagu Maastrichtskog ugovora 1993. godine. Pet je glavnih ciljeva zajedničke vanjske i sigurnosne politike:
 štititi zajedničke vrijednosti i temeljne interese Unije,
 ojačati sigurnost EU,
 očuvati mir i ojačati međunarodnu sigurnost,
 promicati međunarodnu suradnju i
 razvijati demokraciju i vladavinu prava, uključujući ljudska prava.

Osim toga, jedan je od ciljeva EU osnažiti svoj identitet na međunarodnoj sceni, posebno putem provedbe zajedničke vanjske i sigurnosne politike, uključujući progresivno stvaranje zajedničke obrambene politike što bi moglo voditi zajedničkoj obrani.

 Proračun

Proračun je financijski okvir djelovanja Unije u kojem se iskazuju sve vrste prihoda i rashoda Europske zajednice, uključujući Europski socijalni fond, kao i administrativne troškove zajedničke vanjske i sigurnosne politike te suradnje u području pravosuđa i unutarnjih poslova. EU donosi proračune na razdoblje od šest godina.

mini|središte|300px|BDP po stanovniku (2004.), EU prosjek = 100

Ukupna sredstva kojima raspolaže EU ograničena su na 1,24% BDP-a Unije i predstavljaju tek oko 2,5% zima nacionalnih proračuna država članica. Sredstva u proračun EU pritječu iz tzv. vlastitih izvora, u koje se ubrajaju:
 uvozne poljoprivredne pristojbe,
 carine,
 udio u prihodima što ih države članice ostvaruju od poreza na dodanu vrijednost i
 uplate država članica koje su razmjerne njihovu BDP-u – čine polovicu ukupnih sredstava kojima raspolaže proračun EU.

 Ostale politike i aktivnosti
borba protiv prijevara
ljudska prava
zdravstvo
znanost i istraživanje
zajednička porezna politika
audiovizualna politika
kultura
razvojna politika
poduzetništvo
zaštita okoliša
vanjska trgovina
regionalna politika
unutarnje tržište
okoliš i ekologija
europska sigurnosna i obrambena politika
vanjski odnosi
energija
obrazovanje, izobrazba, mladi
politika zapošljavanja i socijalna politika
prometna politika
sigurnost hrane
tržišno natjecanje
zaštita potrošača

 BDP Europske unije i država članica
 Države članice BDP (PPP)u milijardamaint. dolara BDP (PPP)po glavi st.u int. dolarima Postotak odprosjeka EU-BDP-a(PPP) per capita Luksemburg 41.750 81.100 235% Nizozemska 713.100 42.700 128% Austrija 356.500 42.400 123% Švedska 386.600 40.900 119% Irska 183.900 40.100 116% Njemačka 3,139.000 38.640 111% Belgija 418.600 38.200 111% Danska  209.200 37.600 109% Finska 198.200 36.700 106% Ujedinjeno Kraljevstvo 2,290.000 36.600 106% Francuska 2,246.000 35.300 103% Europska unija 15,650.000 34.500 100% Španjolska 1,432.000 31.000 90% Italija 1,787.000 30.900 90% Cipar 24.030 29.400 85% Slovenija 58.360 29.000 84% Češka 288.600 27.400 79% Grčka 298.100 26.000 77% Malta 10.890 25.800 75% Portugal 252.200 23.700 69% Slovačka 128.500 23.600 68% Poljska 781.500 20.600 60% Estonija 27.660 20.600 60% Mađarska 198.100 19.800 57% Litva 62.390 19.100 55% Hrvatska 81.360 18.400 53% Latvija 35.370 15.900 46% Bugarska 102.300 13.800 40% Rumunjska 270.600 12.600 37% Zemlje kandidati: MakedonijaU EU prepoznata samo kao Bivša Jugoslavenska Republika Makedonija. 56.890 20.500 55% Turska 1.087,000 14.700 43% Crna Gora 7.249 11.700 34% Srbija 79.880 10.800 31% Albanija 25.230 7.800 23% Potencijalni kandidati: Bosna i Hercegovina 32.040 8.200 24% Kosovo 13.020 6.500 19%
Izvor: CIA World Factbook
Podaci se odnose na procjeni BDP-a za 2011. godinu

 Stanovništvo i površina
EU je do kraja 2006. godine (25 država članica) obuhvaćala 3,973.597 km² (neznatno veća od Indije, čime bi bila 7. najveća država svijeta). Na tom teritoriju ima, prema popisu iz 2001., oko 456 milijuna stanovnika, s prosječnom gustoćom naseljenosti od 115 stanovnika/km².

Nakon priključenja Bugarske i Rumunjske 1. siječnja 2007. godine, površina EU-a povećala se na 4.325.675 km², a populacija na 496 milijuna stanovnika.

Nakon ulaska Hrvatske u Europsku uniju, 1. srpnja 2013. godine, površina EU-a povećala se na 4.381.376 km², a populacija na 506 milijuna stanovnika.Population on 1 January, Eurostat

U slučaju da se u budućnosti priključi i Turska, koja je službene pregovore za priključenje počela 2005., površina EU iznosit će 5.159.209 km² a populacija oko 580 milijuna stanovnika.

Prosječni BDP po stanovniku iznosio je 27.000 USD. Najmanji BDP po stanovniku u američkim dolarima imaju Bugarska (7 500), Rumunjska (9 500) te Hrvatska (12 000), a najveći Luksemburg (103 000), Irska (62 000), Danska (53 500) i Velika Britanija (40 000).

 Teritoriji EU izvan Europe
 Glavni članak: Prekomorske zemlje i teritoriji Europske unije
Francuska: prekooceanski departmani (départements d'outre-mer – DOM): Francuska Gvajana u Južnoj Americi, Gvadalupa i Martinik u Karibima, te Mayotte i Reunion u Indijskom oceanu.
Španjolska: Kanari u Atlantskom oceanu, Ceuta i Melilla u Africi.
Portugal: Azori i Madeira u Atlantskom oceanu.

Napomena: Ceuta, Melilla i otoci Åland spadaju u EU ali ne u carinsku uniju.

Nijedan drugi izvaneuropski teritorij zemalja članica ne spada u EU (kao ni u carinsku uniju):
 Francuska: Francuska Polinezija, Wallis i Futuna, Nova Kaledonija, Sveti Petar i Mikelon i nenaseljena područja.
 Danska: Grenland, Ovčji otoci.

 Izvori

 Vanjske poveznice

EUROPA – Službeni portal Europske unije na hrvatskome jeziku
Vodič kroz informacije o EU

Kategorija:Međunarodne organizacije

Question: europska unija is the acronym for which country

europska unija is the acronym for which country

Question: the europska unija is the acronym for which organization

Question: what does europska unija mean in english

European Commission, Neighbourhood and Enlargement

European Commission , Neighbourhood and Enlargement

European Commission , Neighbourhood and Enlargement

what does europska unija mean in english

Question: what does the acronym europska unija mean in english

what does the acronym europska unija mean in english

Question: what is the meaning of europska unija

Question: what is the meaning of kosovo in europe

European Commission , Neighbourhood and Enlargement - Kosovo

In the event of the reunification of Moldova with Romania and that country would become part of the EU (in the same way as the former DR Germany) which was an option that was 2010 guaranteed by the then president of Romania.

Rumunjski predsjednik Traian Băsescu obećao je u siječnju za posjeta Kišinevu rumunjsko državljanstvo za milijun Moldavaca, a pola godine poslije sve govori da će se broj državljana EU u rekordnom roku povećati za cijeli milijun. Moldavija ima 3,6 milijuna stanovnika, od kojih rumunjsko državljanstvo već sada ima njih 120.000, a još ih 800.000 čeka na pozitivno rješavanje molbi. Rumunjski predsjednik, član desne centrističke Demokratske liberalne partije, time na mala vrata uvodi politiku pripajanja Moldavije Rumunjskoj.
Prvi znaci približavanja država za koje unionisti s obje strane tvrde da ih nastanjuje isti narod pojavili su se u predvečerje raspada SSSR-a 1989. kada je moldavski parlament proglasio moldavsko-rumunjski jezični identitet. Dvije zemlje imaju i praktično istu zastavu, a osim pakta Molotov – Ribbentrop iz 1939., kojim je Besarabija oduzeta Rumunjskoj i dodijeljena SSSR-u, Moldavci imaju i vrlo praktičan razlog za traženje rumunjskog državljanstva.
Riječ je o zemlji koja je tek prošle godine na sto muka na izborima prvi put smijenila nereformirane komuniste, a dva desetljeća kašnjenja s demokratizacijom dovela su do toga da joj BDP po stanovniku statističari CIA-e danas svrstavaju u istu razinu s Kamerunom i Sudanom.
Na rumunjsku se putovnicu u Moldaviji stoga gleda kao na spasonosno pravo na putovanje i rad u EU, a u ostatku EU već mjesecima zvoni na uzbunu zbog opasnosti od rušenja cijene rada u poplavi očajnih i osiromašenih Moldavaca. Băsescu ne skriva predanost ideji “velike Rumunjske” iz 1940. Nezavisni moldavski političari i bivši premijer Mircea Druc dva naroda uspoređuje s odnosom Nijemaca i Bavaraca, a ujedinjenju je sklon i aktualni predsjednik Mihai Ghimpu.
Od 53 zastupnika moldavske vladajuće koalicije Alijansa za europske integracije, devet ih već ima i rumunjsko državljanstvo, a njih 11 ga očekuje. Priča ima i mračnu stranu, a to je da ovim jača secesionizam na istoku Moldavije u samoproglašenom Transdnjestru u kojem se početkom 90-ih i ratovalo. Transdnjestar je većinski naseljen Slavenima, a od 537.000 stanovnika njih čak 220.000 posjeduje ruske i ukrajinske putovnice.

Question: when did moldova become part of the eu

Question: which european country would become part of the eu in 2010

Question: what was the former european union called before it became the eu

Question: what country would moldova become if it was reunited with romania

Question: who guaranteed moldova would become part of the eu

predsjednik Rumunjske . Moldavci na mala vrata ulaze u

who guaranteed moldova would become part of the eu

Question: which former european country would become a member of the eu in 2010

Question: which country would become part of the eu in 2010

which country would become part of the eu in 2010

Question: what is the european union called today

In the event of the reunification of Moldova with Romania and that country would become part of the EU ( in the same way as the former DR Germany ) which was an option that was 2010 guaranteed by the then president of Romania .

The European Union has a very complex system of institutions.

Question: what is the name of european union

Question: what kind of system does the european union have

what kind of system does the european union have

Question: what does the european union have

Question: what is the european union made up of

The European Union has a very complex system of institutions .

Europska unija ima vrlo složen sustav institucija.

Europska unija ima vrlo složen sustav institucija.

Source: CIA World Factbook Data relates to the 2011 GDP estimate

Main Content
- Introduction :: European Union
The evolution of what is today the European Union (EU) from a regional economic agreement among six neighboring states in 1951 to today's hybrid intergovernmental and supranational organization of 27 countries across the European continent stands as an unprecedented phenomenon in the annals of history. Dynastic unions for territorial consolidation were long the norm in Europe; on a few occasions even country-level unions were arranged - the Polish-Lithuanian Commonwealth and the Austro-Hungarian Empire were examples. But for such a large number of nation-states to cede some of their sovereignty to an overarching entity is unique.
Although the EU is not a federation in the strict sense, it is far more than a free-trade association such as ASEAN or Mercosur, and it has certain attributes associated with independent nations: its own flag, currency (for some members), and law-making abilities, as well as diplomatic representation and a common foreign and security policy in its dealings with external partners.
Thus, inclusion of basic intelligence on the EU has been deemed appropriate as a separate entity in The World Factbook. However, because of the EU's special status, this description is placed after the regular country entries.
Following the two devastating World Wars in the first half of the 20th century, a number of far-sighted European leaders in the late 1940s sought a response to the overwhelming desire for peace and reconciliation on the continent. In 1950, the French Foreign Minister Robert SCHUMAN proposed pooling the production of coal and steel in Western Europe and setting up an organization for that purpose that would bring France and the Federal Republic of Germany together and would be open to other countries as well. The following year, the European Coal and Steel Community (ECSC) was set up when six members - Belgium, France, West Germany, Italy, Luxembourg, and the Netherlands - signed the Treaty of Paris.
The ECSC was so successful that within a few years the decision was made to integrate other elements of the countries' economies. In 1957, envisioning an "ever closer union," the Treaties of Rome created the European Economic Community (EEC) and the European Atomic Energy Community (Euratom), and the six member states undertook to eliminate trade barriers among themselves by forming a common market. In 1967, the institutions of all three communities were formally merged into the European Community (EC), creating a single Commission, a single Council of Ministers, and the body known today as the European Parliament. Members of the European Parliament were initially selected by national parliaments, but in 1979 the first direct elections were undertaken and have been held every five years since.
In 1973, the first enlargement of the EC took place with the addition of Denmark, Ireland, and the UK. The 1980s saw further membership expansion with Greece joining in 1981 and Spain and Portugal in 1986. The 1992 Treaty of Maastricht laid the basis for further forms of cooperation in foreign and defense policy, in judicial and internal affairs, and in the creation of an economic and monetary union - including a common currency. This further integration created the European Union (EU), at the time standing alongside the EC. In 1995, Austria, Finland, and Sweden joined the EU/EC, raising the membership total to 15.
A new currency, the euro, was launched in world money markets on 1 January 1999; it became the unit of exchange for all EU member states except Denmark, Sweden, and the UK. In 2002, citizens of those 12 countries began using euro banknotes and coins. Ten new countries joined the EU in 2004 - Cyprus, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Slovakia, and Slovenia. Bulgaria and Romania joined in 2007 and Croatia in 2013, but the UK withdrew in 2020. Current membership stands at 27. (Seven of the new countries - Cyprus, Estonia, Latvia, Lithuania, Malta, Slovakia, and Slovenia - have now adopted the euro, bringing total euro-zone membership to 19.)
In an effort to ensure that the EU could function efficiently with an expanded membership, the Treaty of Nice (concluded in 2000; entered into force in 2003) set forth rules to streamline the size and procedures of EU institutions. An effort to establish a "Constitution for Europe," growing out of a Convention held in 2002-2003, foundered when it was rejected in referenda in France and the Netherlands in 2005. A subsequent effort in 2007 incorporated many of the features of the rejected draft Constitutional Treaty while also making a number of substantive and symbolic changes. The new treaty, referred to as the Treaty of Lisbon, sought to amend existing treaties rather than replace them. The treaty was approved at the EU intergovernmental conference of the then 27 member states held in Lisbon in December 2007, after which the process of national ratifications began. In October 2009, an Irish referendum approved the Lisbon Treaty (overturning a previous rejection) and cleared the way for an ultimate unanimous endorsement. Poland and the Czech Republic ratified soon after. The Lisbon Treaty came into force on 1 December 2009 and the EU officially replaced and succeeded the EC. The Treaty's provisions are part of the basic consolidated versions of the Treaty on European Union (TEU) and the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) now governing what remains a very specific integration project.
UK citizens on 23 June 2016 narrowly voted to leave the EU; the formal exit took place on 31 January 2020. The EU and UK have negotiated and ratified a Withdrawal Agreement that includes a status quo transition period through December 2020, which can be extended if both sides agree.
- Geography :: European Union
- Europe between the North Atlantic Ocean in the west and Russia, Belarus, and Ukraine to the eastEuropetotal: 4,236,351 sq kmrank by area (sq km):
1. France (includes five overseas regions) 643,801
2. Spain 505,370
3. Sweden 450,295
4. Germany 357,022
5. Finland 338,145
6. Poland 312,685
7. Italy 301,340
8. Romania 238,391
9. Greece 131,957
10. Bulgaria 110,879
11. Hungary 93,028
12. Portugal 92,090
13. Austria 83,871
14. Czechia 78,867
15. Ireland 70,273
16. Lithuania 65,300
17. Latvia 64,589
18. Croatia 56,594
19. Slovakia 49,035
20. Estonia 45,228
21. Denmark 43,094
22. Netherlands 41,543
23. Belgium 30,528
24. Slovenia 20,273
25. Cyprus 9,251
26. Luxembourg 2,586
27. Malta 316less than one-half the size of the UStotal: 13,770 kmborder countries (19): Albania 212 km, Andorra 118 km, Belarus 1176 km, Bosnia and Herzegovina 956 km, Holy See 3 km, Liechtenstein 34 km, Macedonia 396 km, Moldova 683 km, Monaco 6 km, Montenegro 19 km, Norway 2375 km, Russia 2435 km, San Marino 37 km, Serbia 1353 km, Switzerland 1729 km, Turkey 415 km, United Kingdom 499 km, Ukraine 1324 km; note - the Brexit Withdrawal Agreement (2020) commits the United Kingdom (UK) to maintain an open border in Ireland, so the border between Northern Ireland (UK) and the Republic of Ireland is only de jure and is not a hard border; the de facto border is the Irish Sea between the islands of Ireland and Great Britain
note: data for European continent only53,563.9 kmcold temperate; potentially subarctic in the north to temperate; mild wet winters; hot dry summers in the southfairly flat along Baltic and Atlantic coasts; mountainous in the central and southern areaslowest point: Zuidplaspolder, Netherlands -7 mhighest point: Mont Blanc, France 4,810 miron ore, natural gas, petroleum, coal, copper, lead, zinc, bauxite, uranium, potash, salt, hydropower, arable land, timber, fish154,539.82 sq km (2011 est.)population distribution varies considerably from country to country, but tends to follow a pattern of coastal and river settlement, with urban agglomerations forming large hubs facilitating large scale housing, industry, and commerce; the area in and around the Netherlands, Belgium, and Luxembourg (known collectively as Benelux), is the most densely populated area in the EUflooding along coasts; avalanches in mountainous area; earthquakes in the south; volcanic eruptions in Italy; periodic droughts in Spain; ice floes in the Balticvarious forms of air, soil, and water pollution; see individual country entriesparty to: Air Pollution, Air Pollution-Nitrogen Oxides, Air Pollution-Persistent Organic Pollutants, Air Pollution-Sulphur 94, Antarctic-Marine Living Resources, Biodiversity, Climate Change, Climate Change-Kyoto Protocol, Desertification, Hazardous Wastes, Law of the Sea, Ozone Layer Protection, Tropical Timber 83, Tropical Timber 94signed, but not ratified: Air Pollution-Volatile Organic Compounds
- People and Society :: European Union
- 453,007,803rank by population: Germany - 80,159,662; France - 67,848,156; Italy - 62,402,659; Spain - 50,015,792; Poland - 38,282,325; Romania - 21,302,893; Netherlands - 17,280,397; Belgium - 11,720,716; Czechia - 10,702,498; Greece - 10,607,051; Portugal - 10,302,674; Sweden - 10,202,491; Hungary - 9,771,827; Austria - 8,859,449; Bulgaria - 6,966,899; Denmark - 5,869,410; Finland - 5,571,665; Slovakia - 5,440,602; Ireland - 5,176,569; Croatia - 4,227,746; Lithuania - 2,731,464; Slovenia - 2,102,678; Latvia - 1,881,232; Cyprus - 1,266,676; Estonia - 1,228,624; Luxembourg - 628,381; Malta - 457,267 (July 2020 est.)Bulgarian, Croatian, Czech, Danish, Dutch, English, Estonian, Finnish, French, German, Greek, Hungarian, Irish, Italian, Latvian, Lithuanian, Maltese, Polish, Portuguese, Romanian, Slovak, Slovene, Spanish, Swedish
note: only the 24 official languages are listed; German, the major language of Germany, Austria, and Switzerland, is the most widely spoken mother tongue - about 16% of the EU population; English is the most widely spoken foreign language - about 29% of the EU population is conversant with it (2020)Roman Catholic 48%, Protestant 12%, Orthodox 8%, other Christian 4%, Muslim 2%, other 1% (includes Jewish, Sikh, Buddhist, Hindu), atheist 7%, non-believer/agnostic 16%, unspecified 2% (2012 est.)0-14 years: 15.05% (male 34,978,216/female 33,217,600)15-24 years: 10.39% (male 24,089,260/female 22,990,579)25-54 years: 40.54% (male 92,503,000/female 91,144,596)55-64 years: 13.52% (male 29,805,200/female 31,424,172)65 years and over: 20.5% (male 39,834,507/female 53,020,673) (2020 est.)total: 44 yearsmale: 42.6 yearsfemale: 45.5 years (2020 est.)0.10% (2020 est.)9.5 births/1,000 population (2020 est.)10.7 deaths/1,000 population (2020 est.)2.2 migrant(s)/1,000 population (2020 est.)population distribution varies considerably from country to country, but tends to follow a pattern of coastal and river settlement, with urban agglomerations forming large hubs facilitating large scale housing, industry, and commerce; the area in and around the Netherlands, Belgium, and Luxembourg (known collectively as Benelux), is the most densely populated area in the EUat birth: 1.06 male(s)/female0-14 years: 1.05 male(s)/female15-24 years: 1.05 male(s)/female25-54 years: 1.01 male(s)/female55-64 years: 0.95 male(s)/female65 years and over: 0.75 male(s)/femaletotal population: 0.95 male(s)/female (2020 est.)total: 3.7 deaths/1,000 live birthsmale: 4 deaths/1,000 live birthsfemale: 3.3 deaths/1,000 live births (2020 est.)total population: 80.9 yearsmale: 78 yearsfemale: 83.9 years (2020 est.)1.62 children born/woman (2020 est.)9.9% (2016)note - see individual entries of member statesnote - see individual entries of member statesnote - see individual entries of member states4.6% of GDP (2017)total: 17.1%male: 17.3%female: 16.9% (2018 est.)
- Government :: European Union
- conventional long form: European Unionabbreviation: EUa hybrid and unique intergovernmental and supranational organizationname: Brussels (Belgium), Strasbourg (France), Luxembourg, Frankfurt (Germany); note - the European Council, a gathering of the EU heads of state and/or government, and the Council of the European Union, a ministerial-level body of ten formations, meet in Brussels, Belgium, except for Council meetings held in Luxembourg in April, June, and October; the European Parliament meets in Brussels and Strasbourg, France, and has administrative offices in Luxembourg; the Court of Justice of the European Union is located in Luxembourg; and the European Central Bank is located in Frankfurt, Germanygeographic coordinates: (Brussels) 50 50 N, 4 20 Etime difference: UTC+1 (6 hours ahead of Washington, DC, during Standard Time)daylight saving time: +1hr, begins last Sunday in March; ends last Sunday in October
note: the 27 European Union countries spread across three time zones; a proposal has been put forward to do away with daylight savings time in all EU countries
27 countries: Austria, Belgium, Bulgaria, Croatia, Cyprus, Czechia, Denmark, Estonia, Finland, France, Germany, Greece, Hungary, Ireland, Italy, Latvia, Lithuania, Luxembourg, Malta, Netherlands, Poland, Portugal, Romania, Slovakia, Slovenia, Spain, Sweden; note - candidate countries: Albania, Montenegro, North Macedonia, Serbia, Turkey
there are 13 overseas countries and territories (OCTs) (1 with Denmark [Greenland], 6 with France [French Polynesia; French Southern and Antarctic Lands; New Caledonia; Saint Barthelemy; Saint Pierre and Miquelon; Wallis and Futuna], and 6 with the Netherlands [Aruba, Bonaire, Curacao, Saba, Sint Eustatius, Sint Maarten]), all are part of the Overseas Countries and Territories Association (OCTA)
note: there are non-European OCTs having special relations with Denmark, France, and the Netherlands (list is annexed to the Treaty on the Functioning of the European Union), that are associated with the EU to promote their economic and social development; member states apply to their trade with OCTs the same treatment as they accord each other pursuant to the treaties; OCT nationals are in principle EU citizens, but these countries are neither part of the EU, nor subject to the EU7 February 1992 (Maastricht Treaty signed establishing the European Union); 1 November 1993 (Maastricht Treaty entered into force)
note: the Treaties of Rome, signed on 25 March 1957 and subsequently entered into force on 1 January 1958, created the European Economic Community and the European Atomic Energy Community; a series of subsequent treaties have been adopted to increase efficiency and transparency, to prepare for new member states, and to introduce new areas of cooperation - such as a single currency; the Treaty of Lisbon, signed on 13 December 2007 and entered into force on 1 December 2009 is the most recent of these treaties and is intended to make the EU more democratic, more efficient, and better able to address global problems with one voiceEurope Day (also known as Schuman Day), 9 May (1950); note - the day in 1950 that Robert SCHUMAN proposed the creation of what became the European Coal and Steel Community, the progenitor of today's European Union, with the aim of achieving a united Europehistory: none; note - the EU legal order relies primarily on two consolidated texts encompassing all provisions as amended from a series of past treaties: the Treaty on European Union (TEU), as modified by the 2009 Lisbon Treaty states in Article 1 that "the HIGH CONTRACTING PARTIES establish among themselves a EUROPEAN UNION ... on which the Member States confer competences to attain objectives they have in common"; Article 1 of the TEU states further that the EU is "founded on the present Treaty and on the Treaty on the Functioning of the European Union (hereinafter referred to as 'the Treaties')," both possessing the same legal value; Article 6 of the TEU provides that a separately adopted Charter of Fundamental Rights of the European Union "shall have the same legal value as the Treaties"amendments: European Union treaties can be amended in several ways: 1) Ordinary Revision Procedure (for key amendments to the treaties); initiated by an EU country’s government, by the European Parliament, or by the European Commission; following adoption of the proposal by the European Council, a convention is formed of national government representatives to review the proposal and subsequently a conference of government representatives also reviews the proposal; passage requires ratification by all EU countries; 2) Simplified Revision Procedure (for amendment of EU internal policies and actions); passage of a proposal requires unanimous European Council vote following European Council consultation with the European Commission, the European Parliament, and the European Central Bank (if the amendment concerns monetary matters) and requires ratification by all EU countries; 3) Passerelle Clause (allows the alteration of a legislative procedure without a formal amendment of the treaties); 4) Flexibility Clause (permits the EU to decide in subject areas where EU competences have not been explicitly granted in the Treaties but are necessary to the attainment of the objectives set out in the Treaty); note - the Treaty of Lisbon (signed in December 2007 and effective in December 2009) amended the two treaties that formed the EU - the Maastricht Treaty (1993) and the Treaty of Rome (1958), known in updated form as the Treaty on the Functioning of the European Union (2019)unique supranational law system in which, according to an interpretive declaration of member-state governments appended to the Treaty of Lisbon, "the Treaties and the law adopted by the Union on the basis of the Treaties have primacy over the law of Member States" under conditions laid down in the case law of the Court of Justice; key principles of EU law include fundamental rights as guaranteed by the Charter of Fundamental Rights and as resulting from constitutional traditions common to the EU's 27-member states; EU law is divided into 'primary' and 'secondary' legislation; primary legislation is derived from the consolidated versions of the Treaty on European Union and the Treaty on the Functioning of the European Union and are the basis for all EU action; secondary legislation - which includes directives, regulations, and decisions - is derived from the principles and objectives set out in the treaties18 years of age (16 years in Austria); universal; voting for the European Parliament is permitted in each member state
under the EU treaties there are three distinct institutions, each of which conducts functions that may be regarded as executive in nature:
European Council - brings together heads of state and government, along with the president of the European Commission, and meets at least four times a year; its aim is to provide the impetus for the development of the Union and to issue general policy guidelines; the Treaty of Lisbon established the position of "permanent" (full-time) president of the European Council; leaders of the EU member states appoint the president for a 2 1/2 year term, renewable once; the president's responsibilities include chairing the EU summits and providing policy and organizational continuity; the current president is Donald TUSK (Poland), since 1 December 2014, succeeding Herman VAN ROMPUY (Belgian; 2009-14)
Council of the European Commission - consists of ministers of each EU member state and meets regularly in 10 different configurations depending on the subject matter; it conducts policymaking and coordinating functions as well as legislative functions; ministers of EU member states chair meetings of the Council of the EU based on a 6-month rotating presidency except for the meetings of EU Foreign Ministers in the Foreign Affairs Council that are chaired by the High Representative for Foreign Affairs and Security Policy
European Commission - headed by a College of Commissioners comprised of 28 members (one from each member country) including the president; each commissioner is responsible for one or more policy areas; the Commission's main responsibilities include the sole right to initiate EU legislation (except for foreign and security/defense policy), promoting the general interest of the EU, acting as "guardian of the Treaties" by monitoring the application of EU law, implementing/executing the EU budget, managing programs, negotiating on the EU's behalf in core policy areas such as trade, and ensuring the Union's external representation in some policy areas; its current president is Jean-Claude JUNCKER (Luxembourg) elected on 15 July 2014 (took office on 1 November 2014); the president of the European Commission is nominated by the European Council and formally "elected" by the European Parliament; the Commission president allocates specific responsibilities among the members of the College (appointed by common accord of the member state governments in consultation with the president-elect); the European Parliament confirms the entire Commission for a 5-year term; President JUNCKER reorganized the structure of the College around clusters or project teams coordinated by 7 vice presidents in line with the current Commission's main political priorities and appointed Frans TIMMERMANS (Netherlands) to act as his first vice president; the confirmation process for the next Commission expected be held in the fall of 2019
note: for external representation and foreign policy making, leaders of the EU member states appointed Federica MOGHERINI (Italy) as the High Representative of the European Union for Foreign Affairs and Security Policy; MOGHERINI took office on 1 November 2014, succeeding Catherine ASHTON (UK) (2009-14); the High Representative's concurrent appointment as Vice President of the European Commission was meant to bring more coherence to the EU’s foreign policy (horizontally, between policies managed by the Commission that are particularly relevant for EU external relations, such as trade, humanitarian aid and crisis management, neighborhood policy and enlargement; and vertically, between national capitals and the EU); the High Representative helps develop and implement the EU's Common Foreign and Security Policy and Common Security and Defense Policy components, chairs the Foreign Affairs Council, represents and acts for the Union in many international contexts, and oversees the European External Action Service, the diplomatic corps of the EU, established on 1 December 2010description: two legislative bodies consisting of the Council of the European Union (27 seats; ministers representing the 27 member states) and the European Parliament (705 seats; seats allocated among member states roughly in proportion to population size; members elected by proportional representation to serve 5-year terms); note - the European Parliament President, Antonio TAJANI (Italian center-right), was elected in January 2017 by a majority of fellow members of the European Parliament (MEPs) and represents the Parliament within the EU and internationally; the Council of the EU and the MEPs share responsibilities for adopting the bulk of EU legislation, normally acting in co-decision on Commission proposals (but not in the area of Common Foreign and Security Policy, which is governed by consensus of the EU member state governments)elections: last held on 23-26 May 2019 (next to be held May 2024)election results: percent of vote - NA; seats by party (as of 31 January 2020) - EPP 187, S&D 148, ALDE/EDP 97, ID 76, Greens/EFA 67, ECR 59, GUE-NGL 40, non-inscripts 31; composition - NAhighest courts: Court of Justice of the European Union, which includes the Court of Justice (informally known as the European Court of Justice or ECJ) and the General Court (consists of 27 judges, one drawn from each member state; the ECJ includes 11 Advocates General while the General Court can include additional judges; both the ECJ and the General Court may sit in a "Grand Chamber" of 15 judges in special cases but usually in chambers of 3 to 5 judgesjudge selection and term of office: judges appointed by the common consent of the member states to serve 6-year renewable terms
note: the ECJ is the supreme judicial authority of the EU; it ensures that EU law is interpreted and applied uniformly throughout the EU, resolves disputed issues among the EU institutions and with member states, and reviews issues and opinions regarding questions of EU law referred by member state courtsAlliance of Liberals and Democrats for Europe or ALDE [Guy VERHOFSTADT]
European United Left-Nordic Green Left or GUE/NGL [Gabriele ZIMMER]
Europe of Freedom and Direct Democracy or EFDD [Nigel FARAGE]
Europe of Nations and Freedom or ENF or ENL [Nicolas BAY and Marcel DE GRAAFF]
European Conservatives and Reformists or ECR [Syed KAMALL and Ryszard LEGUTKO]
European Greens/European Free Alliance or Greens/EFA [Ska KELLER, Philippe LAMBERTS]
European People's Party or EPP [Manfred WEBER]
Identity and Democracy Party [Marco ZANNI]
Progressive Alliance of Socialists and Democrats or S&D [Udo BULLMANN]ARF, ASEAN (dialogue member), Australian Group, BIS, BSEC (observer), CBSS, CERN, EBRD, FAO, FATF, G-8, G-10, G-20, IDA, IEA, IGAD (partners), LAIA (observer), NSG (observer), OAS (observer), OECD, PIF (partner), SAARC (observer), SICA (observer), UN (observer), UNRWA (observer), WCO, WTO, ZC (observer)Ambassador David O'SULLIVAN (since 18 November 2014)chancery: 2175 K Street, NW, Suite 800, Washington, DC 20037telephone: [1] (202) 862-9500FAX: [1] (202) 429-1766chief of mission: Ambassador Gordon SONDLAND (since 9 July 2018)telephone: [32] (2) 811-4100embassy: 13 Zinnerstraat/Rue Zinner, B-1000 Brusselsmailing address: use embassy street addressFAX: [32] (2) 811-5154a blue field with 12 five-pointed gold stars arranged in a circle in the center; blue represents the sky of the Western world, the stars are the peoples of Europe in a circle, a symbol of unity; the number of stars is fixeda circle of 12, five-pointed, golden yellow stars on a blue field; union colors: blue, yellowname: Ode to Joylyrics/music: no lyrics/Ludwig VAN BEETHOVEN, arranged by Herbert VON KARAJAN
note: official EU anthem since 1985; the anthem is meant to represent all of Europe rather than just the organization, conveying ideas of peace, freedom, and unity
- Economy :: European Union
The 27 member states that make up the EU have adopted an internal single market with free movement of goods, services, capital, and labor. The EU, which is also a customs union, aims to bolster Europe's trade position and its political and economic weight in international affairs.
Despite great differences in per capita income among member states (from $28,000 to $109,000) and in national attitudes toward issues like inflation, debt, and foreign trade, the EU has achieved a high degree of coordination of monetary and fiscal policies. A common currency – the euro – circulates among 19 of the member states that make up the European Economic and Monetary Union (EMU). Eleven member states introduced the euro as their common currency on 1 January 1999 (Greece did so two years later). Since 2004, 13 states acceded to the EU. Of the 13, Slovenia (2007), Cyprus and Malta (2008), Slovakia (2009), Estonia (2011), Latvia (2014), and Lithuania (2015) have adopted the euro; seven other member states - excluding Denmark, which has a formal opt-out - are required by EU treaties to adopt the common currency upon meeting fiscal and monetary convergence criteria.
The EU economy posted moderate GDP growth for 2014 through 2017, capping five years of sustained growth since the 2008-09 global economic crisis and the ensuing sovereign debt crisis in the euro zone in 2011. However, the bloc’s recovery was uneven. Some EU member states (Czechia, Ireland, Malta, Romania, Sweden, and Spain) recorded strong growth, others (Italy) experienced modest expansion, and Greece finally ended its EU rescue program in August 2018. Overall, the EU’s recovery was buoyed by lower commodities prices and accommodative monetary policy, which lowered interest rates and stimulated demand. The euro zone, which makes up about 70% of the total EU economy, performed well, achieving a growth rate not seen in a decade. In October 2017 the European Central Bank (ECB) announced it would extend its bond-buying program through September 2018, and possibly beyond that date, to keep the euro zone recovery on track. The ECB’s efforts to spur more lending and investment through its asset-buying program, negative interest rates, and long-term loan refinancing programs have not yet raised inflation in line with the ECB’s statutory target of just under 2%.
Despite its performance, high unemployment in some member states, high levels of public and private debt, muted productivity, an incomplete single market in services, and an aging population remain sources of potential drag on the EU’s future growth. Moreover, the EU economy remains vulnerable to a slowdown of global trade and bouts of political and financial turmoil. In June 2016, the UK voted to withdraw from the EU, the first member country ever to attempt to secede. Continued uncertainty about the implications of the UK’s exit from the EU (concluded January 2020) could hurt consumer and investor confidence and dampen EU growth, particularly if trade and cross-border investment significantly declines. Political disagreements between EU member states on reforms to fiscal and economic policy also may impair the EU’s ability to bolster its crisis-prevention and resolution mechanisms. International investors’ fears of a broad dissolution of the single currency area have largely dissipated, but these concerns could resurface if elected leaders implement policies that contravene euro-zone budget or banking rules. State interventions in ailing banks, including rescue of banks in Italy and resolution of banks in Spain, have eased financial vulnerabilities in the European banking sector even though some banks are struggling with low profitability and a large stock of bad loans, fragilities that could precipitate localized crises. Externally, the EU has continued to pursue comprehensive free trade agreements to expand EU external market share, particularly with Asian countries; EU and Japanese leaders reached a political-level agreement on a free trade agreement in July 2017, and agreement with Mexico in April 2018 on updates to an existing free trade agreement.$20.85 trillion (2017 est.)$20.38 trillion (2016 est.)$19.98 trillion (2015 est.)
note: data are in 2017 dollars$17.11 trillion (2017 est.)2.3% (2017 est.)2% (2016 est.)2.3% (2015 est.)$40,900 (2017 est.)$39,400 (2016 est.)$38,200 (2015 est.)
note: data are in 2017 dollars22.7% of GDP (2017 est.)22.2% of GDP (2016 est.)22% of GDP (2015 est.)household consumption: 54.4% (2016 est.)government consumption: 20.4% (2016 est.)investment in fixed capital: 19.8% (2016 est.)investment in inventories: 0.4% (2016 est.)exports of goods and services: 43.9% (2016 est.)imports of goods and services: -40.5% (2016 est.)agriculture: 1.6% (2017 est.)industry: 25.1% (2017 est.)services: 70.9% (2017 est.)wheat, barley, oilseeds, sugar beets, wine, grapes; dairy products, cattle, sheep, pigs, poultry; fishamong the world's largest and most technologically advanced regions, the EU industrial base includes: ferrous and non-ferrous metal production and processing, metal products, petroleum, coal, cement, chemicals, pharmaceuticals, aerospace, rail transportation equipment, passenger and commercial vehicles, construction equipment, industrial equipment, shipbuilding, electrical power equipment, machine tools and automated manufacturing systems, electronics and telecommunications equipment, fishing, food and beverages, furniture, paper, textiles3.5% (2017 est.)238.9 million (2016 est.)agriculture: 5%industry: 21.9%services: 73.1% (2014 est.)8.6% (2016 est.)9.4% (2015 est.)9.8% (2013 est.)
note: see individual country entries of member states45.2% (of GDP) (2014)-3% (of GDP) (2014)86.8% of GDP (2014)85.5% of GDP (2013)NA1.5% (2017 est.)1.1% (2016 est.)$404.9 billion (2017 est.)$359.7 billion (2016 est.)$1.929 trillion (2016 est.)$1.985 trillion (2015 est.)
note: external exports, excluding intra-EU tradeUnited States 20.7%, China 9.6%, Switzerland 8.1%, Turkey 4.4%, Russia 4.1% (2016 est.)machinery, motor vehicles, pharmaceuticals and other chemicals, fuels, aircraft, plastics, iron and steel, wood pulp and paper products, alcoholic beverages, furniture$1.895 trillion (2016 est.)$1.92 trillion (2015 est.)
note: external imports, excluding intra-EU tradefuels and crude oil, machinery, vehicles, pharmaceuticals and other chemicals, precious gemstones, textiles, aircraft, plastics, metals, shipsChina 20.1%, United States 14.5%, Switzerland 7.1%, Russia 6.3% (2016 est.)$740.9 billion (31 December 2014 est.)$746.9 billion (31 December 2013)
note: data are for the European Central Bank$29.27 trillion (31 December 2016 est.)$28.68 trillion (31 December 2015 est.)euros per US dollar -0.885 (2017 est.)0.903 (2016 est.)0.9214 (2015 est.)0.885 (2014 est.)0.7634 (2013 est.)
- Energy :: European Union
- 3.043 trillion kWh (2015 est.)2.845 trillion kWh (2015 est.)390 billion kWh (2015 est.)397 billion kWh (2015 est.)975 million kW (2015 est.)44% of total installed capacity (2015 est.)12% of total installed capacity (2015 est.)11% of total installed capacity (2015 est.)44% of total installed capacity (2015 est.)1.488 million bbl/day (2016 est.)5.1 billion bbl (2016 est.)11.66 million bbl/day (2016 est.)12.89 million bbl/day (2015 est.)2.196 million bbl/day (2017 est.)8.613 million bbl/day (2017 est.)118.2 billion cu m (2016 est.)428.8 billion cu m (2016 est.)93.75 billion cu m (2010 est.)420.6 billion cu m (2010 est.)1.3 trillion cu m (1 January 2017 est.)3.475 billion Mt (2015 est.)
- Communications :: European Union
- total subscriptions: 210,621,546subscriptions per 100 inhabitants: 4 (2017 est.)total subscriptions: 625,000,799subscriptions per 100 inhabitants: 121 (2017 est.)note - see individual country entries of member states.eu; note - see country entries of member states for individual country codestotal: 398.1 million (2018 est.)percent of population: 85%total: 174,634,171subscriptions per 100 inhabitants: 3 (2017)
- Military and Security :: European Union
- 1.5% of GDP (2018)1.49% of GDP (2017)1.48% of GDP (2016)1.48% of GDP (2015)1.5% of GDP (2014)the current five-nation Eurocorps, formally established in 1992 and activated the following year, began in 1987 as a French-German Brigade; Belgium (1993), Spain (1994), and Luxembourg (1996) joined over the next few years; five additional countries participate in Eurocorps as associated nations: Greece, Poland, and Turkey (since 2002), Italy and Romania (joined in 2009 and 2016 respectively); Eurocorps consists of approximately 1,000 troops at its headquarters in Strasbourg, France and the 5,000-man Franco-German Brigade; Eurocorps has deployed troops and police on NATO peacekeeping missions to Bosnia-Herzegovina (1998-2000), Kosovo (2000), and Afghanistan (2004-05 and 2012); Eurocorps has been involved in EU operations to Mali (2015) and the Central African Republic (2016-17) (2019)
- Transportation :: European Union
- total: 1,882 (2017)over 3,047 m: 120 (2017)2,438 to 3,047 m: 341 (2017)1,524 to 2,437 m: 507 (2017)914 to 1,523 m: 425 (2017)under 914 m: 489 (2017)total: 1,244 (2013)over 3,047 m: 1 (2013)2,438 to 3,047 m: 1 (2013)1,524 to 2,437 m: 15 (2013)914 to 1,523 m: 245 (2013)under 914 m: 982 (2013)90 (2013)total: 230,548 km (2013)total: 10,582,653 km (2013)53,384 km (2013)major port(s): Antwerp (Belgium), Barcelona (Spain), Braila (Romania), Bremen (Germany), Burgas (Bulgaria), Constanta (Romania), Copenhagen (Denmark), Galati (Romania), Gdansk (Poland), Hamburg (Germany), Helsinki (Finland), Las Palmas (Canary Islands, Spain), Le Havre (France), Lisbon (Portugal), Marseille (France), Naples (Italy), Peiraiefs or Piraeus (Greece), Riga (Latvia), Rotterdam (Netherlands), Split (Croatia), Stockholm (Sweden), Talinn (Estonia), Tulcea (Romania), Varna (Bulgaria)
- Transnational Issues :: European Union
as a political union, the EU has no border disputes with neighboring countries, but Estonia has no land boundary agreements with Russia, Slovenia disputes its land and maritime boundaries with Croatia, and Spain has territorial and maritime disputes with Morocco and with the UK over Gibraltar; the EU has set up a Schengen area - consisting of 22 EU member states that have signed the convention implementing the Schengen agreements or "acquis" (1985 and 1990) on the free movement of persons and the harmonization of border controls in Europe; these agreements became incorporated into EU law with the implementation of the 1997 Treaty of Amsterdam on 1 May 1999; in addition, non-EU states Iceland and Norway (as part of the Nordic Union) have been included in the Schengen area since 1996 (full members in 2001), Switzerland since 2008, and Liechtenstein since 2011 bringing the total current membership to 26; the UK (since 2000) and Ireland (since 2002) take part in only some aspects of the Schengen area, especially with respect to police and criminal matters; nine of the 13 new member states that joined the EU since 2004 joined Schengen on 21 December 2007; of the four remaining EU states, Romania, Bulgaria, and Croatia are obligated to eventually join, while Cyprus' entry is held up by the ongoing Cyprus dispute

Question: when was the last time europeans had a gdp

when was the last time europeans had a gdp

Question: where does the europska unija data come from

where does the europska unija data come from

Question: where does the europska unija come from

Question: who compiled the gdp of europe in 2011

Question: where does the data for europska unija come from

where does the data for europska unija come from

Question: what is the gdp of europe in 2011

Source : CIA World Factbook Data relates to the 2011 GDP estimate

|} Izvor: CIA World Factbook Podaci se odnose na procjeni BDP-a za 2011. godinu

Population on 1 January, Eurostat

Question: what is the population of croatia in 2013

Population on 1 January, Eurostat

what is the population of croatia in 2013

Question: which country joined the european union on 1st july 2013

Population on 1 January, Eurostat

Question: when did croatia join the eu

Population on 1 January, Eurostat

Question: what is the area of the eu

Population on 1 January, Eurostat

Question: what was the result of croatia joining the european union

Population on 1 January, Eurostat

Question: who has the population of croatia in 2013

Population on 1 January, Eurostat

who has the population of croatia in 2013

Question: croatia joined which european organization on 1st july 2013

Population on 1 January, Eurostat

After the entry of Croatia into the European Union on 1 July 2013 , the area of the EU increased to 4,381,376 km2 and the population to 506 million .

After the entry of Croatia into the European Union on 1 July 2013, the area of the EU increased to 4,381,376 km2 and the population to 506 million. Population on 1 January, Eurostat

External links EUROPA – Official portal of the European Union in Croatian

Question: where is europska unija located on a map

where is europska unija located on a map

Question: where does europska unija go in croatia

Question: europska unija is the official portal of which organization

Question: where does europka unija get its information

Official portal of the European Union in Croatian

Službeni portal Europske unije na hrvatskome

Official portal of the European Union in Croatian

where does europka unija get its information

Question: europska unija is an official portal of the european union in which

Question: what does europska unija mean in croatian

what does europska unija mean in croatian

Question: what is the name of the portal of the european union

what is the name of the portal of the european union