Benevento (latinski: Beneventum, napolitanski: Bënëvientë) je glavni grad istoimene talijanske pokrajine Benevento u regiji Kampaniji, nekih 50 km od Napulja, a i raskrižje mnogih cesta na jugu Italije. Benevento leži na ušću rijeka Sabato i Calore Irpino, okružen planinama Apeninskog masiva. Grad je zbog takvog položaja vrlo često u povijesti bio poprište sukoba i bitaka.
mini|lijevo|600px|Panorama Beneventa s Taburna
Benevento je 2011. god., zbog kompleksa Santa Sofia, zajedno s još 7 lokacija (Langobardska središta u Italiji) uvršten na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Europi

Povijest
mini|lijevo|Trajanov slavoluk
Antički Maloeis ili Malieis (kako se tada zvao) bio je prijestolnica Samnita, koji su se tu sklonili nakon poraza od Rimske republike - 314. pr. Kr. Izgleda da nije pao u rimske ruke sve dok Pir nije odsustao od odbrane Sicilije. Grad mu je služio kao baza u posljednjem pohodu na Južnu Italiju, koju je napustio, nakon neodlučne bitke kod Beneventa 275. pr. Kr.
mini|lijevo|Rimsko kazalište u Beneventu
Rimljani su svoju koloniju onovali kod Beneventa 268. pr. Kr., ali su joj promijenili ime zbog praznovjerja u Benevento, jer bi Maleventum značilo „loš vjetar”, ali možda i „mjesto ludih ljudi”.

Benevento je ostao pod vlašću Rimljana i za vrijeme Punskih ratova i građanskih ratova. Pozicija Beneventa je strateški odlična, jer grad štite s dvije rijeke, a njegove srednjovjekovne zidine dulje od 3 km, vjerojatno su slijedile starije antičke, koje je Totila razorio do temelja. Benevento je bio raskrsnica šest putova, te je oduvijek bio vrlo prometan grad. Trajanov slavoluk iz 114. godine je jedan od najbolje očuvanih rimskih građevina u Kampanji.

mini|Vojvodstvo Benevento oko 1000. godine
Totila je 545. razorio zidine grada do temelja, a grad je opljačkao. Nedugo nakon toga Benevento je postao prijestolnica moćnoga langobardskog vojvodstva. Langobardi su bili tu prisutni i prije osvajanja Padske nizine. Vojvodstvo su 576. god. osnovali vojnici pod vodstvom Zota. Bili su neovisni od Langobardskoga kralja. Zota je nasledio Arehisa I., koji je zauzeo Capuu i Crotone i opljačkao bizantski Amalfi, ali nije uspio zauzeti Napulj. Nakon njegove vlasti, Bizantu je ostao jedino Napulj, Amalfi, Gaeta, Sorrento, vrh Kalabrije i primorski gradovi Apulije. Benevento je zauzeo neke bizantske posjede, ali je njegov glavni neprijatelj bilo Langobarska kraljevina, čiji su se vladari miješali u izbor beneventanskih vladara. Slomom Langobardske kraljevine 773. godine pod naletom Franaka jedan je dio teritorije Vojsvodstva predan Papinskoj državi, pa je zato vojvodstvo uzdignuto na nivo Kneževine pod Arehisom II. Benevento se tada spominjao kao druga Pavia, Ticinum geminum, nakon što su Langobardi izgubili svoju prijestolnicu. Ali ta kneževina nije dugo živjela, jer je Salerno izašao iz nje 851. god. Vojvoda Pandolfo je ponovo ujedinio „Malu Lombardiju” po posljednji put. Nešto prije smrti, 981., od cara Otona I. dobio je titulu Vojvode od Spoleta, ali su se Benevento i Sorrento pobunili protiv njegovog sina, Pandolfa II.

Tijekom 11. stoljeća pojavljuju se njemački vladari u južnoj Italiji. Henrik II. je 1022. osvojio Capuu i Benevento, ali se vratio nakon neuspjele opsade Troje. Slično je prošao 1038. i Konrad II. Tih godina su tri vojvodstva Južne Italije, Benevento, Capua i Salerno, bila okupirana međusobnim ratovima i sporovima, što je omogućilo laki prodor Normana koji su od najamne vojske postali vladari južne Italije. Najuspješniji od njih bio je Robert Guiscard, koji je 1053. zauzeo Benevento. Najprije mu je Henrik III. 1047. god. odobrio da osvoji Benevento kao zamjenu papi za biskupiju Bamberg 1077. Nadbiskup Beneventa je započeo savezništvo s Normanima, pa je otpušten. Benevento je ostao pod vlašću papa od tada, sve do 1806-, kao ključni grad za papinsku moć u južnoj Italiji.
Za Napoleonskih ratova Benevento je osvojila francuska vojska i predala ga Talleyrandu, da vlada njime, ali on nije nikad vladao njime. Benevento je 1815. vraćen papama, a u sastav Kraljevine Italije je ušao prilikom ujedinjenja Italije 1860. godine.

Najpoznatije bitke kod Beneventa
 Bitka kod Beneventa (275. pr. Kr.) - između epirskog kralja Pira i Rimljana
 Dvije bitke Rimljana u Drugom punskom ratu (214. pr. Kr. i 212. pr. Kr.)
 Rat italskih saveza protiv Rima (od 91. pr. Kr. do 88. pr. Kr.)
 Bitka u Drugom građanskom ratu (od 50. pr. Kr. do 45. pr. Kr.)
 Gotski ratovi (535. – 554. godine)
 bitka kod Beneventa (1266. godine) - u kojoj je Charles d'Anjou, brat Luja IX. pobijedio Manfreda de Hohenstaufena, nezakonitog sina njemačkog kralja Fridrika II.

Znamenitosti

 Antika
Značaj Beneventa vidi se po mnoštvu antičkih ostataka kao što su:
 Trajanov slavoluk, koji je izgrađen 114.
 Antički teatar blizu katedrale je dao izgraditi car Hadrijan, a kasnije proširio Karakala. Mogao je primiti 10.000 gledatelja.
 kriptoportik, dugačak 60 metara, a nekad 520 metara
 Luk od opeke zvan „Luk Sakramenta”
 Ponte Leprozo, most preko rijeke blizu središta grada
 terme
 Crkva svete Sofije
Kompleks Svete Sofije (Santa Sofia) je osnovao vojvoda Arehis II. od Beneventa 760. god. i sagrađena je po uzoru na kapelu Liutpranda iz Pavije koja je opet izgledala kao središnji brod Aja Sofije. Od izvornih fresaka sačuvane su one u bočnim apsidama. Kasnije je, u 13. st., oko nje sagrađena samostanska crkva. Bila je gotovo uništena u potresu 1688., pa je ponovo izgrađena u baroknom stilu. Originalne forme su sakrivene. Godine 2011. UNESCO je na popis mjesta svjetske baštine u Europi upisao Kompleks Svete Sofije kao jedno od sedam mjesta moći koja svjedoče o glavnoj ulozi Langobarda u duhovnom i kulturnom razvoju srednjovjekovnog europskog kršćanstva, pogotovo potičući razvoj monaštva.
 Katedrala
mini|Romaničko pročelje katedrale u Beneventu
Katedrala datira iz 9. stoljeća, a ponovo je izgrađena 1114. godione. Fasada je izvedena u Pisanskom gotičkom stilu, dok su joj vrata primjer romaničke umjetnosti i potječu s početka 13. st. Masivni toranj sa zvonima izgrađen je 1269. god.
 Utvrda Benevento
mini|Rocca dei Rettori.
Utvrda Benevento je poznata kao Roca dei Retori ili Roca di Manfredi. Nalazi se na najvišoj točki grada i dominira nad dolinom s dvije rijeke. To mjesto su davno koristili i Samniti. Benediktinci su tu imali samostan. Dobio je ime u srednjem vijeku, kada su papini namjesnici, tj. retori tu imali svoje sjedište.

 Gospodarstvo
Benevento je danas trgovački centar poljoprivrednog kraja u kojemu se najviše uzgajaju žitarice, masline, grožđe i povrće. Grad ima i nešto industrije koja proizvodi konditorske proizvode, torte od badema, biskvite i čokolade, uz to se proizvode opeke, šibice, vina i poljoprivredne strojeve.

Benevento je u Italiji poznat po svom likeru Strega

 Izvori

Vanjske poveznice

Službena stranica grada Beneventa
 Benevento na portalu Encyclopædia Britannica

Kategorija:Gradovi u Kampaniji
Kategorija:Langobardska središta u Italiji

Longobards in Italy. Places of the Power (568-774 A.D.)
Longobards in Italy. Places of the Power (568-774 A.D.)
The Longobards in Italy, Places of Power, 568 - 774 A.D. comprises seven groups of important buildings (including fortresses, churches, and monasteries) throughout the Italian Peninsula. They testify to the high achievement of the Lombards, who migrated from northern Europe and developed their own specific culture in Italy where they ruled over vast territories in the 6th to 8th centuries. The Lombards synthesis of architectural styles marked the transition from Antiquity to the European Middle Ages, drawing on the heritage of Ancient Rome, Christian spirituality, Byzantine influence and Germanic northern Europe. The serial property testifies to the Lombards' major role in the spiritual and cultural development of Medieval European Christianity, notably by bolstering the monastic movement.
Description is available under license CC-BY-SA IGO 3.0
Les Lombards en Italie. Lieux de pouvoir (568-774 après J.-C.)
Les Lombards en Italie, Lieux de pouvoir (568-774 apr J.-C.) comprennent sept groupes de bâtiments importants (dont des forteresses, des églises, des monastères, etc.) situés à Friuli, Brescia, Castelseprio, Spolète, Campello sul Clitunno, Bénévent, Monte Sant'Angelo. Ils témoignent des réalisations des Lombards, venus d'Europe du Nord pour s'implanter en Italie où ils ont développé une culture spécifique et dirigé de vastes territoires du VIe au VIIIe siècle. La synthèse lombarde de plusieurs styles architecturaux marque la transition entre l'Antiquité et le Moyen Age européen ; elle s'appuie sur l'héritage de l'ancienne Rome, la spiritualité chrétienne, l'influence de Byzance et de l'Europe germanique. Les sept sites témoignent du rôle important joué par les Lombards dans le développement culturel et spirituel de la Chrétienté médiévale, notamment en appuyant le mouvement monastique.
Description is available under license CC-BY-SA IGO 3.0
أمكنة اللمبارديين في إيطاليا، أماكن السلطة، 568- 774 بعد الميلاد
يضم هذا الموقع سبع مجموعات من المباني المهمة (ومنها عدد من الحصون والكنائس والأديرة، وما إلى ذلك) في فريولي، وبريسكيا، وكاستل سيبريو - توربا، وسبوليتو، وكامبيلو سول كليتونو، وبينيفنتو، ومونتي سان أنجيلو. وتشهد هذه المباني على الإنجازات الكبرى للمبارديين الذي غادروا شمال أوروبا وبنوا ثقافتهم الخاصة في إيطاليا حيث سيطروا على أراضٍ شاسعة في الفترة الممتدة من القرن السادس إلى القرن الثامن. واستخدم اللمبارديون مزيجاً من أنماط الهندسة المعمارية طبع مرحلة الانتقال من العصور القديمة إلى العصور الوسطى في أوروبا، واستوحوا من ميراث روما القديمة والروحانية المسيحية والنمط البيزنطي والهندسة المعمارية الجرمانية شمال أوروبا. ويشهد هذا الموقع المتسلسل على الدور البارز الذي أداه اللمبارديون في النهضة الروحية والثقافية لمسيحيي أوروبا في العصور الوسطى، ولاسيما دعمهم للحركة الرهبانية في المنطقة.
source: UNESCO/ERI
Description is available under license CC-BY-SA IGO 3.0
意大利伦巴第人遗址
由7组重要建筑所组成，包括城堡、教堂、修道院等，分别位于意大利的弗留利（Friuli）、布雷西亚（Brescia）、卡斯特尔赛普里欧-托尔巴（Castelseprio - Torba）、斯波莱托（Spoleto）、坎佩洛南克里通诺（Campello Sul Clitunno）、贝内文托（Benevento）以及蒙特圣安杰洛（Monte San’Angelo）等7座城市。这些建筑物代表着伦巴第人的高度成就。伦巴第人最初由北欧移居到意大利，公元6世纪至8世纪，他们曾统治过意大利的大片领土，并发展出属于自己的独特文化。伦巴第建筑结合了多种风格，吸收了古罗马、基督教、拜占庭及北欧日耳曼等多种元素和影响，标志着欧洲古代向中世纪的过渡。这一系列遗址见证了伦巴第在中世纪欧洲基督教精神与文化的发展中所起到的重要作用，特别是对修道运动所给予的推进作用。
source: UNESCO/ERI
Description is available under license CC-BY-SA IGO 3.0
Лангобарды в Италии, сосредоточия власти, 568 -774 н.э.
включает семь групп крупных сооружений (в том числе крепостей, церквей и монастырей) по всей территории Италии. Они свидетельствуют о высоком уровне развития лангобардов, которые мигрировали сюда из Северной Европы и создали свою самостоятельную культуру в Италии. С 6-го по 8-й век лангобарды управляли здесь обширными территориями. Созданный ими синтез архитектурных стилей ознаменовал переход от античности к европейскому средневековью. В нем сочетались элементы, унаследованные от Древнего Рима, заимствованные у раннего христианства, отражающие влияние Византии и германской Северной Европы. Эти памятники свидетельствуют о важной роли лангобардов в духовном и культурном развитии, становлении средневекового европейского христианства. Они сыграли эту роль, в частности, поддерживая монашеское движение.
source: UNESCO/ERI
Description is available under license CC-BY-SA IGO 3.0
Centros de poder de los longobardos en Italia –568-774 d.C
Este sitio comprende siete grupos de edificaciones importantes –fortalezas, iglesias, monasterios, etc.– situadas a lo largo de la Península Itálica. Esos edificios constituyen un testimonio de las grandes realizaciones de los lombardos, pueblo oriundo del norte de Europa que desarrolló su cultura específica en la península italiana, donde dominaron vastos territorios entre los siglos VI y VIII. La transición de la Antigüedad a la Edad Media en Europa fue marcada por la síntesis de estilos arquitectónicos efectuada por los lombardos, en la que se fusionaron el legado del antiguo Imperio Romano y la espiritualidad del cristianismo, así como influencias de Bizancio y de la Europa septentrional germánica. Los siete lugares que forman el sitio constituyen un testimonio del importante papel desempeñado por los lombardos en el desarrollo espiritual y cultural de la cristiandad medieval europea, en la que impulsaron en particular el movimiento monástico.
source: UNESCO/ERI
Description is available under license CC-BY-SA IGO 3.0
イタリアのロンゴバルド族：権勢の足跡(５６８-７７４年）イタリア半島全土に及ぶ要塞、教会、修道院を含む７つの建築群で構成される。北欧から移住して来たロンゴバルド(ロンバルド)族が６世紀から８世紀にイタリア半島を広く統治し、独自の文化を発展させたことを証明している。その建築様式は、古代ローマの伝統、キリスト教の精神性、ビザンチン文化の影響とゲルマン系北欧様式を統合させ、古代から中世への移行期を表している。これらの遺産は、中世ヨーロッパキリスト教の精神的、文化的発展にロンゴバルド族が主要な役割を果たしたことを示している。
Longobarden in Italië. Plaatsen van macht (568 tot 774 na Christus)
Onder dit Werelderfgoed vallen zeven groepen belangrijke gebouwen (inclusief forten, kerken en kloosters) verspreid over het Italiaanse schiereiland. Ze getuigen van de grote prestaties van de Longobarden – ook wel Lombarden genoemd – die migreerden uit Noord-Europa en hun eigen specifieke cultuur ontwikkelden in Italië, waar ze regeerden over uitgestrekte gebieden van de 6e tot 8e eeuw. De synthese van architecturale stijlen van de Lombarden markeerde de overgang van de Oudheid naar de Europese Middeleeuwen. De plaatsen getuigen van de belangrijke rol die de Lombarden hadden in de geestelijke en culturele ontwikkeling van het middeleeuwse Europese christendom, met name door de versterking van de monastieke beweging.
Outstanding Universal Value
Brief synthesis
The serial property represents the quintessence of the remaining built and artistic heritage of the Lombards in Italy today. A people of Germanic origin, having settled and converted to Christianity, the Lombards assimilated the material and cultural values inherited from the end of the Roman world. Also in contact with Byzantine, Hellenistic and Middle Eastern influences, the Lombards achieved a cultural, architectural and artistic synthesis, unique in terms of its monumental and stylistic diversity and the various secular and religious uses. It is one of the main roots of the beginnings of the medieval European world and the establishment of Western Christianity.
Criterion (ii): The Lombard monuments are an exemplary testimony to the cultural and artistic synthesis that occurred in Italy in the 6th to the 8th centuries, between the Roman heritage, Christian spirituality, Byzantine influence and the values derived from the Germanic world. They paved the way for and heralded the flowering of Carolingian culture and artistry.
Criterion (iii): The Lombard places of the power express remarkable new artistic and monumental forms, testifying to a Lombard culture characteristic of the European High Middle Ages. It takes the form of a clearly identifiable and unique cultural ensemble, the many languages and objectives of which express the power of the Lombard elite.
Criterion (vi): The place of the Lombards and their heritage in the spiritual and cultural structures of medieval European Christianity is very important. They considerably reinforced the monastic movement and contributed to the establishment of a forerunner venue for the great pilgrimages, in Monte Sant'Angelo, with the spread of the worship of St Michael. They also played an important role in the transmission of literary, technical, architectural, scientific, historical and legal works from Antiquity to the nascent European world.
Integrity
The sites meet the conditions of integrity, in particular as regards the serial justification. The application of rigorous selection criteria has led to the exclusion of the ancient Lombard royal capitals and the imposition of strict boundaries. Nonetheless, the sites include all the elements required to express the series' Outstanding Universal Value, notably through the adequate state of conservation of its components.
Authenticity
The conditions of authenticity of the monumental, decorative and epigraphic elements presented are adequate. They are accompanied by detailed architectural, artistic, archaeological and historical documentation that justifies both their selection and their authenticity.
Protection and management requirements
All the nominated sites benefit from the highest level of legal protection, established by the Legislative Decree No 42 of 22 January 2004 (Codice dei beni culturali e del paesaggio). It is a complex property with many of its important components being intrinsically fragile and delicate to conserve, such as the archaeological remains, paintings and stucco. Nonetheless, adequate conservation measures are implemented by the State Party.
There is a specific management system for each of the seven properties, in relation to their ownership, comprising many and varied stakeholders. The Italia Langobardorum association network has become an overarching authority able to harmonise and monitor the series. The Management Plan includes a very comprehensive range of projects. Nonetheless, they need to be prioritised in terms of the lasting conservation of the properties and the environmental expression of their outstanding value. In addition to the natural seismic and river erosion risks present at certain sites, tourism development pressure could threaten those components of the property most susceptible to human presence.

Question: on which two rivers does the city of Benevento lie

Question: the city of Benevento lies on which mountain range

Question: when was panorama Benevento added to unesco list

Question: what is the name of the unesco world heritage site in italy

Question: how many sites are on the unesco list of world heritage sites

Question: what is the name of the mountains surrounding the city of Benevento

Question: the city of Benevento lies on which river

Question: on which river does the italian city of Benevento lie

Benevento lies on the mouths of the rivers Sabato and Calore Irpino , surrounded by the mountains of the Apenine Massive .

The city , due to such a position , has often been a place of conflict and struggles in history .

Panorama Benevento from Taburna Benevento was in 2011 , due to the complex of Santa Sofia , together with 7 other locations ( Langobard Centre in Italy ) included in the UNESCO list of World Heritage sites in Europe .

Benevento leži na ušću rijeka Sabato i Calore Irpino, okružen planinama Apeninskog masiva. Grad je zbog takvog položaja vrlo često u povijesti bio poprište sukoba i bitaka. Panorama Beneventa s Taburna Benevento je 2011. god., zbog kompleksa Santa Sofia, zajedno s još 7 lokacija (Langobardska središta u Italiji) uvršten na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Europi

Benevento lies on the mouths of the rivers Sabato and Calore Irpino, surrounded by the mountains of the Apenine Massive. The city, due to such a position, has often been a place of conflict and struggles in history. Panorama Benevento from Taburna Benevento was in 2011, due to the complex of Santa Sofia, together with 7 other locations (Langobard Centre in Italy) included in the UNESCO list of World Heritage sites in Europe.

Benevento is famous in Italy for its Liker Strega.

Benevento
Our editors will review what you’ve submitted and determine whether to revise the article.Join Britannica's Publishing Partner Program and our community of experts to gain a global audience for your work!
Benevento, Latin Beneventum, city and archiepiscopal see, Campania regione, southern Italy. The city lies on a ridge between the Calore and Sabato rivers, northeast of Naples. It originated as Malies, a town of the Oscans, or Samnites; later known as Maleventum, or Malventum, it was renamed Beneventum by the Romans. It became an important town on the Appian Way and was a base for Roman expansion in southern Italy. In 275 bc, Pyrrhus, king of Epirus, was defeated at Beneventum in his last battle with the Romans. After partial destruction by Totila, king of the Ostrogoths, in ad 452, Benevento in 571 became the capital of an important Lombard duchy controlling much of southern Italy. It passed in the 11th century to the Byzantines and then to the papacy, which ruled it—except for a brief period (1806–15) when it was governed as a principality by Napoleon’s minister Talleyrand—until it became part of Italy in 1860. In 1266 Charles I of Anjou defeated and killed the Hohenstaufen Manfred, king of Naples and Sicily, at Benevento.
Although damaged by earthquakes and devastated by Allied air raids in World War II, the city preserves many historic buildings. Monuments from classical times include Trajan’s Arch (Porta Aurea; ad 114–117), the ruins of a Roman theatre, and the Ponte Lebbroso, a bridge over the Sabato River. The frequently rebuilt cathedral (founded 7th century), with magnificent bronze doors; the 12th-century cloister of the Church of Santa Sofia (8th century, rebuilt 1688); and the castle (1321) are notable medieval buildings.
Benevento is an agricultural centre for wheat, grapes, olives, and vegetables; its products include almond cakes, a liqueur called Strega, chocolate, biscuits, and agricultural machinery. Wine, bricks, and matches are also manufactured. Pop. (2006 est.) mun., 63,026.

Question: what is the name of the famous liker in italy

Question: which italian city is famous for its liker strega

Question: in which country is the city of Benevento

Question: what is the name of the strolling bicycle in Benevento, italy

Question: Benevento in italy is famous for its liker what

Benevento is famous in Italy for its Liker Strega .


Berilij je dvovalentan, u prirodi se može naći samo u spoju s drugim elementima, u mineralima. Poznato drago kamenje koje sadrži berilij su beril (zeleni beril nazivamo smaragd, a plavi akvamarin) i krisoberil. Samostalni berilij je čelično sive boje, tvrd, lagan i krt zemnoalkalijski metal. Prvenstveno se koristi kao dodatak za otvrdnjavanje legura, posebno za berilij-bakar, koji ima visoku čvrstoću, nemagnetičan je i ne iskri. Berilij ima vrlo malu gustoću (1,85 puta teži od vode), visoku točku taljenja, visoku toplinsku stabilnost i mali koeficijent topliskog širenja. Idealan je materijal za zrakoplove, koristi se za mlaznice na raketnim motorima i imat će znatan udio u strukturi budućeg svemirskog teleskopa. Ima relativno visoku prozirnost za rendgenske zrake i za ostalo radioaktivno zračenje, pa se dosta koristi kao filter ili prozor kod radioaktivnih primjena, a često se koristi i kod pokusa s elementarnim česticama.

Tržišna primjena berilija je veliki izazov zbog otrovnosti, posebno udisanjem prašine koja sadrži berilij. On nagriza tkiva i uzrokuje alergičnu bolest, beriliozu, koja može biti opasna po život.Berilioza

Budući da se ne stvara u zvijezdama, berilij je dosta rijedak materijal, i na Zemlji i u Svemiru. Za sada nema podataka o fiziološkoj ili gradivnoj funkciji u biljnim i životinjskim organizmima.

 Povijest
Nicolas-Luis Vauquelin 1798. godine proizveo je berilijev-oksid iz minerala berila i smaragda. Friedrich Wöhler i Antoine Bussy su 1828. godine uspjeli iz berilijevog-klorida izolirati čisti element uz pomoć elementarnog kalija.

Dobio je ime po grčkoj riječi βήρυλλος (biryllos) koja vuče korijene od "izblijediti", kao referenca na blijedu boju minerala berila.

 Svojstva
100px|mini|lijevo|Kristal berilija
Berilij je siv, tvrd i krt zemnoalkalijski metal, kemijski sličan aluminiju. Ima jedno od najviših tališta lakih metala te vrlo veliku elastičnost.

Na zraku je stabilan, a zagrijavanjem se presvlači zaštitnim slojem berilijevog-oksida. Praškasti berilij, zagrijan na zraku, izgara u smjesu oksida i nitrida.

Berilij u spojevima dolazi u stupnju oksidacije +2.

S vodom ne reagira niti pri 1000 °C. Otapa se u klorovodičnoj i sumpornoj kiselini, no nikako ne reagira s dušičnom kiselinom. Također je topiv u lužinama.

Izuzetno je krut materijal, po Youngovu modulu iskazuje 287 Gpa. Modul elastičnosti berilija je oko 50 % veći od čelika. Kombinacija tog modula i male gustoće, daje neobično visoku brzinu zvuka u beriliju (oko 12 900 m/s). Značajno svojstvo je i visoka vrijednost specifične toplinske (1925 J•kg−1•K−1) i termičke provodljivosti (216 W•m−1•K−1), što čini berilij najboljim metalom koji rasipa toplinu (hladilo) u odnosu na svoju težinu. Ima svojstvo relativno malog koeficijenta linearnog toplinskog širenja (11,4 × 10−6 K−1), što mu daje dimenzionalnu stabilnost uslijed zagrijavanja."Landolt-Börnstein  Group VIII Advanced Materials and Technologies: Powder Metallurgy Data. Refractory, Hard and Intermetallic Materials" Behrens, V., 2003.

Kod standardnog tlaka i temperature, berilij je otporan na oksidaciju, kada je izložen zraku. Ima sposobnost grebanja stakla, a to je zbog stvaranja tankog sloja tvrdog oksida BeO. Otporan je na koroziju dušične kiseline.

Nuklearna svojstva
Berilij ima veliki poprečni presjek rasipanja za visoko energetske neutrone, tako da ustvari usporava neutrone, sve do nivoa toplinske energije, kada je poprečni presjek mali (oko 0,008 barna ili 0,008 x 10−28 m2). Prevladavajući izotop berilij-9 se raspada neutronskom reakcijom na berilij-8, tako da time umnožava neutrone – više neutrona oslobađa nego upija. Spomenuta nuklearna reakcija se zapisuje kao:

49Be + n → 2 x 24He + 2 x n

Berilij je proziran za većinu valnih duljina rendgenskog zračenja i gama-čestica, tako da je vrlo koristan za izlazni prozor elektronskih cijevi i slične primjene. Berilij je dobar izvor kada treba mali broj slobodnih neutrona u laboratoriju. Neutroni se oslobađaju kada atomsku jezgru pogodi energetska alfa-čestica, sljedećom reakcijom:

49Be + 24He → 612C  + n

gdje je 24He alfa-čestica i 612C jezgra ugljika-12. "Beryllium its Metallurgy and Properties" Henry H. Hausner

 Izotopi
mini|250px|desno|Dijagram pokazuje promjene u Sunčevim ciklusima i za usporedbu promjenu koncentracije izotopa berilij-10. Treba napomenuti da je dijagram za berilij-10 izokrenut, tako da povećanje na dijagramu prestavlja ustvari nižu vrijednost berilija-10
Berilij je mononuklidni element jer su mu svi izotopi osim 9Be nestabilni ili se pojavljuju u tragovima.

Izotop berilij-10 se stvara u Zemljinoj atmosferi djelovanjem kozmičkih zraka na jezgre kisika i dušika, i zato se zove kozmogenički izotop. Kozmogenični berilij-10 se nakuplja na površini tla, gdje relativno dugo vrijeme poluraspada (1,36 milijuna godina) dopušta dugi ostanak, prije rapada u bor-10. Zato se izotop berilij-10 koristi za ispitivanje prirodne erozije tla, formiranje slojeva tla, kao i za mjerenje promjena jačine Sunčevog toplinskog zračenja i za starost uzoraka jezgri leda.

Stvaranje izotopa berilija-10 je obrnuto proporcionalno jačini Sunčevog toplinskog zračenja: s pojačenjem aktivnosti Sunca (Sunčevog ciklusa) pojačava se i količina Sunčevog vjetra, a time se smanjuje količina kozmičkih zraka na površini Zemlje i nastale količine izotopa berilja-10.

Nuklearne eksplozije također povećavaju količinu izotopa berilija-10, reakcijom brzih neutrona s ugljikom-13 iz ugljičnog dioksida (CO2) u zraku, tako da je to isto pokazatelj pojačanih testova nuklearnog oružja u nekom području.Whitehead, N; Endo, S; Tanaka, K; Takatsuji, T; Hoshi, M; Fukutani, S; Ditchburn, Rg; Zondervan, A. "A preliminary study on the use of (10)Be in forensic radioecology of nuclear explosion sites"

Izotop berilij-7 (vrijeme poluraspada je 53 dana) je također kozmogeničan i isto pokazuje pojačanu količinu Sunčevih pjega, slično kao berilij-10. "How to Change Nuclear Decay Rates" Bill Johnson, 2008.

Činjenica da berilij-8 ima vrlo kratko vrijeme poluraspada ima vrlo značajne kozmološke posljedice. Elementi teži od berilija nisu se mogli stvoriti za vrijeme Velikog praska, zbog nedostatka vremena. Naime, nukleosinteza kod Velikog praska trajala je vrlo kratko pa se nije mogao stvoriti ugljik-12 nuklearnom fuzijom helija-4 i berilija-8, koji je postojao u premalim koncentracijama. Britanski astronom Fred Hoyle prvi je pokazao da energetski nivoi berilija-8 i ugljika-12 pokazuju da se ugljik-12 stvarao iz trostruke nuklearne fuzije alfa-čestica, tako da se život na osnovi ugljika mogao stvoriti iz plinova i prašine nastale izbacivanjem supernove. "Supernovae and nucleosynthesis" Arnett David, 1996.

Izotop berilij-13 ima najkraće vrijeme poluraspada od 2,7 × 10−21 sekunda i oslobađa jedan neutron. Berilij-6 isto traje vrlo kratko s vremenom poluraspada 5,0 × 10−21 sekunda. I izotopi berilij-11 i berilij-14 traju vrlo kratko.
mini|desno|200px|Piktogramm prekrižene mrtvačke glave tradicionalno se koristi kao simbol za otrove.

 Rasprostranjenost
Maseni udio berilija u Zemljinoj kori iznosi 0,006%. Nalazi se u stotinjak minerala, od kojih su najvažniji bertrandit (Be4Si2O7(OH)2), beril (Al2Be3Si6O18), hrizoberil (Al2BeO4), i fenakit (Be2SiO4). U obliku dragog kamenja, beril se pojavljuje kao akvamarin, biksbit i smaragd.

 Dobivanje
Berilij se dobiva od berila u kojem mu je maseni udio 5%. Prvo se razlaže uz pomoć natrijevog heksafluorosilikata, čime nastaju topljivi natrijev tetrafluoroberilat i netopljivi natrijev heksafluoroaluminat. Produkt se otapa u vodi. Zatim se uparava do kristalizacije, miješa s fluoridima natrija i barija, tali na 1350 °C i elektrolizira u metal čistoće 98-98,5%.

 Spojevi
Sva četiri halogenida mogu se dobiti izravnom sintezom pri povišenoj temperaturi. Kovalentni su i pokazuju kiselu reakciju u vodenim otopinama. Otapanjem hidroksida u kiselinama nastaju soli, a u lužinama berilati. Nitrat, sulfat i perklorat iz vodenih otopina kristaliziraju kao tetrahidrati.

 Uporaba
250px|mini|desno|Kvadratna berilijeva folija na čeličnom kućištu, koji se koristi kao prozor između vakuumske komore i rendgenskog mikroskopa. Berilij, zbog svoje male atomske težine, je visoko proziran za rendgenske zrake
Uglavnom se koristi kao dodatak drugim metalima jer im povećava tvrdoću i otpornost. Najčešće se rabi u slitinama bakra. Spoj berilija i bronce je vrlo čvrst, otporan i elastičan, pa se upotrebljava u izradi opruga, brodskih dijelova koji trebaju biti otporni na koroziju, u industriji satova, kompasa. Berilij odlično reflektira neutrone.

Radijacijski prozor
Berilij, zbog svoje male atomske težine, je visoko proziran za rendgenske zrake, i zato se vrlo često koristi za prozore na rendgenskim elektronskim cijevima. Strogi zahtjevi se polažu na čistoću berilija jer bi svaka primjesa stvorila smetnje na rendgenskim snimkama. Tanka berilijeva folija se koristi kao radijacijski prozor na rendgenskim detektorima; izuzetno malo upijanje smanjuje zagrijavanje od zračenja visokog intenziteta. Prozori na vakuumskim komorama u akceleratorima elementarnih čestica se isključivo rade od berilija. Pri spektroskopiji s rendgenskim zrakama držač uzorka se obično radi od berilija zbog vrlo malog upijanja zraka.

Berilij je zbog svoje male atomske težine proziran i za visokoenergetske elementarne čestice. Zato se koristi za izradu zračnih cijevi kojima elementarne čestice putuju do mjesta sudara. Berilij je jako otporan i na vrlo niske temperature, samo nekoliko stupnjeva više od apsolutne nule, a ne reagira ni s magnetskim poljima u žarištu akceleratora čestica."A new inner vertex detector for STAR" 2001., Wieman, H.

Mehaničke primjene
Zbog svoje čvrstoće, male težine i male promjene dimenzija pod toplinskim opterećenjem, berilij kao metal se dosta koristi u vojnoj industriji, za izradu dijelova zrakoplova, projektila, svemirskih letjelica i komunikacijskih satelita. Nekoliko raketa na tekuće gorivo koriste mlaznice od čistog berilija. "Metals handbook" Joseph R. Davis, 1998. "Encyclopedia of materials, parts, and finishes" Mel M. Schwartz, 2002.

Berilij se koristi kao dodatak u proizvodnji legure berilij-bakra, koji ima do 2,5 % berilija. Koristi se u mnogim primjenama, zbog dobre kombinacije velike električne i toplinske provodljivosti, visoke čvrstoće i tvrdoće, nemagnetičnih svojstava, zbog otpornosti na koroziju i zamor materijala. Zato se koristi kod elektroda za točkasto zavarivanje, opruge, alate koji ne bacaju iskru i za električne kontakte.

Izuzetna krutost je dovela do toga da se berilij puno koristi za precizne instrumente, kao što je žiroskop, za unutrašnju vodilicu i noseću strukturu kod optičkih sistema.

Berilij se koristi i kod pištolja za pjeskarenje, koji se koriste za skidanje boje s trupova brodova. Tada se berilij dodaje bakru kao povećanje tvrdoće. "Defence forces face rare toxic metal exposure risk"
mini|desno|250px|Svemirski teleskop Spitzer
Ogledala
Berilij je vrlo interesantan materijal za proizvodnju ogledala. Često se koristi za noseću strukturu u obliku saća, kao recimo kod meteoroloških satelita, gdje je mala težina i dugotrajna stabilnost na promjenu dimenzija, vrlo bitna. Mala berilijska ogledala se koriste u sistemima za kontrolu vatre, kao optička vodilica. Obično, berilijska ogledala su prevučena slojem nikla, koji može biti bolje poliran. Kod nekih ogledala, berilij se može polirati, pa i ne treba dodatni sloj. To se koristi kod primjena za vrlo niske (kriogenske) temperature, blizu apsolutne nule, jer zbog malog toplinskog istezanja ne dolazi do izvijanja materijala.

Optika kod svemirskog teleskopa Spitzer je u cijelosti izrađena od berilija. Kod temperature od 33 Kelvina, ogledalo od berilija se bolje ponaša od stakla, jer se manje skuplja i deformira."The James Webb Space Telescope" Jonathan P. Gardner, 2007"The Spitzer Space Telescope Mission" M. W. Werner, 2004., Roellig T. L., Low F. J.

Prije se berilij dosta koristio kod kočnica, za vojne avione, zbog dobre tvrdoće, visoke točke topljenja i izuzetnog odvođenja topline. Zbog svoje otrovnosti, izbačen je iz upotrebe.

Primjena zbog magnetskih svojstava
Berilij je nemagnetičan. Zato se alati od berilija koriste za mornaričke i vojne timove, koji rade s eksplozivnim materijalima, kao za morske mine, koje obično imaju magnetične okidače. Isto se može naći kod materijala za održavanje i konstrukciju kod strojeva za snimanje magnetnom rezonancijom. Kod popravaka tih strojeva, ako magnetični alat ostane unutra, može biti izuzetno opasno u radu tog stroja. "Understanding anesthesia equipment" Dorsch Jerry A., Dorsch Susan, 2007.

Kod radio komunikacija i snažnih (obično vojnih) radara, ručni alat od berilija se koristi za podešavanje izuzetno jakih magnetičnih dijelova. Koristi se i kod jakih mikrovalnih odašiljača.
mini|250px|desno|Jezgra malog istraživačkog reaktora

Nuklearna primjena
Tanke pločice ili folije berilija se ponekad koriste za nuklearna oružja, za vanjski sloj okna za plutonij, da bi potaknuo nuklearnu fisiju. Osim što je dobar za poticanje samoeksplozije plutonija-239, dobar je reflektor neutrona kod nuklearnih reaktora.

Berilij se obično koristi u nuklearnim laboratorijima, kada je za pokus potrebna mala količina neutrona (bolje nego cijeli nuklearni reaktor). Berilij-9 se bombardira energetskim alfa-česticama iz radioaktivnog izotopa. U nuklearnoj reakciji, jezgra berilija se pretvara u ugljik-12, a slobodni neutron izlazi iz reakcije i putuje u istom smjeru kao alfa-čestice.

Ponekad se berilij koristi kao izvor neutrona u nuklearnom oružju. On se miješa s emiterima alfa-čestica, kao što su polonij-210, radij-226, plutonij-239 ili americij-241. Koristio se i kod prvih atomskih bombi, zajedno s polonijem, kao “nestašni” poticaj neutrona. "How nuclear weapons spread" Barnaby Frank, 1993.

Koristi se i kod nuklearne fuzije, za strukturu koja je u kontaktu s plazmom. Njega se predlaže i za omotač kod šipki nuklearnog goriva, zbog dobrih kombinacija mehaničkih, kemijskih i nuklearnih svojstava.
mini|250px|desno|Tiskana pločica

Akustika
Zbog svoje male težine i velike čvrstoće, koristan je i za dijelove visokofrekventnog zvučnika, ali se zbog otrovnosti sve manje primjenjuje.  John E. Johnson, Jr., 2007. "Usher Be-718 Bookshelf Speakers with Beryllium Tweeters" 2010., "Beryllium use in pro audio Focal speakers"  2009., "Exposé E8B studio monitor"

Elektronika
Berilij je primjesa p-tipa kod III-V mješavine za poluvodiče. Dosta se koristi za materijale kao što su GaAs, AlGaAs, InGaAs i InAlAs. "High-power diode lasers" Diehl Roland, 2000.

Poprečno rolane berilij trake su izvrstan nosač za tiskane pločice, a može se iskoristiti i kao hladilo. Primjena zahtjeva da koeficijent toplinskog širenja odgovara aluminijevom-oksidu i poliamidima.

Berilij-oksid je koristan za mnoge primjene kao električni izolator, koji ima dobru toplinsku vodljivost, visoku čvrstoću i tvrdoću, te visoku točku topljenja. Zato se koristi kao izolatorska osnovna pločica za tranzistore visoke snage, kod radio frekventnih odašiljača za telekomunikacije. 2005., "Purdue engineers create safer, more efficient nuclear fuel, model its performance"

Berilij se može naći i kod fluorescentnih svjetiljki, ali se odustalo od njegove upotrebe zbog toga što su radnici u proizvodnji oboljevali od berilioze.Breslin AJ. "in Beryllium: Its Industrial Hygiene Aspects" 1966.

 Toksičnost
Prema Međunarodnoj agenciji za istraživanje raka (engl. International Agency for Research on Cancer - IARC), berilij spada u skupinu 1 kancerogenih tvari (dokazana kancerogenost za ljude). Berilioza je plućna i alergijska bolest, uzrokovana udisanjem prašine berilija. Berilioza je prvi puta zabilježena 1933. godine u Europi i 1943. godine u Sjedinjenim Američkim Državama. Slučajevi kronične berilioze su opisani 1946. kod radnika u Massachusettsu, u proizvodnji fluorescentnih svjetiljki. "Photograph of Chicago Pile One Scientists 1946" 2006.Office of Public Affairs, Argonne National Laboratory

S berilijem i njegovim spojevima treba rukovati vrlo pažljivo, da ne bi došlo do oslobađanja berilijeve prašine, jer duže izlaganje toj prašini može izazvati rak pluća. Testiranje berilija u zraku se vrši prema standardima ASTM D7202 i ASTM D7458. Prvi postupak koristi razblaženu otopinu amonij bifluorida (NH4HF2 ili NH4F•HF.) za otapanje i fluorescentno otkrivanje, metoda koja je 100 puta osjetljivija od preporučenih količina berilija na radnom mjestu. ASTM D7458 –08"Development of a New Fluorescence Method for the Detection of Beryllium on Surfaces" 2005., Minogue EM., Ehler DS.

 Izvori

Kategorija:Kemijski elementi

The market application of berylia is a great challenge due to toxicity, especially by the injection of the powder containing berylia.

Question: why is the market for berylia a challenge

The market application of berylia is a great challenge due to toxicity, especially by the injection of the powder containing berylia.

why is the market for berylia a challenge

Question: what is the most toxic substance in berilij

what is the most toxic substance in berilij

Question: how is the berylia powder prepared

Question: how is the use of berylia increased

Question: what is the toxicity of berylia powder

The market application of berylia is a great challenge due to toxicity , especially by the injection of the powder containing berylia .

Tržišna primjena berilija je veliki izazov zbog otrovnosti, posebno udisanjem prašine koja sadrži berilij.

Tržišna primjena berilija je veliki izazov zbog otrovnosti, posebno udisanjem prašine koja sadrži berilij.

The market application of berylia is a great challenge due to toxicity, especially by the injection of the powder containing berylia.

The market application of berylia is a great challenge due to toxicity, especially by the injection of the powder containing berylia.

where the 24He alpha-particles and the 612C core of carbon-12 are.

Question: what is the 612c core of

where the 24He alpha-particles and the 612C core of carbon-12 are.

Question: what is the core of carbon-12

Question: the 612c core of carbon-12 contains what

the 612c core of carbon-12 contains what

where the 24He alpha - particles and the 612C core of carbon-12 are .

gdje je 24He alfa-čestica i 612C jezgra ugljika-12.

gdje je 24He alfa-čestica i 612C jezgra ugljika-12.

where the 24He alpha-particles and the 612C core of carbon-12 are.

where the 24He alpha-particles and the 612C core of carbon-12 are.

The isotope of berily-7 (half-fall time is 53 days) is also cosmogenic and the same indicates an increased amount of sunflakes, similar to berily-10.

Question: what is the half fall time of berily-7

Question: which isotope of berily-10 indicates an increased amount of sunflakes

which isotope of berily-10 indicates an increased amount of sunflakes

Question: what does berily-7 isotope of berilyj produce

what does berily-7 isotope of berilyj produce

Question: how many days in half fall time

Question: what is the isotope of berily-7 called

Question: which isotope of berily-7 indicates an increased amount of sunflakes

which isotope of berily-7 indicates an increased amount of sunflakes

Question: what does the isotope berily-7 indicate

The isotope of berily-7 ( half - fall time is 53 days ) is also cosmogenic and the same indicates an increased amount of sunflakes , similar to berily-10 .

Izotop berilij-7 (vrijeme poluraspada je 53 dana) je također kozmogeničan i isto pokazuje pojačanu količinu Sunčevih pjega, slično kao berilij-10.

Question: which british astronomer first showed that carbon-12 was made from a triple nuclear

which british astronomer first showed that carbon-12 was made from a triple nuclear

Question: what is the name of the process in which helium-4 and beryl-8

what is the name of the process in which helium-4 and beryl-8

Question: what two elements created nucleosynthesis at the great break

what two elements created nucleosynthesis at the great break

Question: what was the source of life in berilij

Question: what was carbon-12 made from

Question: what was formed from the fusion of helium-4 and beryl-8

what was formed from the fusion of helium-4 and beryl-8

Question: what nationality was fred hoyle

Question: how long did nucleosynthesis at the great break last

how long did nucleosynthesis at the great break last

Nucleosynthesis at the Great Break lasted very short so it could not be created by the carbon-12 nuclear fusion of helium-4 and beryl-8 , which existed in excessive concentrations .

British astronomer Fred Hoyle first showed that the energy levels of berylia-8 and carbon-12 show that carbon-12 was made from a triple nuclear fusion of alpha - particles , so that carbon - based life could be created from gases and dust generated by the throwing of the supernova .

Nucleosynthesis at the Great Break lasted very short so it could not be created by the carbon-12 nuclear fusion of helium-4 and beryl-8, which existed in excessive concentrations. British astronomer Fred Hoyle first showed that the energy levels of berylia-8 and carbon-12 show that carbon-12 was made from a triple nuclear fusion of alpha-particles, so that carbon-based life could be created from gases and dust generated by the throwing of the supernova.

Mechanical Applications Due to its strength, small weight and small changes in dimensions under thermal load, berylia as a metal is widely used in the military industry, for the manufacture of parts of aircraft, missiles, spacecrafts and communication satellites.

Metals Handbook Desk Edition 2nd Edition
Taylor & Francis, 1998 - Technology & Engineering - 1521 pages
New single-volume edition of a reference source on the properties, selection, processing, testing, and characterization of metals and their alloys. The general introduction contains a glossary of about 3,000 terms, common engineering tables, graphs comparing properties of metals and nonmetals, articles on crystal structure, practical uses of phase diagrams, engineering design, and materials selection. Subsequent topics include irons, steels, and high-performance alloys; nonferrous alloys and special-purpose materials; processing; and testing, inspection, and materials characterization. Annotation copyrighted by Book News, Inc., Portland, OR
What people are saying - Write a review
We haven't found any reviews in the usual places.
References to this book
All Book Search results »
A - Z of Powder Metallurgy
Randall German
Snippet view - 2005

Question: what type of metal is used in the military

what type of metal is used in the military

Question: what type of applications does berylia have

what type of applications does berylia have

Question: where is berylia used in the world

Question: what is berylia used for in the military

aircraft, missiles, spacecrafts and communication satellites

zrakoplova , projektila , svemirskih letjelica i komunikacijskih satelita

aircraft , missiles , spacecrafts and communication satellites

what is berylia used for in the military

Question: what industry is berylia used in

Question: what are the uses of berylia in the military

what are the uses of berylia in the military

Question: what type of load is berylia used for

Question: what is the purpose of berylia in the military

what is the purpose of berylia in the military

Mechanical Applications Due to its strength , small weight and small changes in dimensions under thermal load , berylia as a metal is widely used in the military industry , for the manufacture of parts of aircraft , missiles , spacecrafts and communication satellites .

Berilium is also used in the scratching pistols, which are used to scratch color from the bodies of ships.

Question: what is the name of the poison used in scratching pistols

Berilium is also used in the scratching pistols, which are used to scratch color from the bodies of ships.

what is the name of the poison used in scratching pistols

Question: what is the use of berilium on ships

pjeskarenje , koji se koriste za skidanje boje s trupova brodova

Question: where is the pigment used in scratching pistols

where is the pigment used in scratching pistols

Question: what are the scratching pistols used to scratch

what are the scratching pistols used to scratch

Question: berilium is used to scratch what from the bodies of ships

berilium is used to scratch what from the bodies of ships

Question: what is the purpose of using berilium on ships

what is the purpose of using berilium on ships

Question: what is the purpose of a gun with berilium

what is the purpose of a gun with berilium

Berilium is also used in the scratching pistols , which are used to scratch color from the bodies of ships .

Berilij se koristi i kod pištolja za pjeskarenje, koji se koriste za skidanje boje s trupova brodova.

Berilij se koristi i kod pištolja za pjeskarenje, koji se koriste za skidanje boje s trupova brodova.

Berilium is also used in the scratching pistols, which are used to scratch color from the bodies of ships.

Berilium is also used in the scratching pistols, which are used to scratch color from the bodies of ships.

The application due to the magnetic properties of Berily is non-magnetic.

Understanding Anesthesia Equipment
The "Bible on Anesthesia Equipment" returns in a new Fifth Edition, and once again takes readers step-by-step through all the basic anesthesia equipment. This absolute leader in the field includes comprehensive references and detailed discussions on the scientific fundamentals of anesthesia equipment, its design, and its optimal use. This thoroughly updated edition includes new information on suction devices, the magnetic resonance imaging environment, temperature monitoring and control, double-lumen tubes, emergency room airway equipment, and many other topics.
Readers will have access to the fully searchable online text and an interactive quiz bank at acompanion Website.

Question: what is the magnetic properties of berily

The application due to the magnetic properties of Berily is non-magnetic.

what is the magnetic properties of berily

Question: what type of door do sea mines have

Question: what type of tools are used in marine and military

alati od berilija koriste za mornaričke i vojne timove , koji rade s eksplozivnim materijalima , kao za morske mine , koje obično imaju magnetične okidače .

what type of tools are used in marine and military

Question: what type of mines do berry tools work with

what type of mines do berry tools work with

Question: what kind of materials are berry tools used for

what kind of materials are berry tools used for

Question: what are the main components of a berry tool

what are the main components of a berry tool

Question: what type of shutters are used in berry tools

what type of shutters are used in berry tools

Question: what kind of teams use berry tools

The application due to the magnetic properties of Berily is non - magnetic .

That ’s why berry tools are used for marine and military teams , working with explosive materials , as well as for sea mines , which usually have magnetic shutters .

Primjena zbog magnetskih svojstava Berilij je nemagnetičan.

The application due to the magnetic properties of Berily is non-magnetic. That’s why berry tools are used for marine and military teams, working with explosive materials, as well as for sea mines, which usually have magnetic shutters.

The application due to the magnetic properties of Berily is non-magnetic.

Sometimes berylia is used as a source of neutrons in nuclear weapons.

It is mixed with alpha-particular emitters, such as polonium-210, radio-226, plutonium-239 or American-241.

It was also used in the first atomic bombs, along with polonium, as a “nestable” stimulation of neutrons.

How Nuclear Weapons Spread: Nuclear-weapon Proliferation in the 1990s
Routledge, 1993 - Political Science - 144 pages
In How Nuclear Weapons Spread, Frank Barnaby examines the far-reaching effects - both beneficial and detrimental - of nuclear weapons. He looks in detail at the nuclear programmes of Third World countries, including India, Israel and Pakistan which have or could very rapidly acquire nuclear weapons, and assesses the nuclear capabilities of countries such as Iran, Iraq and North Korea. He also considers the alarming possibility that terrorists might obtain nuclear weapons, and considers methods of controlling their spread.
What people are saying - Write a review
We haven't found any reviews in the usual places.
Other editions - View all
How Nuclear Weapons Spread: Nuclear-Weapon Proliferation in the 1990s
Frank Barnaby
Limited preview - 2012
How Nuclear Weapons Spread: Nuclear-weapon Proliferation in the 1990s
Frank Barnaby
No preview available - 1993
How Nuclear Weapons Spread: Nuclear-weapon Proliferation in the 1990s
Frank Barnaby
No preview available - 2016

Question: what is used as a source of neutrons in nuclear weapons

Sometimes berylia is used as a source of neutrons in nuclear weapons.

It is mixed with alpha-particular emitters, such as polonium-210, radio-226, plutonium-239 or American-241.

It was also used in the first atomic bombs, along with polonium, as a “nestable” stimulation of neutrons.

what is used as a source of neutrons in nuclear weapons

Question: where does berylia come from in a nuclear bomb

where does berylia come from in a nuclear bomb

Question: when was berylia used in a nuclear weapon

when was berylia used in a nuclear weapon

Question: what is an example of an alpha-particular emitter of berylia

what is an example of an alpha-particular emitter of berylia

Question: what is one of the first atomic bombs made with berylia

what is one of the first atomic bombs made with berylia

Question: what is an example of a alpha-particular emitter of berylia

what is an example of a alpha-particular emitter of berylia

Question: what type of stimulation is berylia used for

what type of stimulation is berylia used for

Sometimes berylia is used as a source of neutrons in nuclear weapons .

It is mixed with alpha - particular emitters , such as polonium-210 , radio-226 , plutonium-239 or American-241 .

It was also used in the first atomic bombs , along with polonium , as a “ nestable ” stimulation of neutrons .

Ponekad se berilij koristi kao izvor neutrona u nuklearnom oružju.

On se miješa s emiterima alfa-čestica, kao što su polonij-210, radij-226, plutonij-239 ili americij-241.

Koristio se i kod prvih atomskih bombi, zajedno s polonijem, kao “nestašni” poticaj neutrona.

Sometimes berylia is used as a source of neutrons in nuclear weapons. It is mixed with alpha-particular emitters, such as polonium-210, radio-226, plutonium-239 or American-241. It was also used in the first atomic bombs, along with polonium, as a “nestable” stimulation of neutrons.

Sometimes berylia is used as a source of neutrons in nuclear weapons.

It is mixed with alpha-particular emitters, such as polonium-210, radio-226, plutonium-239 or American-241.

It was also used in the first atomic bombs, along with polonium, as a “nestable” stimulation of neutrons.

As a result of its small weight and high strength, it is also useful for parts of the high-frequency speaker, but due to its toxicity it is less and less applied.

Question: why is berilij less and less used

Question: what type of speaker is berilij useful in

what type of speaker is berilij useful in

Question: why is berilij useful for parts of high frequency speakers

why is berilij useful for parts of high frequency speakers

Question: why is berilij useful in high frequency speakers

why is berilij useful in high frequency speakers

As a result of its small weight and high strength , it is also useful for parts of the high - frequency speaker , but due to its toxicity it is less and less applied .

Berily electronics is a p-type impression in the III-V mixture for semiconductors.

Dosta is used for materials such as GaAs, AlGaAs, InGaAs and InAlAs.

High-Power Diode Lasers: Fundamentals, Technology, Applications
Methods of design and fabrication of high-power diode lasers using proven semiconductor technologies are presented in a comprehensive fashion making this book an invaluable source of information for all scientists and engineers designing laser systems and applying the laser as a reliable and economic tool in a multitude of environments. It summarizes the prerequisites to set up state-of-the-art high-power diode-laser sources and how to use them in various applications. The available information, until now scattered worldwide in the scientific and technical literature, has been collected and compiled by the authors to give a complete overview of the principles of high-power diode lasers and design aspects for achieving high optical output power at high efficiency, low threshold current density, high reliability, and for reducing production costs. Special features are the development of high-brightness diode lasers for application in direct materials processing, technologies of alloying single lasers and laser bars to sophisticated heat sinks and direct applications of high-power diode-laser systems with coherent and incoherent beam combining and also new concepts for diode-pumped solid-state lasers such as the fiber laser and the disc laser which become feasible through diode pumping.
What people are saying - Write a review
We haven't found any reviews in the usual places.
Other editions - View all
High-Power Diode Lasers: Fundamentals, Technology, Applications
Roland Diehl
No preview available - 2010

Question: what is used in the manufacture of gas, algaas and inalas

Berily electronics is a p-type impression in the III-V mixture for semiconductors.

Dosta is used for materials such as GaAs, AlGaAs, InGaAs and InAlAs.

what is used in the manufacture of gas, algaas and inalas

Question: what is the p-type impression in the iii-v mixture for semiconductors

what is the p-type impression in the iii-v mixture for semiconductors

Question: what is the main application of berily electronics

what is the main application of berily electronics

Question: what is dosta used for

Question: what type of impression is used in the 3-v mixture

what type of impression is used in the 3-v mixture

Question: in what type of mixture is the dosta impression used

in what type of mixture is the dosta impression used

Question: what is a p-type impression in the iii-v mixture

what is a p-type impression in the iii-v mixture

Berily electronics is a p - type impression in the III - V mixture for semiconductors .

Dosta is used for materials such as GaAs , AlGaAs , InGaAs and InAlAs .

Elektronika Berilij je primjesa p-tipa kod III-V mješavine za poluvodiče. Dosta se koristi za materijale kao što su GaAs, AlGaAs, InGaAs i InAlAs.

Elektronika Berilij je primjesa p-tipa kod III-V mješavine za poluvodiče.

Dosta se koristi za materijale kao što su GaAs, AlGaAs, InGaAs i InAlAs.

Berily electronics is a p-type impression in the III-V mixture for semiconductors. Dosta is used for materials such as GaAs, AlGaAs, InGaAs and InAlAs.

Berily electronics is a p-type impression in the III-V mixture for semiconductors.

Dosta is used for materials such as GaAs, AlGaAs, InGaAs and InAlAs.

Beryl oxide is useful for many applications as an electric isolator, which has good thermal conductivity, high strength and hardness, and high heating point.

Question: what type of oxide is used in electric isolators

what type of oxide is used in electric isolators

Question: what property of beryl oxide makes it useful in electric isolators

what property of beryl oxide makes it useful in electric isolators

Question: what is beryl oxide used in

Question: what are the properties of beryl oxide in electric isolators

what are the properties of beryl oxide in electric isolators

Question: what is the benefit of beryl oxide in electric isolators

what is the benefit of beryl oxide in electric isolators

Question: what is the property of beryl oxide in electric isolators

dobru toplinsku vodljivost , visoku čvrstoću i tvrdoću , te visoku

what is the property of beryl oxide in electric isolators

Question: what type of device is beryl oxide used for

what type of device is beryl oxide used for

Question: what type of isolator is beryl oxide

Beryl oxide is useful for many applications as an electric isolator , which has good thermal conductivity , high strength and hardness , and high heating point .

Berilij -oksid je koristan za mnoge primjene kao električni izolator, koji ima dobru toplinsku vodljivost, visoku čvrstoću i tvrdoću, te visoku točku topljenja.

Berilioza was first observed in 1933 in Europe and in 1943 in the United States.

The cases of chronic berillosis were described in 1946 by workers in Massachusetts, in the production of fluorescent lights.

Question: when was the term berilioza first used

Berilioza was first observed in 1933 in Europe and in 1943 in the United States.

The cases of chronic berillosis were described in 1946 by workers in Massachusetts, in the production of fluorescent lights.

Question: when were the first cases of berilioza reported

when were the first cases of berilioza reported

Question: when was berilioza first observed in the us

when was berilioza first observed in the us

Question: where did the first cases of berilioza occur

where did the first cases of berilioza occur

Question: where did the first case of berilioza occur

where did the first case of berilioza occur

Question: what caused the occurrence of berilioza

Question: what is the medical term for chronic berillosis

what is the medical term for chronic berillosis

Question: what is the medical term for berilioza

Berilioza was first observed in 1933 in Europe and in 1943 in the United States .

The cases of chronic berillosis were described in 1946 by workers in Massachusetts , in the production of fluorescent lights .

Berilioza je prvi puta zabilježena 1933. godine u Europi i 1943. godine u Sjedinjenim Američkim Državama.

Slučajevi kronične berilioze su opisani 1946. kod radnika u Massachusettsu, u proizvodnji fluorescentnih svjetiljki.

Berilioza was first observed in 1933 in Europe and in 1943 in the United States. The cases of chronic berillosis were described in 1946 by workers in Massachusetts, in the production of fluorescent lights.

Berilioza was first observed in 1933 in Europe and in 1943 in the United States.

The cases of chronic berillosis were described in 1946 by workers in Massachusetts, in the production of fluorescent lights.

The air beryl test is carried out in accordance with ASTM D7202 and ASTM D7458.

Question: how much more sensitive is the air beryl test

The air beryl test is carried out in accordance with ASTM D7202 and ASTM D7458.

how much more sensitive is the air beryl test

Question: what is used for the air beryl test

Question: what is the test used to determine the presence of beryl

what is the test used to determine the presence of beryl

Question: what is used in the air beryl test

Question: how much more sensitive is the test done with beryl

how much more sensitive is the test done with beryl

Question: how is the air beryl test carried out

Question: what is the name of the standards for air beryl testing

what is the name of the standards for air beryl testing

Question: what is the purpose of the air beryl test

i fluorescentno otkrivanje , metoda koja je 100 puta osjetljivija od preporučenih

what is the purpose of the air beryl test

The air beryl test is carried out in accordance with ASTM D7202 and ASTM D7458 .

The first procedure uses a diluted ammonia bifluoride solution ( NH4HF2 or NH4F•HF . ) for dilution and fluorescent detection , a method that is 100 times more sensitive than the recommended amounts of beryl at work .

Testiranje berilija u zraku se vrši prema standardima ASTM D7202 i ASTM D7458.

The air beryl test is carried out in accordance with ASTM D7202 and ASTM D7458. The first procedure uses a diluted ammonia bifluoride solution (NH4HF2 or NH4F•HF.) for dilution and fluorescent detection, a method that is 100 times more sensitive than the recommended amounts of beryl at work.

The air beryl test is carried out in accordance with ASTM D7202 and ASTM D7458.


mini|desno|250px|Brušeni smaragd.

mini|desno|250px|Brazilski akvamarini, dijamanti i bijelo zlato.

mini|desno|250px|Brušeni morganit, 2,01 karat, Brazil.

mini|desno|250px|Brušeni zlatni beril, 48,75 karata, Brazil.

Beril (grč. βήρυλλος) je heksagonski (šesterokutni) mineral, berilijev alumosilikat, Be3Al2Si6O18. Obično je bezbojan, ali katkad i obojen. Razlikuju se obični (veliki mutni kristali) i dragi berili (prozirni kristali nježnih boja, cijenjeni kao drago kamenje), a najpoznatiji su:
 smaragd (zeleno obojen od kromova oksida),
 akvamarin (zelenkast i modar),
 ružičasti morganit,
 zelenkastožuti i žuti zlatni beril i
 heliodor (sadrži malo uranija, opalizira).

Beril je najvažniji mineral za dobivanje berilija. Dolazi gotovo redovito u pegmatitima (stijena koja se pojavljuje u obliku žila, leća, nepravilnih dajkova ili pločastih eruptivnih tijela, u matičnoj stijeni ili stijenama oko eruptiva.) granita, na primjer Moslavačke gore, te u škriljevcima. beril,  "Hrvatska enciklopedija", mrežno izdanje, Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, pristupljeno 30. 8. 2020.

Heksagonalni kristali berila veličinom mogu biti vrlo malih dimenzija pa sve do nekoliko metara. Beril ima školjkast Lom, tvrdoća mu je od 7,5-8, a specifična gustoća 2,63 do 2,80. Ima staklast sjaj i može biti proziran do poluproziran. Kalavost mu je slaba po baznom pinakoidu, a habitus mu je u obliku diheksagonske bipiramide. Čisti beril je bezbojan, ali vrlo često u sebi sadrži primjese pa su prisutni raznobojni varijeteti - bijeli, zeleni, plavi, žuti, crveni. Struktura mu se sastoji od međusobno povezanih šesteročlanih prstenova [Si6O18], koji su poredani jedni iznad drugih. Između tih prstenova nalaze se kanali u koje mogu ući kationi poput Na, K, Li, Cs, Ca, itd. ili čak molekula vode. Te strukturne primjese u kanalima određuju boju berila. Primjerci iz Brazila pokazuju asterizam. Danas je berile lako sintetski proizvesti, uz pomoć desetak različitih metoda.

 Porijeklo imena
Ime mu dolazi od grčke riječi beryllos, što znači plavozelen ili morska voda.

 Oblici berila
Varijeteti berila cijenjeni su kao drago kamenje, još od pretpovijesnog doba. I u Bibliji je prepoznata njegova ljepota, pa tako Ezekiel (1:16) opisuje kotače Božjeg trona i uspoređuje ih sa sjajem berila. Zeleni beril zovemo smaragd, a zelena boja mu je od kroma koji je ušao u kanale između [Si6O18]-prstenova (još uvijek se raspravalja o ulozi vanadija u njima). Ima ga na Uralu kod Jekaterinburga i kod Nevčinska, Rusija, u Kolumbiji (Muso i Chivor). Crveni je biksbit ili crveni smaragd, plavi beril je akvamarin, ružičasti je vorobjevit, nazvan kasnije morganit, bijeli/bezbojni je goshenit, a žutozeleni heliodor (ima primjese željeza u kanalićima). Zlatni beril je žarkožute boje. Trapiche smaragdi su berili koji pokazuju sektorski rast kao rezultat uklapanja albita u berilu za vrijeme usporednog rasta.

 Smaragd

Smaragd (lat. smaragdus od grč. σμάραγδος [λίϑος]) je zeleno obojeni oblik minerala berila (Be3Al2(SiO3)6). Svoju smaragdnozelenu boju dobio je od primjesa kromova oksida. Lijepi i čisti smaragdi ubrajaju se u najskupocjenije drago kamenje i bruse se u različitim oblicima za nakit. Smaragd dolazi u pegmatitima granita. Glavna su nalazišta: Kolumbija, Brazil, Ural i zapadna Australija. U starom vijeku najpoznatije ležište smaragda bilo je u drevnom Egiptu.

 Akvamarin

Akvamarin (lat. aqua: voda + marinus: morski) je zelenkasto i modro obojeni oblik minerala berila. Kristalizira kao i beril u heksagonskom kristalnom sustavu kemijskog sastava Be3Al2[Si6O18]. Akvamarin dobiva svoju plavu boju dodavanjem dvovalentnih i trovalentnih iona željeza (Fe2+ i Fe3+) na različitim položajima mreže. Christa Behmenburg, Maximilian Glas, Rupert Hochleitner, Michael Huber, Jan Kanis, Eckehard Julius Petsch, Karl Schmetzer, Stefan Weiß, Karl Egon Wild, Christian Weise: "Aquamarin & Co. die Berylle Aquamarin, Goshenit, Heliodor, Morganit und Roter Beryll", extraLapis, band= 23, Verlag= Christian Weise Verlag, München , 2002, seiten=13, ISBN= 3-921656-61-3, ISSN= 0945-8492  Međutim, kao alokromatski mineral (strane boje), linija akvamarina uvijek je bijela. Sjena nazvana po dragulju duboko je zelenoplava. Zbog visoke Mohsove tvrdoće od 7,5 do 8 i često dobro razvijenih bistrih kristala, akvamarin se uglavnom prerađuje u drago kamenje.

 Morganit
Morganit, poznat i kao "ružičasti beril", "purpurni beril", "ružičasti smaragd" i "cezijski beril", rijedak je svijetlo ružičasti do ružičasti dragulj minerala berila. Također se mogu naći narančasto/žute vrste morganita, a trake u boji su uobičajene. Može se rutinski toplinski obrađivati kako bi se uklonile mrlje žute boje, a povremeno se zrači radi poboljšanja boje. Ružičasta boja morganita pripisuje se ionima mangana Mn2+.

 Zlatni beril i heliodor
Zlatni beril može se kretati u bojama od blijedo žute do sjajno zlatne. Za razliku od smaragda, zlatni beril općenito ima vrlo malo mana. Izraz "zlatni beril" ponekad je sinonim za heliodor (od grčkog hēlios - ἥλιος: Sunce + dōron - δῶρον: dar), ali zlatni beril odnosi se na čisto žute ili zlatnožute nijanse, dok se heliodor odnosi na zelenkasto-žute nijanse. Zlatno žuta boja pripisuje se ionima Fe3+. I zlatni beril i heliodor koriste se kao dragulji ili drago kamenje. Vjerojatno najveći rezano zlatni beril je besprijekoran kamen od 2054 karata koji je izložen u dvorani Hall of Gems, Washington, D.C., Sjedinjene Države.

 Ležišta
Beril se većinom nalazi u granitnim pegmatitima, granitima i grajzenima, ali također ga ima i u tinjčevim škriljevcima na Uralu i često je u zajednici s kositrenim i volframskim rudama. Ima ga u Austriji, Njemačkoj i Irskoj. Također se pojavljuje i na Madagaskaru (pogotovo morganit). Najpoznatiji izvor smaragda na svijetu jesu Muso i Chivor, (Boyacá, Kolumbija), gdje se pojavljuju u vapnencima. Smaragda također ima u Transvaalu (JAR), Minas Geraisu (Brazil) te blizu Mursinke na Uralu. U SAD-u ga ima u Sjevernoj Karolini. Pegmatiti iz Nove Engleske proizveli su neke od najvećih kristala berila, uključujući i masivne kristale dimenzija 5,5 m x 1,2 m, teške skoro 18 tona! Ostale lokacije uključuju još Južnu Dakotu, Colorado, Utah, Idaho i Kaliforniju. Akvamarinska ležišta: Madagaskar, Uganda, Zimbabve, Egipat, Pakistan (druze), Afganistan, otok Elba u Italiji. Berila također ima na Moslavačkog gori te na Motajici (BiH)

 Uporaba
Osim za nakit i ukrase, berili se upotrebljavaju kao ruda berilija, metala koji se zbog svoje izuzetno male gustoće sve više rabi u proizvodnji slitina i u novim tehnologijama. Druidi su berile upotrebljavali kao medij za proricanje, a Škoti su ovaj mineral zvali kamenom moći. Najranije kristalne kugle bile su napavljene upravo od berila, a poslije je beril zamijenjen prozirnim kvarcom.

 Slike

x180px|borderx180px|borderx180px|borderx180px|borderBrušeni goshenit, 1,88 karata, Brazil. Izbrušeni biksbit ili crveni smaragd, 0,56 karata, Utah, SAD.Heliodor iz Tadžikistana.Izbrušeni akvamarin (12 karata).

 Izvori

 Vanjske poveznice

Pmf.unsa.ba - Beril
Pmf.unsa.ba - model

Kategorija: Minerali

Question: what mineral is used to get berylia

Question: where does beryl come from in croatia

Question: what type of rock is beryl found in

Question: where is beryl found in the croatian mountains

Moslavačke gore , te u škriljevcima . beril , "" Hrvatska enciklopedija "" , mrežno izdanje , Leksikografski zavod Miroslav Krleža , www.enciklopedija.hr

Question: what is the english translation of beril

Question: what is the most important mineral for getting berylia

Beryl is the most important mineral for getting berylia .

It comes almost regularly in the pegmatites ( the wall that appears in the form of veins , lenses , irregular dacks or flat eruptive bodies , in the main stone or stones around the eruptive . ) the granite , for example , in the Moslavian mountains , and in the scrolls . beril , " Croatian Encyclopedia " , network edition , Lexicographic Institute of Miroslav Krleža , www.enciklopedija.hr , accessed 30.8.2012 .

Beryl is the most important mineral for getting berylia. It comes almost regularly in the pegmatites (the wall that appears in the form of veins, lenses, irregular dacks or flat eruptive bodies, in the main stone or stones around the eruptive.) the granite, for example, in the Moslavian mountains, and in the scrolls. beril, "Croatian Encyclopedia", network edition, Lexicographic Institute of Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, accessed 30.8.2012.

Question: what is the meaning of gold beril

Question: what is the meaning of heliodor in english

Question: what is the difference between a golden beryl and a smaragd

Question: how much is a golden beryl like a smaragd

Question: what are the two colours of the beril

Unlike the smaragd , the golden beryl generally has a very little man .

The term " gold beril " is sometimes synonymous with heliodor ( from the Greek hēlios - < unk > λιος : Sunce + dōron - δῶρον : gift ) , but the gold beril refers to pure yellow or yellow nuances , while heliodor refers to green - yellow nuances .

Unlike the smaragd, the golden beryl generally has a very little man. The term "gold beril" is sometimes synonymous with heliodor (from the Greek hēlios - <unk>λιος: Sunce + dōron - δῶρον: gift), but the gold beril refers to pure yellow or yellow nuances, while heliodor refers to green-yellow nuances.

Question: what are the two types of gold beryl

Question: how much is the largest cut gold beryl

Question: what are the uses of gold beryl and heliodor

Question: where is the largest cut gold beryl found

Hall of Gems , Washington , D.C. , Sjedinjene

Question: when is the largest cut of beryl made

Question: what types of gemstones are used in jewelry

Question: where is the largest cut gold beryl kept

Question: what is the purpose of gold beryl and heliodor

Both the gold beryl and heliodor are used as jewelry or precious stones .

Probably the largest cut gold beryl is a 2054 - carat unprecedented stone that is exhibited in the Hall of Gems , Washington , D.C. , United States .

Both the gold beryl and heliodor are used as jewelry or precious stones. Probably the largest cut gold beryl is a 2054-carat unprecedented stone that is exhibited in the Hall of Gems, Washington, D.C., United States.


Sirove strasti (eng. Basic Instinct) je američko-francuski triler iz 1992. godine u režiji Paula Verhoevena. Glavne uloge tumače Michael Douglas i Sharon Stone.

Film je premijerno prikazan 20. ožujka 1992. u SAD-u.Sirove strasti U mnogim zemljama film je prikazan u cenzuriranoj verziji iz koje su izrezane sve scene seksa i ubojstava, no unatoč tome, film je ostvario veliki uspjeh na kino-blagajnama. Godine 2006. u kinama je prikazan nastavak, Sirove strasti 2 sa Sharon Stone u glavnoj ulozi, ali film je doživio kritičarski i komercijalni neuspjeh.

 Radnja

Film prikazuje detektive Odjela za umorstva iz San Francisca, Nicka Currana (Michael Douglas) i Gusa Morana (George Dzundza) koji istražuju slučaj ubojstva rock pjevača Johnnyja Boza, kojeg je tijekom seksualnog odnosa šiljkom za led ubila nepoznata žena. Boz je bio u vezi s književnicom Catherine Tramell (Sharon Stone), autoricom romana u kojem rock pjevača šiljkom za led ubija njegova djevojka, zbog čega ta lijepa i zavodljiva žena postaje glavna osumnjičena. Nick uporno pokušava saznati tko je ubojica, a tijekom istrage upušta se i u vezu s Catherine, koja upravo piše novi roman u kojem je glavni lik detektiv koji se zaljubi u krivu ženu koja ga ubije. U istrazi mu pomaže lijepa psihologinja dr. Beth Garner (Jeanne Tripplehorn), stručnjakinja za sociopatsko ponašanje.

 Glavne uloge

 Sharon Stone - Catherine Tramell
 Michael Douglas - detektiv Nick Curran
 George Dzundza - Gus Moran
 Leilani Sarelle - Roxanne "Roxy" Hardy
 Jeanne Tripplehorn - dr. Beth Garner
 Bruce A. Young - Andrews
 Chelcie Ross - kapetan Talcott

 Zarada

Film je u premijernom vikendu prikazivanja zaradio 15.129.385 USD, a ukupno je ostvario zaradu od 352.700.000 USD.

 Bilješke

 Vanjske poveznice

 Sirove strasti na Internet Movie Databaseu
 Sirove strasti - Rotten Tomatoes

Kategorija:Erotski filmovi
Kategorija:Filmovi 1990-ih
Kategorija:Kriminalistički filmovi
Kategorija:Psihološki trileri

Question: who played the title role in the 2006 film ‘sirove strasti

Question: when did the movie sirove strasti come out

20 . ožujka 1992 . u SAD - u. Sirove strasti U mnogim zemljama film je prikazan u cenzuriranoj verziji iz koje su izrezane sve scene seksa i ubojstava , no unatoč tome ,

Question: what is the title of the 2006 film in which sharon stone plays the part of

Question: what parts of the movie sirove strasti were censored

Question: where did the movie sirove strasti come from

Question: what is the title of the 1992 film in which sharon stone plays the part of

The film was premiered on March 20 , 1992 in the United States . Sir 's Passions In many countries the film was displayed in a censored version from which all the scenes of sex and murders were cut out , but despite that , the film achieved a great success on the cinema magazines .

In 2006 in the movies was shown a continuation , Sir 's Passions 2 with Sharon Stone in the main role , but the film experienced a critical and commercial failure .

The film was premiered on March 20, 1992 in the United States.Sir's Passions In many countries the film was displayed in a censored version from which all the scenes of sex and murders were cut out, but despite that, the film achieved a great success on the cinema magazines. In 2006 in the movies was shown a continuation, Sir's Passions 2 with Sharon Stone in the main role, but the film experienced a critical and commercial failure.


mini|desno|275px|Karta Dominikanske Republike
Dominikanska Republika (Dominikana), država u Karipskom moru. Zauzima dvije trećine istočnoga dijela otoka Hispaniola i graniči s Haitijem. Dominikansku Republiku često miješaju s Dominikom, također državom u Karipskom moru.

 Povijest

Otok Hispaniola otkrio je Kristofor Kolumbo 1492. Narod Arawak, koji je naseljavao otok, ubrzo je istrijebljen. Od 1503. Španjolci dovoze na otok crnce, robove. Francuzi i Španjolci su 1697. podijelili otok. 1795. godine Španjolska se odrekla svog dijela otoka. Jean Pierre Boyer pod svojom vlašću 1822. – 1844. ujedinio je cijeli otok Hispaniola, da bi se 1844. Dominikanska Republika, gdje su u većini bili mulati, se ponovno odvojila. Od 1930. do 1961., diktatorski je vladao Rafael Leonidas Trujillo, sve dok nije ubijen u atentatu 1965. SAD su vojnom intervencijom spriječili da izabrani predsjednik Juan Bosch Gavino zavlada. Rezultat američkog upletanja bila je diktatura Joaquina Vidella Balaguere od 1966. do 1978.

 Politika

Dominikanska Republika se dijeli na 29 provincija i jedan distrikt (Santo Domingo). Predsjednik republike je i šef države i predsjednik vlade. Predsjednik i potpredsjednik se biraju svake 4 godine. Prvi predsjednik bio je Pedro Santana izabran 1844. godine.	Buenaventura Báez bio je predsjednik u pet mandata, Pedro Santana, Ulises Heureaux i Leonel Fernández u tri mandata. Trenutni predsjednik je Danilo Medina izabran na izborima 2012. godine.

 Provincije

Dominikanska Republika je podijeljena na trideset i jednu provinciju, dok je glavni grad, Santo Domingo nacionalni distrikt (španjolski: Distrito Nacional). Provincije su prva razina administrativne podjele zemlje.

 Zemljopis

Glavni i najveći grad je Santo Domingo. Dominikanska Republika ima kopnenu granicu samo s Haitijem.

 Gospodarstvo

Ekonomija se uglavnom oslanja na turizam. Nezaposlenost je 1999. bila 13,8%.

 Demografija

Od ranih šestdesetih godina XX. st. velik je broj stanovnika iselio u Sjedinjene Američke Države. Dominikanci su danas u SAD-u, od svih nacionalnih manjina, najveća latino skupina.

Dobna struktura:
0 – 14 godina: 34 % (muški 1.486.902; žene 1.422.977)
15 – 64 godina: 61 % (muški 2.609.934; žene 2.518.330)
65 godina i više: 5 % (muški 192.254; žene 212.136) (2000., približno.)

Prirodni prirast:1,64 % (2000., približno)

 Kultura

thumb|mini|Nacionalna palača u Santo Domingu
U Dominikanskoj Republici glavna vjera je katoličanstvo, a vjerska tolerancija je velika.

 Jezici
Dominikanska Republika ima 4 jezika, od kojih je španjolski nacionalni s 6,890.000 govornika (1995.). Ostala 3 jezika od kojih je jedan znakovni su: haićanski temeljen na francuskom 159.000 (1987.), engleski 8000 (Holm 1989) i dominikanski znakovni jezik kojim se služi nepoznati broj gluhih osoba.Languages of Dominican Republic (16th)

 Razno
Komunikacije u Dominikanskoj Republici
Prijevoz u Dominikanskoj Republici
Oružane snage Dominikanske Republike
Vanjski poslovi Dominikanske Republike
Dominikanska kuhinja

 Vanjske poveznice
Missions Atlas Project Area of the World Country (Dominikanska Republika)

 Izvori

Question: how many languages does dominican republic have

Question: how many people speak spanish in the dominican republic

Question: what is the official language of the dominican republic

Question: where does dominican republic rank in literacy

Question: what is the most common sign language in the dominican republic

Question: how many people in the dominican republic speak french

Question: what was the first sign language of the dominican republic

The Dominican Republic has 4 languages , of which Spanish is national with 6,890,000 speakers ( 1995 . ) .

The other 3 languages of which one is sign language are : Haitian based on French 159.000 ( 1987 . ) , English 8000 ( Holm 1989 ) and Dominican sign language which serves the unknown number of blind people . Languages of Dominican Republic ( 16th )

The Dominican Republic has 4 languages, of which Spanish is national with 6,890,000 speakers (1995.). The other 3 languages of which one is sign language are: Haitian based on French 159.000 (1987.), English 8000 (Holm 1989) and Dominican sign language which serves the unknown number of blind people.Languages of Dominican Republic (16th)


Dominika (službeno Zajednica Dominike),  mala je država i otok u Karipskom moru. Dominiku treba razlikovati od Dominikanske Republike, također države u Karipskom moru.

 Povijest

Kristofor Kolumbo su iskrcao na Dominiku 3. studenog 1493. Dominika je bio posljednji od otoka u Karipskom moru koji je koloniziran od Europljana, jer su domoroci pružali velik otpor. Francuska se 1763. odrekla otoka u korist
Velike Britanije. Britanci su 1805. otok proglasili svojom kolonijom. Godine 1978. Dominika je stekla nezavisnost. Veliki gospodarski napredak Dominika je imala u vrijeme premijerke Mary Eugenia Charles, 1980. – 1995.

 Politika

Dominika je zemlja s parlamentarnom demokracijom. Nalazi se u sklopu Commonwealtha. Predsjednik se bira na pet godina, a premijer je obično iz stranke s najviše mjesta u parlamentu.

 Zemljopis

Zemljopisne koordinate Dominike su 15° 25' N, 61° 20' W. Dominika se, kao otok u Karipskom moru, nalazi na pola puta između Trinidada i Tobaga i Portorika.
Najduža rijeka je Layou.

 Ekonomija

Agrikultura, posebno banane, glavni su proizvod Dominike.

 Demografija

Gotovo svi stanovnici Dominike potomci su robova iz Afrike.

Dobna struktura:
0–14 godina: 29% (muški 10.556; žene 10.254)
15–64 godina: 63% (muški 23.151; žene 21.984)
65 godina i više: 8% (muški 2.294; žene 3.301) (2000., procjena)

Prirodni prirast: -1,14% (2000., procjena)

 Jezici
Na Dominiki se govore 3 jezika. Službeni je engleski 10.000 (2004.), a ostala dva su kreolska jezika: antigvanski i barbudski kreolski engleski, ovdje nazivan Kokoy kreolski engleski 200 (2004.), i svetolucijski kreolski francuski, odnosno dominikanski kreolski francuski 42.600 (1998.).Languages of Dominica (16th)

 Kultura

 Razno

Komunikacije u Dominiki
Transport u Dominiki
Vojska Dominike
Vanjska politika Dominike

 Izvori

Kategorija:Zavjetrinski otoci (Antili)

There are three languages in Dominica.

Question: how many languages are there in dominica besides english

There are three languages in Dominica.

Question: how many languages are there in dominican english

There are three languages in Dominica.

Question: where does dominican english rank in the world

There are three languages in Dominica.

Question: what are the two creole languages in dominica

There are three languages in Dominica.

Question: what is the english language in dominica called

There are three languages in Dominica.

Question: when did dominican english become official language

There are three languages in Dominica.

The official English is 10,000 ( 2004 ) and the remaining two are the Creole languages : the antigvanic and the Barbuda Creole English , here called Kokoy Creole English 200 ( 2004 ) and the world - class Creole French , or Dominican Creole French 42,600 ( 1998)).Languages of Dominica ( 16th )

There are three languages in Dominica. The official English is 10,000 (2004) and the remaining two are the Creole languages: the antigvanic and the Barbuda Creole English, here called Kokoy Creole English 200 (2004) and the world-class Creole French, or Dominican Creole French 42,600 (1998)).Languages of Dominica (16th)