mini|300px|Yellow kid iz studenog 1896. god. je bio prvi strip s tekstom u balonima.

Strip je kronološki slijed slika međusobno povezanih radnjom. Strip dolazi od američkog naziva Comic Strip što doslovno znači komična traka. Njegovo postojanje povezano je s pojavom masovnih medija. Iako u početku egzistira kao dodatna zabava za čitatelje novina ubrzo postaje neovisni medij ili kako se voli kazati "deveta umjetnost".

Dok je naracija kao takva do kraja 19.stoljeća bila vezana uz ili uz pisani izričaj (npr. dramu, priču, novelu, roman) ili uz živu izvedbu (kazalište), pojavom novina i pokretnih slika dobivamo dva potpuno nova medija: strip i film. Dok se obično na strip gleda kao na zabavu za djecu, dok filmove gledaju odrasli, i u stripu i u filmu se zapravo radi o istoj stvari, naracija - priča treba biti ispričana čitatelju (gledatelju) putem slika, statičnih ili pomičnih. Sama forma stripa zahtijeva sažeto izražavanje, jer u nekoliko kadrova i s malo teksta treba ispričati cijelu priču, no to upravo potencira majstorstvo scenarista i crtača stripova, jer oni nemaju na raspolaganju dodatni vid izražavanja koji film ima - zvuk. Tako zapravo čitajući (dobre) stripove možemo uživati ne samo u likovno/grafički lijepom izražaju nego i u savršeno odabranim rečenicama i kadrovima koje zapravo pretvaraju "običan" strip u remek-djela.
mini|lijevo|80-te godine su bile zlatno doba američkog stripa (Marvel Comics #1, svibanj 1984., crtež: Mike Zeck).

Povijest stripa
mini|Ilustracija Rodolphea Töpffera (iz 1830.) koji se smatra najzaslužnijim za dizajn stripa.

Danas smatramo da su svaka narativna likovna djela koja su se sastojala od slika u nizu zapravo preteče stripa (poput egipatske Knjige mrtvih ili rimskog Trajanovog stupa, ili grafičkih satira Williama Hogartha). No, u 19. stoljeću, u radovima europskih i američlkih ilustratora, počeo se oblikovati strip kakvoga poznajemo danas. Kao oblik masovnog medija, strip je nastao početkom 20. stoljeća u SAD-u s pojavom stripova u dnevnim novinama gdje je standardizirano nekoliko odlika (sličice u nizu, tj. engleski: "strip", te tekst u balonima i dr.). Ovakva kombinacija riječi i slike se ubrzo proširila svijetom i uskoro su izdavane jeftine knjige novinskih stripova, a kasnije i originalni strip albumi. Danas se stripovi nalaze ne samo u novinama, nego i kao strip albumi (knjige), grafički romani i web stripovi (npr. Hetalia: Axis Powers).

U Hrvatskoj
Vjerenica mača prvi put objavljena 12. ožujka 1935. godine u zagrebačkom dnevniku Novosti je prvi hrvatski (novinski) strip. Čitateljima je tada predstavljen kao roman u slikama. Scenarist je novinar Krešimir Kovačić, a crtač Andrija Maurović. Strip je adaptacija povijesno-pustolovnog romana Gospođica Lamberge. Strip se objavljivao dva i pol mjeseca u dnevnim nastavcima te je bio prvi strip kojeg su čitatelji na našem prostoru mogli čitati u dnevnim nastavcima.https://www.telegram.hr/zivot/iskopali-smo-sve-prvo-nasu-prvu-seriju-crtic-javljanje-u-eter-i-prilicno-su-magicni/

 Važniji autori

Značajniji strani strip-autori: Hugo Pratt, Hermann, Milton Caniff, Moebius, Hergé, Raymond, Battaglia, Guido Nollita, Osamu Tezuka, Frank Miller,
Carl Barks, François Bourgeon, Wilhelm Busch, Walt Disney, Will Eisner, Gébé, René Goscinny, Gary Larson, Loriot, Henrik Madsen, Mandryka, Morris, Quino, Don Rosa, Charles M. Schulz, Albert Uderzo, Jean Van Hamme, Gabriel Vargas, Bill Watterson, Georges Wolinski, Ismet Erdić.www.akademija-art.hr – Strip u Bosni i Hercegovini, 1995-2010 , pristupljeno 26. ožujka 2015.

Poznatiji domaći strip-autori: Edvin Biuković, Andrija Maurović, Dubravko Mataković,http://www.webart.hr/matakovic/ Ivica Bednjanec, Darko Macan, Julio Radilović, Walter Neugebauer, Radovan Devlić, Krešimir Zimonić,http://zimamedia.blogspot.com Igor Kordej, Mirko Ilić, Danijel Žeželj.

 Tri svjetska žarišta

mini|Manga crtež
Današnji svijet ima tri žarišta stripa: Francusku/Belgiju, Japan i Sjedinjene Države. Ta tri žarišta imaju posve različite tradicije stripa.

Francuska/Belgija oduvijek njeguje umjetničku stranu stripa, a nakon 1960-ih godina i uspona stripa za odrasle, bande dessinée (kako oni nazivaju strip) postala je prava umjetnost. Francuski je strip obično u formatu albuma s četrdesetak velikih stranica, te ima tvrde korice i kvalitetan papir. Autori stripa imaju mnogo viši status nego u Americi i Japanu, dapače, smatraju se umjetnicima. Najslavniji autor je belgijanac Hergé (Tintin).

Japan je najmlađe ali i najveće od tri žarišta. Japanski stripovi, manga, čine 40% ukupnog tiskanog materijala u Japanu. Svaki mjesec izlazi oko 350 stripovskih magazina i 500 stripova. Izdaju se u svescima od dvjestotinjak stranica (tankoubon), a nije neobično da serija dosegne i 10,000 stranica. Zato se u japanskim stripovima najviše pazi na radnju, dok je crtež sporedan. Poseban fenomen je doujinshi, ogromno tržište amaterskih stripova. Najslavniji autor je Osamu Tezuka (Astro Boy, Blackjack).

Sjedinjene Države su stvorile masovnu potrošnju stripova kroz ideju superjunaka, koja i danas čini osnovu američke industrije stripa. Postoji oštra razlika između comics, koji se prodaju u tankim izdanjima od dvadesetak stranica i smatraju se razbibrigom, i graphic novels, koji imaju format albuma, obično s tankim koricama, i pretendiraju na status umjetnosti. Najslavniji autor je Frank Miller (Batman: The Dark Knight Returns).

 Talijanski strip

Alan Ford
Corto Maltese
Diabolik
Dylan Dog
Johnny Logan
Kapetan Miki
Ken Parker
Kit Teller
Komandant Mark
Lazarus Ledd
Martin Mystère
Maxmagnus
Mister No
Nathan Never
Nick Raider
Tex Willer
Veliki Blek
Zagor

 Žanrovi
desno|200px
 Znanstvena fantastika
 Fantastika
 Superjunaci
 Western
 Pustolovni
 Horror
 Erotski
 komični

 Stilovi

 Poznatiji izdavači

 Marvel Comics
 DC Comics
 Sergio Bonelli Editore

 Izvori

 Vanjske poveznice

Sto mu gromova - portal o stripovima
www.stripovi.com
Stripovi online
www.stripovi.org
Strip Enciklopedija
Stripovi na kvadrat

Question: who is the strip based on

Question: how long was the miss lamberge strip published

how long was the miss lamberge strip published

Question: how many months was the miss lamberge strip published

Question: how many followers does the strip have

Question: how many strips are there in miss lamberge strip

Question: what is the strip based on

povijesno - pustolovnog romana Gospođica Lamberge

Question: how often was the strip published to the public

The strip is an adaptation of the historical novel Miss Lamberge .

The strip was published for two and a half months in daily followers and was the first strip that readers in our space could read in daily followers .

The strip is an adaptation of the historical novel Miss Lamberge. The strip was published for two and a half months in daily followers and was the first strip that readers in our space could read in daily followers.

Important side strip authors: Hugo Pratt, Hermann, Milton Caniff, Moebius, Hergé, Raymond, Battaglia, Guido Nollita, Osamu Tezuka, Frank Miller, Carl Barks, François Bourgeon, Wilhelm Busch, Walt Disney, Will Eisner, Gébé, René Goscinny, Gary Larson, Loriot, Henrik Madsen, Mandryka, Morris, Quino, Don Rosa, Charles M. Schulz, Albert Uderzo, Jean Van Hamme, Gabriel Vargas, Bill Watterson, Georges Wolinski, Ismet Erdić.www.academia-art.hr – Strip in Bosnia and Herzegovina, 1995-2010 , accessed March 26, 2015.

Question: when did the strip in bosnia and herzegovina come out

Question: gary larson, henrik madsen, don rosa, charles m

Question: when did the strip start in bosnia and herzegovina

Question: where can i find the strip from bosnia and herzegovina

Question: in which country did walt disney create the side strip

Question: where can i find the side strips of walt disney

where can i find the side strips of walt disney

Question: when was the strip in bosnia and herzegovina created

1995 - 2010 , pristupljeno 26 . ožujka 2015 .

Question: who was the first comic strip artist to appear on a side strip

Important side strip authors : Hugo Pratt , Hermann , Milton Caniff , Moebius , Hergé , Raymond , Battaglia , Guido Nollita , Osamu Tezuka , Frank Miller , Carl Barks , François Bourgeon , Wilhelm Busch , Walt Disney , Will Eisner , Gébé , René Goscinny , Gary Larson , Loriot , Henrik Madsen , Mandryka , Morris , Quino , Don Rosa , Charles M. Schulz , Albert Uderzo , Jean Van Hamme , Gabriel Vargas , Bill Watterson , Georges Wolinski , Ismet Erdić.www.academia-art.hr – Strip in Bosnia and Herzegovina , 1995 - 2010 , accessed March 26 , 2015 .

Famous domestic strip-authors: Edvin Biuković, Andrija Maurović, Dubravko Mataković, Ivica Bednjanec, Darko Macan, Julio Radilović, Walter Neugebauer, Radovan Devlić, Krešimir Zimonić, Igor Kordej, Mirko Ilić, Danijel Žeželj.

subota, 27. svibnja 2017.
petak, 26. svibnja 2017.
petak, 30. rujna 2016.
Waterloo Sunset
23 09 2016.
"Waterloo Sunset" is a song by British rock band The Kinks. It was released as a single in 1967... Composed and produced by Kinks frontman Ray Davies, "Waterloo Sunset" is one of the band's best known and most acclaimed songs in most territories. It is also their first single that is available in true stereo.
The record reached number 2 on the British charts in mid 1967 (it failed to dislodge the Tremeloes' "Silence Is Golden" from the number 1 position)
Pop music journalist Robert Christgau has called the song "the most beautiful song in the English language". Pete Townshend of The Who has called it "divine" and "a masterpiece". AllMusic senior editor Stephen Thomas Erlewine concurred, citing it as "possibly the most beautiful song of the rock and roll era".
Ray Davies performed "Waterloo Sunset" at the closing ceremony of the London 2012 Olympics. A subsequent reissue of the Kinks' original single entered the UK charts at #47
srijeda, 28. rujna 2016.
London, panorame
srijeda, 1. lipnja 2016.
Bellotto
Pretplati se na: Postovi (Atom)

Question: who is the most famous author of the strip

who is the most famous author of the strip

Question: what type of strip did edvin biukovic write

what type of strip did edvin biukovic write

Question: edvin biukovic, dubravko mataković, andrija

edvin biukovic, dubravko mataković, andrija

Question: who are some of the famous strip-authors

who are some of the famous strip-authors

Question: what is the name of the strip that is traditionally worn by women

Famous domestic strip - authors : Edvin Biuković , Andrija Maurović , Dubravko Mataković , Ivica Bednjanec , Darko Macan , Julio Radilović , Walter Neugebauer , Radovan Devlić , Krešimir Zimonić , Igor Kordej , Mirko Ilić , Danijel Žeželj .

Poznatiji domaći strip-autori: Edvin Biuković, Andrija Maurović, Dubravko Mataković, Ivica Bednjanec, Darko Macan, Julio Radilović, Walter Neugebauer, Radovan Devlić, Krešimir Zimonić, Igor Kordej, Mirko Ilić, Danijel Žeželj.

Stripes online www.stripes.org

Strip Encyclopedia Stripes per square

|
ULTIMATE SPIDER-MAN & ULTIMATE X-MEN, broj 51
||
||
|
|
Autor: Tally
|
|
Četvrtak, 18 Prosinac 2008
|
|
|
|Izašao je 51. broj USX magazina za mjesec prosinac! U Ultimate Spider-Man serijalu, Spidey ima prvi susret s Crnom Mačkom. A u Ultimate X-Men serijalu počinju nove pustolovine. Ovaj put pratimo priču o tajanstvenoj Oluji. U ovom broju su početci epizoda obaju serijala. Flip sistem, ovaj broj ima 64 stranice, plus korice (dakle čak 16 str. više) a još uvijek košta samo 19,90 kuna! Požurite na najbliži kiosk po svoj primjerak!
|
|
|
|
|
| |
|
THE ULTIMATES & ULTIMATE FANTASTIC FOUR, broj 05!
||
||
|
|
Autor: Tally
|
|
Srijeda, 17 Prosinac 2008
|
|
|
|Evo i petog broja TUUFF magazina! Svaka čast svima koji ste tako strpljivi i čekate nove nastavke serijala koji se objavljuju u ovom flip magazinu. Složit ćete se da je bolje ikad, nego nikad. Dakle, pred vama su novi nastavci dva odlična stripa, na standardnom broju stranica s cijenom koja je prava sitnica, samo 19,90 kn! TUUFF izlazi tromjesečnim ritmom. Požurite na kioske!
||
|
|
|
| |
|
SPEKTAKULARNI SPIDER-MAN, broj 15!
||
||
|
|
Autor: Tally
|
|
Petak, 05 Prosinac 2008
|
|
|
| Izašao je i novi SPSM broj za prosinac. U gostima nam je i dalje Opaka šestorka koja je našem dragom Spideyju zadala jako puno problema u prethodnom broju. Međutim i njemu će budućnost ubrzo postati svijetlija jer mu u pomoć dolaze kolege superheroji. Osim naših redovitih rubrika, predstavljamo vam dosje o Daredevilu, a u ovom broju vam darujemo i veliki poster, točnije Megaposter s jedne strane, a s druge Megakalendar!
|
|
|
|
Opširnije...
|
| |
|
THE AMAZING SPIDER-MAN, knjiga 5!
||
||
|
|
Autor: Tally
|
|
Četvrtak, 13 Studeni 2008
|
|
|
|Izašla je i peta knjiga najprodavanijeg Spider-Man serijala u nas! Ovu jedinstvenu priču napisao je poznati TV i strip scenarist J. Michael Straczynski (Babylon 5, Rising Stars) nacrtao legendarni John Romita Jr., tuširao Scott Hanna, a obojali Dan Kemp & Avalon Studio. Četvrta knjiga sadrži The Amazing Spider-Man, brojeve 42, 43 i 44. Čak 84 stranice u boji za samo 25 kuna! Morate ga imati na polici!
|
|
|
|
Opširnije...
|
| |
|
CB INTEGRAL: GIACOMO C.
||
||
|
|
Autor: Tally
|
|
Utorak, 27 Studeni 2007
|
|
|
|Ukratko: Ubojstvo u laguni... Mračna, vječna Venecija poprima boju krvi! U mračnoj uličici ubijen je čovjek! U istom trenutku laka djevojka pronađena je mrtva, strašno unakažena. Libertinac i romantičar Giacomo C. naći će se usred okrutne spletke... Zavođenje, misterij, ljubav, iznenadni prevrati: Casanovina i Vivaldijeva domovina postaje pozornica makijavelističke i zavodljive intrige. Griffo i Dufaux pustolovine Giacoma C. zasnovali su na dekodiranju misterija kulture grada duždeva. Canaletto, Palladio, Goldoni i mnogi drugi vodili su ovaj dvojac po venecijanskom labirintu kanala. Griffo i Dufaux ovom novom serijom pokazuju uspjeh uzorite i zadivljujuće suradnje...
|
|
|
|
Opširnije...
|
| |
|
IZAŠLE SU MARVEL AVANTURE, broj 07!
||
||
|
|
Autor: Tally
|
|
Petak, 03 Listopad 2008
|
|
|
|Evo i novog sedmog broja Marvel avantura! Ovaj broj sadrži Spider-Man avanturu, točnije priču o Strvinaru i Lovcu Kravenu, a u drugoj avanturi opet nam dolaze Osvetnici koji će se ovaj put sukobiti s Gospodarima zla (Ultronom, Vođom, Odvratnikom i Baronom Zemom). Najbolja ikada viđena naslovnica s Osvetnicima nalazi se i na priloženom posteru! Serijal je namjenjen svim uzrastima (ALL AGES!). Izlazi dvomjesečnim ritmom. Cijena samo: 19,90 kuna.
|
|
|
|«« Početak « Prethodna 1 2 3 4 5 6 Slijedeća » Kraj »»|
|Stranice 1 - 7 od 37|

Question: where can i find a pin for stripes

Stripes online www.stripes.org

Strip Encyclopedia Stripes per square

Question: what is the greek word for stripes

Stripes online www.stripes.org

Strip Encyclopedia Stripes per square

Question: what do you call a square of squares

Stripes online www.stripes.org

Strip Encyclopedia Stripes per square

Question: where do you find stripes in the uk

Stripes online www.stripes.org

Strip Encyclopedia Stripes per square

Question: what is the name of the encyclopedia that lists the number of stripes in a square

Stripes online www.stripes.org

Strip Encyclopedia Stripes per square

Question: how many stripes are there in a square

Stripes online www.stripes.org

Strip Encyclopedia Stripes per square

Question: what is the name for a square of stripes

Stripes online www.stripes.org

Strip Encyclopedia Stripes per square

what is the name for a square of stripes

Sto mu gromova - portal on stripes www.stripovi.com Stripes online www.stripes.org Strip Encyclopedia Stripes per square

Stripes online www.stripes.org

Strip Encyclopedia Stripes per square


desno|300px|mini|Klasična bitka
Rat je organizirani sukob naoružanih ljudi, kao produženje politike država, nacija, klasa sredstvima oružanog nasilja u cilju ostvarivanja određene političke, gospodarske i druge dobiti. Rat je društvena pojava uvjetovana i povezana s pojavom i razvitkom klasnog društva čiji su osnovni zakoni ujedno i opći zakoni razvitka rata. Osnovni sadržaj rata čini oružana borba, ali se rat ne svodi samo na nju, on je širi, složeniji jer uključuje i druge oblike borbe (političke, gospodarske itd.) koje imaju veliko značenje za pripremu i vođenje rata.

" Rat nije ništa drugo do politika produžena drugim sredstvima " - Karl von Clausewitz

 Podrijetlo, bit i značajka rata

Povijesno gledano, rat se javlja tijekom razvoja privatnog vlasništva nad proizvodnim sredstvima, podjele društva na klase i pojave države kao organa i oruđa vladajuće klase.

 Prvobitna zajednica
U prvobitnoj zajednici nije bilo ratova, Sukobi između rodova i plemena imaju neka obilježja rata, ali im je bit sasvim različita. U tim sukobima nije bilo izdvojene organizacije za vođenje rata, svaki član roda ili plemena je bio ratnik. Ti sukobi su bili zasnovani više na ovisnosti ljudi od prirode, iz potrebe za područjima u kojim se nalazi hrana ili zbog krvne osvete a ne na prisvajanju tuđeg vlasništva ili za pribavljanje radne snage. U tim sukobima nije bilo zarobljenika i iskorištavanja pobjeđenih.

S razvitkom prvih oblika državnih organizacija javlja se i vojska, kao posebna izdvojena organizacija unutar države zadužena za vođenje rata s vanjskim neprijateljom ili ovladavanjem otpora unutar države.

 Robovlasničko društvo
U robovlasničkom društvu gospodarstvo se zasniva na iskorištavanju roba, koji je njeno osnovno oruđe, i ne može se razvijati bez stalnog priljeva novih robova. Zbog toga, robovlasnička država ih nabavlja prvenstveno ratom: pokoravanjem okolnih plemena koja još nemaju državnu organizaciju, ratovima s drugim robovlasničkim državama, kojim se u slučaju pobjede pribavljaju ne samo robovi već i drugi ratni plijen i proširuje teritorij (Egipat, Rimski imperij, pohodi Aleksandra Velikog). Ti ratovi su često uzrokovali ustanke i pobune robova(prvi, drugi i treći robovski rat). Pripadnici vladajuće klase međusobno se bore oko vlasti i moći, brže bogaćenje i uzrokuju građanske ratove. U vrijeme stvaranja robovlasničkih država, najveći dio čovječanstva još se uvijek nalazio na niskom stupnju razvitka, pa su i vojske bile male a oružje jednostavno.

 Feudalno društvo
U feudalizmu države vode ratove radi porobljavanja i pljačke, teritorijalnog proširenja, stjecanja novih posjeda i iskorištavanja kmetova. Među najveće ratove ovog karaktera spadaju ratovi franačke države pod Karlom Velikim, turska osvajanja itd. Ciljevi tih ratova su imali i dinastičko obilježje kao npr. Stogodišnji rat.

Međusobnih ratova feudalaca ili grupa feudalaca oko prevlasti i proširivanja teritorija na račun suparnika bilo je mnogo u razdoblju ranog feudalizma kad je rascjepkanost bila najveća (Italija, Francuska, Rusija). Takvi ratovi, samo krupnih razmjera su obilježje i kasnijeg razdoblja, poznatog kao kasni feudalizam (Ratovi dviju ruža).
Razdoblje feudalizma su potresali i seljački ratovi. Feudalno iskorištavanje učinilo je položaj kmeta vrlo teškim i tjeralo ga na borbu, i to pogotovu onda kad se pojavljuju i robno-novčani odnosi, pa se kmetu i nametnu teške novčane obveze.( Jacquerie u Francuskoj 1358. godine, husitski ratovi u Češkoj 1419. – 1436. godine, veliki seljački rat u Njemačkoj pod vodstvom Thomasa Müntzera, Dožina (György Dozsa) u Mađarskoj 1514. godine, buna Ivana Bolotnjikova 1606. – 1607. godine, Hvarska buna 1510. – 1514. godine, slovenske seljačke bune u 15. i 16. stoljeću, Velika seljačka buna u Hrvatskoj 1573. godine.
Razvitak gospodarstva i povećanja bogatstva dovodi i do pojave plaćeničkih vojski, koji vode rat za račun onog koji ih plaća.

 Kapitalizam

Buržoazija kao nosilac i pokretač novih gospodarstvenih, društvenih, socijalnih i političkih odnosa u kapitalističkom društvu vodi antifeudalne i revolucionarne ratove u cilju nadilaženja feudalne racijepkanosti, i stvaranju nacionalnih država kao novog, pogodnijeg oblika razvitka kapitalističkog gospodarstva. Najpoznatije revolucije tog doimperijalističkog razdoblja su: nizozemska revolucija (Rat protiv Španjolske 1566. – 1609. godine), francuska revolucija, Američki rat za nezavisnost itd.
U ovom razdoblju dolazi i do čestih ratova između država ili koalicija država za hegemoniju, kao posljedica neravnomjernog razvitka kapitalizma u raznim zemljama i njihovih različitih interesa u borbi za trgovinsku, pomorsku, kolonijalnu i drugu premoć (između Nizozemske i Engleske, Nizozemske i Francuske, Engleske i Francuske, sedmogodišnji rat 1756. – 1763. godine, Krimski rat 1853. – 1856. godine.). Osim toga, vode se i ratovi za nacionalno ujedinjenje (Italija, Njemačka), ratovi za nacionalno oslobođenje (ratovi protiv Napoleona 1802. – 1814. godine), ratovi balkanskih naroda protiv Turske, Grčki rat za oslobođenje 1821. – 1829.).
U 17. i 18. stoljeću kao rezultat kolonijalnih ratova, stvaraju se ogromni kolonijalni imperiji kapitalističkih europskih država. Kolonijalni ratovi imaju krajnje reakcionarnu ulogu, jer su lišili mnoge narode političke neovisnosti i uzrokovali su oslobodilačke ratove naroda kolonija (Indija, Indonezija, Alžir, Meksiko, Kuba, Filipini itd.) U ovom razdoblju javljaju se i prvi građanski ustanci i ratovi koje, proletarijat vodi protiv buržoazije. (Pariška komuna)

Imperijalistički ratovi za kolonije su naslijedili ratove predimperijalističkog razdoblja. Potreba za kolonijama i sirovinama su prerasli nacionalne okvire i pretvorili se u borbu imprijalističkih sila za podjelu svijeta, novih teritorija, tržišta i izvoz kapitala (španjolsko-američki rat 1898. godine, burski rat 1899. – 1902. godine, rusko-japanski rat 1904. – 1905. godine), što je i uzrokovalo i Prvi svjetski rat, koji izbija u uvjetima narušene ravnoteže među imperijalističkim državama.

 Uzroci ratova

 Ekonomski uzroci

Još u antičkom dobu, grčki filozofi idealisti, su tvrdili da je rat prirodno stanje duha (Platon) i prirodan način stjecanja imovine (Aristotel). Objema tezama su se pravdale ratovi robovlasničke klase i predstavljale izraz njenjih interesa.
Iako uzrok svih ratova nije nužno samo ekonomske prirode, materijalni čimbenici uvijek pogoduju ratovanju: Mein Kampf i Memorandum SANU prethodili su strašnim ratovima; Teška ekonomska kriza i glad prethodile su Mein Kampfu i oslabile intelektualni imunitet čak i najrazvijenije europske nacije.http://danas.net.hr/znanost/page/2010/04/28/0264006.html?pos=n1  Miroslav Radman, Globus, 28.04.2010.

 Religijski uzroci

U srednjem vijeku crkva je kao najjači feudalac bila nositelj i stvaratelj religiozne ideologije, prema kojoj su ratovi izraz božje volje, natprirodne pojave pred kojim je čovjek nemoćan. U to ime, crkva vodi i Križarske ratove i time prikriva njihov pravi karakter.

Buržoasko razdoblje donosi i šira objašnjenja rata. Mnogi napredni mislioci, znanstvenici, filozofi i dr. su bili protivnici rata kao sredstva za postizanje cilja i borili se protiv toga (Immanuel Kant, Montesquieu, Voltaire, Rousseau, Fichte, Herder i dr.), vjerujući da zdrav ljudski um može spriječiti rat. U ovom razdoblju se javljaju tri različite teorije promatranja rata:
 idealističke,
 etičke i
 geopolitičke.

 Mnogi buržoaski idealisti – Thomas Hobbes, Leibnitz, Karl Jaspers i drugi, objašnjavali su porijeklo rata biološkim uzrocima. (socijaldarvinizam). Oni su uspoređivali rat sa zakonitostima koji vladaju u životinjskom svijetu, i smatrali da je rat uvjet društvenog opstanka na isti način kao i što je borba za opstanak uvjet za postojanje u prirodi.
 Hobbes je objašnjavao vječnost i neizbježnost ratova samo čovjekovom prirodom, a ratno stanje jedinim zakonom u odnosima država i vlada.
 Leibnitz, pak smatra da vječni mir nije moguć na ovom svijetu i da bi doveo do umrtvljavanja prirode, do neobnavljanja života i do zastoja u razvitku. Rat je urođeno stanje čovjeka, jer u osnovi njegova života, kao i u osnovi svakog drugog živog bića, je borba za opstanak i zato je čovjek čovjeku vuk.
 Rasna teorija je najgrublji vid ove biološke teorije, jer uzroke rata objašnjava prirodnom nejednakošću. U ovoj rasnoj teoriji se istakao njemački ideolog najreakcionarnijeg dijela njemačke buržoazije Nietsche, koji je isticao nadmoć arijevske rase.

 Etičke teorije (Hegel, Proudhon, Fuller i drugi) smatraju da je rat progresivna pojava koja pozitivno utiče na moral ljudi i naroda i bez koje se ne može ni zamisliti postojanje i razvitak društva, jer moralno stanje naroda doprinosi izobrazbi jakih ličnosti i nacija kojima je predodređena povijesna uloga. Rat čuva narode od truljenja i je najbolje sredstvo za liječenje naroda.
 Engleski svećenik Malthus je razvio teoriju da je rat neminovan za ograničavanje pretjeranog porasta stanovništva jer uništava suvišno stanovništvo i održava ravnotežu između sredstava za život i broja stanovnika.

 U 20. stoljeću se rađaju nove, geopolitičke teorije kao pokušaj opravdanja imperijalističkih ratova (Karl Haushofer, Halford Mackinder i drugi). Oni objašnjavaju porijeklo rata zemljopisnim položajem pojedinih naroda: pomanjkanjem životnog prostora i borbom za prostor, nepogodnošću i potrebom promjene granice i sl. Geopolitika se i danas često upotrebljava za opravdanje ratnih priprema.

Osim ove tri teorije javljaju se i neki drugi pravci u objašnjavanju porijekla rata kao što su subjektivizam (rat je tragedija pogrešaka), kozmopolitizam, pacifizam itd.

Ipak, u današnje vrijeme najviše navođeni teoretičar o ratu je Carl von Clausewitz. Clausewitz je napiso djelo "O ratu" u kojem je objasnio svoja viđenja odnosa između politike i rata. Odredio je pojam apsolutnog rata. Po njemu se pojam borba poistovjećuje s pojmom rata, gdje upotreba oružanih snaga nije ništa drugo do organizacija određenog broja bojeva. Clausewitz smatra obranu jačim vidom borbe od napada, jer po njemu rat počinje obranom, jer ako se napadnuti ne brani ne može doći ni do rata. Tu tezu on izvodi iz taktike i prenosi je u strategiju što je bilo sasvim neobično u to vrijeme, pa ga mnogi i kritiziraju. Moralne snage su u središtu Clausewitzeve ideje o ratu, jer samo fin, prodoran razum može u toj oblasti osjetiti istinu. Clausewitzeva strategija vođenja rata, međutim, ne prelazi europski kontinet i ne zahvaća odnose snaga na moru iako su imali izvanredne utjecaje na Napoleonove ratove.

 Podjela ratova

 prema prostoru djelovanja, i upotrebi ratnih sredstava i oružja:
 totalni rat  (opći, globalni, svjetski rat)
 ograničeni rat
 lokalni rat

 prema karakteru rata:
 oslobodilački rat
 obrambeni rat
 građanski rat
 imperijalistički rat
 kolonijalni rat
 vjerski rat

 prema vrsti oružja:
 nuklearni rat
 konvencionalni rat

 prema pokretljivosti:
 manevarski rat
 pozicijski rat

Drugi oblici rata:
 hladni rat
 psihološki rat
 informacijski rat
 koalicioni rat
 gerilski rat
 radiološki rat

 Rat i pravo na rat

Rat kao društvenu pojavu regulira i pravo (međunarodno javno i ratno pravo). Pravni pojam rata je uži od njegovog općeg pojma. Rat je oružani sukob između dvije ili više država, uzrokovan voljom jedne od njih, uz potrebu prinudnih mjera kojim svaka zaraćena snaga pokušava nametnuti svoju volju protivniku.

Godine 1928. rat je bio dopušten po međunarodnom ratnom pravu, jer je svaka neovisna država imala pravo na vođenja rata. Dana 27. kolovoza 1928. godine je rat po prvi put u povijesti zabranjen Pariškim paktom, gdje su se države, potpisnice ugovora odrekle prava na rat i obvezale da u njihovim međusobnim odnosima neće pribjeći ratu. Međutim ova obveza je važila samo za potpisnice ugovora, pa je rat i dalje bio pravno dopušten. Problem ovog ugovora je što nije jasno odredio pojam pravične samoobrane, napada ili obrane. Stoga je uvijek postojala mogućnost da se napadački rat proglasi obrambenim kako bi se opravdala njegova potreba. Na taj je način Njemačka, iako potpisnica pakta, počela Drugi svjetski rat.

Povelja UN iz 1945. konačno zabranjuje rat kao sredstvo rješavanja međunarodnih sporova i nacionalne politike. Članice UN su se obvezale da neće upotrebljavati silu ili prijetiti silom koja bi bila usmjerene protiv političke ili teritorijalne neovisnosti bilo koje države, da će sve sporove i sukobe rješavati jedino i isključivo mirnim putem, da će pružiti pomoć svakoj napadnutoj članici, da će se uzdržati od pružanja pomoći svakoj državi protiv koje UN poduzme neku prinudnu mjeru. Iako zabranjuje rat, povelja UN ipak dopušta urođeno pravo na pojedinačnu i zajedničku samoobranu u slučaju oružanog napada protiv nekog člana Ujedinjenih naroda, dok Savjet sigurnosti ne poduzme mjere potrebne za očuvanje međunarodnog mira i sigurnosti.

 Povezani pojmovi

 Popis ratova
 vojna povijest
 Ženevska konvencija
 oružani sukob
 zaraćene strane
 ratište

 Izvori

Kategorija:Povijesna znanost
Kategorija:Međunarodni odnosi
Kategorija:Vojna znanost

Apel Miroslava RadmanaInternetom se širi virus koji nas pretvara u mrave
Poznati hrvatski znanstvenik dr. Miroslav Radman objavio je dramatičan apel za spas intelektualnog zdravlja nacije. Biološke su bolesti šala u usporedbi s brzinom evolucije informacijskih – kulturnih bolesti, upozorava Radman.
Kada usporedimo proces unošenja hrane u probavni trakt i proces unošenja informacija u mozak, evidentno je da je evolucija puno dulje "radila" na prehrani nego na informiranju i učenju. Prije konzumiranja odabir hrane daleko je selektivniji nego odabir informacija. Hranu u prirodi predselekcioniramo najprije vidom, zatim mirisom, a onda je neposredno selekcioniramo okusom: ispljunemo je ako nam je odvratan, tako da i ne uđe u crijeva. Nema objektivno smrdljivih ili gorkih supstanci – one su takve samo za neka živa bića. A postale su subjektivno odvratne darvinističkom selekcijom davno prije nego što se pojavila ljudska vrsta. Nesretni prapreci kojima otrovi nisu bili odvratni nisu imali prilike ostaviti potomstvo jer su rano pomrli od trovanja, piše dr. Miroslav Radman u svome apelu objavljenom u tjedniku Globus.
Radman dalje piše da jednako tako postoje i otrovne informacije. Registar branitelja, piše on, iz nekog je razloga otrovna informacija za jedne, a potencijalno korisna informacija za druge jer su zabrinuti za državni proračun i rastući državni deficit. A ta je informacija izronila odjednom na internetskoj tržnici. No, da bismo je hotimice "probavili" – obradili u mozgu – trebala bi biti autentična i točna. Ako to nije, onda se radi o informacijskom toksinu.
Informacije ne možemo pomirisati i okusiti prije nego što je unesemo u mozak, ponekad kao informatički parazit s potencijalno devastirajućim posljedicama za vlasnika mozga i njegovu okolinu, piše Radman. U usporedbi s prehranom, to bi bilo kao da nemamo ni vid ni osjete za miris i okus, pa da sve što nam se nađe na putu bez izbora najprije progutamo, unesemo u probavni trakt, a onda – ako ne umremo otrovani – izbacimo nehranjive i otrovne sastojke. Informaciju, da bi znali o čemu se radi, moramo najprije "progutati" – unijeti u mozak – što znači da je se cijeloga života nećemo riješiti, čak i kada nam truje život.
Probavljanje informacija
Informacije, piše naš znanstvenik, "probavljamo" razmišljanjem, a način na koji razmišljamo uvjetuje učenje i kultura. Znanost, a i zdrav razum, uče nas da uopće ne uzimamo u obzir neprovjerene informacije, jer nas to može dovesti do neopravdanih i pogibeljnih akcija. Naprimjer rata.
Kod računala podatke/informacije obrađuju operativni programi, a kod ljudi su to načini razmišljanja, koji se najprije i najviše instaliraju u mozgu za vrijeme učenja govora, gdje su roditelji glavni učitelji. Budući da nitko ne bira gdje će biti rođen i tko će mu biti roditelji, na neki smo način svi robovi slučajnosti kulturne geografije rođenja.
Slučajni nosioci različitih načina razmišljanja kada nabasaju jedni na druge u čudu otkrivaju da se ne slažu, piše Radman i nastavlja kako problem nije u neslaganju, nego u tome što nisu pripremljeni na to da se neslaganje očekuje. Robovanje slučajnosti kulturne geografije dolazi do izražaja kada izbije svađa i tučnjava umjesto razumnog uspoređivanja operativnih sustava (kultura) i "prevođenja" informacija iz jednoga kulturnog konteksta u drugi, i to u oba smjera. Bračni savjetnici, psiholozi ili psihijatri to često rade za civilizirane – ali zaraćene – bračne parove: prevode što je svaki od njih htio reći, ali nije znao ili mogao.
Ako je tako za dvoje ljudi često iz sličnih, familijarnih kultura, koji su se već izabrali jer se "tako lijepo razumiju", što li ćemo tek s milijardama nepoznatih osoba u doba globaliziranog interneta kao izvora informacija i interakcije? Možda je dobro što se razgovor odvija na sigurnoj udaljenosti pa će biti manje mrtvih. Hoće li doći do metataze profesije "prevodioca" i psiho-nešto? A tek liječnika kojekakvih informacijskih bolesti, a ponekad i epidemija zaraznih kulturnih bolesti? Već nam medicina bioloških bolesti postaje, kako kažu, industrija budućnosti. Biološke su bolesti šala u usporedbi s brzinom evolucije informacijskih/kulturnih bolesti.
Terorizam, na nivou individua i malih grupa, a ratovi na nivou država, primjeri su morbiditeta i mortaliteta uzrokovanih kulturnim bolestima, piše hrvatski znanstvenik.
Egoistične ideje nas opsjedaju, postaju naši informatički paraziti koje često dobronamjerno pokušavamo širiti i na druge mozgove (ideologije, sektaške ideje i razni fundamentalizmi). Robovanje egoističnim idejama očituje se kada smo spremni poginuti i ubiti "za ideju", tj. ubiti one koji se ne daju inficirati idejom čiji smo robovi.
Dijagnoza i imunizacija
Kvalitetno školovanje i provjereno znanje najbolja su imunizacija protiv kulturnih bolesti, čiji se informatički virus najčešće pomno konstruira (Mein Kampf i Memorandum SANU prethodili su strašnim ratovima), iako može nastati i spontanom evolucijom.
Nije lako obraniti se od privlačnosti informacijskih virusa, jer imunitet protiv njih naglo opada strahom za egzistenciju koji se dade lako manipulirati kroz razne medije. Teška ekonomska kriza i glad prethodile su Mein Kampfu i oslabile intelektualni imunitet čak i najrazvijenije europske nacije.
Kako spriječiti zasićenje i mentalnu konfuziju prevelikim brojem informacija koje nam ne trebaju (npr. razne reklame i gluposti) te očistiti informacijsko smeće, kojem ćemo biti sve više izloženi zbog interneta i ostalih elektronskih tehnologija prijenosa i amplifikacije informacija?
Živi organizmi izbjegavaju kemijski kaos odvajanjem sličnih grupa reakcija u odvojene strukture (organele unutar stanica, grupe stanica, organe, organizam).
Socijalni i proizvodni kaos umanjuje se strukturama kao što su mravinjaci, košnice, industrijske i poljoprivredne infrastrukture, urbanistički planovi, itd.). Kompartmentalizacijom se stvaraju strukturni i funkcionalni moduli koji uvelike pojednostave konstrukciju kompliciranih struktura i procesa. Zamislite koliko bi bilo komplicirano slagati automobil ili avion direktno od najmanjih djelova. Tako i u mozgu dolazi do kompartmentalizacije informacija u modulima koji međusobno komuniciraju.
Čišćenje intelektualnog smeća, tj. zaboravljanje nepotrebnih i toksičnih informacija, događa se uglavnom za vrijeme spavanja. Noćne more možda su borbe protiv upornih informacijskih parazita?
Humor je gimnastika uma
Kako se boriti u budnom stanju protiv suvišnih, agresivnih i opasnih informacija? Ne vidim ništa bolje od humora, šale i smijeha. Obožavam humor, iako ne znam točno zašto.
Odsutnost humora znači uzimanje svega jednako ozbiljno, a to je put u konfuziju. Humor je paradoksalno razmišljanje – ekvivalent mentalnog istezanja i neka vrsta mentalne gimnastike, "mind buildinga". Humor je intelektualni neposluh, pa je zato i element inovacije.
Dosada bi trebala biti zabranjena kao krajnja nepristojnost (to se radi kod kuće, najbolje u WC-u), a bilo bi dobro hitno uvesti studije humora.
Eksces bilo čega zahtijeva ili čišćenje ili strukturirano sređivanje u module. Sam internet primjer je modularizacije, a umrežavanje je ulazak u mrežu modula informacija. Budući da je umrežavanje internetom globalno, možemo očekivati jednu jedinu globalnu mrežu, što znači da neće biti samostalnih, neumreženih mreža. A to je potencijalni scenarij za usporenje kulturne evolucije i globalnu kontrolu.
Nailazeća generacija vidno se boji slobode, jer danas sloboda donosi osjećaj nesigurnosti i neizvjesnosti. Mladi vape za sigurnošću i izvjesnošću, jer brzina promjena u globalnoj kompeticiji postaje sve veća. To plaši. Centri moći mora da su oduševljeni situacijom: želite li izvjesnost, strukturu i stabilnost – dat ćemo vam ih! A internet će biti sredstvo, sveprisutni difuzni big brother, dok pravog Big Brothera nećete ni poznavati.
Globalni mravinjak.
Budimo paranoični na par minuta kako bismo odigrali jedan od mogućih scenarija – scenarij eusocijalizacije kakvu su razvile pčele, a pogotovo mravi. Mravinjaci su kilometarski, i sežu do desetak metara duboko ispod zemlje. Mravinjak je, zapravo, jedan "globalni" organizam, a svaki je mrav operiran od individualnosti i živi nekompliciranu izvjesnost i sigurnost. Ako su mravi sa svojim možđićem uspjeli stvoriti moćna carstva koja se šire preko kontinenata, kako to pokazuje analiza mravljeg DNK, onda se možda i mi približavamo svom konačnom razvoju jer zasićuje kapacitete ljudske individue koja progresivno pati pod teretom razvoja.
Je li moguć olakšavajući bijeg u humanu eusocijalizaciju? Ne znam, ali vjerojatnost nastanka ljudskog mravinjaka nije nula. S rastom populacije na Zemlji, to je možda jedini provjereni način da se problem preguste populacije ne rješava samo ratovima. U mravinjaku nema ratova, ratuje se samo između mravinjaka. A ako bi bio samo jedan globalni mravinjak, onda uopće ne bi bilo ratova. Konačno! Samo što ne bi bilo ni individualne slobode. Gotovo. Nekadašnji uplašeni nosilac svoje sudbine, čovjek bi postao samo smireni mali modul – djelić globalnog eusocijalnog organizma. Sve ima svoju cijenu.
Možda smo pripadnici zadnjih generacija slobodnih egomanijaka koji prave krš i lom oko sebe. Prisjetimo se da volumen informacija u svjetskoj internetskoj mreži raste eksponencijalno (množi se) već dvadesetak godina i nema znaka usporenju. Ako je internet instrument eusocijalizacije, želimo li se zajedno vakcinirati protiv hipotetskih opasnosti eusocijalne globalizacije i time usporiti evoluciju društva bez ratova? Jedina vakcina koju vidim jest intelektualni neposluh – humor! Dakle, globalizatori moći, čuvajte se šaljivdžija!
28.04.2010.

Question: who said war was the natural state of spirit and the natural way of acquiring property

Question: what did greek idealists believe was the natural state of spirit

Question: according to greek idealists, war was the natural state of spirit. what was

Question: what type of philosophers believed war was the natural state of spirit

Question: the wars of which class were justified by aristotle and platon

Question: who did aristotle say was the reason for the rat wars

Question: platon believed war was the natural state of what

Question: according to aristotle, war was the natural state of spirit and the natural way of

Even in ancient times , Greek philosophers idealists claimed that war was the natural state of spirit ( Platon ) and the natural way of acquiring property ( Aristotle ) .

Both these s were justified by the wars of the slave class and represented an expression of her interests .

Even in ancient times, Greek philosophers idealists claimed that war was the natural state of spirit (Platon) and the natural way of acquiring property (Aristotle). Both theses were justified by the wars of the slave class and represented an expression of her interests.


mini|Universum - C. Flammarion, drvorez, Pariz 1888. godine, Koloracija : Heikenwaelder Hugo, Beč 1998.
Svemir je čitav svijet što nas okružuje: prostor, vrijeme, materija, energija, planeti, zvijezde, galaktike, intergalaktički prostor i sve iza toga.

Grane znanosti koje proučavaju svemir su astronomija (znanost o zvijezdama), zatim kozmogonija i kozmologija. Dio svemira koji čine Sunce i 8 planeta koji kruže oko njega (uključujući i Zemlju) zove se Sunčev sustav.

Pretpostavlja se da je svemir star oko 13,8 milijarda godina, te da je nastao u Velikom Prasku (Big Bang). Svemir se ugrubo sastoji od galaktika (nakupina milijuna zvijezda), praznog prostora, te međuzvjezdane tvari. Galaktike su organizirane u galaktička jata i superjata.

Pretežni su sastojci svemira elementi vodik (maseni udjel gotovo 75%) i helij (oko 25%), dok ostali elementi čine 1 do 2%. Uzevši da je masa prosječne zvijezde jednaka masi Sunca (2 · 1030 kg), u galaktikama se nalazi više stotina milijardi sunaca, a broj se i samih galaktika procjenjuje na više stotina milijardi. U kozmologiji se prešutno pretpostavlja da je vidljivi svemir samo dio cijeloga svemira. Nema dokaza da je svemir doista konačan ili beskonačan. Današnji teleskopi postupno prodiru u područja s mlađim galaktikama u dalekom svemiru.

Najstarije kozmološke modele svemira razvili su stari grčki i indijski filozofi te su bili geocentrični, postavljajući Zemlju u središte svemira. Tijekom stoljeća preciznija astronomska promatranja navela su Nikolu Kopernika da razvije heliocentrični model sa Suncem u središtu Sunčevog sustava. Razvijajući zakon univerzalne gravitacije, Isaac Newton se nadovezao na Kopernikov rad, kao i na Keplerove zakone planetarnog gibanja i opažanja Tycha Brahea. Daljnja poboljšanja promatranja svemira dovela su do spoznaje da je Sunce jedna od stotina milijardi zvijezda na Mliječnom putu, koja je jedna od najmanje stotina milijardi galaksija u svemiru. Mnoge zvijezde u našoj galaksiji posjeduju planete. U većim razmjerima, galaktike su raspoređene jednoliko i jednako u svim smjerovima, što znači da svemir nema ni ruba ni središta. Na manjim mjerilima galaktike su raspoređene u skupovima i superskupovima koji tvore ogromna vlakna i praznine u prostoru, stvarajući ogromnu strukturu poput pjene. Otkrića početkom 20. stoljeća sugeriraju da je svemir imao početak i da se prostor od tada širi, i trenutno se još širi sve većom brzinom.

Postoje brojne hipoteze o konačnoj sudbini svemira i o tome što je, ako ništa drugo, prethodilo Velikom prasku, dok drugi fizičari i filozofi odbijaju nagađati, sumnjajući da će podaci o prethodnim stanjima ikada biti dostupni. Neki su fizičari predložili različite hipoteze o multisvemirima, u kojima bi naš svemir mogao biti jedan od mnogih svemira koji također postoje.Palmer, Jason. (August 3, 2011) BBC News – 'Multiverse' theory suggested by microwave background. Retrieved November 28, 2011.

 Povezani članci
 Kolonizacija svemira
 Astronomija
 Kozmologija
 Kozmogonija
 galaktika
 zvijezda
 Galaktički skupovi

 Izvori

 Vanjske poveznice

Osnove astronomije
Astronomija NET
Svemir.org

Kategorija: Astronomija

svemir (kozmos, univerzum), sveukupna cjelina tvari, energije, prostorno-vremenskog svijeta. Sastoji se od najvećeg dijela hladna i prazna prostora u kojem su raspodijeljene zvijezde visokih temperatura i drugi objekti koji tvore galaktike. Smatra se da je svemir kao cjelina uniforman, to jest jednak u svim dijelovima. Najbolje se opisuje pojmovima četverodimenzionalnoga zakrivljenog prostorno-vremenskog kontinuuma (→ teorija relativnosti). Procjenjuje se da u njemu ima 1041 kg tvari, raspoređene u 109 galaktika, a starost mu je 13,8 milijarda godina. Prema teoriji velikoga praska (E. Hubble, 1929), smatra se da se svemir širi pri čem se galaktike udaljavaju jedna od druge velikim brzinama. Postoje i druge kozmološke teorije koje smatraju da je svemir postojao oduvijek i da nema kraja (teorija stacionarnog stanja /engleski: steady-state theory/, koju su postavili astronomi Herman Bondi i Thomas Gold, a razvio ju je Fred Hoyle). Iako se svemir širi, njegova prosječna gustoća ostaje ista zbog neprestanog stvaranja nove tvari.

Question: when was the universe formed according to svemir

Question: how old is the universe at its current age

how old is the universe at its current age

Question: what is the center of the universe in the solar system

Question: what are the major components of the universe

Question: how many galaxies are there in the universe

nakupina milijuna zvijezda ) , praznog prostora , te međuzvjezdane tvari

how many galaxies are there in the universe

It is estimated that the universe is about 13.8 billion years old , and that it was formed in the Big Bang .

The universe is comprised of galaxies ( a mass of millions of stars ) , empty space , and interstellar substances .

It is estimated that the universe is about 13.8 billion years old, and that it was formed in the Big Bang. The universe is comprised of galaxies (a mass of millions of stars), empty space, and interstellar substances.

svemir, sveukupnost svih čestica i energija sadržanih u prostoru i vremenu. Objektivni svemir fizički je prostor u kojem je utvrđeno postojanje zvijezda i njihovih pratilaca složenih u veće strukture, skupove zvijezda, galaktike, skupove galaktika i superskupove galaktika (klastere). Utvrđeno je i postojanje nevidljive tamne tvari i za sada neobjašnjive tamne energije, koja utječe na opće ponašanje svemira.
Pretežni su sastojci svemira elementi vodik (maseni udjel gotovo 75%) i helij (oko 25%), dok ostali elementi čine 1 do 2%. Uzevši da je masa prosječne zvijezde jednaka masi Sunca (2 · 1030 kg), u galaktikama se nalazi više stotina milijardi sunaca, a broj se i samih galaktika procjenjuje na više stotina milijardi. U kozmologiji se prešutno pretpostavlja da je vidljivi svemir samo dio cijeloga svemira. Uvodi se i naziv »multisvemir« kao hipotetička složenica od sastavnica koje su nalik našemu svemiru. Nema dokaza da je svemir doista konačan ili beskonačan. Današnji teleskopi postupno prodiru u područja s mlađim galaktikama u dalekom svemiru.
Prevladavajuća teorija postanka svemira tumači njegov postanak i razvoj u okviru kozmologije velikoga praska, koja opravdava opaženo širenje svemira – razmicanje svemirskih tijela i širenje prostora. Početak prostora i tvari označen je veoma vrućim i gustim sredstvom u kojem poznate fizikalne veličine gube smisao. Svemir se širi neujednačeno. U početcima se širio ubrzano – inflatorno, tako da su ubrzo bile izjednačene početne nehomogenosti i svemir je postao rijedak i hladan. Takvu rijetkomu svemiru primjeren je model Euklidove geometrije, odn. tzv. ravan prostor. Manje nepravilnosti ostale su vidljive u obliku galaktičke koncentracije materije (galaktike, skupovi i superskupovi galaktika) i u razlikama jakosti mikrovalnoga zračenja (→ pozadinsko zračenje) što su ga 1965. otkrili A. Penzias i R. Wilson. To se zračenje naziva mikrovalnim pozadinskim zračenjem ili reliktnim zračenjem, jer je ono zapravo relikt ranoga svemira.
Širenje svemira dokazuje se Dopplerovim efektom, koji ujedno astronomima služi za određivanje udaljenosti. Ekstrapolacija širenja u prošlost dovodi do spoznaje o tom da je nekada svemir bio mnogo gušći, tj. dovodi do pojma velikoga praska, u kojem je postignut fizički singularitet – beskonačna gustoća.
Standardni model velikoga praska ne može protumačiti sadašnju malu prosječnu gustoću svemira od približno 10–27kg/m³ (problem euklidskoga svemira), ne tumači ni jednaki sastav svemira u svim smjerovima do velikih daljina (tzv. problem horizonta) i ne tumači prostorne fluktuacije (nejednolikosti) u mikrovalnom zračenju. Te probleme tumači teorija inflacije ili napuhivanja (→ guth, alan harvey), koja je izmijenila neke postavke standardnoga modela svemira. Razlog za naglo, eksponencijalno širenje početnoga svemira (inflaciju) nađen je u energiji koja se krije u prijelazu između dviju faza tvari. Naime, fazama tvari smatra se s jedne strane sredstvo u kojem su sva međudjelovanja identična, tj. gdje nema razlike između gravitacijske sile i drugih sila. Najprije se gravitacijska sila odvojila od zajedničke elektroslabe sile i jake nuklearne sile, potom se razdvojila elektroslaba sila od jake nuklearne sile, a to je stanje koje je danas zatečeno. Prema proračunima, prijelazi između tih faza dali su dovoljno energije za inflatorno širenje svemira. Inflacija je trajala oko 10–32 s, za koje je vrijeme svemir porastao 1025 puta i postao praktički prazan. Nakon inflacije pojavio se vrući svemir s česticama tvari i zračenja. Za vrijeme vruće faze svemira, i još dugo nakon toga, širenje se svemira usporilo. Temperatura je zbog širenja padala, ionizirani plin postao je neutralan, tj. mogli su nastati atomi. Tada je slijedila era rekombinacije, kada je plin postao neutralan i veoma slaba sjaja. Stoga se javilo mračno doba. Od toga je trenutka svemir postajao proziran, polje fotona odvojilo se od polja tvari.
Prijelazom od ioniziranoga plina u neutralni plin mijenja se način prijenosa zračene energije. Ionizirani je plin za zračenje neproziran, a takav je nekada bio cijeli svemir. Plin koji se sastoji od neutralnih atoma apsorbira samo na određenom nizu valnih duljina. Prema teoriji, svemir je postao proziran 380 000 do 400 000 god. nakon velikoga praska, tj. prije približno 13,7 mlrd. godina. Do nas ne može izravno stići zračenje koje je vladalo u neprozirnome plinu, već jedino ono zračenje koje je emitirano u trenutku kada je svemir postao proziran. Ne možemo vidjeti dalje.
Mikrovalovi pristižu iz vremena rekombinacije, dakle neposredno prije mračnoga doba. Svemir se ponovno rasvijetlio kada su se pojavile prve zvijezde i galaktike; riječ je o reionizaciji. Nastavlja se čovjeku dobro poznat moderni svemir. Ostatak te primarne svjetlosti ohlađen je u obliku pozadinskoga mikrovalnoga zračenja s temperaturom jednakom 2,725 K.
Nejednolikosti gustoće tvari, prema teoriji inflacije, imaju kutne dimenzije oko 1°. Ako su kutne dimenzije manje od jednoga stupnja, svemir je otvorene geometrije (širi se zauvijek), u protivnom je svemir zatvoren (skupljat će se). Kutne dimenzije od ~1° odgovaraju ravnomu svemiru. Kutne dimenzije fluktuacija nađenih u mikrovalnom zračenju iznose 1°, što znači da je svemir ravan te da mu ukupna gustoća mase mora biti jednaka kritičnoj, koja iznosi 10–26 kg/m³. U jakosti zračenja nađene su razlike koje odgovaraju razlikama temperature od nanokelvina.
Jedan dio različite jakosti mikrovalnoga zračenja prouzročen je gibanjem Sunca u odnosu na polje zračenja, s relativnom brzinom od 350 km/s u smjeru zviježđa Lava. Nadalje, mjerenjima svojstava mikrovalnoga zračenja ustanovljen je omjer količine barionske i nebarionske tvari (→ temeljne čestice). Prema tim proračunima, masa nebarionske tvari četiri je puta veća od barionske. Kako vidljiva tvar pridonosi oko 4% kritičnoj gustoći, tamna tvar treba pridonijeti oko 22%. Prema tomu, vidljiva i tamna tvar, barionska i nebarionska, pridonose ukupno 26%. Kako mikrovalno zračenje potvrđuje sve izglede da je svemir ravan, potrebno je masu tvari nadopuniti do 100% kritične vrijednosti. Kao rješenje predložena je količina mase što odgovara energiji prozvanoj tamna energija, koja treba pridonijeti oko 74% mase ukupnoj svemirskoj masi.

Question: what are the main components of the universe

Question: what percentage of the universe is helium

what percentage of the universe is helium

Question: what are the main elements of the universe

what are the main elements of the universe

The main components of the universe are hydrogen elements ( the mass share of almost 75 % ) and helium ( approximately 25 % ) , while the remaining elements make up 1 to 2 % .

Considering that the average mass of the star is equal to the mass of the Sun ( 2 · 1030 kg ) , there are more than a hundred billion solar galaxies in the galaxies , and the number of galaxies itself is estimated to be more than a hundred billion .

The main components of the universe are hydrogen elements (the mass share of almost 75%) and helium (approximately 25%), while the remaining elements make up 1 to 2%. Considering that the average mass of the star is equal to the mass of the Sun (2 · 1030 kg), there are more than a hundred billion solar galaxies in the galaxies, and the number of galaxies itself is estimated to be more than a hundred billion.

The Nobel Prize in Physics 2011
The Nobel Prize in Physics 2011 was divided, one half awarded to Saul Perlmutter, the other half jointly to Brian P. Schmidt and Adam G. Riess "for the discovery of the accelerating expansion of the Universe through observations of distant supernovae"
Nobel Prizes and laureates
Nobel Prizes 2022
Fourteen laureates were awarded a Nobel Prize in 2022, for achievements that have conferred the greatest benefit to humankind.
Their work and discoveries range from paleogenomics and click chemistry to documenting war crimes.
See them all presented here.
Their work and discoveries range from paleogenomics and click chemistry to documenting war crimes.
See them all presented here.
Explore prizes and laureates
Look for popular awards and laureates in different fields, and discover the history of the Nobel Prize.

Question: what do many stars in our galaxy possess

what do many stars in our galaxy possess

Question: where is the sun located in our galaxy

Question: how many galaxies are in the milky way

Question: how many galaxies are there in the milky way

Question: how many galaxies are there in our galaxy

how many galaxies are there in our galaxy

Question: how many stars are there in the milky way

stotina milijardi zvijezda na Mliječnom putu , koja je jedna od najmanje stotina milijardi galaksija u svemiru

how many stars are there in the milky way

Further improvements in space observation have led to the realization that the Sun is one of a hundred billion stars on the Milky Way , which is one of at least a hundred billion galaxies in the space .

Many of the stars in our galaxy possess planets .

Further improvements in space observation have led to the realization that the Sun is one of a hundred billion stars on the Milky Way, which is one of at least a hundred billion galaxies in the space. Many of the stars in our galaxy possess planets.

The Foundations of Astronomy Astronomy NET Universe.org

Američki svemirski brod Endeavour
lansiran je u petak navečer iz Floride sa sedmero astronauta čija je zadaća da udvostruče boravišne kapacitete na Međunarodnoj svemirskoj stanici (ISS).
Endeavour, koji u trenutku lansiranja oslobađa snagu jednaku energiji manje nuklearne bombe, odvojio se od lansirne rampe kao što je bilo planirano, u 19.55 sati po lokalnom vremenu u vedroj noći punog mjeseca.
- Brod je u dobrom stanju, vrijeme je prekrasno - rekao je uoči polijetanja Mike Leinbach
, direktor leta koji je dao zeleno svjetlo za lansiranje.
Dvije minute kasnije, dvije pomoćne rakete koje osiguravaju 80 posto pogonske snage odvojile su se i pale u Atlantik, odakle će se izvući i ponovo koristiti.
Raketoplan je nakon 8 minuta i 33 sekunde ušao u Zemljinu orbitu i nastavio put prema ISS-u na koji treba pristati u nedjelju u 23.13 sati po srednjoeuropskome vremenu i na kojemu će proboraviti 12 dana.
Ovaj 27. let svemirskog broda na ISS događa se gotovo točno na desetu obljetnicu prve misije američkog raketoplana 20. studenoga 1998. tijekom koje je sastavljena Međunarodna svemirska stanica.
Endeavour u svom teretnom prostoru nosi 14,5 tona materijala i opreme koji će omogućiti da svemirska stanica od 2009. primi šest članova posade umjesto dosadašnja tri.
Astronauti će u ovoj misiji proširiti stanicu dvjema kabinama za spavanje, opremom za vježbanje, još jednim zahodom, hladnjakom i dvjema novim pećnicama za podgrijavanje jela te zamrzivačem i pećnicom u laboratorijske svrhe.
Usto će donijeti i sustav za pročišćavanje otpadnih voda, pa i urina astronauta, koji će proizvoditi vodu za piće.
Povećanje boravišnih kapaciteta na ISS-u nužno je radi provedbe većeg broja istraživanja, a europskim i japanskim astronautima omogućit će da dulje borave na stanici.
Japan i Europa raspolažu na stanici svojim laboratorijima Kibo i Columbus koji su dopremljeni u misijama tijekom 2008.
Sedmeročlanom posadom zapovijeda Chris Ferguson
(47), kopilot je Eric Boe
(44), a među preostalih petero stručnjaka je i Sandra Magnus
koja će na dužnosti inženjera leta zamijeniti sunarodnjaka Grega Chamitoffa
koji se koncem studenoga vraća na Zemlju.
Izvor: Slobodna Dalmacija

Question: what is the full name of svemir wikipedia

what is the full name of svemir wikipedia

Question: what does svemir mean in english

Question: where can i find the work of svemir

Question: svemir is an important figure in what field

svemir is an important figure in what field

Question: what is the full name of svemir's work

Question: what website is dedicated to the discovery of astronomy

Question: what is the scientific name for the universe

what is the scientific name for the universe


desno|250px|mini|Planeti Sunčevog sustava: 1. Merkur, 2. Venera, Zemlja, 4. Mars, 5. Jupiter, 6. Saturn, 7. Uran i 8. Neptun.

mini|desno|250px|Jovijanski planeti; od vrha prema dolje: Neptun, Uran, Saturn i Jupiter.

mini|desno|250px|Terestrički planeti: Merkur, Venera, Zemlja i Mars u stvarnim bojama i mjerilu.

Planet (lat. planetae, prema grč. πλανήτης: koji luta)  je nebesko tijelo koje obilazi oko zvijezde (u našem Sunčevom sustavu to je Sunce) i koje se kreće eliptičnom putanjom oko zvijezde, dovoljno veliko da ga oblikuje vlastita gravitacija, svijetli odraženom Sunčevom svjetlošću i može imati vlastite prirodne satelite. Za razliku od zvijezda, planeti nemaju vlastiti izvor energije, to jest u njihovoj unutrašnjosti ne dolazi do nuklearne fuzije. Budući da postoji mnoštvo tijela koja kruže oko zvijezde, planetima smatramo samo one značajnijih masa, koji kruže približno u ravnini ekliptike. Također oko planeta mogu kružiti manja tijela koja nazivamo mjesecima, pratiocima ili prirodnim satelitima. Fizički se planeti razlikuju od zvijezda masom barem 100 puta manjom od Sunčeve, pa u svojem središtu ne mogu imati termonuklearni izvor energije zbog premalena gravitacijskoga tlaka.

Do početka 1990-ih bilo je poznato 9 planeta, svi u Sunčevom sustavu. Danas se u Sunčevom sustavu broji 8 planeta, dok je Pluton svrstan u kategoriju patuljastih planeta, poput Ceresa, Erisa, Haumea i drugih. To su, razvrstani redom srednjih udaljenosti od Sunca: Merkur, Venera, Zemlja, Mars, Jupiter, Saturn, Uran i Neptun. Prva su četiri unutrašnji ili terestrički planeti, odijeljeni od ostalih, vanjskih, glavnim planetoidnim pojasom. Planetne se staze nalaze gotovo u jednoj ravnini i, osim Merkurove, malo se razlikuju od kružnice. Svi se planeti oko Sunca gibaju istim smjerom (protivno satnoj kazaljci ako se promatraju od Sjevernoga prema Južnom Zemljinu polu). Vrtnja većine planeta oko svoje osi istoga je smjera, no Venera se okreće suprotno, a Uranova os vrtnje leži gotovo u ravnini njegove staze. Golim okom vide se Merkur, Venera, Mars, Jupiter i Saturn, koje su poznavali stari narodi; posljednja dva planeta otkrivena su u novom vijeku. Planeti su najprije, zajedno s Mjesecom i Suncem, bili smatrani Zemljinim pratiocima  (geocentrični sustav), a od zvijezda ih se razlikovalo po tome što stalno mijenjaju mjesta.

U novije vrijeme razvijene su metode pronalaženja planeta oko drugih zvijezda u bliskom galaktičkom susjedstvu, na udaljenostima od nekoliko svjetlosnih godina. Do danas je potvrđeno postojanje preko 3760 ekstrasolarnih planeta.

Smatra se da planeti nastaju iz protoplanetarnog diska, u procesu formiranja zvjezdanog sustava (kozmogonija). Plin i prašina koji kruže oko protozvijezde zgušnjavaju se u rotirajući disk u kojem se stvaraju nakupine čestica. Ove nakupine povećavaju masu pod utjecajem gravitacije, sudaraju se i stvaraju veća tijela - planete.

Naziv planet dolazi od grčke riječi planetes, što znači "lutalice". Naziv je nastao u vrijeme kada su stari narodi opažali da neka tijela mijenjaju svoj položaj na nebeskom svodu.

 Planeti u Sunčevom sustavu
Osim Zemlje, svi planeti u Sunčevom sustavu dobili su imena po likovima iz rimske mitologije. Uran je dobio ime po grčkom bogu.

Planeti našeg Sunčevog sustava su (redom po udaljenosti od Sunca):

 Merkur
 Venera
 Zemlja
 Mars
 Jupiter
 Saturn
 Uran
 Neptun

 Klasifikacija planeta
250px|desno|mini|Sunce i četiri jovijanska planeta ispred njega.

mini|desno|250px|Skica pokazuje kutove između Sunca i planeta s obzirom na položaj Zemlje: elongaciju, konjukciju, opoziciju i kvadraturu.

Planeti u Sunčevom sustavu podijeljeni su u kategorije prema sastavu.

 "terestrički" ili kameni: planeti slični Zemlji, sastavljeni uglavnom od stijena: Merkur, Venera, Zemlja, Mars,

 "jovijanski" ili plinoviti divovi: sastavljeni najvećim dijelom od plinovitog materijala: Jupiter, Saturn, Uran, Neptun. Postoji i podgrupa plinovitih divova koje nazivamo uranskim planetima i u koje spadaju Uran i Neptun.

 Svojstva planeta

 Planet Najveći promjer[ km ] Period revolucije[ dana   ] Srednja udaljenost od Sunca[milijuna km ] Temperatura na površini[ °C ] Sateliti Merkur 4920 87,9  56,9 -170 do 430 - Venera 12 100 224,7  108,2 480 - Zemlja 12 756 365,26  149,6 15 Mjesec Mars 6 800 686  227,9  -140 do 20 Fobos i Deimos Jupiter 142 700 4 333  778,3  -120 do -160 79 satelita Saturn 120 800 10 759  1, 428  -130 do -190 82 satelita Uran 52 900 30 685  2,872  -210 27 satelita Neptun 44 600 60 189  4,498  -110 do -220 14 satelita

S obzirom na položaj Zemlje u Sunčevu sustavu, planeti se dijele na donje (bliži Suncu) i gornje (dalji nego što je Zemlja) te se nalaze u različitim odnosima prema Suncu (aspekt). Donji planeti prividno titraju oko Sunca, udaljujući se do položaja pod kutom od najviše 28° (Merkur) i 47° (Venera), te se mogu pojaviti ili ujutro prije Sunčeva izlaska (zapadna elongacija) ili uvečer prije njegova zalaska (istočna elongacija). Budući da se ravnine u kojima se planeti gibaju oko Sunca ne podudaraju sa Zemljinom, planeti neće svaki put prijeći iza Sunca (okultacija) ili ispred njega (tranzit); te se pojave ponavljaju u višegodišnjim razmacima. Gornji planeti obilaze oko Sunca manjom kutnom brzinom nego Zemlja, pa se nakon konjunkcije prividno gibaju prema zapadu (tada se vide ujutro) sve dok ne stignu u opoziciju, kada nastavljaju kao večernja nebeska tijela. U odnosu na zvijezde, gibaju se od zapada prema istoku u složenoj putanji koja, kada su u području opozicije, pokazuje petlje, a tada se djelomice gibaju prema zapadu. Položaji planeta na nebeskoj sferi računaju se vrlo točno, a objavljuju kao efemeride.

Po fizičkim svojstvima razlikuju se planeti Zemljine i Jupiterove skupine. Merkur, Venera, Zemlja i Mars (terestrički planeti) imaju čvrstu površinu i tanku atmosferu, osim Merkura koji je bez atmosfere. Građeni su od stijenja koje sadrži željezo, silicij, kisik, magnezij, aluminij i drugo. Razmjerno su velike prosječne gustoće (3,9 do 5,5 g/cm³). Vanjski planeti (jovijanski planeti), divovski su i izgrađeni pretežno od plinova: vodika, helija, metana i amonijaka, pa su male prosječne gustoće (0,7 do 1,7 g/cm³). U unutrašnjosti svih planeta tvar je visoke temperature i pod visokim tlakom. Površinska temperatura planeta ovisi o udaljenosti od Sunca i o prisutnosti, odnosno o sastavu atmosfere. Najvišu temperaturu imaju površine Merkura (430 °C) i Venere (460 °C). Fizičko stanje planeta i njihovih satelita danas se dosta istražuje uz pomoć svemirskih letjelica. planeti,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2019.

 Planeti
desno|250px|mini|Merkur.

desno|250px|mini|Venera.

desno|250px|mini|Zemlja.

desno|250px|mini|Mars.

desno|250px|mini|Jupiter.

desno|250px|mini|Saturn.

desno|250px|mini|Uran.

desno|250px|mini|Neptun.
 Merkur

Merkur je planet najbliži Suncu; vrlo izdužene staze, kojoj numerički ekscentricitet iznosi 0,206, pa pokazuje relativistički zakret perihela. Maksimalna kutna udaljenost (elongacija) od Sunca iznosi 28°. Nema prirodnog satelita. U prosjeku je od Sunca udaljen 0,387 astronomskih jedinica (AJ) ili 57,91 milijuna kilometara, a približava se na 0,31 AJ (46 001 200 km) ili udaljuje na 0,47 AJ (69 816 900 km). Oko Sunca obiđe za zvjezdanu godinu (sideričku godinu) jednaku 88 dana. Promjer mu je 4 879,4 km, masa 0,055 Zemljine mase, srednja gustoća 5 430 kg/m³. Os vrtnje okomita je na stazu. Okreće se vrlo sporo i njegov siderički dan traje 58,65 dana, što iznosi 2/3 sideričke godine, dok mu sinodički (Sunčev) dan traje 176 dana. Zbog njegova svojstvena gibanja promatrač bi na Merkuru doživio dvostruk izlazak Sunca ili dvostruko podne.

 Venera

Venera je drugi planet po udaljenosti od Sunca, bez satelita, nešto manji od Zemlje (promjer 12 104 kilometara). Na nebu je najsjajniji planet i pokazuje Venerine mijene. Od Sunca se najviše udalji 47° pa se vidi ili uvečer kao Večernja zvijezda ili ujutro kao Jutarnja zvijezda, odnosno Danica. Os vrtnje gotovo je okomita na ravninu staze. Okreće se retrogradno (smjer dnevnoga prividnog gibanja Sunca suprotan je onomu na Zemlji) i najsporije od svih planeta; siderički period vrtnje (siderički period) traje 243,0 dana i dulji je od godine, koja traje 224,7 dana, dok Sunčev dan na Veneri traje 116,7 dana, što je sumjerljivo s njezinom sinodičkom godinom (zvjezdana godina) od 583,9 dana. Veneru je posjetilo 26 letjelica: Venera 1, Mariner 2, Zond 1, Venera 2-8, Mariner 10, Venera 9, Venera 10, Pioneer Venus 1, 2, Venera 11-16, Vega 1, 2, Galileo i Magellan.

 Zemlja

Zemlja je treći planet po redoslijedu udaljenosti od Sunca i najveći među unutarnjim planetima. Prosječno je od Sunca udaljen 149,6 milijuna kilometara, što se uzima kao astronomska jedinica (AJ). Zemljina putanja nije jako izdužena, numerički ekscentricitet Zemljine staze iznosi 0,016 79, zbog čega se Zemlja Suncu približi za 2,5 milijuna kilometara (perihel, oko 4. siječnja) ili udalji za jednako toliko (afel, oko 4. srpnja). Ekscentricitet se u 100 000 godina mijenja za iznos od približno 0,003 2 do 0,005 7. S vremenom se mijenja i položaj Zemljine staze u ravnini gibanja, pa godišnji progradni zakret perihela (pomicanje u smjeru ophoda oko Sunca), potaknut utjecajem planeta i relativističkim učinkom, iznosi 11,63".

 Mars

Mars je planet upola manji od Zemlje. Promjer mu je oko 6 800 km. Dan je gotovo iste duljine, ali za obilazak oko Sunca mu treba 686 dana. Od Sunca je udaljen 227 939 100 km, a prosječna temperatura na površini je -50 °C. Mars ima dva prirodna satelita, Fobos i Deimos, dva asteroida koja su se previše približila Marsu te ih je on zarobio svojom gravitacijom. Oba su nepravilna oblika. Vallis Marineris je neobičan kanjon koji se proteže skoro nešto više od polovice Marsa. Na Marsu su radili roveri Spirit i Opportunity koji su svoju misiju završili, a radili više od 1,5 godinu.

 Jupiter

Jupiter je planet s najvećim promjerom i najvećom masom u Sunčevu sustavu, peti po udaljenosti od Sunca (prosječna udaljenost mu je 778 milijuna kilometara); jednom obiđe Sunce za 11,862 godina. Masa mu je 318,4 puta veća od Zemljine, a gustoća mu je samo oko 1/4 gustoće Zemlje. Velik dio volumena tvori vodik, koji zbog velike mase i gravitacije Jupiter nije izgubio od postanka Sunčeva sustava (4,57 milijarde godina), kao što se zbilo s drugim planetima. Prema astronomskim ispitivanjima, podatcima te prema teorijskoj obradbi, Jupiter se sastoji od razmjerno malene silikatne jezgre, okružene dvama slojevima tekućega vodika; donji sloj, pod većim tlakom, ima metalna svojstva, to jest vodikovi su elektroni u slabo vezanom ili u slobodnom stanju; gornji je sloj tekući vodik u molekularnom stanju (H2). Iznad površine nalazi se atmosfera debljine oko 1000 km (1/70 polumjera planeta). U atmosferi je utvrđena prisutnost vodika, metana, helija, amonijaka, amonijeva hidrosulfida i smrznute vode. Pretpostavlja se da postoje i drugi spojevi (vodikov sulfid, različiti organski spojevi, kompleksni anorganski polimeri).

 Saturn

Saturn je šesti planet u Sunčevu sustavu. Udaljen je 9,54 AJ odnosno 1 429 400 000 km od Sunca, promjera 120 536 km (na ekvatoru) i masu 5,68 × 1026 kg. Saturn je po volumenu i masi drugi planet nakon Jupitera. Uz Jupiter, Uran i Neptun pripada skupini plinovitih divova, planeta vanjskog dijela Sunčevog sustava. Saturn je planet najmanje gustoće i s najvećim prstenom. Obiđe Sunce za 29,5 godina na srednjoj udaljenosti 1,426 · 109 km. Tijelo mu je znatno spljošteno (ekvatorski promjer 120 536 km, polarni promjer 108 728 km), tako da je najspljošteniji od planeta. Masa mu je 95 puta veća od Zemljine. Jedini je planet kojega je gustoća manja od gustoće vode (690 kg/m3). Najpoznatije obilježje Saturna su planetarni prsteni koji ga okružuju u 7 pojaseva, označenih slovima A do G. Saturn su istraživale letjelice Pioneer 11 (1979.), Voyager 1 (1980.), Voyager 2 (1981.), a umjetnim satelitom postala je svemirska letjelica Cassini-Huygens, u srpnju 2004.

 Uran

Uran je sedmi po redu planet od Sunca, na srednjoj udaljenosti od Sunca 19,23 astronomskih jedinica. To je prvi planet koji je bio otkriven teleskopom (William Herschel, 1781.). Ime je dobio po Uranu, bogu neba i ocu Titana u grčkoj mitologiji. Od Zemlje je veći oko 4 puta, a masivniji oko 14,5 puta. Zbog brze vrtnje je blago spljošten. Suprotno uvriježenom urbanom mitu nastalom iz krivo sintetiziranih prvih fotografija Voyagera 2, Uran nije ni zelen ni cijan boje, nego svijetlo plave boje koju uzrokuje kombinacija tragova metana i Rayleighovog raspršenja svjetlosti. Antički narodi nisu znali za Uran jer je na rubu vidljivosti golog oka čak i u najpovoljnijim uvjetima noćnog neba. Tijekom opozicije sjaj mu dostigne prividnu magnitudu +5,8. Sa Zemlje se u najboljem slučaju vidi kao pločica kutnog promjera 4".Tijelo mu je splošteno, ekvatorski mu je promjer 51 118 km, oko četiri puta veći od Zemljina, a polarni 49 946 km. Masa mu je 14,5 puta veća od Zemljine, gušći je od vode 1,27 puta. Ekvator mu je otklonjen od ravnine staze za 97,8°, te mu je os vrtnje gotovo polegnuta u ravnini staze. Jedina letjelica koja je posjetila Uran je Voyager 2 (1986.).

 Neptun

Neptun, osmi i od Sunca najudaljeniji planet Sunčevog sustava. Nazvan po rimskom bogu mora, četvrti je najveći planet po promjeru i treći po masi koja je sedamnaest puta veća od Zemljine. Oko Sunca orbitira na prosječnoj udaljenosti od 30,1 AJ. Astronomski simbol mu je ♆, stilizirana inačica trozuba boga Neptuna. Otkriven 23. rujna 1846., Neptun je prvi planet pronađen matematičkim izračunima, a ne empirijskim promatranjima. Nepredvidljive promjene u orbiti Urana uvjerile su francuskog astronoma Alexisa Bouvarda da mu na orbitu utječe gravitacija nepoznatog planeta. Neptun je u konačnici uočio Johann Galle unutar stupnja od lokacije koju je predividio Urbain Le Verrier. Sastav Neptuna sličan je Uranovom sa zajedničkom osobinom da se razlikuju od plinovitih divova Jupitera i Saturna. Neptunova atmosfera, iako slična plinovitim divovima, uz vodik i helij sadrži veće količine "ledova" poput vode, amonijaka i metana. Da bi naglasili njihova glavna svojstva, astronomi Neptun i Uran ponekad nazivaju "ledenim divovima." Unutrašnjost planeta uglavnom je sastavljena od stijena i leda. Plava pojava planeta rezultat je metana u atmosferi.

 Kružno gibanje planeta oko Sunca
mini|desno|250px|Slika prikazuje 3 Keplerova zakona s dvije planetarne putanje: (1) Putanje planeta su elipse, sa žarištima  F1 i F2 za prvi planet i F1 i F3 za drugi planet. Sunce je smješteno u žarištu F1.  (2) Dva zasjenčena područja A1 i A2 imaju jednake površine i vrijeme za planet 1 da prekrije područje A1 je jednako da prekrije područje A2.  (3) Ukupna ophodna vremena planeta 1 i planeta 2 imaju odnos t2/t1 = (a2/a1)3/2.

mini|desno|250px|Crtež pokazuje kružno gibanje ili vrtnju satelita oko Zemlje, prikazujući vektore orbitalne ili obodne brzine satelita v i centripetalno ili ubrzanje a.

mini|desno|250px|Radijvektor (provodnica) Sunce-planet opisuje u jednakim vremenskim razmacima jednake površine (plava površina). Zelena strelica prikazuje brzinu (vektor brzine). Ljubičasta strelica usmjerena prema Suncu prikazuje ubrzanje (ostale dvije ljubičaste strelice su komponente ubrzanja, jedna okomita i druga paralelna (normalna) s brzinom.

mini|desno|250px|Kretanje Sunca (žuto), Zemlje (plavo) i Marsa (crveno) prema heliocentričnom sustavu (lijevo) i geocentričnom sustavu (desno).
Napomena: putanje planeta su kružnice prema Kopernikovom sustavu i putanja Marsa je 2 godine (umjesto stvarnih 1,88 godina) zbog jednostavnosti.

mini|desno|250 px|Sunce.

Polazna točka i prva primjena Newtonova zakona gibanja bilo je gibanje planeta oko Sunca. Nakon otkrića načela ustrajnosti nije više bilo sumnje da je kretanje planeta prouzrokovano nekom silom koja potječe od Sunca. Znanost se približila prirodi te sile, kad je J. Kepler, na osnovu astronomskih opažanja T. Brachea našao zakone gibanja planeta. Svoju spoznaju Kepler je izrazio u 3 osnovna zakona:
 staze planeta su elipse; u jednom žarištu nalazi se Sunce;
 pravocrtna spojnica (radijvektor) planeta sa Suncem opisuje u jednakim vremenskim odsječcima jednake površine;
 omjer između kuba velike poluosi elipse i kvadrata trajanja jedne ophodnje jednak je za sve planete.

Prvi Keplerov zakon određuje stazu planeta, a ostali njihove brzine.

Newton je tražio međusobnu vezu između ubrzanja i sile. On je našao da se iz Keplerovih zakona može u svakoj točki staze izračunati ubrzanje planeta. Ona izvanredno jednostavno zavisi od udaljenosti planeta od Sunca. U svakoj točki staze ubrzanje planeta ima smjer prema Suncu, a njena veličina je razmjerna kvadratu udaljenosti planeta od Sunca. Odatle je Newton zaključio, da su gibanja planeta prouzrokovana privlačnom silom Sunca, koja u daljinu opada kao 1/r2. To je bio temelj njegove teorije gravitacije i mehaničkog sustava uopće.

Newton je prvi uočio vezu između tako udaljenih pojava, kao što su gibanja planeta oko Sunca i padanje tijela na Zemlju. Svijanje staze planeta prema Suncu i težina tijela učinci su iste prirodne sile, Newtonove gravitacije.

Osnivač mehanike postavio je jasnu razliku između mase i težine tijela. Ta su dva pojma bila u povijesti znanosti stalno miješana. Po Newtonu masa određuje otpor tijela prema promjeni brzine (tromost), a težina tijela je posljedica privlačnog djelovanja Zemlje. Kad bi isčezla gravitacija, nestalo bi pritiska tijela na podlogu, ali bi ostala uščuvana njegova masa. Morali bismo opet djelovati istim silama da tijela iz mirovanja stavimo u gibanje.

Iskustvo pokazuje da je težina tijela razmjerna njegovoj masi. To uzima Newton kao osnovnu osobinu gravitacije. Privlačenje između tijela razmjerno je umnošku njihovih masa. Kako sila zavisi od udaljenosti, zaključio je Newton iz gibanja planeta oko Sunca. To je sve što mu je bilo potrebno da izreče zakon privlačenja. Gravitacijsko privlačenje između dva tijela razmjerno je umnošku njihovih masa, a obrnuto razmjerno kvadratu njihove udaljenosti. Označi li se masa jednog tijela s m, masa drugog tijela s M, a udaljenost s r, gravitacija se dade izraziti matematički:

G je konstanta proporcionalnosti, takozvana gravitacijska konstanta. Ona je po iznosu jednaka sili kojom se dva kilograma privlače u razmaku od jednog metra. Pokusima se dobilo:

Gravitacijska konstanta je vrlo mala. Gravitacija je univerzalna sila među svim tijelima. Dok su mase male, privlačne sile su sitne. Tek golema tijela očituju snažna privlačna djelovanja. Takve goleme mase su planeti i zvijezde.

Veliku masu ima i naša Zemlja. Nad njenom površinom zadobivaju sva tijela ubrzanje prema dolje jednaku g = 9,81 m/s2. Sila teža na tijelo mase m jednaka je prema Newtonovom zakonu gibanja m∙g. No s druge strane ta sila mora biti jednaka gravitacijskom privlačenju između Zemlje i tijela. Na tijelo djeluje Zemljina kugla kao da je sva njena masa koncentrirana u središtu:

Desno i lijevo krati se masa tijela, a preostaju poznate veličine: ubrzanje zemljine sile teže g, gravitacijska konstanta G, polumjer Zemlje r i nepoznata masa Zemlje M. Iz jednadžbe dobivamo za masu Zemlje 5,97∙1024 kg. Kad znamo masu i volumen, možemo proračunati gustoću. Prosječna gustoća Zemlje je 5,52 puta veća od gustoće vode. Budući da je Zemlja na površini samo upola tako gusta, mora biti znatno jače zbijena u svojoj unutrašnjosti.

Točan proračun planetnih gibanja vezan je s višim matematičkim sredstvima. No ta se matematička obrada može znatno pojednostaviti ako se uzme u obzir da su staze planeta vrlo slične kružnicama. Kod Zemlje na primjer udaljenost od Sunca koleba oko prosječne udaljenosti za manje od 0,2%. Približno podudaranje elipsa s kružnicama nije posljedica Newtonova zakona gibanja već je uzrokovano osobitim fizičkim prilikama koje su vladale pri stvaranju našeg planetnog sustava. Prilikom vrtnje planet dobiva stalno ubrzanje prema središtu kružnice. Usprkos tome stalnom ubrzanju tijelu se brzina ne povećava niti se ono približuje središtu. Ubrzanje se jedino očituje u tome, što tijelo skreće smjer svoje brzine prema središtu. Iz brzine i polumjera vrtnje da se izračunati ubrzanje, koju sila neprestano daje tijelu. Promatrajmo brzinu čestice na početku i na kraju sitnog vremenskog raspona. Na početku je čestica u točki P i ima brzinu v. Poslije toga je u točki P’ i ima brzinu v’. U promatranom vremenskom razdoblju smjer brzine čestice promijenio se za kut Δα. Da brzinu okrenemo za toliki kut, moramo joj prema središtu kružnice dati prirast jednak v∙Δα. Tako je veliki luk između strelice v i v’, koje na crtežu predočuju brzine na početku i na kraju vremenskog razdoblja. Proračunati prirast brzine sila je proizvela u promatranom vremenu Δt. Dakle, omjer između prirasta brzine i tog vremena upravo je jednak kružnom ubrzanju:

Omjer između malog kuta Δα i malog vremena Δt jednak je omjeru između punog kuta kružnice 2∙π i trajanja T jednog cijelog okretaja. No trajanje T jednog okreta jednako je omjeru između opsega kružnice 2∙r∙π i brzine v čestice:

dobivamo konačno za ubrzanje kružnog gibanja jednostavan izraz:

Ovaj rezultat je vrlo slikovit. Zamislimo da se polumjer povećava. Tada se sve manje mijenja smjer brzine. U granici beskonačnog polumjera čestica se kreće po pravcu, i ubrzanja nema. Ovisnost ubrzanja o kvadratu brzine možemo također lako uvidjeti ako pomislimo da se smjer brzine to brže mijenja što se čestica po kružnici brže giba.

Masu Sunca označit ćemo s M, a masu planeta s m. Privlačna sila između Sunca i planeta jednaka je G∙m∙M/r2. Zakon gibanja izražava da je umnožak mase i ubrzanja planeta jednak privlačnoj sili. Dakle, gibanje planeta pod djelovanjem gravitacije određeno je jednadžbom:

Masa planeta krati se na lijevoj i desnoj strani jednadžbe. Odatle za brzinu planeta proizlazi jednostavna jednadžba:

Izmjerivši brzinu bilo kojeg planeta, možemo iz te jednadžbe izračunati masu Sunca. Zemlja se s brzinom od 30 km/s kreće oko Sunca u udaljenosti od oko 150 milijuna kilometara. Ako tu brzinu i polumjer uvrstimo u gornju jednadžbu, dobivamo da je Sunčeva masa jednaka 2∙1030 kg. Masa Sunca je oko 330 000 puta veća od mase Zemlje.

Poznavajući masu Sunca, možemo sada izračunati planetne brzine. Najbliži planet Merkur kreće se oko Sunca na udaljenosti od 58 milijuna kilometara. Takvom polumjeru odgovara brzina od 48 km/s. To se potpuno slaže s astronomskim motrenjima. Najveći polumjer ima staza Plutona. On iznosi 5 900 milijuna km. Iz astronomskih opažanja proizlazi za brzinu ovog nebeskog tijela od 5 km/s, što je također u skladu s teoretskom jednadžbom.

Zakon planetarnih brzina, što je izveden iz jednadžbe gibanja, samo je drugi oblik trećeg Keplerovog zakona. Da se to uvidi, izrazit ćemo brzinu planeta trajanjem jedne ophodnje oko Sunca. U trajanju jedne ophodnje planet s brzinom v prođe opseg kružnice jednak 2∙r∙π.

Dakle, trajanje ophodnje T jednako je 2∙r∙π/v. Uvrsti li se tu zadnja gornja jednadžba, dobiva se:

Kvadriranjem te jednadžbe izlazi jednostavan odnos:

To je poznati Keplerov zakon da je omjer između kvadrata ophodnje i kuba srednje udaljenosti jednak za sve planete. On vrijedi i za eliptične staze planeta ako umjesto polumjera kružnice stavimo veliku poluos elipse. Veličinu tog omjera Kepler je odredio iz astronomskih motrenja. Newton ju je proračunao iz gravitacijske konstante i mase Sunca. Savršeno slaganje motrenja i teorije bio je najveći uspjeh Newtonove mehanike.

Zakonom gibanja i zakonom gravitacije Newton je udario temelje shvaćanju našeg Sunčevog sustava. Dalji razvoj sastojao se u sve strožem i općenitijem primjenjivanju stečenih načela. Staze planeta samo su u bitnim crtama određene privlačenjem Sunca. Želimo li točno proračunati gibanja planeta, moramo uzeti u obzir da se i planeti među sobom privlače. Zbog svojih razmjerno malih masa nemaju ta privlačenja između planeta tako odlučno značenje kao gravitacijska sila Sunca, ali u dugom nizu desetljeća ti se učinci skupljaju i dovode do znatnih odstupanja od prvobitnih eliptičnih staza planeta. Ivan Supek: "Nova fizika", Školska knjiga Zagreb, 1966.

 Izvori

 Poveznice
 Planeti izvan Sunčevog sustava

Question: what is the average density of the jovyan planets

velike prosječne gustoće ( 3,9 do 5,5 g / cm³ ) .

Question: what are jovyan planets made of

Question: what are external planets called

Question: what are the names of the jovyan planets

Question: what are jovyan planets made up of gases

Question: what is another name for external planets

The average density is proportionally high ( 3.9 to 5.5 g / cm3 ) .

External planets ( Jovyan planets ) are wild and built mostly from gases : hydrogen , helium , methane and ammonia , so they are small average density ( 0,7 to 1,7 g / cm3 ) .

The average density is proportionally high (3.9 to 5.5 g/cm3). External planets (Jovyan planets) are wild and built mostly from gases: hydrogen, helium, methane and ammonia, so they are small average density (0,7 to 1,7 g/cm3).


mini|desno|280px|William Sadler, Bitka kod Waterlooa
Bitka je oružani sukob jakih vojnih snaga ili oružanih snaga u cjelini čiji ishod presudno utječe na ishod rata ili jedne njegove etape. Cilj bitke je poraziti protivnika.Hrvatski jezični portal, bitka (pristupljeno 27.6.2013.) Vojnička bitka je kopnena, pomorska, zračna i kombinirana. Pravila sazdana na iskustvu stečenom u pojedinim bitkama zovu se strategija i taktika. Mnoge bitke nazivaju se u literaturi imenom strateških objekata oko kojih su se vodile (npr. Krbavska bitka, Mohačka bitka, Bitka za Staljingrad i druge), a katkad se taj naziv upotrebljava i za veće ratne operacije (npr. bitka za Atlantik, bitka za Britaniju i druge).Proleksis enciklopedija (pristupljeno 27.6.2013.)

Bitke su uglavnom vode u toku nekog rata, kao njegov dio. Vojna povijest bilježi po angažiranosti snaga (ljudskoj, tehničkoj) bitke najrazličitijih opsega; od nekoliko stotina ljudi do nekoliko milijuna ljudi (na zaraćenim stranama) angažiranih u istoj bitci. Jedna bitka može trajati nekoliko sati, dana, pa čak i tjednima i mjesecima.

 Popisi bitaka
Dodatak:Popis bitaka 1475. pr. Kr.-600.
Dodatak:Popis bitaka 601.-1400.
Dodatak:Popis bitaka 1401.-1800.
Dodatak:Popis bitaka 1801.-1900.
Dodatak:Popis bitaka 1901.-2000.
Dodatak:Popis bitaka 2001.-2100.
Dodatak:Popis pomorskih bitaka

 Izvori

Kategorija:Vojna znanost
Kategorija:Vojna povijest

The Battle of Waterloo is an armed struggle of strong military forces or armed forces as a whole whose outcome condemns the outcome of a war or one of its stages.

Question: what is the name of the armed struggle of strong military forces or armed forces as a

Question: who is involved in the battle of waterloo

Question: what is the significance of the battle of waterloo

Question: what is the meaning of bitka in english

Question: what does the outcome of the battle of waterloo condemn

The Battle of Waterloo is an armed struggle of strong military forces or armed forces as a whole whose outcome condemns the outcome of a war or one of its stages .

bitka, odlučan ili važan sudar skupina strateških jedinica ili glavnina vojski u tijeku rata s ciljem neposrednog uništenja protivnika. Ishod bitke može biti presudan za daljnji tijek rata, a katkada i za njegov završetak. Vojnička bitka je kopnena, pomorska, zračna i kombinirana; pravila sazdana na iskustvu stečenom u pojedinim bitkama zovu se strategija i taktika. Mnoge bitke nazivaju se u literaturi imenom strateških objekata oko kojih su se vodile (npr. Krbavska, Mohačka, Lepantska, Staljingradska, Berlinska i dr.), a katkad se taj naziv upotrebljava i za veće ratne operacije (naročito u publicistici, npr. bitka za Atlantik, bitka za Britaniju i dr.).

Question: what is the name of the encyclopedia that contains the battle of stalingrad

Question: what are some battles that are referred to as bitka

Question: which battle is also known as the 'bitka war'

Question: which battle is known as the battle of krbav

"Krbavska bitka , Mohačka bitka , Bitka za

Question: when was the prolexis encyclopedia created

Question: what is the meaning of bitka in war

Question: when is the name bitka used in history

Question: what is the meaning of the name bitka

Many battles are referred to in literature as the names of strategic objects around which they were conducted ( e.g.

The Battle of Krbav , the Battle of Moha , the Battle of Stalingrad and others ) , and sometimes this name is used for larger war operations ( e.g. Battle of the Atlantic , Battle of Britain and others).Prolexis encyclopedia ( accessed 27.6.2013 )

Many battles are referred to in literature as the names of strategic objects around which they were conducted (e.g. The Battle of Krbav, the Battle of Moha, the Battle of Stalingrad and others), and sometimes this name is used for larger war operations (e.g. Battle of the Atlantic, Battle of Britain and others).Prolexis encyclopedia (accessed 27.6.2013)


Definicija

Ekonomika kao znanstvena disciplina sastoji se od dva osnovna dijela: makroekonomike i mikroekonomike.

Makroekonomika proučava gospodarstvo u cjelini; nacionalni dohodak, opću razinu cijena, nezaposlenost, inflaciju i slične agregatne varijable, dok se mikroekonomika bavi izučavanjem ponašanja pojedinačnih gospodarskih subjekata. Dakle proučavanje dijela i cjeline je glavni kriterij po kojem se mikroekonomija razdvaja od makroekonomije.

Mikroekonomika kao praksa, empirija, odnosno mikroekonomika kao znanost bavi se proučavanjem pojedinačnih gospodarskih subjekata, lokalnih tržišta i sl.

Sama po sebi vrlo je bliska pojmu ekonomike poslovanja ili poslovne ekonomike.

Mikroekonomija se sastoji od brojnih znanstvenih disciplina kao što su marketing, management, strateški management, računovodstvo, poslovna organizacija, vanjsko trgovinsko poslovanje, operacijska istraživanja, poslovna logistika, istraživanje tržišta, promocija, međunarodni marketing, međunarodna ekonomija, projektiranje organizacije itd.

 Povijest

 Vidi još
 Važnije ekonomske formule
 Nobelova nagrada za ekonomiju
 Upravljanje znanjem

Kategorija: Društvene znanosti

See More Important Economic Formulas of the Nobel Prize for Economics Management by Science

|
|
Caterpillar
Jedan od pokazatelja
gospodarskog rasta je porast građevinskih aktivnosti.
Građevinari ostvaruju različite projekte od izgradnje
stanova i dječjih vrtića do gradnje industrijskih pogona
i hotelskih kapaciteta. Građevinska operativa ima
značajnu ulogu u razvoju kako društva tako i
gospodarskog sustava. ...više
Europska Unija i ekonomija znanja
Znanje je oduvijek bilo segment
društva i ekonomije. Novost je u tome što se danas
znanje strelovito akumulira i disperzira zahvaljujući
informatičkoj i telekomunikacijskoj tehnologiji. Razvoj
tehnologije je brz te kontinuirano stvara nova znanja
što potencira važnost cijeloživotnog učenja odnosno
usavršavanja koje uključuje seminare, treninge i
radionice. Na taj način pokušava se ostvariti
fleksibilnost radne snage u cilju povećavanja njihove
sposobnosti u novim tehnološkim okolnostima.
...više
Umjetna
inteligencija - kratki povijesni pregled
Umjetna inteligencija (Artificial Intelligence -AI) je
jedan od ciljeva razvoja moderne informatičke znanost,
pa čak i znanosti uopće. Umjetna inteligencija će
radikalno promijeniti naš način života i približiti ga
načinu života likova u filmovima i knjigama, znanstvene
fantastike (science fiction). Takve futurističke
scenarije (futuristic scenarios) smatrali smo do sada
gotovo neostvarivim.. Umjetna inteligencija će na
primjer omogućiti potpuno automatizirana vozila koja će
se kretati autonomno i neće trebati čovjeka kao vozača.
Prednosti toga su nebrojene, a jedna od njih bit će
manji broj ozlijeđenih ili poginulih na cestama.
Američka korporacija General Motors planira 2018.
lansirati na tržište vozila koja će se autonomno kretati
po autocestama i većim prometnicama.
...više
Prva faza
razvoja informacijskog društva
Ideja o informacijskom
društvu (information society) je prilično nova. Ranih
60-ih godina 20. stoljeća Fritz Machlup analizirao je
proizvodnju i distribuciju znanja u ekonomskom sektoru
Sjedinjenih Američkih Država te njen utjecaj na
društvenu strukturu. U isto vrijeme Peter F. Drucker
upotrebljava termin ekonomija znanja (knowledge economy)
i radnici utemeljeni na znanju (knowledge worker).
...više
Osnovna načela
farmaceutske industrije
Farmaceutska industrija započela je
nov razvoj u 19. stoljeću kada je patentirano nekoliko
sastojaka uključujući alkaloide poput morfina, kinina i
nikotina koji su izolirani te je započela njihova
masovna proizvodnja. Ubrzani razvoj farmaceutske
industrije započinje nakon drugog svjetskog rata
zahvaljujući, pored ostalog, otkriću penicilina te
metodama njegove masovne proizvodnje te otkriću
streptomicina koji se uspješno liječila tuberkuloza.
Istodobno je razvije prvi spektar antibiotika.
...više
Nanotehnologija
Nanotehnologija je
sposobnost promatranja, manipuliranja i proizvodnje
stvari (roba) na razini nanometra. Nanometar (roba) je
veličina od jednog milijarditog dijela metra. Konkretno
govoreći te veličine su atomi i molekule. Konkretno
govoreći te veličine su atomi i molekule. Širina vlati
kose iznosi od 75.000 do 100.000 nanometara.
...više
Ford
Motor Company
Manje je poznato da je
Henry Ford prije utemeljenja Ford Motor Company 1903.
godine osnovao 1899. i 1901. godine dvije kompanije za
proizvodnju trkaćih automobila. Uspjelo mu je proizvesti
trkaći automobil koji je postigao brzinu od 140
kilometara na sat što je bio podvig nečuven do toga
doba. Ipak obje kompanije su propale jer jednostavno
nije postojalo tržište za takvu vrstu automobilskih
modela. Pored toga nije bila razvijena infrastruktura
odnosno ceste koje bi omogućile sigurnu vožnju pri
takvim velikim brzinama.
...više
Royal Dutch
Shell
Royal Dutch/Shell Group of Companies (SHELL) nalazi se
na trećem mjestu rang liste najvećih svjetskih
korporacija u 2006. godini poslovnog časopisa Fortune.
Ujedno to je i najveća europska korporacija u toj
godini. Shell je prošle godine ostvario prihod od oko
318 milijardi USD a profit od preko 25 milijardi USD.
Tvrtka zapošljava 108 000 djelatnika.
...više
Prodajno osoblje
i znanje
U današnje vrijeme
vlade odnosno državne administracije razvijenih zemalja
proklamiraju cjeloživotno učenje. Više nije dovoljno
steći određeni stupanj formalnog obrazovanja koje je
dovoljno za realizaciju poslovne karijere. Naprotiv u
suvremenim uvjetima poslovna karijera se ostvaruje
stalnim dodatnim obrazovanjem kako kroz formalni
obrazovni proces tako i treninzima unutar tvrtke ili
samostalnim pohađanjem različitih tečajeva.
...više
Elektronska trgovina i tržišni odnosi
Elektronska trgovina jedna je od sastavnica digitalne
ekonomije koja nameće nove principe ekonomskog
ponašanja. Klasična ekonomija počivala je na
materijalnim resursima a nova ekonomija na nedodirljivim
odnosno nematerijalnim resursima kao što su npr.
kvaliteta, informacije, vrijeme, dizajn i know how. Nova
načela gospodarskog ponašanja iziskuju drugačije
organizacijsko strukturiranje. Postaju dominantni
samousmjeravajući timovi i virtualna organizacija koji
počivaju na umrežavanju i suradnji.
...više
Jack Welch
Uspješni i neuspješni menadžeri razlikuju se
prvenstveno po učinkovitosti ostvarivanja
organizacijskih ciljeva. Poslovni uspjeh u krajnjoj
liniji ovisi o poslovnoj filozofiji, načinu rada i
kreativnosti vrhovnih menadžera. Pri tome vrhovni
menadžeri razvijaju originalne rukovodne stilove koji su
komplementarni određenoj odnosno konkretnoj
organizaciji. Zbog toga se poslovodni stilovi u pravilu
ne mogu kopirati jer svaku kompaniju treba voditi na
unikatan to jest njoj primjeren način kako bi se
maksimalno iskoristile brojne specifičnosti pojedine
radne sredine. ...više
Harley Davidson
- Uspjeh kroz uspone i padove
Motocikli
Harley Davidson su jedna od ikona američkog stila
života. Riječ je o kultnom proizvodu planetarne
popularnosti. Harley Davidson je snažno pozicionirana
tržišna marka u svijesti potrošača s precizno određenim
asocijacijama. Uz taj proizvod se veže osjećaj
muževnosti, slobode i avanturizma premda su u jednom
razdoblju počele dominirati negativne asocijacije vezane
uz taj proizvod koje su producirale motociklističke
bande. ...više
Strategija
razvoja
Svojevremeno je jedan od najvećih
autoriteta na području menadžmenta Peter F. Drucker
ustvrdio kako postoje samo dvije važne funkcije
poslovanja a riječ je o marketingu i inovacijama, pri
čemu su ostale svojevrsni trošak. Ova pomalo radikalna
teza potkrepljuje tvrdnju mnogih uglednih i afirmiranih
poslovnih ljudi koji znaju kazati :”Ako ne nastavimo
rasti, umiremo. Za osiguranje rasta kompanije mora
stalno istraživati (učiti) te se razlikovati u svojoj
branši uz pomoć pionirskog položaja koji osigurava novim
idejama”. U takvim tržišnim odnosima novi proizvodi su
ključni element uspjeha.
...više

Question: ekonomika is an example of what

Question: what is the meaning of ekonomika in economics

Question: ekonomika is the nobel prize for

Question: ekonomika is the winner of which prize

Question: ekonomika is a term for what type of economic system

Question: who won the nobel prize for economics management


mini|Lipanj
Lipanj (lat. junius) šesti je mjesec godine po gregorijanskom kalendaru. Ima 30 dana.

mini|200px|Stablo lipe, po kojem je lipanj dobio ime

 Etimologija riječi

U slavenskim jezicima, lipanj je dobio ime po stablu lipi koje u tom mjesecu cvate. U poljskom jeziku postoji sličan naziv (lipiec), ali označuje hrvatski srpanj. Litavski jezik također poznaje naziv liepa za srpanj. Ostali hrvatski nazivi za ovaj mjesec rabljeni su u različitim krajevima, a obuhvaćaju nazive: ivanščak (po blagdanu sv. Ivana Krstitelja, 24. lipnja), klasen, rožencvet.

Latinsko ime je dobio od latinskog (Iunius). Tim imenom su ga nazvali po rimskoj boginji i kraljici neba, te zaštitnici vjenčanja - Junoni (Iuno), ženi Jupitera. U Rimskom kalendaru bio je četvrti mjesec.

 Pobožnost mjeseca lipnja
Mjesec lipanj u rimokatoličkoj je tradiciji posvećen Presvetom Srcu Isusovu; blagdan Presvetog Srca Isusova slavi se u petak nakon blagdana Tijelova.http://www.vatican.va/content/francesco/hr/angelus/2013/documents/papa-francesco_angelus_20130609.htmlhttp://www.zupelabindonji.com/zupa-presvetog-srca-isusova-marcilnica-zastitnik.html

 Izvori

 Vidi još
 Kalendar
 Kalendar za 2006. godinu
 Julijanski kalendar

 Vanjske poveznice

 Sestrinski projekti

 Wiki rječnik
 Imena u raznim jezicima: wiki rječnik

 06

The month of June in the Roman Catholic tradition is dedicated to the Holy Heart of Jesus; the Holy Heart of Jesus is celebrated on Friday after the Holy Heart of the Bodies.

Božje milosrđe daje čovjeku život
Draga braćo i sestre, dobar dan!
Mjesec lipanj je tradicionalno posvećen Presvetom Srcu Isusovu, najvišem ljudskom izrazu božanske ljubavi. Upravo u prošli petak smo slavili svetkovinu Srca Kristova, i taj blagdan daje intonaciju čitavom mjesecu. U pučkoj pobožnosti simboli imaju veliku vrijednost i Srce Isusov je simbol par excellence Božjeg milosrđa; ali to nije neki imaginarni već stvarni simbol koji predstavlja središte, izvor iz kojeg je poteklo spasenje za čitav ljudski rod.
Evanđelja se na raznim mjestima referiraju na Srce Isusovo, primjerice u ulomku u kojem sam Krist kaže: "Dođite k meni svi koji ste izmoreni i opterećeni i ja ću vas odmoriti. Uzmite jaram moj na sebe, učite se od mene jer sam krotka i ponizna srca" (Mt 11, 28-29).
Od temeljne je važnosti u tome smislu, nadalje, izvješće o Kristovoj smrti po Ivanu. Taj evanđelist naime svjedoči ono što je vidio na Kalvariji, to jest da je jedan od vojnika Isusu, kada je već bio mrtav, probio bok s mačem i da su iz te rane potekli krv i voda (usp. Iv 19, 33-34). Ivan je prepoznao u tom, na prvi pogled sporednom, znaku ispunjenje proroštava: srce Isusa, Jaganjca žrtvovanog na križu, izvor je oproštenja i života za sve ljude.
Ali Isusovo milosrđe nije samo neki osjećaj, već je snaga koja daje život, koja uskršava čovjeka! Govori nam to današnje Evanđelje u epizodi o udovici iz Naina (Lk 7, 11-17). Isus sa svojim učenicima dolazi u Nain, selo u Galileji, upravo u trenutku u kojem se održava pogreb: bio je to ukop dječaka, sina jedinca jedne udovice. Isusov se pogled odmah spušta na uplakanu majku. Kaže evanđelist Luka: "Kad je Gospodin ugleda, sažali mu se nad njom" (r. 13). To "sažalijevanje" je Božja ljubav prema čovjeku, to je milosrđe, to jest stav kojeg Bog zauzima u dodiru s ljudskom bijedom, s našim siromaštvom, trpljenjem, tjeskobom. Biblijski izraz "suosjećanje" doziva u pamet utrobu majke: majka, naime, reagira na bol svoje djece. Tako Bog nas ljubi, kaže Sveto pismo.
A koji je plod te ljubavi, toga milosrđa? To je život! Isus kaže udovici iz Naina: "Ne plači!" a zatim doziva mrtvog dječaka i budi ga kao iz nekog sna (usp. rr. 13-15). Zamislimo samo to, lijepo je to: Božje milosrđe daje život čovjeku, diže ga iz smrti. Gospodin nas uvijek gleda s milosrđem: ne zaboravimo to, gleda nas uvijek s milosrđem, čeka nas s milosrđem. Ne bojmo se približiti Njemu! On ima milosrdno srce! Ako mu pokažemo naše unutarnje rane, naše grijeh, on nam uvijek oprašta. On je čisto milosrđe! Pođimo Isusu!
Obratimo se Djevici Mariji: njezino bezgrešno srce, majčinsko srce, dijelilo je u najvećoj mjeri Božje "suosjećanje", posebno u času Isusove smrti i muke. Neka nam Marija pomogne da budemo krotki, ponizni i milosrdni s našom braćom.
Nakon Angelusa
Draga braćo i sestre, danas se u Krakovu blaženima proglašavaju dvije poljske redovnice: Sofija Czeska Maciejowska koja je u prvoj polovini 17. stoljeća osnovala Zajednicu djevicâ od Prikazanja Blažene Djevice Marije; i Margarita Lucija Szewczyk, koja je u 19. stoljeću osnovala Zajednicu kćeri Blažene Djevice Marije Žalosne. Sa Crkvom u Krakovu uzdignimo svoju hvalu Gospodinu!
Srdačno pozdravljam sve danas prisutne hodočasnike: župne skupine, obitelji, školarce, udruge, pokrete. Svima upućujem svoj pozdrav!
[...] Danas ne zaboravimo Božju ljubav, Isusovu ljubav: on nas gleda, ljubi nas i čeka. On je sav srce i milosrđe. Pođimo s povjerenjem Isusu, on nam uvijek oprašta.
Želim vam ugodnu nedjelju i dobar tek!
Copyright © Dicastero per la Comunicazione - Libreria Editrice Vaticana

Question: when is the holy heart of jesus celebrated

Question: lipanj is the roman name for which month of the year

Question: what is lipanj dedicated to in roman catholic tradition

Question: what is the name of the heart in lipanj

Question: what is the holy heart of jesus celebrated after

Question: what is the name of the holy heart in june

The month of June in the Roman Catholic tradition is dedicated to the Holy Heart of Jesus ; the Holy Heart of Jesus is celebrated on Friday after the Holy Heart of the Bodies .