Matija Antun Relković (Reljković)http://enciklopedija.lzmk.hr/clanak.aspx?id=33856 Relković, Hrvatski obiteljski leksikon (Davor, 6. siječnja 1732. – Vinkovci, 22. siječnja 1798.),  hrvatski prosvjetiteljski prozaik.

 Životopis
Rodom Slavonac iz posavskog sela Davor (prije Svinjar), bio je sin graničarskoga časnika, a to je karijera koju je i sam izabrao. Počeo je kao običan vojnik i u vojsci stekao čin kapetana. Borio se u sedmogodišnjem ratu dok nije 1757. zarobljen od Prusa u Wroclawu (Breslauu), te je proveo zarobljeništvo u Frankfurtu na Odri. Tamo se bacio na opsežno i nesustavno čitanje francuskih i njemačkih racionalističkih i prosvjetiteljskih pisaca (Bayle, Voltaire, Diderot, vjerojatno i poljskoga renesansnog pjesnika Jana Kochanowskoga, autora spjeva o "Satiru" koji mu je vjerojatno poslužio kao predložak, no radi se samo o pretpostavkama, jer sam nikada nije otkrio svoju "zarobljeničku lektiru"). Vrativši se iz zarobljeništva, još je neko vrijeme proveo u ratovanju (Bavarska), no zasićen vojničkim životom, povukao se u mirovinu (nakon što mu je car Josip II. dodijelio titulu nasljednoga plemića). Umro je u Vinkovcima.

 Književno stvaralaštvo

Relković je svestran i izuzetno utjecajan pisac, poslije Kačića najznačajniji hrvatski autor 18. stoljeća, čija se djelatnost odrazila na više polja: jezikoslovnoj, didaktičnoj, praktično-prosvjetnoj. Pisac je hibridne poligrafije mudrosnica "Nek je svašta iliti sabranje pametnih ričih", 1795.), gramatike s elementarnim rječnikom, sintaksom i dosta proizvoljnim etimologijskim izvodima ("Nova slavonska i nimačka gramatika", 1767. – djelo je ostalo u rukopisu za piščeva života), no, najvažniji mu je ostvarenje didaktični spjev, pučkoprosvjetnog karaktera "Satir iliti divlji čovik" (1762., prošireno izdanje 1779.) prožet duhom racionalizma, zdravorazumskih moralnih pouka i pragmatičkih savjeta za obnovu gospodarstva i ostvarenje europski uljuđenoga života u Slavoniji u kojoj je još vladalo tursko nasljeđe orijentalne zapuštenosti i nemara. Otprilike u to vrijeme je preveo Pančatantru.

Iz prvog velikog oružanog sukoba u koji su bile upletene gotovo sve europske sile Relković je donio novu sliku svijeta, zasnovanu na idejama francuskog prosvjetiteljstva. Pragmatizam europskog 18. stoljeća našao je u njemu svoga najznatnijeg predstavnika u nas. Merkantilističku predodžbu predjozefinskog vremena, dominantnu u prvom izdanju, zasjenilo je u drugom fiziokratsko shvaćanje poteklo od francuskih političkih filozofa koje predvodi Francois Quesnay. U tim idejama Relković je našao sebe, kroz njih je gledao svoju Slavoniju. Dokazuju to prozni dijelovi u drugom izdanju, gdje govori o seljaku i njegovoj prisnosti s prirodom: ako stihovi u "Satiru" ne mogu svjedočiti o Relkovićevim pjesničkim sposobnostima (kojih, realno, i nema), te nevelike, gotovo epizodne glose svjedoče vrlo uvjerljivo da je Relkovićev racionalizam bio nošen propovjedničkim i obnoviteljskim entuzijazmom. Nije Relković bio bez talenta, ali ipak, više od talenta, njega čini piscem sjajna inteligencija duha. Kao moralist i popularizator vlastitih ideja, on želi samo jedno: biti zabavan i koristan svakom čitatelju – i to je postigao. Pisan popularnim stihom narodne pjesme, tečnom slavonskom ikavicom, "Satir" je imao golem učinak. Povijesno jezikoslovlje je Relkovićevo djelo prevrjednovalo, odavši priznanje njegovu prosvjetiteljskomu učinku, no istaknuvši u prvi plan modernost njegova novoštokavskoga idioma koji je, uz Kačićevu općenacionalnu i europsku uspješnicu, odigrao ključnu ulogu u kristalizaciji hrvatskoga novoštokavskoga jezičnoga standarda.

 Izvori

Kategorija:Životopisi, Vinkovci
Kategorija:Hrvatski književnici
Kategorija:Životopisi, Slavonija
Kategorija:Hrvatski jezikoslovci

Question: what type of lexicon is relković

Question: when was the latin alphabet written

Question: what type of family is relković

Question: what is the name of the croatian family lexicon

"Matija Antun Relković ( Reljković ) Relković

Question: what was the name of the croatian prozaic linguist who lived from

Question: what was the name of the croatian family lexicon written in 1732

Question: when was the davor family lexicon created

Question: what was the nationality of matija antun relković

Matija Antun Relković ( Reljković ) Relković , Croatian family lexicon ( Davor , 6 January 1732 .

– Vinkovci , 22 January 1798 . ) , a Croatian prominent prozaic .

Matija Antun Relković (Reljković) Relković, Hrvatski obiteljski leksikon (Davor, 6. siječnja 1732. – Vinkovci, 22. siječnja 1798.), hrvatski prosvjetiteljski prozaik.

Matija Antun Relković (Reljković) Relković, Croatian family lexicon (Davor, 6 January 1732. – Vinkovci, 22 January 1798.), a Croatian prominent prozaic.


Stanko Vraz (Cerovec, 30. lipnja 1810. – Zagreb, 20. svibnja 1851.), hrvatski i slovenski književnik, kritičar i prevoditelj.

Životopis
Stanko Vraz rodio se u slovenskom mjestu Cerovcu 1810. godine kao Jakob Frass. Godine 1836. mijenja ime u Stanko Vraz. Gimnaziju je završio u Mariboru, studij prava i filozofije pohađao je u Grazu, ali je većinu vremena provodio proučavajući književnost i strane jezike. Govorio je pet jezika. Prevodio je latinske klasike i slavenske pjesnike. Od 1839. godine živio je i radio u Zagrebu kao jedan od vodećih preporoditelja.

 Književno stvaralaštvo

Ranu slovensku poeziju pisao je na zavičajnom dijalektu, zbog čega ju početkom 1830-ih nije uspio objaviti u časopisu Kranjska čbelica. Po svojoj raznovrsnoj djelatnosti (pjesnik, književni kritičar, putopisac, prevoditelj te pisac članaka o jeziku i narodnim običajima) Vraz je jedan od najistaknutijih iliraca i prvi hrvatski profesionalni književnik.Proleksis enciklopedija: Vraz, Stanko, preuzeto 21. siječnja 2012. Nakon prvoga posjeta Hrvatskoj 1833. oduševio se ilirskim pokretom. Iste je godine u Grazu upoznao Lj. Gaja; surađivao je u Danici od prvoga broja, potpisujući se isprva kao »Ilir iz Štajera«.

Godine 1842. s Vukotinovićem i Rakovcem izdaje kritički časopis "Kolo",  a 1846. – 48. bio je tajnik Matice ilirske. Kao zagovornik romantičarskih ideja o značaju narodne poezije priredio je i objavio zbirku slovenskih narodnih pjesama Narodne pjesni ilirske: koje se pjevaju po Štajerskoj, Kranjskoj, Koruškoj i zapadnoj strani Ugarske (1839). U hrvatskoj književnosti javio se prijevodom slovenske balade Stana i Marko (Danica, 1835.), a od 1837. pisao je isključivo na hrvatskom jeziku.

U kritici se bori za europski kriterij i protiv diletantizma, a za književno je stvaranje tražio da se oslanja na tekovine narodne i slavenske književnosti. Najvredniji dio njegova rada jest ljubavna lirika. Kao pjesnik Đulabija i niza soneta Sanak i istina, on unosi u hrvatsku liriku svjež, lak i nepatvoren izraz, nasuprot deklamacijama i retorici, što je prevladavalo u pjesmama većine iliraca.Životopis.hr: Stanko Vraz , preuzeto 21. siječnja 2012. U satirama i epigramima ismijava nedostatke društvenog i književnog života, posebno utilitarizam i diletantizam patetičnih tamburaša i budničara. Njegova lirika inspirirana je romantičnom erotikom u stilu i u modi njegova doba, posvećenom imaginariom ljubavnim idealima.

Godine 1840. objavio je prvu od ukupno tri za života objavljene zbirke pjesama, ljubavni kanconijer Đulabije, ljubezne ponude za Ljubicu (I–II, III. i IV. objavljeni su posmrtno), posvećen Gajevoj nećakinji Lj. Cantily.

God. 1841. objavio je zbirku balada i romansi Glasi iz dubrave žeravinske, posvećenu ilirskoj »posestrimi« Dragojli Štauduar, u kojoj je nastojao ujediniti tradicije europske narodne i umjetničke balade (J. W. Goethe, A. Mickiewicz, J. L. Uhland).

Posljednja zbirka poezije, Gusle i tambura (1845), sastoji se od četiriju ciklusa, elegično intoniranih Prvo lišće te Cvijeće i voće, zbirke prepjeva i parafraza europskih romantičara Iza mora te Povjestica, kao i satiričnoga dodatka Istina i šala, potpisanoga pseudonimom Jakob Rešetar s Cerovca.

Napisao je i zbirku od 47 soneta Sanak i istina, posvećenu Hildegardi Karvančićevoj, djelomice tiskanu u Danici (1845) i almanahu Iskra (1846). Spjevan po uzoru na Petrarcu i Mickiewicza, taj kanconijer uz Vrazove izvorne stihove sadrži i 13 prepjevanih soneta.

Ciklus od 7 gazela, kojim je Vraz taj izvorno orijentalni lirski oblik uveo u hrvatsku književnost, ubraja se među najvažnija ostvarenja hrvatske romantičarske lirike. Pisao je satire i epigrame, sabrane u ciklusima Neotesanci I i II, Komari i hobadi te Cigani, u kojima se kritički osvrtao na onodobne političke i književne prilike pa i suvremenike.

Iznimno se vrijednim smatra i Vrazov bogat i raznovrstan prevoditeljski opus. Prevodio je s latinskoga, grčkoga, češkoga, ruskoga, poljskoga, slovenskoga, engleskoga, njemačkoga, francuskoga, španjolskoga i talijanskoga, ponajviše romantičarsku poeziju.

U onodobnoj periodici objavljivao je putopise, dopise, bibliografske prikaze i književnokritičke članke. Zauzimao se za uvođenje strožih estetskih i profesionalnih kriterija u književnu kritiku. Uz P. Preradovića i I. Mažuranića smatra se jednim od najvažnijih pjesnika hrvatskog romantizma. Hrvatsku je književnost obogatio novim pjesničkim tipovima i oblicima, a pjesničkim, prevoditeljskim i kritičarskim radom približio ju onodobnoj matici europskih književnih strujanja.

 Stil
mini|desno|Spomen ploča Stanku Vrazu u Zagrebu

U težnji da nađe što adekvatniji izraz za svoje pjesničke vizije Vraz je pronalazio različite forme: od klasičnih soneta do romance i balade, te gazele; pa je i na taj način obogatio našu književnost onoga vremena. Bilo je u tom traženju i lutanja, i slabih stihova, bilo je naročito mnogo borbe s jezikom, što nije nikakvo čudo kad je Vraz Slovenac. No usprkos svim tim slabostima Vraz je u svoju poeziju unio mnogo iskrenih, osobnih momenata koji variraju od vedrih stihova do sumornih motiva i atmosfera.

Djela
 Đulabije, Zagreb, 1840.
 Glasi iz dubrave žerovinske, Zagreb, 1841.
 Gusle i tambura: različite pěsni. 1. od Stanka Vraza, Prag, 1845.
Posmrtno
 Děla Stanka Vraza. Djulabije: ljubezne ponude za Ljubicu. Dio 1., Zagreb, 1863.
 Děla Stanka Vraza. Glasi iz dubrave žerovinske: pověstice od Stanka Vraza. Dio 2., Zagreb, 1864.
 Děla Stanka Vraza. Razlike pjesme / [izvorne pjesme] od Stanka Vraza. Dio 3., Zagreb, 1866.
 Děla Stanka Vraza. Razlike pjesme: prevodi Stanka Vraza. Dio 4., Zagreb, 1868.
 Děla Stanka Vraza. Pěsme pabirci, proza i pisma Stanka Vraza. Dio 5. [predgovor Franjo Petračić]., Zagreb, 1877.
 Izabrane pjesme: sa slikom pjesnikovom. S uvodom Franje Markovića., Zagreb, 1880.
 Izabrane pjesme / Stanko Vraz. (uredio i predgovor napisao D. Grdenić), Zagreb, 1924.
 Đulabije, Zagreb, 1925. (pretisak izdanja iz 1863.)
 Stanko Vraz – Stihovi i proza, Zagreb, 1951.
 Slovenska djela, Zagreb, 1952.
 Pjesnička djela I-III, Zagreb, 1953.
 Poezija i proza / Stanko Vraz, (izbor i pogovor Ivan Slamnig), Zagreb, 1963.
 Izbor iz djela / Stanko Vraz, (prir. i predgovor napisao Ivan Martinčić), Zagreb, 1994.
 Izabrane pjesme / Stanko Vraz, (prir. Vinko Brešić), Zagreb, 1999.

Zanimljivosti

 Rodno mjesto Stanka Vraza, Cerovec u slovenskoj općini Ormož, se po njemu sada zove Cerovec Stanka Vraza kako bi se razlikovalo od ostalih mjesta koja se zovu Cerovec.
 Vrazovo pravo ime je bilo Jakob Frass no s vremenom je književni pseudonim Stanko Vraz pretvorio u vlastito građansko ime i prezime.Dubravko Jelčić: Povijest hrvatske književnosti, Naklada P.I.P. Pavičić, Zagreb, 2004., 2. izd., , str. 169.-172.
 Vraz je bio jedini Slovenac koji je prihvatio Gajevu ilirsku ideju i odrekao se, zbog "viših ciljeva", ne samo svoje narodnosti nego i materinskog jezika, a što mu je Prešeren oštro zamjerio.
Pisao je pod pseudonimima Jakob Rešetar s Cerovca, te Nenad Bezimenović

Izvori

 Vanjske poveznice
Filozofski fakultet Sveučilišta u Zagrebu: Stanko Vraz: Pjesme
 Hrvatska enciklopedija Leksikografskog zavoda Miroslava Krleže (preuzeto 12. studenoga 2013.)

Kategorija:Slovenski književnici
Kategorija:Hrvatski književnici
Kategorija:Hrvatski pjesnici
Kategorija:Hrvatski narodni preporod
Kategorija:Hrvatski prevoditelji
Kategorija:Hrvatski putopisci
Kategorija:Hrvatski književni kritičari
Kategorija:Slovenski pjesnici
Kategorija:Slovenci u Hrvatskoj

Early Slovak poetry he wrote on the dialect, which led to the fact that at the beginning of the 1830s he failed to publish it in the magazine Kranjska čbelica.

Question: in which magazine did stanko vraz fail to publish his early slovak

Question: when did stanko vraz write his poetry

Question: what type of writing did stanko vraz write

Question: what did stanko vraz write about in his poetry

Question: what type of poetry did stanko vraz write

Question: when did stanko vraz publish his poetry

Early Slovak poetry he wrote on the dialect , which led to the fact that at the beginning of the 1830s he failed to publish it in the magazine Kranjska čbelica .

In criticism he fought for the European criterion and against diletantizm, and for literary creation he sought to rely on the fluids of the folk and Slavic literature.

Dakle, bio je prvi Hrvat koji je za život počeo zarađivati kao pisac, a pisao je pjesme i putopise te prikupljao narodne pjesme.
Godine 1842. zajedno s Vukotinovićem i Rakovcem izdaje kritički časopis “Kolo”. U kritici koju je često znao iznositi, često se borio za europske kriterije i naravno protiv diletantizma, a za književno stvaranje neprekidno se oslanjao na tekovine narodne i slavenske književnosti.
Najvrednijim dijelom njegova rada smatra se ljubavna lirika, a kao pjesnik “Đulabija” i niza sonata poznatijih kao “Sanak i istina”, u hrvatsku liriku unio je svjež, lak i nepatvoren izraz, nasuprot deklamacijama i retorici, što je prevladavalo u pjesmama većine iliraca. U svojim je satirama često znao ismijavati nedostatke društvenog i književnog života, prije svega utilitarizam i diletantizam po njemu patetičnih tamburaša i budničara. Njegova je ilirika bila prožeta romantičnom erotikom u stilu i modi njegova doba, posvećena imaginariom ljubavnih ideala.
Stanko Vraz rodio se 30. lipnja 1810. u Cerovcu, a njegovo književno djelovanje slobodno možemo svrstati u period romantizma. Romantizam se smatra umjetničkim pravcem koji se javlja krajem 18. stoljeća koji dostiže vrhunac od 1820. – 1850. Smatra se da se javio kao reakcija na ideologiju i umjetnost prethodnog razdoblja klasicizma, nasuprot kojoj ističe potpunu slobodu mašte, invencije i tematike, suprostavljajući se svim oblicima normiranog stvaralaštva. Razni događaju uvjetovali su da se romantizam javi kao opći kulturni pokret zbog Francuske revolucije i pada Napoleona. Od svih područja zahvatio je i književnost, a tu treba posebno izdvojiti Stanka Vraza koji je u svoju poeziju unio mnogo iskrenih i osobnih trenutaka koji variraju od vedrih stihova do sumornih motiva.
Umro je 20. svibnja 1851. godine u Zagrebu.

Question: who did stanko vraz fight against in criticism

Question: what did stanko vraz fight for in criticism

Question: what fluids did stanko vraz rely on for literary creation

Question: stanko vraz sought to rely on the fluids of folk and slavic

Question: stanko vraz fought for the european criterion and against diletant

Question: what type of literature did stanko vraz write

In criticism he fought for the European criterion and against diletantizm , and for literary creation he sought to rely on the fluids of the folk and Slavic literature .