desno|150px|mini|Miklós Barabás (1842): Nikola Šubić Zrinski
desno|290px|mini|Vlastoručni potpis Nikole Šubića Zrinskog
Grof Nikola IV. Zrinski (na mađarskom: Zrínyi Miklós) (Zrin, oko 1508. - Siget, 7. rujna 1566.), bio je hrvatski državnik i vojskovođa, jedan od najslavnijih velikana hrvatske i mađarske povijesti, član velikaške obitelji Zrinski.

 Život

Nikola Šubić Zrinski, prema nekim povjesničarima Nikola Zrinski - Sigetski, Nikola Zrinski stariji ili pak Nikola (IV.) Zrinski (jer je u rodoslovlju obitelji Zrinski četvrti po redu s tim imenom), bio je sin Nikole (III.) Zrinskog i krbavske kneginje Jelene Karlović, sestre (kasnijeg) hrvatskog bana Ivana Karlovića. Njegov otac bio je zagovornik habsburške struje, tj. izbora Habsburgovaca za kraljeve Hrvatske i Ugarske, te je već u njegovo vrijeme počeo uspon obitelji Zrinski. Vrhunac uspona dogodit će se upravo u vrijeme Nikole IV. koji će nastaviti stopama svog oca u vidu potpore obitelji Habsburg te će steći mnogobrojne posjede.

Nikola je ratovao protiv Osmanlija još od svoje rane mladosti i prošao kroz mnogobrojne okršaje. Kao vješt vojnik istaknuo se već u svojoj 21. godini u obrani Beča 1529. godine, car Karlo V. nagradio ga je tada konjem i zlatom.Martina Findrik, „Povijest obitelji Zrinski,“ u Nikola Zrinski Sigetski i sigetska bitka 1566. – 2016, ur. Mladen Houška (Sveti Ivan Zelina: Muzej Sveti Ivan Zelina, 2016). Godine 1539. našao se usred sukoba kralja Ferdinanda s Ivanom Katzianerom. Naime, Katzianer je doživio poraz kod Osijeka 1537. te je optužen za veleizdaju, ali je pobjegao. Najprije se sklonio u Susedgrad, ali ga je ubrzo napustio zbog nesigurnosti, te je došao kod Zrinskih koji su mu dali utvrdu Kostajnica na uživanje dok ne dogovori mir s kraljem Ferdinandom.Ivan Kukuljević Sakcinski, Zrin grad i njegovi gospodari (Zagreb: Tiskara Narodnih Novinah, 1883). Međutim umjesto pregovora s kraljem Katzianer se upustio u pregovore s Osmanlijama te je pokušao pridobiti i Zrinske. Kada je Nikola odbio svaku suradnju s Osmanlijama Katzianer je zaprijetio da će predati Kostajnicu sultanu. Braća Ivan i Nikola Zrinski sastali su se s Nikolom Jurišićem 9. srpnja 1539. u Ivaniću kako bi raspravili što dalje s Katzianerom. Dogovoreno je kako će kralj dati braći slobodno pismo kojim im oprašta sve počinjene grijehe te su dogovorene predaje i potvrde prava na neke gradove.Vjekoslav Klaić, Povijest Hrvata, sv. 3, dio 1, Doba kraljeva Ferdinanda I., Maksimilijana i Rudolfa (1527. – 1608) (Zagreb: Knjižara L. Hartmana, 1911). U konačnici je Nikola dao naredbu da se Katzianera ubije, a naredba je izvršena 27. listopada iste godine u Kostajnici, nakon što su ga poslije večere ubila dvojica Nikolinih sluga.

Osobito se proslavio 1542. godine kad je s 400 Hrvata spasio Peštu od sigurne propasti. Građani i suvremenici su naveliko slavili njegovo junaštvo, govoreći da ga je sam Bog poslao. Zbog njegovog junaštva i Jurišićeve potpore, car i kralj Ferdinand I., 24. prosinca 1542. godine, izabrao ga je za hrvatskog bana.

Dana 17. lipnja 1543. godine vjenčao se je s Katarinom Frankopan, sestrom kneza Stjepana Frankopana Ozaljskog. U tom braku rodilo im se mnogo djece, od kojih je najpoznatiji Juraj (IV.) Zrinski. Među Nikolinim potomcima najznačajniji su njegov unuk Juraj (V.) Zrinski, te praunuci Nikola i Petar. Njegova kćer Katarina Zrinska je bila prva supruga ugarskog palatina Györgya Thurzó (1567. – 1616.).Peter Sedlák: Jakušići - plemići slavonskog porijekla u povijesti Slovačke,Scrinia Slavonica : Godišnjak Podružnice za povijest Slavonije, Srijema i Baranje Hrvatskog instituta za povijest, sv. 7, br. 1, 2007., str. 92.

Godine 1546. Nikola je, kao nadoknadu za dug od 20 000 forinti te vojne zasluge, dobio Međimurje, sjeverni dio ugarske županije Zala. Na Međimurje je prava polagala i obitelj Keglević, ali je naposljetku uz potporu kralja Nikola izašao kao pobjednik u sukobu.Nataša Štefanec, Heretik Njegova Veličanstva (Zagreb: Barbat, 2001). Od tog vremena Zrinski se počinju brinuti za Ugarsku jednako kao i za Hrvatsku, a Međimurje im je postalo najvažniji posjed o čemu najbolje govori prebacivanje središta obitelji u Čakovec te novi grb obitelji koji od 1554. godine sadrži i grb Ernušta Čakovečkih, bivših gospodara Međimurja. Čakovec će se nalaziti u posjedu obitelji Zrinski sve do njihova izumiranja (krajem 17. i početkom 18. stoljeća).

Godine 1556. Nikola je bio jedan od ljudi koji su slomili prvu opsadu Sigeta, istog onog grada kojega će i sam braniti deset godina kasnije. Međutim iste te godine izgubio je Nikola gradove Kostajnicu i Novi, a 1550-ih godina Zrinski su izgubili posjede u Pounju. U isto to vrijeme Zrinski je radio na prebacivanju svojih posjeda sjeverno, u sigurnija područja, a dio starijih, južnih (sada ugroženih posjeda), istrgovao je s obitelji Erdody. Zrinski su se tada u potpunosti okrenuli sjeveru, a Međimurje u tom vremenu postaje posebno važno te se na granicama Međimurja gradi cijeli niz utvrda kako bi se ovaj posjed zaštitio od Osmanlija.

Za vrijeme svoga banovanja, Zrinski je spasio "ostatke ostataka" (lat. "reliquiae reliquiarum")reliquiae reliquiarum, enciklopedija.hr, pristupljeno 4. srpnja 2019. hrvatskog kraljevstva od sigurne propasti. Uspješno je ratovao i dobio velik broj bitaka. Godine 1556. Zrinski se odrekao banske časti jer je kralj Ferdinand povjerio zapovjedništvo nad dijelom banske zemlje Ivanu Lenkoviću i tako udario temelje kasnijoj Vojnoj krajini, te je savjetovao kralju Ferdinandu I. neka postavi Petra Erdődya za novog bana. Kralj je teška srca ispunio zahtjev Zrinskog, ali mu je ipak udovoljio i otpustio ga je u najvećoj milosti imenujući ga pritom meštrom kraljevskih tavernika (rizničara).

Nikola se fokusirao na obranu svojih sjevernih posjeda te je očito presudio kako mu banska čast više neće u tome biti od velike pomoći pa je odlučio odstupiti. Sljedeće godine Zrinski je stekao i vlastelinstvo Monyorokerek, današnji Eberau u Gradišću, na teritoriju ugarske županije Vas. Kako se središte Zrinskih prebacilo na sjever, a najvažnija utvrda sa sjeverne strane Drave bila je Siget, Nikola je na vlastiti zahtjev 1561. godine imenovan kapetanom Sigeta. Svega dvije godine kasnije domogao se i uprave nad zadunavskim okrugom (dio pojasa obrane od Osmanlija). Upravo će u Sigetu, gradu kojeg je sam odlučio braniti, u konačnici položiti život 1566. godine.

Nikola IV. uzdigao je svojom politikom obitelj Zrinski iznad okvira Kraljevine Hrvatske i Slavonije te će od njegovog vremena nadalje obitelj biti dio utjecajne političke elite Kraljevine Ugarske, ali i nadnacionalne elite Habsburške Monarhije.Géza Pálffy, „Prekogranična povezanost Nikole IV.i Nikole VII. Zrinskog (hrvatsko-mađarska plemićka obitelj u aristokraciji Ugarsko-Hrvatskog Kraljevstva i u Habsburškoj Monarhiji),“ u Susreti dviju kultura: obitelj Zrinski u hrvatskoj i mađarskoj povijesti, ur. Romana Horvat (Zagreb: Matica hrvatska, 2012). Osim vještom politikom i lojalnošću kralju Ferdinandu Nikola je širio utjecaj obitelji i bračnim vezama. Tako je svoju djecu davao u brakove s utjecajnim obiteljima diljem Habsburške Monarhije.Prva žena, Katarina Frankopan, rodila mu je trinaestero djece. Druga žena bila mu je češka plemkinja Eva Rozenberg, koju je oženio 1564. godine, a s njom je imao sina Ivana. Koliko je obitelj Zrinski postala utjecajna najbolje govore dvije epizode: godine 1563. na krunidbi Maksimilijana II. za hrvatskog i ugarskog kralja Nikola je predvodio pratnju od 3000 konjanika ugarskih i hrvatskih velikaša.Klaić, Povijest Hrvata, 240, navodi kako je tijekom krunjenja Nikola nosio „zlatnu jabuku s krstom“, a njegov sin Juraj „dalmatinsku zastavu“. Također, povodom pogreba kralja i rimskog cara Ferdinanda, Nikola je nosio kopiju Svete krune u Beč, a njegov sin Juraj nosio je zastavu Kraljevine Ugarske. Sve ove činjenice, od časti koje je Nikola dobio, preko brakova koje je dogovarao, pa sve do rasporeda njegovih posjeda u trenutku smrti 1566. godine, govori u prilog tvrdnji da od sredine 16. st. obitelj Zrinski više nije samo hrvatska plemićka obitelj, već i ugarska plemićka obitelj i jedna od važnijih obitelji u Monarhiji općenito.

 Herojska obrana Sigeta

mini|desno|250px|Spomenik Nikoli Šubiću Zrinskom i Sulejmanu I u blizini Sigeta

Godine 1566. sultan Sulejman I., u već dubokoj starosti (72 godini života) s više od 100.000 vojnika i 300 topova na svoj trinaesti pohod, a ukupno sedmi na Ugarsku. Cilj je bio osvajanje Beča koji bi potom poslužio kao polazna točka za daljnja osvajanja. Osim što ga je starost potaknula na jedan zadnji, veliki pohod na Ugarsku, dodatna motivacija bila je i neuspješna osmanska opsada Malte 1565. godine, krvavi i neuspjeli pohod koji nikako nije smio biti zapamćen kao posljednji pohod velikog sultana Osvajača.László Kontler, Povijest Mađarske. Tisuću godina u Srednjoj Europi, prev. Draženka Kešić i Silvije Devald (Zagreb: Srednje Europa, 2007).

Zrinski (tadašnji gospodar Međimurja i zapovjednik Mađarske južno od Dunava) je dobro opskrbio grad, te je prije velike i sudbonosne bitke tražio od svojih 2.500 ratnika, koji su velikim dijelom bili Hrvati, da mu obećaju poslušnost i vjernost do smrti. Prije toga sam je prisegnuo ovim riječima: "Ja Nikola knez Zrinski obećavam najprije Bogu velikomu, zatim njegovu veličanstvu, našemu sjajnomu vladaru i našoj ubogoj domovini i vama vitezovima da vas nikada neću ostaviti, nego da ću s vama živjeti i umrijeti, dobro i zlo podnijeti. Tako mi Bog pomogao!".U spomen na hrvatskog Leonidu, Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu, nsk.hr, 7. rujna 2012., pristupljeno 4. srpnja 2019.

Opsada je počela 5. kolovoza i trajala je punih mjesec dana. Kako se sigetska posada junački branila i pritom nanosila teške gubitke osmanskoj vojsci, veliki vezir Sokolović poslao je Zrinskom strelicu s pismom u kojem mu je obećao da će mu darovati čitavu Hrvatsku ako mu preda Siget. Malo poslije Sulejman šalje dokaz Zrinskome da su mu zarobili najstarijeg sina Jurja u Međimurju, te traži da mu preda grad ako ga želi živa, a potom su poslali više pisama na hrvatskom, mađarskom i njemačkom jeziku, u kojima su pozivali branitelje da uludo ne gube glave, nego neka se predaju pa će ih sultan još i nagraditi. Iako su znali kako ne postoje nikakvi izgledi da im pristigne pomoć, Zrinski i branitelji se nisu ni jednog trenutka pokolebali nego su ostali vjerni svojoj prisezi.

Tako su od jutra do mraka branitelji i dalje nastavili uspješno odbijati mnogobrojne juriše, nanoseći teške gubitke osmanskoj vojsci. Sultan Sulejman I. je iznenada umro 4. rujna, ali veliki vezir Mehmed-paša Sokolović vješto je zatajio njegovu smrt, da njegova iscrpljena vojska ne bi izgubila moral. Nakon što su 7. rujna vatrenim strijelama i loptama zapalili grad, Osmanlije su očekivali predaju, ali Zrinski i preživjeli junaci provalili su iz grada, te su junački poginuli, skupo prodajući svoje živote. Nakon što je Juraj Horvat topom napravio prolaz kroz osmansku skupinu kod pokretnog mosta, Nikola Zrinski krenuo je u proboj iz utvrde. Najprije je pucao iz samokresa, a zatim Turke nastavio sjeći sabljom. U neravnopravnoj bitci, Osmanlije su Zrinskog triput pogodili iz arkebuza, dvaput u tijelo i jednom u glavu. Kada je pao s konja, okružili su ga njegovi vitezovi kako bi ga obranili. Među ostalima, poginuli su plemići Vuk Papratović, Nikola Kobač, Petar Patačić, Lovro Juranić i Đorđe Pozojević.

desno|mini|Pogled na Zrinjevac

Mrtvom Nikoli Zrinskom janjičarski je zapovjednik dao odsjeći glavu. Tijelo je pokopao Mustafa Vilić iz Banje Luke, nekadašnji Nikolin zarobljenik. Glavu hrvatskog bana, jednog od najvećih europskih junaka onoga vremena, vezir Mehmed-paša Sokolović poslao je svom bratiću budimskom paši Mustafi. Ovaj ju je, pak, kao opomenu poslao carskom generalu Egonu od Salma. U tabor carske vojske kod grada Jura (Győr) glava Nikole Zrinskog dopremljena je 14. rujna. Nikolinu su glavu 18. rujna preuzeli njegov sin Juraj (IV.) Zrinski, zet Baltazar Batthyány i svak Franjo Tahy. Donijeli su je u Čakovec, a pokopana je u obiteljskoj grobnici Zrinskih u kompleksu pavlinskog samostana u Svetoj Jeleni, lokalitetu nedaleko Čakovca, uz grob Nikoline prve supruge Katarine Frankopanske.

 Svjetska slava

Junačko djelo Nikole Zrinskog, ili kneza Mikule, kako su ga još zvali, izazvalo je divljenje čitave tadašnje Europe, koja ga je nazvala novim Leonidom. Znameniti francuski kardinal Richelieu, ministar na dvoru kralja Luja XIII, napisao je ovo: "Čudo je trebalo da Habsburško Carstvo preživi. I to čudo dogodilo se u Sigetu."Branimir Bunjac, Nikola Šubić Zrinski – osoba i djelo , zupa-svetijurajnabregu.com, 31. prosinca 2015., pristupljeno 4. srpnja 2019. Četvorica preživjelih sigetskih branitelja su kasnije otkupljeni, a među njima su bili nećak Zrinskog Gašpar Alapić, te komornik Franjo Črnko, koji je kasnije na hrvatskom (kajkavskom ikavicom i glagoljicom), njemačkom i latinskom jeziku vjerno i potanko opisao sigetsku katastrofu. Kako su iscrpljeni Osmanlije izgubile više od 30.000 vojnika, nije im bilo druge nego odustati od invazije na Beč i Europu.

Nikola Zrinski ml. (1620. – 1664.), praunuk sigetskog junaka, hrvatski državnik i pisac, opisao je u svom epskom djelu pod naslovom Opsada Sigeta herojsku smrt svog pradjeda 1566. godine, koja je ušla u sve povijesne anale 16. stoljeća. Spomenuta poema pisana je na mađarskom jeziku. Iako ju je pisao Hrvat, smatra se jednom od najvećih dostignuća rane mađarske književnosti.

U svojem kapitalnom djelu Razgovor ugodni naroda slovinskoga, koji je više od dvjesto godina bio posve nezaobilazni dio popularne kulture koji se čitao (pjevao) u praktično svakom hrvatskom domu, Andrija Kačić Miošić posvećuje Nikoli Šubiću Zrinskom Pismu od bana Zrinovića i cara Sulemana trećega.http://hr.wikisource.org/wiki/Razgovor_ugodni_naroda_slovinskoga Wikisource: Razgovor ugodni naroda slovinskog

Iz toga vremena postoji jedna izrjeka koja se često pripisuje samom Zrinskom koji je znao da pomoći neće biti i da im nema druge nego držati Siget koliko mogu. Kada su Zrinskog pitali o kraljevskom pojačanju i hoće li uspjeti odbiti Osmanlije, Zrinski je odgovorio: "Bog je visoko, a kralj daleko".„Bog je visoko, a kralj daleko“ – uz obljetnicu junačke smrti Nikole Zrinskog Sigetskog, Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu, nsk.hr, 7. rujna 2011., pristupljeno 4. srpnja 2019.

mini|Spomenik u Čakovcu

Nikola Šubić Zrinski, "stup i štit hrvatski, grada sigetskog glavar i prvi strah turski vijeka svog" danas se slavi kao najveći hrvatski vojni junak, a danas ga osim nas Hrvata i Mađari smatraju svojim nacionalnim junakom. Među brojnim djelima i mjestima koja su posvećena Zrinskom, posebno se ističu opera "Nikola Šubić Zrinski" i trg Zrinjevac u Zagrebu.

mini|Zahvala u prolazu Starog grada Čakovec

Povodom 500. obljetnice rođenja ovog, kako su ga nazvali, "hrvatskog Leonide", u Čakovcu je podignut spomenik Nikoli Zrinskom, nenadmašnom sigetskom junaku. Brončani kip, visok oko 3 metra, postavljen u perivoju uz velebni dvorac Zrinskih, svečano je, u nazočnosti mnogih visokih uzvanika, dana 6. prosinca 2008. godine otkrio predsjednik Hrvatskoga sabora Luka Bebić.

 Napomena
Plemićka loza Šubići su rod, pleme, gens na latinskom. Šubići su u svojoj povijesti imali više predikata: Bribir, Zrin, Čakovec. Nikola Šubić Zrinski ne postoji kao povijesna osoba. Postoji samo Nikola Zrinski, eventualno s pridjevom Sigetski. Naime, nakon što je Jurju Zrinskom (sinu Mladena II. Šubića) oduzeto dotadašnje obiteljsko središte Ostrovica, Šubići se sele u Zrin (1347.) i pritom odbacuju staro prezime i uzimaju novo, prema novom sjedištu - Zrinski. Od tog vremena, tj. sredine 14. stoljeća, potomci Jurja Zrinskog se nikad ne nazivaju Šubićima, iako su potomci loze Šubića.

 Potomci
Nikola IV. Zrinski bio je sin Nikole III. i Jelene Karlović (sestra hrvatskoga bana I. Karlovića). Ženio se dva puta, prvi put Katarinom Frankapan (umrla 1561), a drugi put Evom von Rosenberg. S prvom suprugom Katarinom Frankopan je imao 12 djece, dok s drugom suprugom Evom von Rosenberg je imao jednog sina. Iako će muška linija Zrinskih izumrijeti krajem 17. st., ženske linije putem njegovih kćeri Katarine, Barbare i Dorice je moguće pratiti do danas. Postoje linije Zrinski (po Katarini Zrinski) → Thurzo → Drašković, Zrinski → Thurzo → Erdody, Zrinski (po Dorici Zrinski) → Batthyany, Zrinski (po Barbari Zrinski) → Thurzo → Dersffy de Szerdahely → Esterházy von Galántha i → Altgraf zu Salm-Reifferscheidt. U Hrvatskoj su bile glavne linije Zrinski → Thurzo → Drašković, Zrinski → Thurzo → Erdody, Zrinski → Batthyany, a koje se kasnije (18./19. st.) šire na obitelji Sermage, Kulmer, Bombelles, Pejačević i Adamović Čepinski. Nikola je ukupno izravni predak barem 8 hrvatskih banova; 3 po muškoj liniji: Jurja V. Zrinskog (1622. – 1626.), Nikole VII. Zrinskog (1647. – 1664.) i Petra Zrinskog (1665. – 1670.), te 5 banova po ženskoj liniji: Ivana III. Draškovića (1640. – 1646.), Ivana V. Draškovića (1732. – 1733.), Ivana Nepomuka II. Erdődy (1790. – 1806.), Ladislava Pejačevića (1880. – 1883.) i Teodora Pejačevića (1903. – 1907.). Uz banove izravni je predak i iliraca grofa Janka Draškovića i grofice Sidonije Erdődy Rubido, skladateljice grofice Dore Pejačević, slikara Ferdinanda Kulmera. Po barem dvije linije: a) Zrinski → Batthyány → Erdődy → Festetić i b) Zrinski → Thurzo → Erdődy → Festetić, predak je austro-ugarskog ministra vanjskih poslova kneza Tassila Festeticsa de Tolna (1867. – 1871.), bivšeg češkog ministra vanjskih poslova kneza Karela Schwarzenberga (2007. – 2013.) te vladajućeg kneza Lihtenštajna Hansa Adama II. (1989.-..). Po linijama Zrinski → Thurzo → Drašković i Zrinski → Batthyány → Erdődy → Drašković izravni je predak i bavarskog vojvode Franza Bonaventure (1933.-..) i kneginje Sophie od Bavarske i Lihtenštajna, supruge prijestolonasljednika Alojza od Lihtenštajna. Po liniji od Katarine Zrinski: Zrinski  → Thurzo → Jakušić → Koháry → Sachsen-Coburg-Gotha-Koháry i liniji od Barbare Zrinski: Zrinski →  Balassa de Gyarmat → Pethe de Hethes → Jakušić → Kohary → Sachsen-Coburg-Gotha-Koháry, Nikola Zrinski je izravni predak 5 portugalskih kraljeva: Ferdinanda II. (1836. – 1853.), Petra V. (1853. – 1861.), Ludovika I. (1861 - 1889.), Karla I. (1889. – 1908.), Manuela II. (1908. – 1910.), posljednjeg saskog kralja Friedricha Augusta III. (1904. – 1918.), posljednjeg austro-ugarskog cara i kralja Karla I./IV. Habsburga, 3 rumunjska kralja: Ferdinanda I. (1914. – 1927.), Karla II. (1930. – 1940.), Mihaela I. (1927. – 1930., 1940. – 1947.), jugoslavenske kraljice Marije Karađorđević i posljednjeg jugoslavenskog kralja Petra II. (1934. – 1945.), bugarskih careva : Ferdinanda I. (1887. – 1918.), Borisa III. (1918. – 1943.), Simeona II. (1943. – 1946.), te grčka kraljice Helena, supruge kralja Đure II. (1922. – 1924.). Ova linija od Zrinskih do Sachen-Coburga nastaje brakom kćeri ugarskog palatina Jurja V. Thurza (sin Katarine Zrinski i unuk Nikolin), grofice Barbare Thurzo za hrvatskog plemića iz okolice Požege, a izbjeglog u Ugarsku baruna Andriju Jakusicha de Obova, njegov unuk barun Emerik Jakusich de Opova mlađi će imati samo dvije kćeri: Tereziju koja će se udati za grofa Jurja Erdődya i Polixenu Jozefu koja će se udati u grofovsku obitelj Koháry de Csábrág. Njezin praunuk grof Franjo (Ferenc) Koháry de Csábrág će postati jedan od najbogatijih zemljoposjednika u Habsburškoj monarhije, no nakon smrti sina Franje (Franz), nasljednicom bogatstva grofova Kohary će postati njegova kćer jedinica Antonija (1797. – 1862.), koja će nakon smrti oca naslijediti preko 150 000 hektara posjeda u Donjoj Austriji i Ugarskoj, te razne rudnike, šume i palače. Kako bi se Antonija već kao princeza mogla udati za princa Ferdinanda von Sachsen-Coburg-Gotha (1785. – 1851), starijeg brata budućeg belgijskog kralja Leopolda I., car Franjo I. će dva tjedna prije vjenčanja obitelj Koháry de Csábrág proglasiti kneževskom. Najstariji Antonijin sin Ferdinand će ženidbom za portugalsku kraljicu Mariju II. (1834. – 1853.) postati njezin suvladar kao kralj Ferdinand II. Njihov unuk princ Ferdinand od Hohenzollern-Sigmaringena će nakon smrti prvog rumunjskog kralja Karla I. (1866. – 1914.), a koji je umro bez djece, postati kralj Ferdinand I. (1914. – 1927.) od Rumunjske. Drugi unuk od Antonije će 1887. biti izabran za bugarskog kneza, kasnije cara Ferdinanda I.

Popis potomaka

ban Nikola V. Šubić Zrinski ~ grofica Katarina Frankopan (?-1561.)Genealogy.euweb: Zrínyi family (lista nije iscrpna)
 A1. grof Ivan Zrinski (*14.9.1545. – 1545.)
 A2. grofica Jelena Zrinski (*11.2.1546. – 1585.) ~ 1 brak: 7.1.1560 Kristóf Országh de Guth (*1520. – 19.10.1567); ~ 2 brak: 7.2.1569 István Balassa de Gyarmat (+1584)
 B1.  Menyhért Balassa de Gyarmat (*1569/70) ~ Margareta Bakić (Bakyth) de Lak
 C1. Péter, (+1621.) ~ grofica Magdolna Pálffy de Erdőd (*14.7.1546.- Torna 18.10.1629)
 C2. Ferenc, (+1621.)
 C3. Suzanna ~ György Pethe de Hethes
 D1.  Rozália Pethe de Hethes ~ Barun Emerik Jakusith de Orbova stariji (+1654)
 B2. Margareta (*1569/70.)
 A3. grofica Katarina Zrinski (30.4.1548.-Bytča 26.4.1561.) ~ 1. brak: 21.6.1543. Ferenc Thurzó de Bethlenfalva, župan Orava (1512. – 12.3.1576.); ~ 2. brak 24.6.1576 barun Emerik Forgách de Ghymes et Gács
 B1. palatin Juraj V. Thurzo de Bethlenfalva (2.9.1567. – 24.12.1616.) ~ 1. brak Sofija Forgách de Ghymes et Gács (1568. – 1590); ~ 2. brak Elizabeta Czobor de Czoborszentmihály (?-28.2.1626)
 C1. Barbara Thurzó de Bethlenfalva ~ 1. brak: 30.9.1612 grof Kristóf Erdődy de Monyorókerék et Monoszló (+1620); 2. brak: grof  Ivan III. Draskovich de Trakostjan, ugarski palatin, hrvatski ban (*1603 +8.11.1648)
 D1. grof Juraj Erdődy (magister tavernicorum), veliki župan varaždinski (*1614. – 26.5.1663) ~ 15.1.1638 grofica Elizabeta Batthyány de Németújvár (*1619.-Sopron 4.7.1674.)
 E1. grofica Éva Barbara Erdődy (*1639.-prije 1673.)
 E2. grofica Mária Terézia Erdődy (.1640.) (umrla kao dijete)
 E3. grof Aleksandar Erdődy(1644.-Sopron 18.5.1681.) ~ 21.7.1669 grofica Kristina Csáky de Köröszegh et Adorján (*Szepesvár 4.11.1654.- Szepesvár 23.4.1723)
 F1. grofica Margareta Erdődy ~ 1 brak: grof Pavao Draskovich de Trakostyan (*13.7.1667. – 1693.); ~ 2 brak: grof János Kéry
 F2. grof Aleksandar Erdődy (*Vép 18.12.1670.- Szombathely 29.9.1729,) ~ 9.6.1693 grofica Johanna Beatrix von und zu Trauttmansdorf-Weinsberg (*Negau 9.3.1661. – 13.4.1741); potomci i danas postoje, vidi:Sándor Gf Erdődy de Monyorókerék et Monoszló
 F3. grofica Julianna Erdődy (*1678. – 28.12.1696.) ~ 1695. grof Antal Esterházy de Galántha (*3.2.1676.- Rodosto 10/20.8.1722.)
 F4. grofica Elizabeta Erdődy
 E4. grofica Mária Ágnes Erdődy (umrla kao dijete)
 E5. grofica Elizabeta Erdődy (umrla kao dijete)
 D2. grof Emerik Erdődy (magister tavernicorum), veliki župan varaždinski, (?- Kanizsa 13.4.1690.) ~ grofica Éva Forgách de Ghymes et Gács
 E1. grof Ádám (?.-24.2.1668;) ~ 4.2.1668 Elizabeta Rákóczi de Felsővadász (*16.11.1655.- Szávaújvár 8.11.1707)
 D3. grofica Elizabeta Erdődy  ~ 6.3.1639 (razvela 29.8.1642) Franjo Keglevich de Buzin
 D4. grof Gabrijel (Gabor) Erdődy (*1615. – 13.7.1650.) ~ 1. brak: 25.8.1635 grofica Mária Pálffy de Erdőd (?-18.3.1643); ~ 2. brak: 1647 barunica Judit Amade de Várkony (?-1672.)
 D5. grof Ivan IV. Drašković de Trakostyan, judex curiae regiae, (?-2.4.1692:) ~ grofica Mária Magdalena Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld (?-1699.)
 E1. grof Petar Drašković de Trakostyan ~ grofica Katarina Csáky de Körösszegh et Adorján
 E2. grof Ivan V. Drašković de Trakostyan, ban Hrvatske, (?oko 1660.- Klenovnik 21.7.1733.) ~ 4.2.1704 grofica Maria Katharina von Brandis (*16.5.1680. – 6.8.1751.)
 F1. grof Ivan Baptist Drašković de Trakostyan (*5.4.1707,-1735.)
 F2. grofica Mária Elizabeta Drašković de Trakostyan (*1725. – 1782.) ~ 1. brak: grof Petar Keglevich de Buzin (?-16.10.1744.); ~ 2 brak: grof Petar Sermage de Szomszédvár et Medvedgrad (*1722. – 1771.)
 F3. grof Josip Kazimir Drašković de Trakostyan (*Beč 4.3.1714.- Beč 9.11.1765.) ~ barunica Zsuzsanna Malatinszky de Felső- et Alsómalatin (*4.3.1716/1.11.1717. – 20.3.1786.)
 G1. Ivan Drašković de Trakostyan (*1746. – 13.2.1787.) ~ barunica Apollónia Malatinszky de Alsómalatin
 H1. grof Janko Drašković de Trakostyan (*Zagreb 20.10.1770.- Ratkersburg 14.1.1856.) ~ 9.6.1808 barunica Franciska Kulmer von Rosenpichl und Hohenstein (*4.3.1788. – 15.3.1846.)
 H2. grof Juraj Drašković de Trakostyan (*4.8.1773. – 1.7.1849.) ~ 7.8.1797 barunica Anna Orczy de Orczi (*Gyöngyös 16.12.1776. – 20.2.1830.)
 I1. grofica Rozalija Drašković de Trakostyan (*1801.-Beč 5.4.1832.) ~ 21.4.1816 Josip Horváth de Szentgyörgy (*Požun 6.3.1780.- Hegyfalu 7.4.1850.)
 I2. grofica Agneza Drašković de Trakostyan (*10.2.1802.- Kökényes 1842.) ~ Pešta 16.5.1832 grof Sigismund Benyovszky de Benyó et Urbanó (*Nagyszombat 21.6.1798.- Solt 20.4.1873.)
 I3. grof Aleksandar Drašković de Trakostyan (1804.- Zagreb 7.5.1845)
 I4. grof Teodor Drašković de Trakostyan (1.8.1818. – 15.5.1850.) ~ 3.5.1845 Amalija Tomekovich (14.5.1828. – 3.11.1916.)
 J1. grofica Ana Marija Georgina Denise de Trakostyan (Stančić 15.4.1846.- Dugoselo 26.8.1907.) ~ Dugoselo 5.11.1874 Ottokar Drasković (?- Beč 5.7.1902.)
 J2. grofica Valerija Štefanija Hermina Drašković de Trakostyan (21.8.1848. – 20.1.1901.)
 J3. grof Teodor Adalbert Ivan Drašković de Trakostyan (Bozjakovina 25.4.1850.- Budimpešta 30.6.1906.) ~ Beč 23.5.1874 grofica Felicie Chyszow-Romer (Tarnow 1.4.1849.- Zagreb 3.7.1928.)
 K1. grof Aleksandar Adalbert Teodor Drašković (Dugoselo 1.1.1876. – 28.12.1913.) ~ Eperjes 24.10.1908 Anny Krieger von Maixdorf (Gergelylaka 22.7.1886, +?)
 K2. grof Ivan Juraj Maria Drašković (Dugoselo 31.12.1876.- Wald bei Zürich 15.3.1971.) ~ 1 brak: Vágrévfalu 22.7.1912 (raz. 1927) grofica Karola Pongracz de Szentmiklós et Óvár (Vágrévfalu 28.4.1881.- Kopaszhalom 2.11.1944); 2 brak: Čakovec 5.4.1928 grofica Marietta Batthyány de Németújvár (Beč 22.7.1896.- Erlen 27.8.1982.)
 L1. grofica Marija Magdalena Felicia Florence (Beč 9.2.1929.-) ~  Oxford 28.6.1954 Anthony Richard Littel (*Agra, India 22.12.1932.- Hannover 18.11.1974)
 L2. grofica Olga Maria Johanna Paula Theodora (Budapest 9.1.1934.-), redovnica
 K3. grofica Margareta Maria Amalia (Dugoselo 15.11.1913.-?) ~ Károly Balogh de Galántha et Nebojsza
 K4. grofica Maria Klementina (Dugoselo 8.1.1886.- Dugoselo 5.9.1907.)
 G2. grof Franjo Xaver Drašković de Trakostyan (*1750.- Klenovnik 3.9.1817.) ~ barunica Ana Jankovich de Pribér (*1752. – 1823.)
 H1. grof Josip Drašković de Trakostyan (Szöllősgyörök 3.11.1773. – 19.5.1847.) ~ barunica Antonia von Brudern (30.6.1777. – 1.1.1828.)
 I1. grof Franjo Drašković de Trakostyan  (5.7.1803.- Beč 6.2.1857.), veliki župan varaždinski ~ 19.3.1927 barunica Klotilda Kulmer von Rosenpichl und Hohenstein (8.2.1809.- Klenovnik 31.10.1892.)
 J1. grofica Ferdinandina Drašković de Trakostyan (1.7.1833.- Klenovnik 15.11.1886.) ~ 7.2.1852 grof Marko Bombelles de la Motte Sainte-Liée (London 15.3.1830. – 15.6.1906.)
 K1. grof Marko Bombelles ml. (1858. − Opeka, rujna 1912.) ~ 1. brak: grofica Marija Salm-Reiferscheid–Reitz; ~ 2. brak: grofica Marija Mitrovsky
 L1. grof Josip Bombelles (1894. – 1942.)
 L2. grofica Ferdinanda Bombelles ~ grof d'Ansemburg
 I1. grof Karlo Drašković de Trakostyan (Bratislava 19.5.1807.- Bisag 2.9.1855.) ~ Beč 7.8.1841 grofica Erzsébet Batthyány-Strattmann de Németújvár (Beč 16.5.1820.- Baden bei Wien 10.6.1882.)
 J1. grof Ivan Drašković de Trakostyan (Beč 19.11.1844.- Beč 6.3.1910.) ~ Bratislava 3.5.1871. grofica Julija Erdődy de Monyorókerék et Monoszló (11.9.1847. – 11.5.1901.)
 K1. grof Karlo Borromeus Sandor Drašković de Trakostyan (Bratislava 29.12.1873.- Beč 11.1.1900.)
 K2. grof Ivan Rudolf Drašković de Trakostyan (Bratislava 1.3.1878.- Beč 4.2.1963.) ~ 1 brak: 26.10.1912 (raz 1924) grofica Nora von Lützow (Cannes 1.2.1891.- Königswiesen 12.5.1945.); ~ 2 brak: Beč 30.9.1924 grofica Claudia Thuilliéres von Montjoye und de le Roche (Enns 2.5.1888.- Beč 11.9.1954.)
 J2. grof Pavao Drašković de Trakostyan (Veliki Bukovec 6.4.1846.- Veliki Bukovec 22.12.1889.) ~ Beč 6.6.1874 grofica Marija Festetics de Tolna (Beč 12.11.1850.- Szombathely 29.7.1946.)
 K1. grof Dioniz Drašković de Trakostyan (Szentkirály 28.6.1875.- Beč 8.3.1909.) ~ Beč 20.5.1903 princeza Julia von Montenuovo (Margarethen am Moos 15.11.1880.- Schloss Berg 27.6.1961.)
 M1.  grofica Marija Franciska Drašković de Trakostyan (Beč 8.3.1904.- Bad Kreuth bei Tegernsee 10.6.1969.) ~ Berchtesgaden 3.9.1930 princ Albrecht od Bavarske, vojvoda Bavarske (3.5.1905. – 8.7.1996.)
 N1. vojvoda Franz Bonaventura od Bavarske (München 14.7.1933.-)
 N2. princ Ludwig Maria od Bavarske (München 21.1.1937.-) ~ 1967. Elizabeth, grofica Douglas (Stockholm 31.12.1940.-)
 O1. princeza Sophie od Bavarske (München 28.10.1967.-) ~ 1993. princ-regent Alois von und zu Liechtenstein, prijestolonasljednik Liechensteina (11.6.1968.-)
 K2. Pavao Ivan Maria Drašković de Trakostyan, (Beč 23.5.1884.- Güssing) 22.10.1959.) ~ Beč 14.10.1920. grofica Elisabeth von Salm-Reifferscheidt-Raitz (Blansko 10.8.1892.- Beo 18.11.1946)
 M1. Pavao Aleksandar Dioniz Hugó Drašković de Trakostyan (Hacking bei Wien 20.8.1921.- Beč 2.9.1930.)
 M1. Karl Aleksandar Pavao Peter Drašković de Trakostyan (Beč 20.1.1923.-) ~ 7.2.1966. grofica Monika von Salburg (Altenhof 5.7.1937.)
 N1. Maria Eleonore Drašković de Trakostyan (Beč 25.12.1966.)
 N1. Nikolaus Peter Drašković de Trakostyan (Beč 28.7.1968.)
 J3. grof Josip Viktor Drašković de Trakostyan (Bisag 1.6.1849.- Zagreb 20.7.1912.) ~ Beč 4.5.1878 grofica Ida Cavriani (Lavov 20.1.1858.- Zagreb 1.2.1905.)
 K1. grof Ladislav Josip Maria Drašković de Trakostyan (Beč 12.3.1879. – 25.7.1909.)
 K2. grofica Elizabeta Ivana Ludovika Jozefa Maria Drašković de Trakostyan (Gösting bei Graz 24.3.1881.- Zagreb 1962.)
 K3. grof Josip Filip Maria Drašković de Trakostyan (Bisag 28.10.1884.- Zagreb 28.7.1922.)
 K4. grof Juraj Josip Maria Maria Drašković de Trakostyan (Beč 26.3.1894.- Salzburg 5.3.1953.)
 G3. grofica Julia Drašković de Trakostyan (*16.10.1757. – 12.4.1782.) ~ 2.9.1773 grof Ladislav Erdődy de Monyorókerék et Monoszló (*20.5.1746.- Beč 13.7.1786.)
 G4. grofica Barbara Drašković de Trakostyan ~ grof Antun Pejácsevich de Verőcze (*1749. – 1802.), podmaršal, veliki župan Požeške županije
 D6. grofica Barbara Drašković de Trakostyan ~ Justi Muscon
 D7. grof Nikola Drašković de Trakostyan, judex curiae regiae, (oko 1630.- Bratislava 1.11.1687.) ~ 1 brak: grofica Katalin (Borbála) Drugeth de Homonna; ~ 2. brak: 1667 grofica Elizabeta Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld (*1646.- Beč12.5.1682.); ~3 brak: grofica Kristina Csáky de Körösszegh et Adorján (*Szepesvár 4.11.1654.- Rodosto 23.4.1723.)
 D8. grofica Katarina Drašković de Trakostyan, redovnica
 D9. grofica Julia Drašković de Trakostyan ~ grof Nikola III. Erdődy de Monyorókerék et Monoszló (*1630/40. – 1693.), hrvatski ban
 C2. grofica Judita Thurzo de Bethlenfalva, (*1585. – 1637.) ~ 1607, barun Andrija Jakusith de OrbovaBojničić, Ivan:Der Adel von Kroatien und Slavonien, J. Siebmacher's grosses und allgemeines Wappenbuch: Der Adel von Kroatien und Slavonien, str. 75., 1899. Bauer & Raspe.  (*1584. – 26.10.1623.)
 D1. barun Juraj Jakusith de Obova (?-1647.), biskup veszprémski i egerski
 D2. barun Emerik Jakusith de Obova stariji (nakon 1654.) ~ Rozália Pethe de Hetes (vidi D. 1. pod A. 2.)
 E1. barun Emerik Jakusith de Obova mlađi (?-26.11.1692) ~ Polixena Serényi de Kisserény
 F1. barunica Terezia Roza Jakusith de Obova ~ 1 brak: grof Ádám Zichy de Zich et Vásonkeö (?-1701.); 2 brak: grof Juraj Erdődy de Monyorókerék et Monoszló (*1645-1.1.1713.)
 F2. barunica Polixena Jozefa Jakusith de Obova (?-22.10.1720.) ~ 1. brak grof János Koháry de Csábrágh (*1657. – 1697.); ~ 2. brak Ludwig Albrecht barun Thavonat von Thavon (Beč 7.7.1719); ~ 3. brak: 1719/20 grof Anton Alexander von Hatzfeld (*9.10.1676. – 20.7.1737)
 G1. barunica Theresia von Thavonath (Beč 19.2.1706.-?) ~ 8.4.1728 grof Josip Keglević de Buzin (1700.-Torna 1763.), veliki župan Torne
 G2. barunica Margareta Therese Thavonath von Thavon (*1696. – 7.10.1773) ~ Beč 1720. grof András József Koháry de CsábrághAdels-Schematismus Des Österreichischen Kaiserstaates, Ignaz Ritter von Schonfeld; Adels-Schematismus Des Österreichischen Kaiserstaates: Die Furstein von Kohary. str. 15., Wien 1824. in commision bey Carl Schaumburg. (*Csábrág 30.11.1694.- Szentantal 21.11.1757.)
 H1. grof Ignác József Anton Franz Xaver Koháry de Csábrág (Szentantal 2.12.1726.- Beč 10.10.1777.) ~ 1761. grofica Maria Gabriella Cavriani di Imena (Beč 25.4.1736.- Pešta 29.7.1803)
 I1. knez Ferenc József Koháry de Csábrág (Oroszvár 2.12.1726.- Beč 10.10.1777.) ~ 1792. grofica Maria Antonia von Waldstein zu Wartenberg (*29.3.1771. – 17.1.1854)
 J1. kneginja Antonia Koháry de CsábrágAlmanach de Gotha 1852., Almanach de Gotha 1852., str. 62.-63.Constantin von Wurzbach: Koháry, Maria Antonia Gabriele. U: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich., Constantin von Wurzbach: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 12. Theil. Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, Wien 1864, str. 279. (Beč 2.7.1797.- Beč 25.9.1862) ~ 30.11.1815 princ Ferdinand von Sachsen-Coburg-Gotha (*Coburg 28.3.1785.- Beč 27.8.1851)
 K1. kralj (iure uxoris) Ferdinand II. od Portugala (Beč 29.10.1816.- Lisabon 15.12.1885.) ~ kraljica Marija II. od Portugala (*4.4.1819. – 15.11.1853.)
 L2. kralj Petar V. od Portugala (1853.1861.), (*Lisbon 16.9.1837.- Lisbon 11.11.1861.) ~ Lisbon 18.5.1858 princeza Stephanie von Hohenzollern-Sigmaringen (*15.7.1837-17.7.1859.)
 L2.  kralj Ludovik I. od Portugala (1861-89), (*Lisbon 31.10.1838.- Cascais 19.10.1889.) ~ Lisbon 6.10.1862 princeza Maria Pia of Savoy (*16.10.1847. – 15.7.1911.)
 M1. kralj Karlo I. od Portugala (*Lisbon 28.9.1863.-Lisbon 1.2.1908.) ~  22.5.1886 princeza Amélie d'Orléans (*28.9.1864. – 25.10.1951.)
 N1. kralj Manuel II. od Portugala (1908-10), (*Lisbon 15.11.1889.- Fulwell Park 2.7.1932.) ~ Sigmaringen 4.9.1913 princeza Auguste Viktoria von Hohenzollern (*Potsdam 19.8.1890.- Münchhöf 29.8.1966.)
 L3. Infanta Marija Ana Portugalska (*Lisbon 21.7.1843.- Dresden 5.2.1884.) ~ Lisbon 11.5.1859 kralj Juraj I. od Saske (*8.8.1832. – 15.10.1904.)
 M1. kralj Fridrich August III. od Saske (1904-18), (*Dresden 25.5.1865.- Sibyllenort 18.2.1932.) ~ Beč 21.11.1891. (razveo 1903) nadvojvotkinja Luisa od Austrije (*2.9.1870. – 23.3.1947.)
 M2. princeza Marija Josipa od Saske (Dresden 31.5.1867.- Schloß Wildenwart nr Erlangen 28.5.1944.) ~ Dresden 2.10.1886 nadvojvoda Otto Franjo Habsburg (*21.4.1865 +1.11.1906)
 N1. car i kralj Karlo I./IV., car Austrije, kralj Ugarske, Češke, Dalmacije, Hrvatske i Slavonije (*Persenbeug 17.8.1887.- Funchal, Madeira 1.4.1922.) ~ carica i kraljica Zita od Bourbon-Parme (*9.5.1892. – 14.3.1989.)
 O1. nadvojvoda Otto von Habsburg, posljednji prijestolonasljednik Austro-Ugarske
 L2. infanta Antonia od Portugala (*Lisbon 17.2.1845.- Sigmaringen 27.12.1913.) ~ Lisbon 12.9.1861 knez Leopold von Hohenzollern (*Krauchenwies 27.9.1835.- Berlin 8.6.1905.)
 M1. kralj Ferdinand I. od Rumunjska (24.8.1865–20.7.1927.) ~ princeza Marija Edinburška (29.10.1875. – 18.7.1938.)
 N1. kralj Karlo II. od Rumunjske  (15.10.1893–4.4.1953.) ~ princeza Helena od Grčke i Danske (2.5.1896–28.11.1982.)
 O1. kralj Mihael I. od Rumunjske (25.10.1921–5.12.2017)
 N2. princeza Elizabeta od Rumunjske, kraljica Grčke (12.10.1894. – 14.11.1956.) ~ kralj Đuro II. od Grčke (20.7.1890. – 1.4.1947.)
 N3. princeza Marija od Rumunjske, kraljica Jugoslavije (6.1.1900. – 22-6.1961-) ~ kralj Aleksandar I. od Jugoslavije (16.12.1888. – 9.10.1934.)
 O1. kralj Petar II. od Jugoslavije (6.9.1923. – 3.11.1970.) ~ princeza Aleksandra od Grčke i Danske (25.3.1921. – 30.1.1993.)
 P1. princ Aleksandar II. od Jugoslavije (17.7.1945.-), posljednji prijestolonasljednik Jugoslavije
 K2. princ August Ludwig Viktor von Sachsen-Coburg-Gotha (*Beč 13.6.1818.- Schloß Ebenthal 26.7.1881.) ~  St.Cloud 20.4.1843 princeza Clémentine d'Orléans (*3.6.1817. – 16.2.1907.)
 L1. car Ferdinand I.Brockhaus' Kleines Konversations-Lexikon, Koháry u: Brockhaus' Kleines Konversations-Lexikon, fünfte Auflage, Band 1. Leipzig 1911., s. 984.  od Bugarske (*Beč 26.2.1861.- Coburg 10.9.1948.) izabran za kneza Bugarske 7.7.1887. i proglašen carem 5.10.1908. ~ princeza Marie Louise de Bourbon-Parma (*17.1.1870. – 31.1.1899.)
 M1. car Boris III. od Bugarske (*Sofija 30.1.1894.- Sofija 28.8.1943.) ~ princeza Giovanna od Italije (*13.11.1907. – 26.2.2000.)
 N1. car Simeon II. od Bugarske (*Sofija 16.6.1937-)
 C3. grofica Ilona (Jelena) Thurzo de Bethlenfalva ~ grof Gáspár Illésházy de Illésháza (?-1648.)
 D1. grof István Illésházy de Illésháza ~ Elizabeta Lengyel
 E1. grofica Eva Illésházy de Illésháza
 D2. Gábor Illésházy de Illésháza ~ 1. brak: Éva Ujfalussy de Divék-Újfalu; 2 brak: Zsófia Tarnowska; 3 brak: grofica Éva Széchy de Rimaszécs
 E1. Katalin Illésházy de Illésháza ~ 1661 grof Pavao Batthyány de Németújvár (1639. – 1674.)
 E2. grof László Batthyány de Németújvár
 D3. György Illésházy de Illésháza (?-1684.) ~ Mária Forgách de Ghymes et Gács (?-1666.)
 E1. grofica Ilona Illésházy de Illésháza (1646. – 1669.) ~ 1661 grof Ferenc Esterházy de Galántha (1641. – 1683.)
 D4. grofica Katarina Illésházy de Illésháza (?_1648.) ~ Petar Bethlen de Iktár ('-1646.)
 C4. Emerik I. Thurzo de Bethlenfalva, župan Orava (Árva) (1616-21), rektor Sveučilišta Wittenberg (1616-21), (Bytča 11.9.1589.-Mikulov 19.10.1621.) ~ Helmec 15.11.1618 barunica Krisztina Nyáry de Bedegh (31.10.1604. – 17.2.1641.)
 D1. Elizabeta Thurzo de Bethlenfalva (20.2.1621. – 4.7.1642.) ~ 26.9.1638 grof István Esterházy de Galántha (27.2.1616. – 4.7.1641.)
 E1. Uršula Esterházy de Galántha (Lakompak 7.3.1641.-Kismarton 31.3.1682.), udala se za ujaka ~ Kismarton 7.2.1655 knez Pál Esterházy de Galántha (Kismarton 7.9.1635.-Kismarton 26.3.1713), ugarski palatin, potomci i danas postoje
 D2. Krisztina Thurzo de Bethlenfalva (25.4.1622. – 22.3.1632.)
 B2. grof Franjo Thurzo (oko 1574.), umro kao dijete
 B3. grofica Anna Thurzo (*13.10.1565.-?) ~ 23.4.1579 Juraj Perényi de Perény (*4.2.1548. – 1596.), potomci postoje do danas
 B4. grofica Katarina Thurzo (*1571.-?) ~ Gabrijel (Gábor) Révay de Sklabina et Blathnicza (?-1598.), potomci postoje do danas
 B5. grofica Uršula Thurzo ~ 1. brak: István Gyulaffy de Rátót; ~ 2 brak: Ferenc Ghyczy
 A4. grof Juraj IV. Zrinski, magister tavernicorum, (*1549. – 4.5.1603.) ~ 1 brak: grofica Anna von Arco (?-1570.); ~ 2 brak: grofica Sophia von Stubenberg
 B1. Nikola VI. Zrinski (oko 1570. – 24.3.1625.) ~ grofica Anna Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld (*ok 1585.-?)
 B2. grof Juraj V. Zrinski, hrvatski ban (Čakovec 31.1.1599.- Bratislava 18.12.1626.) ~ grofica Magdalena Széchy de Rimaszécs
 C1. Nikola VII. Zrinski, hrvatski ban (*Ozalj 1.5.1620.- Gornji Kuršanec 18.11.1664.) ~ 1 brak: grofica Eusebija Draskovich de Trakostyán (?-1650.); ~ 2 brak: Márija Sofija Löbl (?-1676.)
 D1. grof Izak Zrinski
 D2. grof Adam Zrinski (*1661.- Slankamen 1691.) ~ grofica Marija Katarina von Lamberg
 C2. grof Petar IV. Zrinski, hrvatski ban (*Vrbovec 6.6.1621.- Wiener Neustadt 30.4.1671.) ~ 1643 grofica Ana Katarina Frankopan (?-1672.)
 D1. grof Ivan IV. Antun Baltazar Zrinski (*1651. – 1704.)
 D2. grofica Jelena Zrinski (*Ozalj 1643.- Nikomedija 18.2.1703.) ~ 1 brak: knez Franjo I. Rákóczi od Transilvanije  (*24.2.1645. – 8.7.1676.); ~ 2 brak: 1682 knez Emerik I. Thököly od Transilvanije (+1705-?)
 E1. grof Juraj Rákóczy (?-1667.)
 E2. nepoznata kćer
 E3. grofica Julijana Barbara Rákóczy (*1669. – 26.5.1717.) ~ Beč 24.6./20.7.1691 grof Ferdinand Gobert von Aspremont-Lynden und Reckheim (*1643.-Schloss Reckheim 1.2.1708)
 E4. knez Franjo II. Rákóczy (Franjo Leopold), knez Transilvanije (1705-11), (*Borsi 27.3.1676.- Rodostó 8.4.1735.) ~ Köln 26.9.1694 landgrofica Charlotte Amalie von Hessen-Wanfried-Eschwege (*8.3.1679.- Paris 18.2.1722.)
 F1. grof Lipót Ladislav Juraj Rákóczy (*Kistapolcsány 28.5.1696.- Levoča II.1699.)
 F2. Josip Rákóczy, vojvoda od Munkacsa (*Beč 17.8.1700.- Csernavoda 10.11.1738.)
 G1. Maria Elisabeta (*Paris 11.12.1736.- Paris 30.7.1786.) (nezakonita kćer s Marie de La Contaciere), redovnica pod imenom sestra Josephine Charlotte)
 G3. Juraj Rákóczy, vojvodaMakovica (*Beč 8.8.1701.- St.Denis 15.6.1752.) ~ 1 brak: N de Bethune; ~ 2 brak: Margarete Suzanne Pinthereau de Bois I’Isle (*1702.- Clery 23.12.1768.)
 H1. grof Juraj Rákóczy (*1740. – 28.3.1743.)
 G4. grofica Šarlota Rákóczy (*Prag 16.11.1706. – 1706.)
 E5. grofica Elizabeta Thököly (*26.11.1683. – 3.4.1688.)
 E6. nepoznata kćer, umrla kao dijete
 D3. grofica Aurora Veronika Zrinski (1658. – 19. siječnja 1735.), redovnica
 D4. grofica Judita Petronela (1652. – 1699.), redovnica
 B3. grofica Suzana Zrinski ~ 1 brak: Albert Lenkovich; ~ 2 brak: grof Miklós Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld
 A5. grofica Doroteja (Dorica) Zrinski (?-1617.) ~ 30.1.1566 Boldizsár Batthyány (?-1588.)
 B1. grof Ferenc Batthyány, barone regne, župan Šoprona (1577.-Schleiring 13.9.1629.) ~ 16.7.1607 grofica Eva Popel von Lobkowicz
 C1. grof Adam Batthyány (1610.- Güssing 15.3.1659.) 1 brak: 3.2.1632 barunica Aurora Katharina von Formentini zu Talmein (Görz 26.10.1609.- Güssing 5.4.1653); 2 brak: Barbara Corbelli
 C2. grofica Erzsébet Batthyány ~ Juraj Erdődy de Moslavina (?-1662.), veliki župan varaždinski, magister tavernicorum; sin grofa Kristofa Erdodya i (1584.- Beč 20.8.1621.) ~ 30.9.1612 grofice Barbare Thurzó de Bethlenfalva (kćer palatina Jurja V. i unuka Katarine Zrinski)
 D1.  grof Aleksandar (Sandor) Erdődy (1644.- Šopron 18.5.1681.) ~ Szepesvár 21.7.1669 grofica Kristina Csáky de Köröszegh et Adorján (Szepesvár 4.11.1654.- Szepesvár 23.4.1723.)
 E1. grofica Margit Erdődy ~ 1 brak: grof Pavao Draskovich de Trakostyán (13.7.1667. – 1693.); ~ 2 brak: grof János Kéry
 E2. grof Aleksandar Erdődy (Vép 18.12.1670.- Szombathely 29.9.1729.) ~ Negau 9.6.1693 grofica Johanna Beatrix von und zu Trauttmansdorf-Weinsberg (Negau 9.3.1661. – 13.4.1741)
 F1. grof Ladislav Erdődy, veliki župan križevački (5.11.1693.- Vép 18.2.1750.) ~ 21.9.1714 grofica Anna Mária Illésházy de Illésháza (Trencsén 2.4.1696.- Vép 25.7.1765.)
 G1. grofica Ana Maria Edody (17.6.1728.- Beč 3.4.1807.) ~ 1 brak: Vép 24.4.1751 grof János Szapáry de Muraszombat, Széchysziget et Szapár (Beč 1723. – 15.1.1790.); ~ 2 brak: 1756. grof Dániel Esterházy de Galántha (1723. Požun 26.11.1759.)
 G2. grof Nikola Erdody (3.8.1719. – 31.8.1757.) ~ Beč 22.4.1743. grofica Antónia Batthyány de Németújvár (Beč 7.1.1720.- Beč 11.1.1797.)
 H1. grofica Mária Terézija Erdody (Beč 25.11.1745.- Beč 4.5.1782.) ~ Beč 10.1.1763 knez Antun Esterházy de Galántha (Beč 11.4.1738.- Beč 22.1.1794.), potomci do danas
 H2. grof Ladislav Rudolf Erdody (16.4.1747. – 9.6.1777.) ~ 21.9.1766 grofica Barbara Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld (25.12.1750. – 24.3.1811.)
 I1. grof Karlo Nikola Erdody (Beč 13.2.1770,- Beč 26.10.1833.) ~ Beč 21.2.1791. grofica Maria Franziska von Lichtenberg (Marburg a.d.Drau 4.7./9.9.1772- Beč 11.10.1802)
 J1. grof Kajetan Maria Nicolaus Erdody (Beč 18.1.1795.- Beč 19.1.1856.) ~ München 21.9.1817 barunica Ernestine Johanna Baptista von Lerchenfeld-Prennberg (München 14.12.1798.- Beč 28.12.1863.)
 K1. grofica Mária Barbara Erdody (2.5.1819.- oko 1888.)
 K2. grofica Franciska Theresia Ernestine Caroline Erdody (1.1.1821. – 2.7.1867.) ~ 9.12.1848. barun Karl von und zu Leoprechting (17.12.1818. – 20.1.1864.)
 K3. grofica Karolina Erdody (Beč 25.11.1823.- München 8.6.1908.) ~ Beč 22.5.1847 markgrof Hippolyt Pallavicini (Beč 21.1.1813.- Beč 4.2.1892.)
 K4. grofica Eugénia Erdody (Beč 13.11.1826.- Ischl 19.8.1894.) ~ Šopron 17.2.1849. grof Georg Festetics de Tolna (23.4.1815. – 12.2.1883.)
 L1. knez Tassilo Festetics de Tolna, proglašen knezom 21.6.1911., austro-ugarski ministar vanjskih poslova 1867. – 1871. (Beč 5.5.1850,. Keszthely 4.5.1933.) ~ Budimpesta 2.6.1880, Lady Mary-Victoria Douglas-Hamilton (11.12.1850. – 14.5.1922.)
 M1. grofica Mária Matild Georgina Festetics de Tolna (Baden-Baden 24.5.1881.- Strobl bei Salzburg 2.3.1953.) ~ Keszthely 23.7.1902. knez Karl Emil zu Fürstenberg (16.2.1867. – 21.2.1945.)
 N1. knez Tassilo Egon Maria Karl Georg Leo zu Fürstenberg (Brussels 20.6.1903.- Strobl 15.7.1989.) ~ 1 brak: Turin 19.11.1938. (raz.) Claire Agnelli (Turin 7.4.1920); ~ 2 brak : Paris 17.10.1975. Cecilie Blaffer
 N2. knez Georg Egon Hubertus Karl Wolfgang zu Fürstenberg (Strobl 3.8.1923.) ~ 1 brak:  10.9.1960. (raz. 1965.) grofica Christina von Colloredo-Mannsfeld (19.12.1940); ~ 2 brak: Korneuburg 1.8.1978 Victoria Taves Pullen (Rio de Janeiro 23.3.1957.)
 N3. kneginja Antoine Leontine Amelie Marie (Brussels 12.1.1905.- Beč 24.12.1988.) ~ Prag 30.6.1934. knez Karl VI. zu Schwarzenberg (5.7.1911. – 9.4.1986.)
 L2. grofica Georgina Ernestine Maria Eugenie Festetics de Tolna (Šopron 1.12.1856.- Opatija 30.11.1934.) ~ Budimpešta 11.6.1877. grof Zdenko Kinsky von Wchinitz und Tettau (*4.11.1844 +5.1.1932)
 M1. Norbertine Kinsky von Wchinitz und Tettau (Beč 18.12.1888.- Poruba 26.3.1923.) ~ Beč 8.1.1921. grof Ferdinand von Wilczek (Dobroslavice 28.5.1893.- - Schloss Seebarn bei Wien 5.7.1977.)
 N1. grofica Georgine Norberte Johanna von Wilczek (24.10.1921. – 18.10.1989.), kneginja Liechensteina ~ vladajući knez Franjo Josip od Liechensteina (16.8.1906. – 13.11.1989.)
 O1. Hans-Adam II., knez Lihtenštajna (1945.)
 M2. knez György Tasziló József Festetics de Tolna (Baden-Baden 4.9.1882.- Keszthely 4.8.1941.) ~ Beč 26.2.1938. grofica Maria von Haugwitz (Ossowa 2.7.1900.- Beč 23.9.1972.)
 K5. grof Franjo Xavér Erdody, varaždinski veliki župan (Beč 9.1.1830.- Beč 1.2.1906.) ~ Regensburg 22.8.1853. grofica Helene von Oberndorff (Regendorf 19.11.1831.- Vép 29.2.1932.)
 L1. grof Emerik Erdody, varaždinski veliki župan (Beč 3.10.1854.- Galgócz 14.11.1925.) ~ Zlaté Moravce 6.11.1881. grofica Irma Migazzi von Wall- und Sonnenthurm (Budimpešta 19.5.1854.- Beč 26.9.1923.)
 G3. grof Ivan Nepomuk Erdody, hrvatski ban (Vép 14.5.1733. – 23.3.1806.) ~ 1 brak: 16.8.1762 grofica Anna Mária Széchenyi de Sárvár-felsővidék *Kiscenk 29.10.1743. – 25.7.1783.); ~ 2 brak: 20.3.1791. grofica Terézia Pálffy de Erdőd (14.9.1754.-?)
 H1. grofica Antónia Erdody  (Kiscenk 22.10.1765.- Pečuh 26.12.1792.) ~ grof Franjo Sermage de Szomszédvár et Medvedgrád (?-1808.)
 H2. grof Aleksandar Erdody (11.11.1766. – 1823.) ~ Požun (Bratislava) 13.5.1792. grofica Amália Pálffy de Erdőd (4.1.1774.-?)
 I1. grof Karlo Erdody, veliki župan varaždinski (10.2.1793.- Zagreb 15.1.1841.) ~ 5.5.1818 grofica Henrietta von Chamare-Harbuval (29.1.1795.- Razvor 18.2.1841.)
 J1. grofica Sidonija Erdody Rubido (7.2.1819. – 17.2.1884.) ~ grof Antun Rubido de Zagorje (Madrid 15.5.1817. – 21.4.1863.)
 K1. Milutin Rubido de Zagorje
 K2. Radoslav Rubido de Zagorje
 J2. grofica Amalija Erdody (1820.-?)
 J3. grofica Katarina Erdody (1822.-?)
 J4. grof Juraj Ivan Antun Erdody (15.8.1823. – 11.8.1849.) ~ 1844. grofica Amalija Oršić de Szlavetich (3.5.1830. – 11.1.1851.)
 K1. grofica Olga Jozefa Júlia Erdody (Graz 3.5.1845. – 1913.) ~ Zagreb 18.5.1864 (raz. 1895.) barun Ladislav Ožegović de Barlabaševec et Bela (Varaždin 28.2.1841. – 1895.)
 J5. grofica Aleksandra Erdody (Razvar 4.5.1829.- Zagreb 18.3.1913.) ~ Graz 23.2.1852 grof Miroslav Kulmer von Rosenpichl und Hohenstein st. (Zagreb 5.3.1814.- Zagreb 28.2.1877)
 K1. grof Milan Kulmer
 L1. grof Aleksandar Kulmer
 M1. grof Ferdinand Kulmer  (Cap Martin 29.1.1925.- Zagreb 11.11.1998.)
 J6. grofica Gizella Erdody (Razvar 16.1.1835.- Moson 7.1.1914.) ~ Graz 17.1.1859 grof Géza Pálffy de Erdőd (23.3.1834. – 17.10.1898.)
 F2. grof Ludovik Erdődy, veliki župan varaždinski (1694. – 22.11.1766.) ~ 1 brak: grofica Maria Christina von Wagensperg; ~ 2 brak: Beč 10.2.1730 Maria Regina zu Stubenberg (4.9.1714. – 29.11.1751.)
 G1. grof Ludovik (17.2.1749. – 8.6.1794.) ~ 9.4.1768 grofica Eleonora von Aichpichl (30.5.1745. – 18.8.1783)
 H1. grofica Mária Eleonóra Erdody (13.4.1769. – 1840/41.) ~ 16.10.1786 grof Karlo Pejacsevich de Verőcze (2.11.1745. – 1.4.1815.)
 I1. grof Ferdinand Pejacsevich de Veroze (Šopron 17.6.1800.-Graz 10.4.1878.) ~ Šopron 8.4.1823. Mária Dőry de Jobaháza (Zomba 11.6.1800.- Zalabér 10.12.1880.)
 J1. grof Ladislav Pejacsevich, hrvatski ban (Šopron 5.4.1824.-Našice 7.4.1901.) ~ Šopron 25.11.1852. barunica Gabriella Dőry de Jobaháza (Zomba 6.11.1830.- Našice 7.3.1913.)
 K1. grof Teodor Ferdinánd Julian Gerard Pejacsevich, veliki župan virovitički, hrvatski ban (Našice 24.9.1855.- Beč 22.7.1928.) ~ Budimpešta 22.1.1881. barunica Elizabeta Vay de Vaja (13.10.1860. – 14.1.1941.)
 B2. Katarina ~ Tamás Széchy de Rimaszécs (?-9.2.1618.)
 B3. Dorottya
 A6. grofica Uršula Zrinski (*21.8.1552. – 12.2.1593.) ~ 1 brak: János Perényi; ~ 2 brak: Čakovec 1570 Miklós Bánffy de Alsólendva (*1547.-?)
 A7. grofica Barbara Zrinski (*1547-?) ~ Bajmóc 17.1.1569 Elek Thurzó de Bethlenfalva (?-5.3.1594.)
 A8. grofica Margareta Zrinski (*1555.-oko 1588.) ~ Monyorókerék 9.1.1569 Miklós Drugeth de Homonna (*oko 1538.-nakon 30.8.1580.)
 A9. grofica Magdalena Zrinski (?-1606.) ~ 1 brak: 19.1.1584 István Telekessy; ~ 2 brak: grof Johann Jakob von Thurn und Valsassina (?-1597.)
 A10. grofica Ana Zrinski, umrla kao dijete
 A11. grof Kristofor Zrinski (oko 1570.), umro kao dijete
 A12. grof Nikola Zrinski, umro kao dijete
 A13. grof Ivan Zrinski (*1565.-Hohenfurt 24.2.1612.) ~ Cesky Krumlov (Krumau) 7.11.1600 Marie Magdalena z Kolowrat

mini|Sablja N. Š. Zrinskog na izložbi u Muzeju Međimurja u Čakovcu prigodom 450. obljetnice Sigetske bitke
 Zanimljivosti
 Nikola Zrinski cijenjen je i poštovan i u dalekom Japanu prije svega zbog svoje časne i "samurajske" smrti. U počast tom činu, japanski muški zborovi nerijetko izvode ariju "U boj" iz Zajčeve opere "Nikola Šubić Zrinjski". U Japan su je donijeli 1919. godine bivši austro-ugarski ratni zarobljenici Čehoslovačke legije koji su se evakuirali iz Sibira, a tijekom rujna i listopada 1919. godine boravili su u Kobeu gdje je američki brod SS Heffron koji ih je prevozio bio na popravku nakon tropske oluje i nasukavanja kod Shimonosekija.Jun Karube, “U Boj, U Boj” and Kwansei Gakuin Glee Club, museum.kwansei.ac.jp, str. 4., pristupljeno 4. svibnja 2021.  Pjesma je danas himna muškog pjevačkog zbora prestižnog japanskog sveučilišta Kwansei Gakuin.Japanese Choir of Kwansei Gakuin Sings its Anthem in Zagreb and Dubrovnik, jp.mvep.hr, 4. rujna. 2014., pristupljeno 4. svibnja 2021.
 26. veljače 2006. godine u dvorani Kokugian u Tokyju, japanski muški zbor od 1000 ljudi, vođen maestrom Katsuaki Kozaijem pjevao je "U BOJ", što je bio rekord takve vrste zborskog pjevanja. Ovaj koncert posjetilo je 10.000 ljudi, a pokrovitelj koncerta, između ostalih, bilo je i hrvatsko veleposlanstvo u Japanu.Tokio: Tisuću Japanaca pjevalo "U boj, u boj", jutarnji.hr, 28. veljača 2006., pristupljeno 4. svibnja 2021.
 Nikola Šubić Zrinski se u svom životu služio i glagoljicom.
 Tijekom rata u BiH, dvije brigade HVO-a nosile su ime Zrinski, Brigada "Nikola Šubić Zrinski" iz Busovače i 115. brigada "Zrinski" iz Tuzle.
 Po Nikoli Zrinskom nosi ime nogometni klub HŠK Zrinjski iz Mostara
 Odlukom Hrvatskog sabora 2016. godina je proglašena Godinom Nikole Šubića Zrinskog.info.hazu.hr, str. 6. pristupljeno 25. listopada 2016. Ovoj odluci prethodila je rasprava nadležnog saborskog odbora, u kojoj je rečeno: "Mađari ga slave deset puta više od nas - zamjerio je Ilčić, a HDZ-ov Miroslav Tuđman uz osmjeh je dodao kako je razlog tome vjerojatno to što ga oni smatraju svojim."www.vecernji.hr, Tea Romić, "Odbor za kulturu pokrenuo proceduru proglašenja 2016. godinom Nikole Šubića Zrinskog", objavljeno 23. veljače 2016., pristupljeno 25. listopada 2016. Ovo pripisivanje svjedoče i muzikolozi: "Poput Nikole Šubića Zrinskoga, ti su plemići (Petar Zrinski i Fran Krsto Frankapan) u Mađarskoj bili (jesu) tretirani kao Mađari, a u Hrvatskoj kao Hrvati."Rozina Palić-Jelavić, "Ideologemi u operi Nikola Šubić Zrinjski Ivana pl. Zajca", KROATOLOGIJA 3, 2012., str. 55.

 Izvori

 Vanjske poveznice

 Pismo Nikole Šubića Zrinskog iz 1544. na glagoljici i njegov sadržaj na www.croatianhistory.net
 Pismo Nikole Šubića Zrinskog iz 1554. na glagoljici na www.croatianhistory.net
 Mala početnica kurzivne glagoljice Stranica sadrži i Nikolin potpis glagoljicom
 Izvori za borbe Hrvata s Turcima, crohis.com, (u međumrežnoj pismohrani archive.org 19. veljače 2012.)

Kategorija:Hrvatski banovi
Nikola IV.
Kategorija:Hrvatski vojni zapovjednici
Kategorija:Hrvatski grofovi

On 17 June 1543, he married Katarina Frankopan, the sister of Prince Stephan Frankopan of Ozaljsky.

Question: who did nikola zrinski marry in 1543

Katarinom Frankopan , sestrom kneza Stjepana Frankopana

On 17 June 1543, he married Katarina Frankopan, the sister of Prince Stephan Frankopan of Ozaljsky.

Question: when was katarina frankopan married

Question: who was katarina frankopan's father

Question: when did nikola zrinski marry katarina frankopan

when did nikola zrinski marry katarina frankopan

Question: what was the first name of katarina, the sister of prince stephan

what was the first name of katarina, the sister of prince stephan

Question: where was prince stephan frankopan from

Question: who was katarina frankopan

the sister of Prince Stephan Frankopan of Ozaljsky

sestrom kneza Stjepana Frankopana Ozaljskog

the sister of Prince Stephan Frankopan of Ozaljsky

Question: what is the name of the sister of nikola zrinski

what is the name of the sister of nikola zrinski

On 17 June 1543 , he married Katarina Frankopan , the sister of Prince Stephan Frankopan of Ozaljsky .

Dana 17. lipnja 1543. godine vjenčao se je s Katarinom Frankopan, sestrom kneza Stjepana Frankopana Ozaljskog.

Dana 17. lipnja 1543. godine vjenčao se je s Katarinom Frankopan, sestrom kneza Stjepana Frankopana Ozaljskog.

On 17 June 1543, he married Katarina Frankopan, the sister of Prince Stephan Frankopan of Ozaljsky.

On 17 June 1543, he married Katarina Frankopan, the sister of Prince Stephan Frankopan of Ozaljsky.

He successfully fought and won a large number of battles.

reliquiae reliquiarum [reli'kuie: relikui·a:'rum] (skraćeno od lat. reliquiae reliquiarum olim magni et inclyti regni Croatiae: ostatci ostataka nekoć velikoga i slavnoga kraljevstva Hrvatskoga), naziv za dijelove današnje Hrvatske koji su krajem XVI. st., nakon osmanskih i mletačkih osvajanja, ostali pod vlašću Hrvatsko-slavonskoga sabora. Naziv su počeli koristiti suvremenici ratnih zbivanja u XVI. st. Tako je, primjerice, Nikola Zrinski opisujući Malkoč-begove nasrtaje na Pounje u pismu ugarskom palatinu T. Nádasdyju istaknuo da se »udaraju i pustoše ti tužni ostatci Hrvatske krajine« (1560), a nakon gubitka Novigrada (danas Todorovo u BiH) i tragične pogibije branitelja toga grada na čelu s Mihaelom Todorom nazvao Hrvatsku »tužnim ostatcima Kraljevstva«. Jednako su tako i staleži Sabora (1562) upozorili Ferdinanda I. Habsburškoga na različite zloporabe krajiških zapovjednika »u ostatcima Kraljevina Hrvatske i Slavonije«, a ban T. II. Erdődy u pismu je dojavio da je bosanski beglerbeg spreman s jakom vojskom udariti »na bijedne ostatke ovoga Kraljevstva« (1586). Zanimljivo je i to da su suvremenici bana Franju I. Frankapana (1567–72) zvali mačem i štitom ostataka Ilirije. Naziv je često korišten i u prvim znanstvenim hrvatskim historiografskim ostvarenjima, a održao se do danas, te se odnosi upravo na razdoblje XVI. st., kada je Hrvatska bila svedena na vrlo uzak pojas.
Citiranje:
reliquiae reliquiarum. Hrvatska enciklopedija, mrežno izdanje.
Leksikografski zavod Miroslav Krleža, 2021. Pristupljeno 11. 10. 2022. <http://www.enciklopedija.hr/Natuknica.aspx?ID=52389>.

Question: when is reliquiae reliquiarum accessed

4 . srpnja 2019 . hrvatskog kraljevstva od sigurne propasti .

He successfully fought and won a large number of battles.

Question: what is the latin name for reliquiae reliquiarum

what is the latin name for reliquiae reliquiarum

Question: what happened to zrinski during the war

Question: in which country was the reliquiae reliquiarum enciklopedija

in which country was the reliquiae reliquiarum enciklopedija

Question: when is reliquiae reliquiarum published

Question: who saved reliquiae reliquiarum enciklopedija

who saved reliquiae reliquiarum enciklopedija

Question: what did zrinski save during his banishment

what did zrinski save during his banishment

During his banishment , Zrinsky saved the " reliquiae reliquiarum " ( lat . " reliquiae reliquiarum")reliquiae reliquiarum , enciklopedija.hr , accessed on July 4 , 2019 of the Croatian Kingdom from a secure breakthrough .

He successfully fought and won a large number of battles .

Uspješno je ratovao i dobio velik broj bitaka.

During his banishment, Zrinsky saved the "reliquiae reliquiarum" (lat. "reliquiae reliquiarum")reliquiae reliquiarum, enciklopedija.hr, accessed on July 4, 2019 of the Croatian Kingdom from a secure breakthrough. He successfully fought and won a large number of battles.

He successfully fought and won a large number of battles.

Zrinski (the current master of Medjimur and commander of Hungary south of the Danube) was well supplied to the city, and before the great and fateful battles he asked from his 2,500 soldiers, who were largely the Croats, to promise obedience and faithfulness to him to death.

U spomen na hrvatskog Leonidu
Ja Nikola knez Zrinski obećavam najprije Bogu velikomu, zatim njegovu veličanstvu, našemu sjajnomu vladaru i našoj ubogoj domovini i vama vitezovima da vas nikada neću ostaviti, nego da ću s vama živjeti i umrijeti, dobro i zlo podnijeti. Tako mi Bog pomogao!
Nikola Šubić Zrinski rodio se 1508. godine u gradu Zrinu u obitelji oca Nikole III. Zrinskog i krbavske kneginje Jelene Karlović, sestre kasnijeg hrvatskog bana Ivana Karlovića. Bio je hrvatski državljanin i vojskovođa, jedan od najvećih i najslavnijih hrvatskih velikana, ali i mađarske povijesti. Ratovao je protiv Osmanlija, a već se kao 21-godišnjak istaknuo u borbi za obranu Beča 1529. godine, kao i u obrani Pešte, kad ju je sa 400 hrvatskih boraca spasio od pada. Upravo zbog junaštva kralj Ferdinard I. imenovao ga je hrvatskim banom, a 1556. na njegov ga je zahtjev i razriješio banske časti. Posebno je zapamćen po bitki za Siget, u kojoj je 100 000 osmanskih vojnika sa Sulejmanom I. na čelu držalo opsadu grada punih mjesec dana. Unatoč silnim pritiscima da preda grad, Nikola Šubić Zrinski nije se pokolebao i zadao je velike gubitke osmanskoj vojsci. Kad je vidio da više ne može sačuvati grad, junački je krenuo u proboj iz utvrde, pri čem su ga osmanski vojnici uspjeli savladati.
Osim što je bio cijenjen na ovim prostorima i u regiji, Nikola Zrinski bio je cijenjen i poštovan u dalekom Japanu zbog svoje časne i samurajske smrti, zbog koje u počast tom činu, japanski muški zborovi često izvode ariju iz opere Nikola Šubić Zrinski koju su naučili 1919. nakon što su se hrvatski mornari povlačili iz Sibira prema domovini. Tada im se nasukao brod, stoga su mornari neko vrijeme bili nastanjeni u Kobeu, gdje su lokalno stanovništvo naučili pjesmu U boj, u boj. Vjerojatno velikim događajem smatra se kada je japanski muški zbor od 1000 ljudi otpjevao U boj, u boj, što je zasigurno bio rekord zborskog pjevanja.
Hrvatski ban Nikola Zrinski Čakovečki utemeljio je iznimno vrijednu zbirku knjiga i rukopisa poznatu pod nazivom Bibliotheca Zriniana, koja se čuva u Nacionalnoj i sveučilišnoj knjižnici u Zagrebu.
U fondu Zriniane svakako je potrebno istaknuti djelo Adriai Tengernek Syrenaia (prva pol. 17. st.), autograf Nikole Zrinskoga. U poemi Obsidio Sigethiana Nikola je opjevao svojega pradjeda Nikolu Šubića Zrinskoga koji se poginuo braneći Siget. Knjižnica obitelji Zrinski prispjela je iz Beča u Kraljevsku sveučilišnu knjižnicu početkom 1892. godine, zaslugom ondašnje hrvatske Vlade. Otkupljena je od bečkog antikvara Samuela Kendea, koji ju je kupio na dražbi od potomaka velikaške obitelji Daun. Mađarski znanstvenici i kulturni pregaoci, Gábor Hausner, Tibor Klaniczay, Sándor Iván Kovács, István Monok i Géza Orlovszky, rekonstruirali su Knjižnicu obitelji Zrinski te izdali reprezentativan katalog pod naslovom A Bibliotheca Zriniana története és állománya (Budimpešta, 1991.). Bibliotheca Zriniana doživjela je i svoju 3D rekonstrukciju u sklopu projekta 3D Bibliotheca Zriniana koji su 2002. godine zajednički ostvarili mađarska Nacionalna knjižnica Széchényi, Knjižnica Sveučilišta u Segedinu i Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu. Ove je godine u Nacionalnoj i sveučilišnoj knjižnici u Zagrebu bila otvorena izložba ARTE ET MARTE: Knjige o arhitekturi u Zriniani, koja je prvi put javnosti predstavila traktate o arhitekturi iz Zriniane, osobne knjižnice iz 17. stoljeća Nikole VII. Zrinskog i njegova sina Adama, koja se, nadopunjena knjigama moravskog plemića Ignaca Jankovskog z Vlašime, čuva u Zbirci rukopisa i starih knjiga Nacionalne i sveučilišne knjižnice u Zagrebu. Bibliotheca Zriniana, knjižnica obitelji Zrinski, proživjela je brojne uspone i padove, kao i obitelj Zrinski, te je naposljetku ostala sačuvana kao trajni spomenik identiteta hrvatskog naroda.
Nikola Šubić Zrinski, stup i štit hrvatski, grada sigetskog glavar i prvi strah turski vijeka svog zauvijek je ostao živjeti u hrvatskim srcima, a danas ga osim nas Hrvata i Mađari smatraju svojim nacionalnim junakom.
Grof Nikola IV. Zrinski umro je 7. rujna 1566. u mađarskom gradu Sigetu u 59. godini života.

Question: who was the commander of hungary south of the danube

who was the commander of hungary south of the danube

Question: how many soldiers did zrinski have

Question: how many troops did zrinski have

Question: who were the 2,500 soldiers that zrinski commanded

who were the 2,500 soldiers that zrinski commanded

Question: in which country was nikola zrinski commander

in which country was nikola zrinski commander

Question: what was the name of the city zrinski was master of

what was the name of the city zrinski was master of

Question: where is the capital of hungary located

Question: what did zrinski ask the croats to promise

what did zrinski ask the croats to promise

Zrinski ( the current master of Medjimur and commander of Hungary south of the Danube ) was well supplied to the city , and before the great and fateful battles he asked from his 2,500 soldiers , who were largely the Croats , to promise obedience and faithfulness to him to death .

The joint work of Nicole Zrinsky, or Prince Nicole, as they called him, caused the admiration of all that time Europe, which called him the new Leonid.

Dr.sc.Branimir Bunjac
Nikola Šubić Zrinski – osoba i djelo
Grof Nikola IV. Zrinski, hrvatski državnik i vojskovođa, jedan je od najslavnijih velikana hrvatske, ali i mađarske povijesti. Poznat je pod mnogim imenima kao što su Nikola Zrinski Sigetski ili Nikola Zrinski Stariji. Ponekad mu se prezime piše kao Zrinjski, a u modernim vremenima, zahvaljujući operi Ivana pl. Zajca, ponajviše se navodi kao Nikola Šubić Zrinski, što s povijesnoga gledišta nije posve ispravno. Naime, iako Zrinski vuku korijene od bribirske plemićke obitelji Šubić, oni se nakon preseljenja u Slavoniju 1347. više nisu služili tim imenom.
Nikola IV. Zrinski rodio se u Zrinu oko 1508. kao sin Nikole III. Zrinskog i krbavske kneginje Jelene Karlović, sestre hrvatskoga bana Ivana Karlovića.
Nikola IV. Zrinski ušao je u povijest ponajviše kao vojskovođa jer je ratovao protiv Osmanlija još od svoje rane mladosti. Kao vojnik istaknuo se već u svojoj 21. godini prilikom obrane Beča 1529. godine kada ga je car Karlo V. zbog junaštva nagradio konjem i zlatom. Osobito se proslavio 1542. godine kada se, dovodeći relativno malu postrojbu od 400 Hrvata, izravno uključio u borbu i stabilizirao carsku vojsku koja je bila u rasulu u bitci s Osmalijama kod Pešte. S obzirom na to da su ta bitka i uloga Hrvata u njoj postali nadaleko poznati, kralj Ferdinand I. je 1542. izabrao Nikolu IV. Zrinskoga za hrvatskoga bana u dobi od 34 godine.
Dana 17. lipnja 1543. godine Nikola se oženio Katarinom Frankopan, sestrom kneza Stjepana Frankopana Ozaljskoga. Tim brakom povezane su dvije tada najmoćnije hrvatske plemićke obitelji, Zrinski i Frankopani. U tom braku rodilo se mnogo djece, od kojih je najpoznatiji Juraj IV. Zrinski. Među potomcima se kao osobito značajni ističu i Nikolini praunuci Nikola VII. i Petar Zrinski, urotnici protiv habsburškoga dvora.
Kralj je Nikoli, za njegove vojne zasluge i uložena vlastita sredstva u obranu zemlje1546. darovao Međimurje s utvrđenim gradom Čakovcem koji se nalaze u posjedu porodice Zrinski sve do njihova izumiranja krajem 17. i početkom 18. stoljeća. Međimurje je Zrinskima predstavljalo najveći posjed i s njime su dodatno dobili na ugledu, a ujedno, zbog teritorijalne blizine, stekli i reputaciju u Mađarskoj. Već 1554. Nikola IV. Zrinski stekao je i visoku plemićku titulu grofa, a tom prilikom Zrinski su dobili i novi obiteljski grb. Ipak, karijera Nikole IV. Zrinskoga nije tekla glatko. Često je dolazio u sukob s kraljem koji nije ispunjavao svoje preuzete obveze za obranu granice prema Osmanlijama ili je s neprijateljem sklapao vlastite pogodbe na štetu branitelja. Sukobi s Osmanlijama bili su brojni i ponavljali su se gotovo svake godine, a kako bi se samostalno pripremio za obranu, Nikola IV. Zrinski započeo je s organiziranjem obrane na rijeci Muri, što je važan detalj u povijesti Međimurja.
Čakovec i Međimurje, Zrinski su od samoga početka smatrali svojim sjedištem i davali mu najveću važnost, a to dokazuje podatak da su od doseljenja započeli s opsežnim pregradnjama Staroga grada koji su namjeravali pretvoriti u neosvojivu tvrđavu. Zrinski su učinili puno na demografskoj obnovi u Međimurju, što je uključivalo i brigu o vjerskim pitanjima, kao i intenzivan razvoj gospodarske djelatnosti i prometne povezanosti.
Važno je istaknuti da, iako postoje neke naznake da je Nikola IV. Zrinski bio tolerantan prema protestantskoj vjeri, za sada nema dokaza da bi se on osobno na bilo koji način odricao svoje rimokatoličke vjere, štoviše, upravo suprotno, na više mjesta se isticao kao njezin vatreni zagovornik.
Godine 1556. Zrinski se odrekao banske časti te je savjetovao kralju Ferdinandu I. da za novoga bana postavi Petra Erdődya.
Ipak, i kasnije je Nikola IV. Zrinski kao sudionik sabora, hrvatskoga i ugarskoga, uzeo mjesto u političkom životu te je u njemu i dalje imao značajnu ulogu. Važnost Nikole IV. Zrinskoga vidi se i po tome što je 1563. sudjelovao u krunidbi novoga kralja Maksimilijana Habsburškoga u Požunu kao direktni sudionik same kraljevske instalacije.
Čini se da je 1561., najkasnije 1562. godine umrla supruga Nikole IV. Zrinskoga, Katarina, a s njezinom smrću povezuje se izgradnja obiteljskoga mauzoleja unutar kompleksa pavlinskoga samostana u Svetoj Jeleni, današnjemu Šenkovcu. Nikola IV. se 1564. oženio drugi put s Evom od Roženberga s kojom je imao sina Ivana.
Posljednji čin Nikolina života, ujedno i onaj po kojemu je najviše poznat, dogodio se 1566. kada je sultan Sulejman I. krenuo s više od 100 000 vojnika i 300 topova na šesti vojni pohod. Cilj mu je bio osvojiti Beč, a potom čitavu Europu. Tako Sulejman I. dolazi do grada Sigeta gdje se namjerava obračunati s Nikolom Zrinskim, sigetskim kapetanom, koji je ujedno tadašnji gospodar Međimurja i zapovjednik Mađarske južno od Dunava, na koju poziciju je imenovan 1563. godine. Sasvim je sigurno kako je Zrinski dolazak samoga sultana Sulejmana Veličanstvenoga pod zidine Sigeta shvatio kao poseban izazov. Zrinski je dobro opskrbio grad i pripremio se za dugotrajnu obranu, a prije bitke je tražio od svojih 2500 ratnika, koji su velikim dijelom bili Hrvati, da mu obećaju poslušnost i vjernost do smrti. Prije toga sam je prisegnuo ovim riječima: „Ja, Nikola knez Zrinski, obećavam najprije Bogu velikomu, zatim njegovu veličanstvu, našemu sjajnomu vladaru i našoj ubogoj domovini i vama vitezovima da vas nikada neću ostaviti, nego da ću s vama živjeti i umrijeti, dobro i zlo podnijeti. Tako mi Bog pomogao!“
Opsada je počela 5. kolovoza i trajala je punih mjesec dana. Već 8. kolovoza napadači su uspjeli sa svojim uporištima doći na puškomet braniteljima vukući sa sobom i topništvo. Sljedećega dana osvajaju i dio grada koji se zvao Novi grad. Dana 10. kolovoza nastavljaju s napadom na Stari grad kuda su se branitelji bili povukli. Ali, sigetska posada se i dalje junački branila i pritom nanosila teške gubitke turskoj vojsci. Zato su Osmanlije više puta pokušali podmititi branitelje, pa i samoga Nikolu, da se predaju, a Nikoli su prijetili i ubojstvom njegovoga sina Jurja. Iako su znali da ne postoje nikakvi izgledi da im pristigne pomoć, Zrinski i branitelji se nisu ni jednog trenutka pokolebali nego su ostali vjerni svojoj prisezi. Dana 26. kolovoza značajno su oštećeni zidovi i staroga grada Sigeta, koji je konačno pao 5. rujna. Zanimljivo, samo dan ranije umro je i sam Sulejman, kako se čini od starosti, ali i neke zarazne bolesti koju je dobio tijekom opsade. Zrinski se s preostalim braniteljima povukao u unutrašnji dio staroga Sigeta, u kojemu nije bilo uvjeta za nastavak borbe. Većina bi zapovjednika onoga doba u takvoj situaciji prihvatila predaju koju su Turci i dalje nudili pod časnim uvjetima, ali ne i Nikola IV. Zrinski koji je odlučio završiti život junačkim jurišem izvedenim 7. rujna 1566.
Nakon što je Juraj Horvat topom napravio prolaz kroz tursku skupinu kod pokretnoga mosta, Nikola Zrinski krenuo je u proboj iz utvrde, dok je Lovro Juranić pred njim nosio kraljevsku zastavu. Najprije je pucao iz pištolja, a zatim je borbu nastavio sabljom. U neravnopravnoj bitci, Turci su Zrinskog triput pogodili iz puške – dvaput u tijelo i jednom u glavu. Kada je pao s konja, okružili su ga njegovi vitezovi kako bi ga obranili. Među ostalima, tom prilikom poginuli su plemići Vuk Papratović, Nikola Kobač, Petar Patačić, Lovro Juranić i drugi.
Mrtvom Nikoli Zrinskom janjičarski je zapovjednik dao odsjeći glavu. Truplo mu je pokopao Mustafa Vilić iz Banja Luke, nekadašnji Nikolin zarobljenik. Glavu hrvatskoga bana, jednoga od najvećih europskih junaka onoga vremena, vezir Mehmed-paša Sokolović poslao je svojem bratiću budimskom paši Mustafi.
Ovaj pak ju je, kao opomenu, poslao carskom generalu Egonu od Salma. U tabor carske vojske kod grada Đura, glava Nikole Zrinskoga dopremljena je 14. rujna. Nikolinu su glavu 18. rujna preuzeli njegov sin Juraj IV. Zrinski, zet Baltazar Batthyány i svak Franjo Tahy. Donijeli su je u Čakovec, a pokopana je u obiteljskoj grobnici Zrinskih u Svetoj Jeleni.
Siget je pao, ali kako su iscrpljeni Osmanlije tijekom bitke ostali bez sultana, a pritom izgubili i puno vremena i vojnika, nije im bilo druge nego da odustanu od invazije na Beč i Europu. Junačko djelo Nikole Zrinskoga izazvalo je divljenje čitave tadašnje Europe, koja ga je nazvala novim Leonidom, uspoređujući ga s legendarnim spartanskim kraljem iz doba Grčko-perzijskih ratova. Znameniti francuski kardinal Richelieu, ministar na dvoru kralja Luja XIII, napisao je ovo: „Čudo je trebalo da Habsburško Carstvo preživi. I to čudo dogodilo se u Sigetu.“ Četvorica preživjelih sigetskih branitelja kasnije je otkupljena, a među njima su bili nećak Zrinskog, Gašpar Alapić, te komornik Franjo Črnko, koji je kasnije na hrvatskom, njemačkom i latinskom jeziku vjerno i potanko opisao sigetsku katastrofu.
Prikazi bitke nastavljaju se i stoljećima kasnije. Nikola Zrinski ml., praunuk sigetskog junaka, hrvatski državnik i pisac, opisao je u svojem epskom djelu pod naslovom „Opsada Sigeta“ herojsku smrt svojega pradjeda godine 1566., koja je ušla u sve povijesne anale 16. stoljeća. Spomenuta poema pisana je na mađarskom jeziku. Iako ju je pisao Hrvat, smatra se jednom od najvećih dostignuća rane mađarske književnosti.
Kult Nikole IV. Zrinskoga u Hrvatskoj se snažno širio putem kapitalnoga djela Andrije Kačića Miošića Razgovor ugodni naroda slovinskoga, tiskanoga u Veneciji 1756. koje je preko sto godina bilo nezaobilazni dio popularne kulture. U tome djelu Kačić Miošić posvećuje Nikoli Šubiću Zrinskom jednu zasebnu pjesmu.
U vezi s pogibijom u Sigetu nastaju i neke popularne izreke, koje se pripisuju samome Nikoli IV. Zrinskome kao što je „Bog je visoko, a kralj daleko“, koju je izrekao u trenutku kada su ga pitali tko će mu pomoći u bitci protiv Osmanlija.
Lik i djelo Nikole IV. Zrinskoga Sigetskoga osim u povijesnim knjigama obilježeni su i brojnim spomen obilježjima na javnim mjestima ili u stvaralačkim djelima. Među njima se osobito ističu opera Nikola Šubić Zrinski i trg Zrinjevac u Zagrebu. Zanimljivo je da je izvedbi opere Nikola Šubić Zrinski u Japanu, koju su izvodili sami Japanci, prisustvovalo oko 10 000 ljudi, jer su Japanci, kao ljudi koji osobito cijene časnu i junačku smrt, izrazito impresionirani ovim hrvatskim junakom.
Povodom 500. obljetnice rođenja i u Čakovcu je podignut spomenik Nikoli IV. Zrinskom, brončani kip, visok oko 3 metra. Kip je postavljen u perivoju uz velebni dvorac Zrinskih i svečano otkriven 6. prosinca 2008. od strane predsjednika Hrvatskog sabora Luka Bebića. Iako je otkrivanje ovoga spomenika predstavljalo hvale vrijedan događaj, možda bi trebalo razmisliti da barem jedan Zrinski, možda upravo Nikola IV. Sigetski u obličju skulpture zauzme i najvažniji gradski trg u Međimurju, onaj ispred crkve sv. Nikole u Čakovcu.
|< «|

Question: who is known as the new leonid

Question: what was nicole zrinsky better known as

Question: nicole zrinski and nikola zrinsky were associated with which euro

nicole zrinski and nikola zrinsky were associated with which euro

Question: what was nicole zrinski's nickname

Question: what did europe call nicole zrinski

Question: who called nicole zrinski the new leonid

who called nicole zrinski the new leonid

The joint work of Nicole Zrinsky , or Prince Nicole , as they called him , caused the admiration of all that time Europe , which called him the new Leonid .

The joint work of Nicole Zrinsky, or Prince Nicole, as they called him, caused the admiration of all that time Europe, which called him the new Leonid.

The joint work of Nicole Zrinsky, or Prince Nicole, as they called him, caused the admiration of all that time Europe, which called him the new Leonid.

Wikisource: Conversation of the pleasant people of Slovenia

Razgovor ugodni naroda slovinskoga
Prijeđi na navigaciju Prijeđi na pretraživanje
|Razgovor ugodni naroda slovinskoga
|
autor: Andrija Kačić Miošić
|Bratu štiocu. →|
Razgovor ugodni je jedna od najčešće objavljivanih dopreporodnih hrvatskih knjiga. Tekst je stekao iznimnu popularnost u svim hrvatskim krajevima, a njegova je recepcija potvrđena i na širem južnoslavenskome prostoru. Djelo je zborničkoga tipa, sastavljeno od epskih pjesama i kronikalnih zapisa. Građu za knjigu Kačić je počeo skupljati oko 1730. iz pisanih i usmenih vrela, s osnovnom namjerom da pripomogne etničkomu i političkomu osvješćivanju naroda.
- Bratu štiocu.
- Prisvitli gospodine
- Pripoljubljenomu štiocu.
- Pisma Radovana i Mjelovana.
- Poskočnica, koja se može u kolu pjevati.
- Slidi kratko ukazanje od starih kralja slovinskih i događaji koji se u stara vrimena zgodiše u državam slovinskim, iz različitih knjiga izvađeni i na svitlost postavljeni
- Događaji posli porođenja Isusova.
- Pisma od Pavlimira.
- Pisma od kralja Tješimira.
- Pisma od kralja Vladimira.
- Pisma od Radoslava i Bodina.
- Pisma od Kobilića i Vuka Brankovića.
- Pisma od Kotromanovića.
- Pismo od Ostoje Kristića i Stipana Jablanovića.
- Pismo od Basilija Cesara.
- Slidi kratko govorenje od poglavica hrvatski oliti kranjskih.
- Pisma od mejdana Jure Kastriotića
- Pisma od Jure Kastriotića i njegove majke Vojsave
- Pisma od boja Jure Kastriotića i cara Murata na 1443.
- Pisma od ženidbe i udaje Mamice, sestre Kastriotića
- Pisma od rata Jure Kastriotića i Republike mletačke, koji se učini na 1447.
- Murat ožalošćen puno i rasrđen iđe s vojskom na Skenderbega. Na 1449.
- Murat poče grad biti.
- Ban Kastriotić opet čini juriš na Turke.
- Murat ožalošćen.
- Dilo vitežko, koje učini Jure Kastriotić.
- Murat pristrašen.
- Pisma od Kroje.
- Smrt Jure Kastriotića na 1467.
- Pisma vojvode Janka, rečenoga Sibinjanina.
- Pisma druga vojvode Janka.
- Pisma četvrta vojvode Janka i s. Ivana Kapistrana, kako razbiše cara Memeda, sina Muratova, pod Biogradom na 1456.
- Pjesma od uzetja carigradskoga uzvađena iz knjiga Florijana Kampi
- Pisma od kuće Frankopanovića
- Pisma, kako Ante Loredan, vlastelin mletački, obrani Skadar od Turaka na 1475.
- Pisma od kralja ungarskoga, Ludovika imenom, kako pogibe na Muačkom polju boj bijući s carem Sulemanom na 1526.
- Pisma od bana Zrinovića i cara Sulemana trećega, koji obside Seget ungarski i pod njim umri na 1566.
- Pisma, kako kralj Uluzali dođe s mnogo galija i ostalih od boja brodova pod grad Korčulu na 15 agusta oliti kolovoza 1571 i ne može ga osvojiti.
- Pisma od Cipra.
- Pisma od strašnoga boja, koji se učini na dan svete Justine.
- Popijevka od gospode presvijetle dubrovačke, kako razbiše i isjekoše Turke Saracene na moru blizu grada Korčule na 1033, kralja bosanskoga Ostoju Kristića na 1401 i bana od Neretve ufatiše i umoriše. Prekazana presvijetloj gospodi dubrovačkoj od fra Andrije Kačića, rečenoga Mjelovana.
- Pisma od vitezova pridostojne kuće Grabovčeve, prikazana gosp. pris. serdaru Anti Grabovcu.
- Govorenje od stare i plemenite kuće Kačića.
- Pisma od starih knezova Kačića
- Pisma od grada Šibenika, kako dođe poda nj paša bosanski samo trideset iljada vojske i bi razbijen na 1646; također od Vodičana, Vrpoljana i Krapnjana, kako isikoše Turke pod selom Vodice na 1645.
- Pisma od grada Splita, kako dolaziše poda nj Turci na 1646. izvađena iz istorija Jerolima Brusona.
- Pisma druga od grada Šibenika, kako dođe poda nj paša Tećelija samo pedeset iljada vojske i ne može ga osvojiti na 1647.
- Pisma od Beča.
- Pisma principa Euđenija, kako razbi cara Mustapu na Tisi rata bečkoga.
- Slidi pisma prva od vitezova ungarski i hrvatski, koji u stara vrimena turske odsicaše glave, izvađena iz različiti istorija štampani, počamši od godišta gosp. 1441 do godišta gosp. 1641.
- Pisma najposlidnja od slavne Bosne
- Najposlidnji razgovori starca Milovana s bratom štiocem

Question: in which country was nikola zrinski born

Wikisource: Conversation of the pleasant people of Slovenia

in which country was nikola zrinski born

Question: who wrote talk to the pleasant people of slovenia

who wrote talk to the pleasant people of slovenia

Question: who is the author of talk to the pleasant people of slovenia

who is the author of talk to the pleasant people of slovenia

Question: what did andrija kačić miošić dedicate to

what did andrija kačić miošić dedicate to

Question: how long has talk to the pleasant people of slovenia been a part of popular

dvjesto godina bio posve nezaobilazni dio popularne

how long has talk to the pleasant people of slovenia been a part of popular

Question: what is the name of the internet service that provides information about the people of sloven

what is the name of the internet service that provides information about the people of sloven

Question: what nationality is nikola zrinski

In his capital work Talk to the pleasant people of Slovenia , which for more than two hundred years has been a completely unbeatable part of popular culture that was read ( songed ) in practically every Croatian house , Andrija Kačić Miošić dedicates to Nikoli Šubiću Zrinskym Pism from Ben Zrinovic and Tsar Suleiman III .

Wikisource : Conversation of the pleasant people of Slovenia

U svojem kapitalnom djelu Razgovor ugodni naroda slovinskoga, koji je više od dvjesto godina bio posve nezaobilazni dio popularne kulture koji se čitao (pjevao) u praktično svakom hrvatskom domu, Andrija Kačić Miošić posvećuje Nikoli Šubiću Zrinskom Pismu od bana Zrinovića i cara Sulemana trećega. Wikisource: Razgovor ugodni naroda slovinskog

Wikisource: Razgovor ugodni naroda slovinskog

In his capital work Talk to the pleasant people of Slovenia, which for more than two hundred years has been a completely unbeatable part of popular culture that was read (songed) in practically every Croatian house, Andrija Kačić Miošić dedicates to Nikoli Šubiću Zrinskym Pism from Ben Zrinovic and Tsar Suleiman III. Wikisource: Conversation of the pleasant people of Slovenia

Wikisource: Conversation of the pleasant people of Slovenia

From that time there is one exhibition that is often attributed to Zrinsky himself who knew that help will not be and that there is no other than keeping Siget as much as they can.

„Bog je visoko, a kralj daleko“ – uz obljetnicu junačke smrti Nikole Zrinskog Sigetskog
Kada bismo u hrvatskoj povijesti poželjeli pronaći brend, nešto prepoznatljivo o čemu vrijedi pripovijedati i čega se valja prisjećati, zasigurno bismo završili na priči o obitelji Zrinski, čija sudbina je ispisala stranice i stranice domaće povijesti i kulture.
Iz velikaške obitelji Šubić, od sredine 14. stoljeća zvane Zrinski, potekli su brojni državnici, vojskovođe i književnici, čije sudbine je nerijetko pratila zla kob. U sagi o Zrinskima postoji nešto što pomalo podsjeća na tzv. prokletstvo Kennedyjevih. Nasilne i nesretne smrti, pogubljenja i tamnovanja svjedoče o nemiloj snazi povijesti, ali i o značaju ove obitelji u tadašnjoj Europi.
Na današnji dan, 7. rujna 1566., završila je životna priča još jednog Zrinskog – Nikole IV. ili Nikole Sigetskog. Život je hrabro okončao pod zidinama mađarske utvrde Siget, danas Szigetvár, nakon više od mjesec dana odolijevanja snažnoj i nadmoćnoj osmanskoj vojsci koja se ovdje zaustavila na svojem pohodu prema Beču. Sultanu Sulejmanu I. sigetski kapetan Zrinski bio je i više nego poznat: u borbi protiv Turaka istaknuo se već 1529. braneći Beč, a 1542. godine je sa svojih 400 vojnika spasio Peštu od sigurne propasti. Zbog svojih hrabrih vojničkih pothvata te je iste godine imenovan hrvatskim banom, a dodijeljeno mu je i Međimurje s utvrđenim gradom Čakovcem. Banske časti se odrekao 1556., vjerojatno u želji da se posveti borbama s Osmanlijama, koji su u 16. stoljeću Hrvatsku sveli na tzv.„ostatke ostataka nekad velikog hrvatskog kraljevstva“. Snaga i upornost kojom su Turci opsjedali Siget u kolovozu 1566. svjedoči koliko silno je Sulejman I. želio smrt svoga neprijatelja Zrinskog – toliko da je u opsadi grada izgubio tisuće i tisuće vojnika, a dan uoči pada utvrde i sam skončao život. Pobjeda Turaka bila je gorka: zbog iscrpljenosti i velikih gubitaka odustali su od puta prema Beču. Francuski kardinal Richelieu tim je povodom napisao: „Čudo je trebalo da Habsburško Carstvo preživi. I to čudo dogodilo se u Sigetu.“
Junačka smrt Nikole IV. Zrinskog zadivila je tadašnju Europu. S preostalim vojnicima izjurio je iz uništenoga grada, i ne pomišljajući na predaju. U pokušaju proboja iz utvrde stradala je još nekolicina turskih vojnika, sve dok smrt nije pokosila i samog Zrinskog, kojeg su najvjerniji vojnici nastojali obraniti. Turci su mu mrtvome odsjekli glavu, koja je kao trofej kružila među osmanskim pašama i služila kao opomena europskim generalima. Desetak dana kasnije preuzela ju je obitelj te je pokopana u obiteljskoj grobnici Zrinskih u pavlinskom samostanu u Svetoj Jeleni kod Čakovca.
„Bog je visoko, a kralj je daleko“, navodno je rekao Zrinski prije opsade, znajući da mu neće pristići pomoć saveznika. Osamljenost u junačkoj obrani grada još ga je više proslavila među suvremenicima, a njegova je hrabrost inspirirala i brojne umjetnike. Prvi je o njemu pisao zadarski književnik Brne Krnarutić u epu „Vazetje Sigeta grada“ (1584.), naslanjajući se na kroniku preživjelog svjedoka i sudionika bitke Ferenca Črnka. Poslije Krnarutića o Sigetskoj bici pisao je i Nikolin praunuk i imenjak, istaknuti mađarski pjesnik Nikola VII. Zrinski. U svoju je zbirku pjesama na mađarskom „Adriai tengernek Syrenaia“ uvrstio ep u kojem je opjevao smrt pradjeda. Njegov brat Petar Zrinski preveo je djelo na hrvatski i preradio ga u hrvatskom duhu, te je „Adrijanskoga mora sirena“ s epom „Opsida sigetska“ tiskana u Veneciji 1660. godine. Osim njih, o Nikoli Zrinskom Sigetskom pisali su i Vladislav Menčetić u spjevu „Trublja slovinska“ (1665.), Pavao Ritter Vitezović u epu „Odiljenje sigetsko“ (1684.) i drugi.
Ivan pl. Zajc skladao je operu „Nikola Šubić Zrinski“, jedno od najpopularnijih domaćih glazbenih scenskih djela. Dio opere je i pjesma „U boj, u boj!“, nastala na stihove Franje Markovića. Zbog svoje hrabrosti i časne samurajske smrti lik i djelo Nikole Zrinskog Sigetskog našli su svoje štovatelje i u dalekom Japanu. Spomenutu pjesmu je naime 26. veljače 2006. godine u dvorani Kokugian u Tokiju izveo japanski muški zbor od 1000 članova, pod ravnanjem maestra Katsuakia Kozaia.
Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu čuva u svom fondu vrijednu zbirku knjiga i rukopisa poznatu pod nazivom Bibliotheca Zriniana, koju je utemeljio Nikola VII. Zrinski, već spomenuti pjesnik, praunuk sigetskog junaka. Više o ovoj zbirci, vrijednoj knjižničnoj i kulturnoj baštini obitelji Zrinski, možete pročitati u najnovijem broju časopisa Glas NSK.

Question: who is credited with keeping siget in the museum

who is credited with keeping siget in the museum

Question: who is responsible for the exhibition of siget

who is responsible for the exhibition of siget

Question: what did zrinski know about keeping siget

what did zrinski know about keeping siget

Question: what was the name of zrinski's muse

Question: why did zrinski keep siget as much as possible

why did zrinski keep siget as much as possible

Question: what is the only thing zrinski and his team can do to help Siget

what is the only thing zrinski and his team can do to help Siget

Question: how many exhibition did zrinski have

From that time there is one exhibition that is often attributed to Zrinsky himself who knew that help will not be and that there is no other than keeping Siget as much as they can .

Count Kristofor Zrinski (about 1570), died as a child A12.

Count Nikola Zrinski, died as a child A13.

Zrínyi family
Miklós IV Zrínyi, *ca 1489, +1534; m.Gfn Ilona de Corbavia; they had issue:
- A1. Ilona, +ca 1561; m.1527 Ferenc Tahy de Tahvár et Tarkeö (+1573)
- A2. Margit; m.János Alapy
- A3. Mihály, +k.a.Mohács 29.8.1526
- A4. János, +k.a.Vinodol 1541
- A5. Miklós V, Ban of Croatia, Slavonia and Dalmatia, commander of Szeged 1561, *1508, +k.a.Szigetvár 8.9.1566; 1m: 1543 Gfn Katalin Frangepán (+1561); 2m: Monyorókerék 21.9.1564 Bss Eva von Rosenberg (*12.4.1537 +VIII.1591)
- B1. [1m.] János, *14.9.1545, +1545
- B2. [1m.] Ilona, *11.2.1546, +1585; 1m: 7.1.1560 Kristóf Országh de Guth (*1520 +19.10.1567); 2m: Topolcany 7.2.1569 István Balassa de Gyarmat (+ca 1584)
- B3. [1m.] Katalin, *30.4.1548, +Biccse 26.4.1585; 1m: Bajmóc 21.6.1562 Ferenc Thurzó de Bethlenfalva (+12.3.1576); 2m: Biccse 24.6.1576 Baron Imre Forgách de Ghymes et Gács
- B4. [1m.] Gf György, magister tavernicorum, *1549, +4.5.1603; 1m: Gfn Anna von Arco (+1570); 2m: Gfn Sophia von Stubenberg
- C1. [1m.] Miklós VI, +24.3.1625; m.Gfn Anna Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld (*ca 1585)
- C2. [2m.] György, Ban of Croatia and Dalmatia, *Csáktornya 31.1.1599, +poisoned Bratislava (Pozsony) 18.12.1626; m.Gfn Magdolna Széchy de Rimaszécs, dau.of Gf Tamás Széchy de Rimaszécs by Bss Margit Forgách
- D1. Miklós VII, Ban of Croatia, Slavonia and Dalmatia, *Ozalj 1.5.1620, +while hunt at Csáktornya (Kursanecki Lug) 18.11.1664; 1m: Gfn Eusebia Draskovich de Trakostyán (+1650); 2m: Mária Zsófia Löbl (+1676), dau.of Leonhard Löbl
- E1. [2m.] Izsák
- E2. [2m.] Ádám, *1661, +k.a.Zalánkemén 1691; m.Gfn Mária Katalin von Lamberg
- D2. Péter IV, Bán of Croatia, Slavonia and Dalmatia, *Verbovác 6.6.1621, +beheaded Wiener Neustadt 30.4.1671; m.1643 Gfn Katalin Frangepán (+1672)
- E1. János, *1650, +1704
- E2. Ilona, *1643, +18.2.1703; 1m: Ferenc I Rákóczi, Pr of Transylvania (*24.2.1645 +8.7.1676); 2m: 1682 Imre Thököly, Pr of Transylvania (+1705)
- E3. Auróra Veronika, a nun, *1660, +?
- E4. Judith-Petronella, a nun
- C3. [2m.] Zsuzsanna; 1m: Albert Lenkovich; 2m: Gf Miklós Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld
- B5. [1m.] Dorottya (Dorica), +1617; m.30.1.1566 Boldizsár Batthyány (+1588)
- B6. [1m.] Orsolya, *21.8.1552, +12.2.1593; 1m: János Perényi; 2m: Csáktornya 1570 Miklós Bánffy de Alsólendva (*1547, +?)
- B7. [1m.] Borbála, *1547; m.Bajmóc 17.1.1569 Elek Thurzó de Bethlenfalva (+5.3.1594)
- B8. [1m.] Margit, *1555, +ca 1588; m.Monyorókerék 9.1.1569 Miklós Drugeth de Homonna (*ca 1538, +after 30.8.1580)
- B9. [1m.] Magdolna, +1606; 1m: 19.1.1584 István Telekessy; 2m: Gf Johann Jakob von Thurn und Valsassina (+1597)
- B10. [1m.] Anna, +young
- B11. [1m.] Kristóf, fl 1570, +young
- B12. [1m.] Miklós, fl 1570, +young
- B13. [2m.] János, *1565, +Hohenfurt 24.2.1612; m.Cesky Krumlov (Krumau) 7.11.1600 Marie Magdalena z Kolowrat
HUNGARY family index
INDEX PAGE
Last updated 18th January 2008

Question: who was the first person to die as a child

Count Kristofor Zrinski (about 1570), died as a child A12.

Count Nikola Zrinski, died as a child A13.

who was the first person to die as a child

Question: when did nikola zrinski die

Question: what was the age of count nikola zrinski

what was the age of count nikola zrinski

Question: what was nikola zrinski's occupation

Count Kristofor Zrinski ( about 1570 ) , died as a child A12 .

Count Nikola Zrinski , died as a child A13 .

grof Kristofor Zrinski (oko 1570.), umro kao dijete A12. grof Nikola Zrinski, umro kao dijete A13.

grof Kristofor Zrinski (oko 1570.), umro kao dijete A12.

grof Nikola Zrinski, umro kao dijete A13.

Count Kristofor Zrinski (about 1570), died as a child A12. Count Nikola Zrinski, died as a child A13.

Count Kristofor Zrinski (about 1570), died as a child A12.

Count Nikola Zrinski, died as a child A13.

Barbara Drašković de Trakostyan ~ Justi Muscon D7.

Sándor Gf Erdődy de Monyorókerék et Monoszló, *Vép 18.12.1670, +Szombathely 29.9.1729; m.Negau 9.6.1693 Gfn Johanna Beatrix von und zu Trauttmansdorf-Weinsberg (*Negau 9.3.1661 +13.4.1741); They had issue:
- A1. László, Kőrös vármegye főispánja, *5.11.1693, +Vép 18.2.1750; m.21.9.1714 Gfn Anna Mária Illésházy de Illésháza (*Trencsén 2.4.1696, +Vép 25.7.1765)
- B1. Anna Mária, *17.6.1728, +Wien 3.4.1807; 1m: Vép 24.4.1751 Gf János Szapáry de Muraszombat, Széchysziget et Szapár (*Wien 1723, +15.1.1790); 2m: 1756 Gf Dániel Esterházy de Galántha (*1723, +Pozsony 26.11.1759)
- B2. Miklós, *3.8.1719, +31.8.1757; m.Wien 22.4.1743 Gfn Antónia Batthyány de Németújvár (*Wien 7.1.1720, +Wien 11.1.1797)
- C1. Mária Teréz, *Wien 25.11.1745, +Wien 4.5.1782; m.Wien 10.1.1763 Fürst Antal Esterházy de Galántha (*Wien 11.4.1738, +Wien 22.1.1794)
- C2. Lajos Rudolf, *16.4.1747, +9.6.1777; m.21.9.1766 Gfn Borbála Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld (*25.12.1750, +24.3.1811)
- D1. Károly Miklós, *Wien 13.2.1770, +Wien 26.10.1833; m.Wien 21.2.1791 Gfn Maria Franziska von Lichtenberg (*Marburg a.d.Drau 4.7./9.9.1772, +Wien 11.10.1802)
- E1. József, *1792, +1797
- E2. Borbála, *Wien 14.2.1793, +Napoli 9.1.1858; m.St.Stephan, Wien 8.7.1810 Gf Eugen von Wrbna und Freudenthal (*Wien 4.9.1786, +Wien 24.3.1847)
- E3. Kajetán Mária Miklós Ferenc (Cajetan Maria Nicolaus Franz), *Wien 18.1.1795, +Wien 19.1.1856; m.München 21.9.1817 Ernestine Johanna Baptista Frn von Lerchenfeld-Prennberg (*München 14.12.1798, +Wien 28.12.1863)
- F1. Mária Borbála, *2.5.1819, +ca 1888
- F2. Franciska Theresia Ernestine Caroline, *1.1.1821, +2.7.1867; m.9.12.1848 Karl Frhr von und zu Leoprechting (*17.12.1818, +20.1.1864)
- F3. Karolina, *Wien 25.11.1823, +München 8.6.1908; m.Wien 22.5.1847 Mkgf Hippolyt Pallavicini (*Wien 21.1.1813, +Wien 4.2.1892)
- F4. Eugénia, *Wien 13.11.1826, +Ischl 19.8.1894; m.Sopron 17.2.1849 Gf Georg Festetics de Tolna (*23.4.1815, +12.2.1883)
- F5. Ferenc Xavér, Varasdi főispán, *Wien 9.1.1930, +Wien 1.2.1906; m.Regensburg 22.8.1853 Gfn Helene von Oberndorff (*Regendorf 19.11.1831, +Vép [Wettendorf] 29.2.1932)
- G1. Imre, Varasdi főispán, *Wien 3.10.1854, +Galgócz 14.11.1925; m.Zlaté Moravce (Aranyosmarót), Slovakia 6.11.1881 Gfn Irma Migazzi von Wall- und Sonnenthurm (*Pest 19.5.1854, +Wien 26.9.1923)
- H1. Ilona, *Wien 15.2.1883, +Wien 4.11.1969; m.Galgócz 15.2.1906 Gf Johann zu Hardegg-Glatz (*Gross-Harrass 30.4.1878, +Wien 20.12.1917)
- H2. Mária, a nun, *Wien 22.5.1884, +Rettenmünster 3.6.1946
- H3. Vilmos, *Wien 17.9.1887, +Zug 24.6.1959; m.Galgócz 26.7.1942 Anna Schmidt (*Trauenstein 19.6.1891, +Munich 13.1.1982)
- H4. Gabriella, *Galgócz 16.1.1889, +Budapest 11.9.1918
- G2. Tamás, *Wien 10.10.1855, +Wien 7.11.1918
- G3. Károly, *13.3.1857, +Leipzig 7.3.1893
- G4. Klotild, *31.12.1859, +Galgócz 4.1.1881
- G5. Melanie Ernestine Emma Maria, *Wien 3.5.1861, +Nieder-Osterwitz 7.5.1964; m.Wien 27.11.1888 Gf Alfred Karl von Khevenhüller-Metsch (*Buda 25.7.1853, +Osterwitz 23.12.1911)
- G6. Sándor (Alexander Bartholomäus Stephan Maria), Varasdi főispán, *Galgócz 24.8.1865, +Vép 15.1.1940; m.Wien 23.4.1900 Gfn Erzsébet Draskovich de Trakostyán (*Bratislava 11.3.1877, +Budapest 30.10.1941)
- H1. FERENC XAVER Károly Antal Péter Sándor Mária József, *Wien 3.3.1901, +Pecöl 31.3.1983; m.Budapest 21.10.1935 Gfn Teréz Hunyady de Kéthely (*Ürmény 17.9.1909, +Sárvár 11.8.1996)
- I1. László (Ladislaus Alexander Karl Franz Maria), *Wien 6.3.1937
- I2. Imre (Emmerich Wilhelm Alexander Franz Pius Maria), *Szombathely 23.2.1939; m.Bernried bei Starnberg 25.5.1985 Andrea Holste (*Pforzheim 21.6.1955)
- J1. STEPHAN Franz Arnold Maria, *München 11.6.1987
- J2. PETER Alexander Georg Maria, *München 14.9.1990
- H2. Péter (Peter Paul Wilhelm Heliodorus Anton Alexander Maria Joseph), *Vép 20.5.1902; had further issue
- H3. Pál Mária Sándor Antal (Paul Maria Alexander Anton), *Vép 2.2.1904, +Eberau, Burgenland 25.2.1994; m.Budapest 12.2.1940 Bss Paula Rubido-Zichy de Zich et Zagorje (*Bratislava 2.9.1917, +Eberau 30.4.1983)
- I1. Gizella, *Szombathely 26.7.1941; m.Ottawa 5.5.1965 Charles/Horace Berry (*6.1.1930)
- I2. Iván János Baptist, *Szombathely 23.9.1942; m.Ottawa 17.7.1971 Elizabeth Galipeau (*Ottawa 6.10.1944)
- J1. Anton Paul Stephan, *Ottawa 17.2.1977
- J2. Nikolaus Matthias Martial, *Ottawa 25.2.1979
- H4. Marietta Erzsébet Alexandra Paula Ilona Crescentia Antónia, *Vép 26.2.1905, +Léka 12.2.2006; m.Budapest 17.11.1929 László Fst Esterházy de Galántha (*Lockenhaus 4.6.1905, +Lockenhaus 5.1.2000)
- H5. Antal (Anton Coloman Dionysius Franz Alexander Maria), *Vép 15.9.1909, +k.a.1943/44
- H6. Ilona (Ilona Elisabeth Martina Alexandra Antonia Marie), *Vép 10.9.1917, +Luising, Burgenland 8.10.2003; m.Wien 16.1.1952 Gf Alexander von Mensdorf-Pouilly (*Staatz 19.7.1924)
- F6. Tamás, *5.3.1833, +11.1.1850
- F7. ZSÓFIA Karolina Agnes Ernesztine, *Wien 19.1.1835, +Sünching 8.1.1907; m.Molnári 25.11.1863 Gf Karl von Seinsheim (*Grünbach 5.8.1836, +Sünching 9.8.1910)
- F8. Ernesztina, *3.11.1837, +Frankfurt am Main 17.4.1896; m.Somkovár 21.6.1859 Gf Wilderich von Walderdorff (*8.4.1831, +29.12.1898)
- D2. Ferenc, *1772, +1815
- C3. Mária Jozefa Reinharda Raimunda, *5.4.1750, +Wien 10.4.1777; m.Wien 12.10.1766 Gf Joseph Nikolas von Windischgraetz (bap 6.12.1744, +24.1.1802)
- B3. Sándor, *1726, +1793; m.Bss Helene von Schilson
- C1. Mária Anna, *Vép 1.10.1774; m.Vép 2.5.1791 Gf Antal Szirmay de Szirmabesenyő, Csernek et Tarkeő (*1765)
- B4. János Nepomuk, Horvát bán (Ban of Croatia), *Vép 14.5.1733, +23.3.1806; 1m: 16.8.1762 Gfn Anna Mária Széchenyi de Sárvár-felsővidék (*Kiscenk 29.10.1743, +25.7.1783); 2m: 20.3.1791 Gfn Terézia Pálffy de Erdőd (*14.9.1754)
- C1. [1m.] Antónia, *Kiscenk 22.10.1765, +Pécs 26.12.1792; m.Gf Franz Sermage de Szomszédvár et Medvedgrád (+1808)
- C2. [1m.] Sándor, *11.11.1766, +1823; m.Bratislava (Pozsony) 13.5.1792 Gfn Amália Pálffy de Erdőd (*4.1.1774, +?)
- D1. Károly, Varasd vármegye főispánja, *10.2.1793, +Zagreb 15.1.1841; m.5.5.1818 Gfn Henrietta von Chamare-Harbuval (*29.1.1795, +Razvor 18.2.1841)
- E1. Szidónia, *17.2.1819, +1882; m.Antal Rubido de Zagorje (*Madrid 15.5.1817, +21.4.1863)
- E2. Amália, *1820, +?
- E3. Katalin, *1822, +?
- E4. György János Antal Ferenc, *15.8.1823, +11.8.1849; m.1844 Gfn Amália Orssich de Szlavetich (*3.5.1830, +11.1.1851)
- F1. Olga Jozefa Júlia, *Graz 3.5.1845, +V.1913; m.Zagreb 18.5.1864 (div 1895) Baron Lajos Ozegovich de Barlabasevec et Bela (*Varasd 28.2.1841, +1895)
- E5. Alexandra, *Razvar 4.5.1829, +Zagreb 18.3.1913; m.Graz 23.2.1852 Gf Friedrich Kulmer von Rosenpichl und Hohenstein (*Zagreb 5.3.1814, +Zagreb 28.2.1877)
- E6. Gizella, *Razvar 16.1.1835, +Moson 7.1.1914; m.Graz 17.1.1859 Gf Géza Pálffy de Erdőd (*23.3.1834, +17.10.1898)
- D2. János Nepomuk, Varasd vármegye főispánja, Fiume kormányzója, *10.1.1794, +Wien 2.5.1879; m.30.7.1840 Gfn Therese Raczynska (*23.4.1820, +14.1.1909)
- D3. Terézia, *9.6.1795, +?
- D4. Antal, *Zagreb 18.1.1797, +Zagreb 12.11.1864; m.Mercyfalva 26.10.1836 Bss Lujza Lo-Presti de la Fontana d’Angioli (*Mercyfalva 1817, +Wien 26.3.1898)
- E1. Laura (Eleonóra), *20.3.1840, +6.11.1876
- E2. Júlia/Josephine, *3.8.1845, +1918
- E3. János Nepomuk, *19.6.1847, +Stakorovec 24.2.1878; m.20.7.1867 Irma Frn Zornberg von Gallwitz (*2.6.1842, +Stakorovec 1.3.1891), dau.of Leonhard Frhr Zornberg von Gallwitz and Maria von Schreyer
- F1. Tamás, Varasdi főispán, *Zagreb, Croatia 18.4.1868, +Wien 8.2.1918; m.St.Helena nr Agram, Croatia 27.10.1892 Therese Frn von Rast (*Marburg, Styria 12.5.1866, +Bratislava VII.1932)
- G1. Jenő (Eugen Emanuel Maria Joseph Johannes von Nepomuk Thomas Apostel Alexander Ignatius von Loyola Antonius von Padua), *Zagreb 12.6.1902, +1933
- F2. Leó, *Stakorovec 29.8.1869, +Varazdin 20.2.1935
- F3. Kálmán, *Stakorovec 24.1.1873, +Graz 4.1.1949; m.Wien 15.9.1923 Mária Leganovic (*Bratislava 26.9.1891, +Graz 19__)
- G1. Judika Franziska Maria Theresia, *Graz 17.10.1924; m.Graz 1.12.1959 (div) Oscar Dorrer (*Laxenburg 11.8.1911)
- F4. Maria Theresia Johanna Nepomucina Katharina Leocadia, *Stakorovec 29.7.1878, +Wien 20.9.1944; m.Ljubljana (Laibach) 5.5.1901 Zsigmond Frhr von Gussich (*Laibach 12.2.1871, +Wien 23.3.1934)
- D5. Amália, *Zagreb 29.4.1800, +Bratislava 24.4.1867; m.Cseszte 4.9.1830 Gf János Károly Pálffy de Erdőd (*7.6.1797, +14.12.1870)
- D6. Katalin, *15.9.1802, +1838; m.2.4.1820 Gf Joseph von Chamare-Harbuval (*8.8.1793, +21.11.1857)
- C3. [1m.] Péter, *13.9.1771, +17.3.1837; m.6.6.1796 Gfn Anna Niczky de Niczk (*Torony 21.8.1779, +17.3.1837)
- D1. Zsigmond, *1797, +?
- D2. Zsuzsanna, *17.9.1799, +?; m.1.5.1822 Karl Borromeus Frhr Czeike von Badenfeld (*30.3.1794, +?)
- D3. Mária Philippina, *5.6.1804, +11.9.1876; m.17.8.1822 Karl Borromäus Frhr Czeike von Badenfeld (*30.3.1794, +?)
- C4. [1m.] Tamás, *1773, +1804; m.Gfn Julianna Keglevich de Buzin
- C5. [1m.] Zsigmond, *9.2.1775, +Vép 27.10.1813; m.Nagyatád 4.11.1801 Mária Gfn Festetics de Tolna (*1.2.1774, +Wien 20.1.1837)
- D1. Sándor Lajos, *10.8.1802, +Vép 22.1.1881; m.Wien 7.8.1843 Gfn Leopoldina Batthyány de Németújvár (*27.8.1824, +18.10.1866)
- D2. Natália, *27.4.1804, +26.12.1845; m.1.3.1824 Gf Ferenc Alajos Meinard Pálffy de Erdőd (*Wien 22.6.1780, +Wien 14.11.1852)
- D3. Kamilla, *Wien 11.11.1811, +Graz 30.11.1896; m.Veperd (Wepersdorf) 15.7.1832 Gf Ludwig Anton Hoyos Frhr zu Stichsenstein (*Wien 19.9.1804, +Milano 11.1.1858)
- D4. Emma-Malvina, *Brünn 2.7.1813, +1888
- C6. [1m.] Zsuzsanna, *17.8.1782, +?
- B5. Károly, *1737, +1772; m.Gfn Mária Polixena Koháry de Csábrág
- B6. Franciska, +Imreg 1787; m.Pozsony 19.7.1751 Báró Imre Barkóczy de Szala et Tavarna (*1711, +Imreg 23.2.1764)
- A2. Ádám
- A3. István
- A4. Erzsébet
- A5. Lajos, Varasdi főispán, *1694, +22.11.1766; 1m: Gfn Maria Christina von Wagensperg; 2m: Wien 10.2.1730 Maria Regina zu Stubenberg (*4.9.1714, +29.11.1751), dau.of Heinrich Gf zu Stubenberg and Henriette Gfn zu Stubenberg
- B1. [2m.] Henrika, *Graz 13.4.1731, +Bratislava 17.5.1778; m.Bratislava 22.5.1753 Gf György Csáky de Körösszegh et Adorján (*25.11.1730, +Hotkócz 6.11.1788)
- B2. [2m.] József, fl 1760
- B3. [2m.] Mária Anna, a nun, *1737, +1795
- B4. [2m.] Lipót, *1740, +1771; m.Gfn Julianna Draskovich de Trakostyán
- B5. [2m.] László, Körösi főispán, *20.5.1746, +Wien 13.7.1786; 1m: 12.9.1773 Gfn Júlia Draskovich de Trakostyán (*16.10.1757, +12.4.1782); 2m: 17.6.1784 Agatha Frn von Stillfried und Rattonitz (*23.4.1765, +Graz 20.4.1800), dau.of Emanuel Frhr von Stillfried und Rattonitz and Antonia Gfn Zierotin von Lilgenau
- C1. [2m.] Gf György, Varasdi főispán, *Wien 17.6.1785, +Meidling bei Wien 3.9.1859; m.Wien 22.2.1807 Gfn Marie Ottilie Gobertine von Aspremont-Lynden (*Lednické Rovné 31.3.1787, +Wien 26.1.1866)
- D1. Ágota, *Wien 7.4.1808, +Graz 22.3.1882; m.Gyepüfüzes 30.10.1825 Gf János Széchenyi de Sárvár-felsővidék (*Sopron 3.6.1802, +Sopron 24.2.1874)
- D2. Franciska, *24.6.1812, +Lednické Rovné 19.8.1894; m.7.1.1833 Philipp Frhr Skrbensky z Hrzistie (*21.10.1789, +Unken 18.7.1867)
- E1. Francesca Bss Skrbensky-Hristie, *Linz 27.3.1839, +Horóc 1.2.1897; m.Wien 24.10.1859 János Vietoris de Vaszka (*Vaszka 16.5.1828, +Horóc 4.9.1908)
- D3. István, *Wien 27.9.1813, +Vörösvár 20.2.1896; 1m: 15.1.1835 Justine Frn von Müller-Hörnstein (*24.1.1817, +Wien 27.7.1845); 2m: Rozália Altmann (+Thurn 1.1.1892)
- E1. [1m.] Johanna Nepomucena Mária Gobertina, *Wien 24.11.1835, +Felsőlendva 3.12.1915; 1m: 28.12.1853 Gf Zsigmond Batthyány de Németújvár (*Csákány 27.5.1829, +Budapest 12.1.1906); 2m: Gf Tivadar Széchenyi de Sárvár-felsővidék (*Wien 12.3.1837, +Pöstyén 18.6.1912)
- E2. [1m.] László, *26.2.1837, +Vörösvár 26.8.1875
- E3. [1m.] Henriette Mária Gobertina, *Wien 22.5.1838, +Szany 8.9.1905; m.VII.1864 Gf Jenő Széchenyi de Sárvár-felsővidék (*Wien 7.2.1836, +Vörösvár 12.3.1911)
- E4. [1m.] Ágota Mária Gobertina, *Vörösvár 15.7.1839, +Tana 31.12.1914; m.Vörösvár 1.6.1868 Baron Lajos Ambrózy de Séden (*Temesremete 9.10.1831, +Tana 20.8.1893)
- E5. [1m.] Franciska, *16.4.1841, +Tarnócza 4.10.1906; m.29.9.1861 Gf Ferenc Széchenyi de Sárvár-felsővidék (*Wien 4.3.1835, +Tarnócza 23.9.1908)
- E6. [1m.] Ferenc Ágost Gobert, *21.6.1842, +Vörösvár 17.1.1859
- E7. [1m.] Gyula György István Gobert Mária, *Vörösvár 24.2.1845, +Vörösvár 13.1.1917; m.Tarnócza 24.2.1885 Gfn Emília Széchenyi de Sárvár-felsővidék (*Vörösvár 17.9.1866, +Vörösvár 17.6.1928)
- F1. TAMÁS ISTVÁN Gobert Maria, *Vörösvár 1.7.1886, +Kőszeg 20.4.1931; m.1920 Antónia Albrecht (*1898, +Kőszeg 19.8.1928)
- F2. LAJOS FERENC Gobert Maria, *Vörösvár 12.5.1890, +Vörösvár 17.5.1926
- D4. Lajos, *Wien 6.12.1814, +Gyepüfüzes 30.4.1883; m.V.1841 Johanna Raymann (*Prague 5.9.1809, +Stomfa 8.11.1897)
- E1. Franciska Gobertina, *Prague 24.10.1842, +Stomfa 12.8.1927; m.Wien 8.8.1867 Gf Alajos Károlyi de Nagykároly (*Wien 8.8.1925, +Tótmegyer 26.12.1889)
- E2. György Mária Gobert, *Torony 5.10.1843, +Budapest 17.12.1925; 1m: Wien 25.10.1873 Charlotte Baltazzi (*Constantinople 17.6.1856, +Venice 10.5.1875); 2m: Paris 30.4.1894 Julia Scott (*New York 19.1.1858, +Gyepüfüzes 30.1.1936)
- F1. [1m.] Karolina Johanna Nepomucena Erzsébet Mária Gobertina, *Budapest 11.11.1874, +?; m.Tótmegyer 11.6.1894 Baron Guillaume de Mandat-Grancey (*Paris 17.4.1864, +Paris 21.1.1949)
- F2. [2m.] Johanna Margareta Maria Gobertina, *London 22.4.1897, +Oberwart (Felsőör) 5.9.1982; m.Gyepüfüzes 8.10.1918 (div 1926) Gf József Pálffy-Daun de Erdőd, Fürst von Teano (*Stübing 7.8.1892, +Asunción, Paraguay 8.12.1963
- G1. [adopted] Baron Konrád Sándor von Kottwitz-Erdődy, *Göttingen 24.9.1943; m.Schloss Persenbeug 10.5.1969 Archdss Maria Alberta of Austria (*Schloss Persenbeug 1.6.1944)
- H1. Bss Johanna Franziska Elisabeth Ruth von Kottwitz-Erdődy, *Wien 29.5.1971; m.Kohfidisch 1.1.1992 (div 2002) Paul Wolfgang von Hagenauer (*Wien 3.9.1961)
- H2. Bss Sarah Josepha von Kottwitz-Erdődy, *Wien 22.2.1973; m.Kirchfidisch 17.5.1997 Gunhard Keil von Bündten (*Klagenfurt 9.4.1965)
- F3. [2m.] Franciska Violet Maria Gobertina, *Gyepüfüzes 17.11.1899, +Gyepüfüzes 9.1.1957; 1m: Gyepüfüzes 20.3.1930 (div 1934) Fritz von Falkenhayn (*Oldenburg 27.9.1890, +Ascona 3.3.1973); 2m: Budapest IV.1944 András Rudnay de Rudnó et Divékújfalu (*Budapest 19.9.1911)
- E3. Johanna Goberta, *Újmajor 10.4.1846, +Zinkendorf (Nagycenk) 18.10.1872; m.Wien 22.6.1870 Gf Béla Széchenyi de Sárvár-felsővidék (*Budapest 3.2.1837, +Budapest 12.12.1918)
- D5. Károly, *Wien 14.2.1816, +Bratislava 27.1.1864; m.Wien 22.4.1845 Gfn Juliane Kolowrat-Krakowsky (*26.9.1823 +28.3.1907)
- E1. Rudolf-Karl Maria Gobert Georg, *Wien 28.1.1846, +Graz 13.12.1932; m.Trakostyán (Drachenstein) 1.10.1881 Luise Drasche von Wartinberg (*Wien 13.1.1853, +Obermais bei Meran 16.1.1924)
- F1. Rudolf-Stephan Karl Maria Gobert (Rudko), *Novimarov 25.10.1883, +Graz 7.10.1966
- E2. Júlia Gobertina, *11.9.1847, +Bratislava 11.5.1901; m.Bratislava 3.5.1871 Gf Iván Draskovich de Trakostyán (*19.11.1844 +6.3.1910)
- E3. István Gobert, *20.11.1848, +Jaska 8.9.1922
- E4. Valéria Gobertina, *Lednické Rovné (Lednic-Revnye) 17.9.1850, +Bratislava 16.6.1933; m.Novimarov (Újmajor) 25.10.1870 (div 1875) Pr Arthur Odescalchi de Szerém (*Szolcsány 21.7.1836, +Körmöcbánya 9.1.1925)
- E5. Ferenc, *17.7.1853, +1861
- D6. Mária, *Wien 4.6.1817, +Pernau 14.9.1894; m.Gyepüfüzes 15.9.1839 Gf Anton von Wolkenstein-Trostburg (*Wien 18.2.1807, +Wien 25.2.1877)
- B5. Lajos, *17.2.1749, +8.6.1794; m.9.4.1768 Gfn Eleonora von Aichpichl (*30.5.1745, +18.8.1783)
HUNGARY family index
INDEX PAGE
Last updated 6th February 2009

Question: when did nikola drakostyan die

Barbara Drašković de Trakostyan ~ Justi Muscon D7.

Question: who was married in 1667

count Elizabeth Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld

grofica Elizabeta Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld

count Elizabeth Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld

Question: who did nikola drakostyan marry

count Katalin (Borbála) Drugeth de Homonna

grofica Katalin ( Borbála ) Drugeth de Homonna ; ~ 2 . brak : 1667 grofica Elizabeta Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld ( * 1646.- Beč12.5.1682 . ) ; ~3 brak : grofica Kristina

count Katalin ( Borbála ) Drugeth de Homonna

Question: who was judex curiae regiae

Question: when did nikola zrinski get married

1667 count Elizabeth Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld

1667 grofica Elizabeta Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld

1667 count Elizabeth Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld

Barbara Drašković de Trakostyan ~ Justi Muscon D7 .

Count Nikola Drašković de Trakostyan , judex curiae regiae , ( about 1630.- Bratislava 1.11.1687 ) ~ 1 marriage : count Katalin ( Borbála ) Drugeth de Homonna ; ~ 2 marriage : 1667 count Elizabeth Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld ( * 1646.- Bech12.5.1682 . ) ; ~ 3 marriage : count Kristina Csáky de Körösszegh et Adorján ( * Szepesvár 4.11.1654.- Rodosto 23.4.1723 . ) D8 .

grofica Barbara Drašković de Trakostyan ~ Justi Muscon D7.

Barbara Drašković de Trakostyan ~ Justi Muscon D7. Count Nikola Drašković de Trakostyan, judex curiae regiae, (about 1630.- Bratislava 1.11.1687) ~ 1 marriage: count Katalin (Borbála) Drugeth de Homonna; ~ 2 marriage: 1667 count Elizabeth Nádasdy de Nádasd et Fogarasföld (*1646.- Bech12.5.1682.); ~ 3 marriage: count Kristina Csáky de Körösszegh et Adorján (*Szepesvár 4.11.1654.- Rodosto 23.4.1723.) D8.

Barbara Drašković de Trakostyan ~ Justi Muscon D7.

24 April 1751 Crab János Szapáry de Muraszombat, Széchysziget et Szapár (Vienna, 1723.

– 15th January 1790.); ~ 2 marriage: 1756.

Question: where was nikola Šubić born

24 April 1751 Crab János Szapáry de Muraszombat, Széchysziget et Szapár (Vienna, 1723.

– 15th January 1790.); ~ 2 marriage: 1756.

Question: where did nikola zrinski die

Question: what type of fish was nikola zrinski

24 April 1751 Crab János Szapáry de Muraszombat , Széchysziget et Szapár ( Vienna , 1723 .

– 15th January 1790 . ) ; ~ 2 marriage : 1756 .

Vép 24.4.1751 grof János Szapáry de Muraszombat, Széchysziget et Szapár (Beč 1723. – 15.1.1790.); ~ 2 brak: 1756.

Vép 24.4.1751 grof János Szapáry de Muraszombat, Széchysziget et Szapár (Beč 1723.

24 April 1751 Crab János Szapáry de Muraszombat, Széchysziget et Szapár (Vienna, 1723. – 15th January 1790.); ~ 2 marriage: 1756.

24 April 1751 Crab János Szapáry de Muraszombat, Széchysziget et Szapár (Vienna, 1723.

– 15th January 1790.); ~ 2 marriage: 1756.

[984] Koháry, ungar. Magnatengeschlecht, 1815 in den Fürstenstand erhoben, 1826 mit Fürst Joseph von K. erloschen. Seine einzige Tochter Antonie (geb. 2. Juli 1797, gest. 25. Sept. 1862) vermählte sich mit dem Herzog Ferdinand von S.-Coburg (geb. 28. März 1785, gest. 27. Aug. 1851 als österr. General). Von seinen Kindern sind zu nennen; Ferdinand II. (s.d.) von Portugal und August, geb. 13. Juni 1818, Gemahl der franz. Prinzessin Klementine, Tochter Ludwig Philipps, gest. als sächs. Generalleutnant 26. Juli 1881. Des Prinzen August jüngster Sohn Ferdinand (s.d.) ist Fürst von Bulgarien.
Brockhaus-1911: Sachsen-Coburg-Kohary
Meyers-1905: Sachsen-Koburg-Koháry · Koháry

This concert was attended by 10,000 people, and the sponsor of the concert, among others, was the Croatian Embassy in Japan.

Tokyo: Thousand Japanese singing "In Fight, In Fight", Morning.hr, February 28, 2006, accessed May 4, 2021.

Nikola Šubić Zrinski served himself in his life as a glogol.

Čestitka ministra Grlića Radmana povodom Dana državnosti
Na današnji dan 1990. godine, konstituiranjem prvog demokratski izabranog višestranačkog Sabora otvoren je put prema demokratskoj preobrazbi, slobodi, samostalnosti i neovisnosti Hrvatske.30.05.2022.
Ove godine, uz Dan državnosti, obilježavamo dvije važne obljetnice – 30. obljetnicu međunarodnog priznanja Republike Hrvatske i 30 godina članstva ...
Ove godine, uz Dan državnosti, obilježavamo dvije važne obljetnice – 30. obljetnicu međunarodnog priznanja Republike Hrvatske i 30 godina članstva ...

Question: how many people attended the glogol concert in japan

This concert was attended by 10,000 people, and the sponsor of the concert, among others, was the Croatian Embassy in Japan.

Tokyo: Thousand Japanese singing "In Fight, In Fight", Morning.hr, February 28, 2006, accessed May 4, 2021.

Nikola Šubić Zrinski served himself in his life as a glogol.

how many people attended the glogol concert in japan

Question: when is in fight in fight coming out

Question: who was the glogol who died in japan

Question: in which country was the glogol nikola zrinski born

in which country was the glogol nikola zrinski born

Question: what disease did nikola zrinski have

Question: when was in fight in fight released

Question: what was the name of the sponsor of the concert in japan

what was the name of the sponsor of the concert in japan

This concert was attended by 10,000 people , and the sponsor of the concert , among others , was the Croatian Embassy in Japan .

Tokyo : Thousand Japanese singing " In Fight , In Fight " , Morning.hr , February 28 , 2006 , accessed May 4 , 2021 .

Nikola Šubić Zrinski served himself in his life as a glogol .

Ovaj koncert posjetilo je 10.000 ljudi, a pokrovitelj koncerta, između ostalih, bilo je i hrvatsko veleposlanstvo u Japanu.

Tokio: Tisuću Japanaca pjevalo "U boj, u boj", jutarnji.hr, 28. veljača 2006., pristupljeno 4. svibnja 2021.

Nikola Šubić Zrinski se u svom životu služio i glagoljicom.

This concert was attended by 10,000 people, and the sponsor of the concert, among others, was the Croatian Embassy in Japan. Tokyo: Thousand Japanese singing "In Fight, In Fight", Morning.hr, February 28, 2006, accessed May 4, 2021. Nikola Šubić Zrinski served himself in his life as a glogol.

This concert was attended by 10,000 people, and the sponsor of the concert, among others, was the Croatian Embassy in Japan.

Tokyo: Thousand Japanese singing "In Fight, In Fight", Morning.hr, February 28, 2006, accessed May 4, 2021.

Nikola Šubić Zrinski served himself in his life as a glogol.

Japanese Choir of Kwansei Gakuin Sings its Anthem in Zagreb and Dubrovnik, jp.mvep.hr, 4 September.

2014 , accessed on May 4, 2021.

ZAGREB - Japanski muški zbor od tisuću članova otpjevao je na hrvatskom jeziku "U boj, u boj", napjev iz opere "Nikola Šubić Zrinski" Ivana pl. Zajca, na koncertu održanom pred desetak tisuća gledatelja u dvorani Kokugikan u Tokiju, priopćeno je danas iz MVPEI-a.
Za taj vrlo omiljen napjev u Japanu, gdje se neprekidno izvodi gotovo stotinu godina, voditeljica programa u uvodnom je dijelu rekla kako su ga u Japan prenijeli hrvatski mornari nakon Prvoga svjetskog rata.
Oni su u tijeku povlačenja austrougarske vojske s ruskoga Dalekog istoka, nošeni tajfunom, dospjeli na japansku obalu u blizinu Kobea. Dok su čekali da brod bude osposobljen za plovidbu, mjesno stanovništvo naučilo je od njih poznati napjev iz opere "Nikola Šubić Zrinski", koji se od tada pjeva širom Japana i njeguje osobito među japanskim muškim zborovima.
Dirigent zbora Katsuaki Kozai izjavio je kako se nada da će njegov muški zbor s izvedbom hrvatske skladbe, zbog broja pjevača, ući u Guinessovu knjigu svjetskih rekorda.
Koncertu, održanom 26. veljače, kojem je jedan od pokrovitelja bilo i hrvatsko veleposlanstvo u Tokiju, nazočio je i hrvatski veleposlanik Drago Štambuk. (H)

Question: how many people sang u boj in the kokugian hall in toky

Japanese Choir of Kwansei Gakuin Sings its Anthem in Zagreb and Dubrovnik, jp.mvep.hr, 4 September.

2014 , accessed on May 4, 2021.

how many people sang u boj in the kokugian hall in toky

Question: which japanese choir sings its anthem in dubrovnik

2014 , accessed on May 4, 2021.

which japanese choir sings its anthem in dubrovnik

Question: when is the japanese anthem accessed

2014 , accessed on May 4, 2021.

Question: who led the japanese men in the kokugian hall

2014 , accessed on May 4, 2021.

who led the japanese men in the kokugian hall

Question: where was the kokugian hall located

2014 , accessed on May 4, 2021.

Question: when was u boj performed in tokyo

"26 . veljače 2006 . godine u dvorani Kokugian u Tokyju , japanski muški zbor od 1000 ljudi , vođen maestrom Katsuaki Kozaijem pjevao je "" U BOJ "" , što je bio rekord takve vrste zborskog pjevanja .

2014 , accessed on May 4, 2021.

Question: what song did the kokugian hall sing in 2006

2014 , accessed on May 4, 2021.

what song did the kokugian hall sing in 2006

Question: what language is kwansei gakuin

2014 , accessed on May 4, 2021.

Japanese Choir of Kwansei Gakuin Sings its Anthem in Zagreb and Dubrovnik , jp.mvep.hr , 4 September .

On February 26 , 2006 , in the Kokugian Hall in Tokyo , a Japanese male group of 1,000 people , led by the master Katsuaki Kozai , sang " U BOJ " , which was a record of this kind of church singing .

Japanese Choir of Kwansei Gakuin Sings its Anthem in Zagreb and Dubrovnik, jp.mvep.hr, 4 September. 2014 , accessed on May 4, 2021. On February 26, 2006, in the Kokugian Hall in Tokyo, a Japanese male group of 1,000 people, led by the master Katsuaki Kozai, sang "U BOJ", which was a record of this kind of church singing.

Japanese Choir of Kwansei Gakuin Sings its Anthem in Zagreb and Dubrovnik, jp.mvep.hr, 4 September.

Saborski odbor za obrazovanje, znanost i kulturu jednoglasno je podržao pokretanje postupka da se 2016. godina proglasi spomen godinom Nikole Šubića Zrinskog. U povodu obilježavanja 450. obljetnice Sigetske bitke i pogibije Nikole Šubića Zrinskog, inicijativu za proglašavanje ove godine spomengodinom dali su Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti te Međimurska županija u kojoj je pokopana njegova glava.
Predsjednica Odbora Gordana Rusak predložila je da svi podrže ovu inicijativu, koju je, tvrdi, podržao i ministar obrazovanja, te primjetila kako nekada stranci više cijene naše povijesne ličnosti nego mi sami, podsjetivši da je jedan japanski zbor izvodio ariju "U boj" iz opere Nikola Šubić Zrinski. Hrastov Ladislav Ilčić tako je predložio da se proba i Gradu Zagrebu sugerirati da zagrebački Zrinjevac dobije tablu Nikole Šubića Zrinjskog, ali i više "nacionalnog štiha".
- Mađari ga slave deset puta više od nas - zamjerio je Ilčić, a HDZ-ov Miroslav Tuđman uz osmjeh je dodao kako je razlog tome vjerojatno to što ga oni smatraju svojim.
Odbor je raspravio i većinom glasova podržao Izvješće Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje za 2015. Vladajući (osim Mosta) bili su suzdržani na glasovanju o izvješću tumačeći da ono ne nudi odgovore na ključna pitanja o stanju u predškolskom, osnovnoškolskom i srednjoškolskom obrazovnom sustavu.
- U izvješću nema merituma stvari kao ni konkretnih odredbi koje treba mijenjati. Nema ni ciljeva koji su ostvareni ili ih pak tek treba ostvariti. Nema odgovora na elementarna pitanja. U izvješću je dat odgovor na "što" i "zašto", a ne "kako" i "gdje" – primjetio je Miroslav Tuđman, a s njime se složio i Ladislav Ilčić koji je tek danas otkrio da postoji ovo Vijeće.
- Priznajem da nisam ni znao za Vaše tijelo pa sam išao gledati kamo vi pripadate – kazao je Ilčić koji je zatražio da se u sljedećim izvješćima Nacionalnog vijeća više bave stanjem obrazovanja, a manje svojim sastancima.
- Gledate krivim naočalama i iz krive perspektive. Ovo tijelo prati kvalitetno predškolski, osnovnoškolski i srednjoškolski sustav, a nije mu zadaća da operativno provodi zakone u sustavu – pojasnio je SDP-ov Mirando Mrsić ostalim članovima odbora koji su kritizirali način pisanja izvješća.
Podnoseći izvješće, predsjednica Nacionalnog vijeća za odgoj i obrazovanje Jasna Krstović pojasnila je kako je Nacionalno vijeće radilo kao savjetodavno tijelo s ciljem da bude korektiv i kritički prijatelj obrazovnoj politici, no zamjerila je što Vijeće nema veće ovlasti.
- Primamo solidnu novčanu naknadu koja je nesrazmjerna u odnosu na ono što bismo mogli i ono što nam zakonska regulativa dopušta – primjetila je Krstović. Zastupnicima je uputila molbu da, ako mogu, utječu na postavljanje jasnijih kriterija za imenovanje članova Vijeća, budući cijela procedura traje više od tri mjeseca, pa bi već u rujnu trebali raspisati javni poziv za sve članove kojima ističe mandat kako bi u siječnju iduće godine mogli normalno raditi.
>> Jednoglasno podržali imenovanje Šanjeka i Akmadže u Memorijalni centar Domovinskog rata
>> Oporba traži sazivanje sjednice Odbora za medije na kojoj bi saslušali Hasanbegovića