Josip barun Filipović Filipsberški (njemački: Joseph Freiherr Philippovich von Philippsberg), (Gospić, 28. travnja 1819. – Prag, 6. kolovoza 1889.), hrvatski plemić i austrijski general, jedan od najvećih hrvatskih vojskovođa.
Stariji brat hrvatskog generala Franje. Filipović, Franjo, Hrvatska enciklopedija, LZMK, pristupljeno 10. svibnja 2016.

Životopis
Josip Filipović, jedan od najvećih hrvatskih vojskovođa uopće, podrijetlom je iz ličke plemićke obitelji Filipović. Pridjevak "von Philippsberg" dobio je prema Filipovcu.

Od samog je početka svog vojničkog života sudjelovao u svim ratovima na tadašnjem području hrvatskog i austrijskog teritorija. Tako je kao zamjenik glavara glavnog stožernog odjela hrvatske vojske god. 1848. i 1849. ratovao u bitkama za Beč, kod Schwechata, Parendorfa, Altenburga i Moora. Josip Filipović se je osobito proslavio u bitki kod Solferina i u austrijsko-pruskom ratu, u kojem je austrijska vojska izgubila, ali su zato hrvatske pukovnije pod njegovim vodstvom razbile talijansku i prusku vojsku na svom dijelu bojišta.

Jedno vrijeme Filipović je bio zapovjednik divizije u carskom Beču, a nedugo zatim promaknut je u general pukovnika austrijske vojske i imenovan vojnim zapovjednikom Češke sa sjedištem u Pragu. God. 1878. kad je na prijedlog Engleske Austro-Ugarska Monarhija dobila međunarodni mandat da riješi "veliku istočnu krizu" tako da za zaposjedne Bosnu i Hercegovinu, Filipović je kao jedan od najistaknutijih austrijskih vojskovođa preuzeo zapovjedništvo, prvo 13. vojnog zbora, a potom i 2. armije s kojom je uspješno ostvario zadaću. U ratnoj operaciji sudjelovale su i sve hrvatske pješačke pukovnije koje su uspješno obavile najteži dio rata. Vojskovođa Filipović je tako ušao u Bosnu preko Save kod Broda, te je brzom i vještom akcijom zauzeo Sarajevo 19. kolovoza god. 1878. Od 1882. do smrti bio je vojni zapovjednik grada Praga, u kojem je umro i pokopan.

Za svoje zasluge odlikovan je na 170. promociji, održanoj 2. svibnja 1879. godine, Zapovjedničkim križem Vojnog reda Marije Terezije.

Dugo vremena nije bilo poznato gdje se nalazi Filipovićev grob. Tek 2012. udruga Hrvatsko-češko društvo iz Zagreba pronašla je njegov grob na praškom groblju Olšany i pokrenula akciju za obnovu groba.Vojna povijest, srpanj 2013.

thumb|lijevo|Josip Filipović (1878.)
mini|desno|150px|Zapovjednički križ Vojnog reda Marije Terezije, kakvog je barun Filipović dobio 1879. godine

 Vidi još

 Dodatak:Popis nositelja Vojnog reda Marije Terezije rodom iz Hrvatske

 Izvori

Vanjske poveznice

 Kratka video-biografija baruna Josipa Filipovića
 Josip Filipović Filipsberški – član ličke obitelji Filipović
 Odlikovanje Vojnim redom Marije Terezije

Kategorija:Hrvatsko plemstvo
Kategorija:Hrvatski vojni zapovjednici
Kategorija:Austrijski vojni zapovjednici
Kategorija:Hrvatska povijest (1790. – 1918.)
Kategorija:Hrvatski baruni
Kategorija:Životopisi, Gospić

Filipović, Franjo, austrijski general hrvatskog podrijetla (Novi kraj Gospića, 12. X. 1820 – Beč, 8. VI. 1903). Mlađi brat generala Josipa. Izobrazbu stekao u vojnoj školi u Tullnu, a 1836. kao kadet stupio u vojnu službu. God. 1839. postao potporučnik, 1844. poručnik, 1848. natporučnik, 1854. potpukovnik, 1856. pukovnik, 1862. general major, 1865. podmaršal. Sudjelovao je 1859. u talijanskoj vojni i bitki kraj Solferina; 1861. premješten je za brigadira u Zadar; 1862. imenovan zapovjednikom brigade i tvrđave u Dubrovniku, a 1865. carskim namjesnikom za Dalmaciju. Kao namjesnik suprotstavljao se austrijskoj politici oslonca na autonomaše, zbog čega je 1868. bio opozvan i 1869. premješten za divizionara i vojnog zapovjednika u Košice. God. 1877. imenovan vlasnikom 70. petrovaradinske pješačke pukovnije i postao generalom topništva i zapovijedajući general u Moravskoj i Šleskoj sa sjedištem u Brnu. Iste godine premješten u Zagreb; 1878. pomogao bratu Josipu pri zaposjedanju BiH, a 1881. bio umirovljen.
Citiranje:
Filipović, Franjo. Hrvatska enciklopedija, mrežno izdanje.
Leksikografski zavod Miroslav Krleža, 2021. Pristupljeno 11. 10. 2022. <http://www.enciklopedija.hr/Natuknica.aspx?ID=19569>.

Question: josip filipovic was the brother of which famous croatian general

Question: when was joseph freiherr philippovich von philippsberg

Question: who was known as the father of croatian army leader josip filip

Joseph Freiherr Philippovich von Philippsberg ) , ( Gospić ,

Question: in what year was josip filipovic born

Question: when was josip filipovic born

Question: in what year was joseph freiherr philippovich von philipp

Question: what nationality was general filipovic

Question: what was the occupation of josip filipovic

general , jedan od najvećih hrvatskih vojskovođa

Joseph Freiherr Philippovich von Philippsberg ( Gospić , 28 April 1819 )

Prague , August 6 , 1889 ) , a Croatian noble and Austrian general , one of the greatest Croatian army leaders .

The old brother of the Croatian general Franje .

Joseph Freiherr Philippovich von Philippsberg (Gospić, 28 April 1819) Prague, August 6, 1889), a Croatian noble and Austrian general, one of the greatest Croatian army leaders. The old brother of the Croatian general Franje.

Short video-biography of Baron Josip Filipović Josip Filipović Filipipsberski – member of the personal family Filipović Distinction by the Military Order of Mary Theresa

|
|
Welcome to Adobe GoLive 6
|
|
Zadnja promjena: 6.2.2015.
|
|
|PODLISTAK - Hrvatski vitezovi Reda Marije Terezije (XVI)
|
|Josip Filipović (1818.-1889.)
|
|Zanimljivo je da je Filipović odmah odlikovan višim stupnjem, odnosno Komanderskim križem Marije Terezije prije nego Viteškim, ali to nije neobično jer je odlikovan za zasluge koje je stekao zapovijedajući armijom, a Viteški križ se dodjeljivao za osobni pothvat....
|
|
|
Filipovići su stara bosanska kršćanska obitelj. Stekli su plemstvo pothvatima Josipova djeda poručnika Ilije Filipovića 1781. godine, tijekom njegove službe u Ličkoj krajiškoj pješačkoj pukovniji. Josip je rođen 30. (po nekim izvorima 28.) travnja 1818. u Gospiću, kao sin satnika Leopolda Filipovića von Philippsberga. Poput svojih predaka, Josip se odlučio za vojnu službu i sa 16 godina stupio, 1. rujna 1834., kao kadet u Ličku krajišku pješačku pukovniju. Pukovnijskim kadetom imenovan je 1. veljače 1836., a 1. travnja premješten je u Pionirski korpus, gdje je tijekom dvije godine (1837.-1839.) prošao vojnu obuku i školovanje u Školi pionirskog korpusa u Tullnu, u Donjoj Austriji. Unovačen je kao potporučnik II. klase 1. travnja 1839., a u potporučnika I. klase promaknut je 16. prosinca 1842. Kada je 29. rujna 1843. premješten u Glavni stožer, istodobno je unaprijeđen u čin natporučnika. Od tada službuje u glavnim stožerima ze- maljskih zapovjedništava u Češkoj (1843.-1844.) i Italiji (1844.-1847.). Satnik je postao 20. rujna 1847. i u tom činu sudjelovao u pohodima na Mađarsku 1848/49. Prve borbene akcije doživio je kao zamjenik načelnika stožera I. korpusa podmar- šala Josipa Jelačića tijekom ustanka u Beču. Posebice intenzivno bilo je u borbi kod Sofijina mosta i u bitki kod Schwechata. Prilikom osvajanja Beča, 31. listopada, bio je lakše ranjen, ali to ga nije spriječilo da sudjeluje u daljnjim okršajima pa je 13. studenog 1848. bio unaprijeđen u čin bojnika u Varaždinsko-križevačkoj krajiškoj pješačkoj pukovniji. Nadalje se borio kod Parndorfa, 16. prosinca. Za zasluge u ratu 1848. odlikovan je sljedeće godine Vojnim križem za zasluge. Tijekom kampanje 1849. bojnik Filipović se borio u okršaju kod Téténya 3. siječnja, u bitki kod Kápolne 26. i 27. veljače, kod Isazega 6. travnja, u tri nasilna izviđanja kod Pešte 11., 16. i 21. travnja, u jurišu na Neusatz 12. lipnja, u okršaju kod Ó-Becsea 25. lipnja i u bitki kod Hegyesa 14. srpnja. Za svoje junačko ponašanje kod Hegyesa odlikovan je viteškim kri- žem Leopoldova reda.
|
|
|Uz uspješnu vojnu karijeru Filipovićev je život, nažalost, bio protkan osobnim tragedijama. Svih njegovih petero potomaka (dva sina i tri kćeri) umrli su kao djeca ili još relativno mlade osobe
|
Nadalje se borio kod Ungarische-Altenburga (Mosonmagyvaróvára), Moóra, te u svim bitkama u Bačkoj.
|
|
|Berlinski kongres 1878. Na temelju tamošnjeg dogovora između velesila Austro- -Ugarska je dobila mandat za zaposjedanje Bosne i Hercegovine
|
Istodobno kada je 12. rujna 1851. promaknut u čin potpukovnika imenovan je i glavnim pobočnikom hrvatskog bana Josipa Jelačića, u čijoj je službi ostao dvije godine, do 1. siječnja 1853., kada je postao pukovnik i zapovjednik Varaždinsko-križevačke krajiške pješačke pukovnije. Oženio se Leontinom von Joelson 1856. i s njom imao petero djece, dva sina i tri kćeri. Nažalost, oba sina su mu umrla još u djetinjstvu, a i kćeri također relativno mlade.
Nakon promaknuća u čin general bojnika 19. travnja 1859., u ratu koji je uslijedio protiv Francuske i Pijemonta, zapovijedao je brigadom u Benedekovu VIII. korpusu. Tijekom bitke kod Solferina, 24. lipnja, njegova brigada borila se punih 12 sati protiv nadmoćnijeg neprijatelja i od 4545 pripadnika izgubila 23 časnika i 847 dočasnika i vojnika. Kao priznanje za hrabrost i vješto zapovijedanje u bitki kod Solferina, general bojnik Filipović je 17. prosinca 1859. odlikovan ordenom Željezne krune II. klase, a 20. ožujka 1860. uzdignut na čast austrijskog baruna. Tijekom 1861., 1864. i 1865. bio je imenovan za carskog poslanika na kongresu Srpske pravoslavne crkve, a na drugom kongresu odlikovan je Viteškim križem Reda sv. Stjepana. Tijekom 1865. godine zamjenjivao je bolesnog hrvatskog bana Josipa Šokčevića.
U ratu protiv Prusije i Italije 1866., Filipović je postavljen za zamjenika zapovjednika 2. korpusa Sjeverne armije grofa Thuna. Pomogao je u bombardiranju Kukusa 30. lipnja i sudjelovao u bitki kod Königgratza 3. srpnja tijekom bojeva II. korpusa kod Swiepwalda. Tijekom povlačenja od Olmütza do Pressburga promaknut je 16. srpnja u čin podmar- šala. Nakon prestanka neprijateljstava, podmaršal Filipović je 3. listopada 1866. dobio carsku pohvalu. U međuvremenu je imenovan zapovjednikom 1. pješačke divizije u Beču, a 5. prosinca 1867. počašćen je imenovanjem za titularnog pukovnika-vlasnika 35. linijske pješačke pukovnije. Tajni carski savjetnik postao je 1871. Godinu dana prije, 18. siječnja 1870., imenovan je zapovjednikom 8. pješačke divizije u Innsbrucku, s dvostrukom odgovornošću, jer se također morao brinuti i o obrani Tirola i Vorarlberga. Nadalje je promaknut 28. siječnja 1874. u čin generala topništva i istodobno imenovan zapovjednikom vojnog zbora u Moravskoj sa sjedištem u Brnu, ali je ubrzo potom premješten, 14. lipnja 1874., za zapovjednika Češke sa središtem u Pragu.
|
|
|Prikaz bitke kod Solferina. Nakon nje Filipović je dobio barunat i priznanje za hrabrost i vješto zapovijedanje
|
Kada je odlukom Berlinskog kongresa 1878. Austro-Ugarska dobila mandat za zaposjedanje Bosne i Hercegovine, Filipović je bio odabran za jednog od zapovijedajućih generala i 3. srpnja premješten iz Praga u Hrvatsku, gdje je postavljen za zapovjednika XIII. korpusa, ustrojenog posebno za ovu operaciju. Za sjedište svog stožera Filipović je izabrao Brod, te je ondje 29. srpnja prešao rijeku Savu. Slamajući otpor, preko Dervente, Doboja, Maglaja, Žepča, Vranduka, Zenice, Kaknja, Visokog i Kiseljaka napredovao je prema Sarajevu. U Sarajevo je ušao 19. kolovoza i preuzeo zapovjedništvo novoustrojene 2. armije te s njom do 19. listopada dovršio okupaciju Hercegovine. S uspješnim okončanjem operacija odlikovan je Komanderskim križem Reda Marije Terezije na 170. promociji, 2. svibnja 1879. godine. Zanimljivo je da je Filipović odmah odlikovan višim stupnjem, odnosno Komanderskim križem prije Viteškog, ali to je uobičajeno jer je odlikovan za zasluge koje je stekao zapovijedajući armijom, a Viteški križ se dodjeljivao za osobni pothvat. S raspuštanjem 2. armije, 18. studenog 1878., Filipović je ponovno imenovan zapovjednikom Praga. Potom je 1881. imenovan zapovjednikom Beča, ali se na vlastitu molbu ponovno godinu dana poslije vratio u Zemaljsko zapovjedništvo u Prag. Na mjestu zapovjednika Praga ostao je sve do smrti, 6. kolovoza 1889. godine.
Njegov mlađi brat, Franjo Filipović (1820.-1903.), bio je također časnik i postigao je, poput brata, čin generala topništva. Također je neko vrijeme, od 1874. do 1877., bio zapovjednik Brna, a potom je premješten u Zagreb, gdje je 1891. umirovljen.
|
|
|Filipović je 19. kolovoza 1878. na čelu XIII. korpusa ušao u Sarajevo i potom preuzeo zapovjedništvo novoustrojene 2. armije
|
|
|

Question: what is the family name of baron josip filipsberski

Question: josip filipsovic is a member of which order

Question: who is josip filipsberski better known as

Question: what is the family name of josip filipsberski

Question: what is the full name of josip filipsberski

Question: josip filipsovic is a member of which military order

Question: what title is given to a member of the family of josip filipsovic

Short video - biography of Baron Josip Filipović Josip Filipović Filipipsberski – member of the personal family Filipović Distinction by the Military Order of Mary Theresa


mini|Spomenik fra Luki Ibrišimoviću u Požegi

Luka Ibrišimović (ili ImbrišimovićKrunoslav Draganović i Josip Buturac : Poviest Crkve u Hrvatskoj : pregled od najstarijih vremena do danas, Zagreb, Književno društvo sv. Jeronima, 1944.) (Požega ili Sibinj, oko 1626. - Požega, ožujak 1698.) franjevac, protuturski borac i vođa ustanka u Slavoniji.

 Životopis
Školovao se u Velikoj, vjerojatno i u Rimu. Služio je kao gvardijan u Našicama i Velikoj. Godine 1675. postao je definitor franjevačke "srebrne države". Zagrebački biskup Martin Borković imenovao ga je 22. ožujka 1675. svojim vikarom u turskoj Slavoniji.

Godine 1683. na posljednjem pohodu na Hasburšku Monarhiju, veliki vezir Kara Mustafa je sa svojih 200.000 vojnika uspio doći do Beča kojeg je 2 mjeseca opsjedao. Međutim 12. rujna poljski i njemački vojnici su stigli u pomoć, te su strahovito razbili tursku vojsku. Velika pobjeda ohrabrila je ostale narode i njihove vladare, a na poticaj pape, Habsburška Monarhija, Mletačka Republika i Poljska sklopile su savez "Svete lige" s ciljem konačnog oslobođenja od Turaka.

I dok je carska vojska oslobađala Mađarsku, hrvatska banska vojska Hrvatsku, narod je digao oružani ustanak protiv neprijatelja. Tako je ustanak u Slavoniji pokrenuo franjevac Luka Ibrišimović koji je o situaciji na terenu pisao zagrebačkom biskupu Mikuliću, pa u pismu od 24. veljače godine 1688. piše:

"...Nalazimo se u krajnjoj životnoj opasnosti, jer, neprijatelj se okuplja u Gradiški u sve većem broju i svim silama radi na tome da odavde protjera carsku vojsku. Ako dođe, protjerat će je doista, jer ta vojska ne radi da sačuva ove krajeve nego da rastjera jadni kršćanski svijet, koji je toliko rastjeran da mu, ostane li ovdje, ne preostaje drugo, nemajući nikakvih sredstava za život, ili da se Turcima preda ili da skapa od gladi. Inače, to se nije trebalo dogoditi jer je hrane prikupljene od seljaka i zaplijenjene od Turaka ostalo obilno. Zbog nemarnosti vojnika čami u turskom ropstvu do 2.000 bijednih kršćana obaju spola..."

12. ožujka godine 1689. na brdu Sokolovcu kod Požege, fra Luka je s narodnom vojskom razbio Turke, te je tom prigodom dobio nadimak Sokol. Nadimak mu je zbog tih zasluga dao car Leopold.(): Tabla 16. Staza Sokola 30. siječnja 2016., Planinarimo.info. Pristupljeno 12. ožujka 2019. Fra Luka i njegova narodna vojska odigrali su veliku ulogu u oslobođenju Slavonije. Slavonija je oslobođena godine 1691., a fra Luka je odmah organizirao naseljavanje opustošenih krajeva i gradnju crkvi.

Kao što je u Slavoniji fra Luka organizirao i dignuo narod na ustanak za konačno oslobođenje od Turaka, tako je godine 1689. uz pomoć svećenika Marka Mesića, banska i graničarska vojska oslobodila Liku i Krbavu.

 Izvori

 Vanjske poveznice
 IBRIŠIMOVIĆ, Luka, generalni vikar i protuturski borac na stranicama LZMK
Radoslav Lopašić: Dva hrvatska junaka: Marko Mesić i Luka Ibrišimović, Matica hrvatska, 1888., archive.org, digitaliziralo Sveučilište u Torontu

Kategorija: Hrvatski franjevci
Kategorija: Hrvatski vojni zapovjednici
Kategorija:Hrvatske zemlje pod osmanskom vlašću
Kategorija:Životopisi, Slavonija

(Fire or Siberia, about 1626.

LIT.: R. Lopašić:
Otac Luka Imbrišinović. Danica, koledar i ljetopis Društva svetojeronimskoga za prijestupnu godinu 1888. Zagreb 1887, 100–109. — Isti:
Dva hrvatska junaka Marko Mesić i Luka Ibrišimović. Zagreb 1888, 104–164. — T. Smičiklas:
Dvijestogodišnjica oslobodjenja Slavonije, 1. Zagreb 1891, str. 127, 128, 132–133, 138–139; 2. str. 15. — E. Fermendžin:
Acta Bosnae potissimum ecclesiastica. Zagrabiae 1892. — Ibrišimoviću 1893. franjevački bogoslovi. Zagreb 1893, 1–12, 38–40. — R. Lopašić:
Slavonski spomenici za XVII. viek. Starine, 1902, 30, str. 1–2, 23–24, 31–33, 35–39, 42–49, 51–62, 66–69, 73–77, 92, 98–99, 101–104, 107–117, 120, 122–132, 139–140, 162. — J. Kempf:
Požega. Požega 1910 (pretisak Požega—Jastrebarsko 1995, 146–161, 501–502, 707–711, 729–732). — R. Horvat:
Poraz Turaka u Slavoniji. Fra Luka Ibrišimović. Prigodom 250-godišnjice njegove pobjede nad Turcima kod Požege. Hrvatski list (Osijek), 19(1938) 12. III, str. 7–8. — J. Buturac:
Fra Luka Ibrišimović (1626–1698) u svjetlu novootkrivenih dokumenata. Požeški zbornik, 3(1970) str. 105–113. — Isti:
Katolička crkva u Slavoniji za turskoga vladanja. Zagreb 1970. — Isti:
Regesta za Spomenike Požege i okolice 1221–1860. Zagreb 1990, 64, 67, 69, 70, 73–77, 79–83, 84. — I. Mažuran:
Hrvati i Osmansko Carstvo. Zagreb 1998. — M. Šperanda:
Vrijeme, život i djelovanje fra Luke Ibrišimovića (katalog izložbe). Požega 1998. — A. Dević:
Spisi generalnih sjednica Kongregacije za širenje vjere u XVII. st. Fontes, 5(1999) str. 482, 568, 627, 640, 695–696. — J. Barbarić
i M. Holzleitner:
Pisma Luke Ibrišimovića zagrebačkim biskupima (1672–1697). Jastrebarsko 2000. — F. E. Hoško:
Luka Ibrišimović i crkvene prilike u Slavoniji i Podunavlju potkraj 17. stoljeća. U: Ibid., str. XIX–XXXVII. — Fra Luka Ibrišimović i njegovo doba, zbornik. Jastrebarsko 2001.

Question: who is known as the poviest of the church in croatia

(Fire or Siberia, about 1626.

Question: where is the oldest church in croatia located

(Fire or Siberia, about 1626.

Question: when was the fire in siberia

(Fire or Siberia, about 1626.

Question: when did luka ibrišimović die

(Fire or Siberia, about 1626.

Question: luka ibrišimović and josip buturac are known

(Fire or Siberia, about 1626.

Question: when did fire start in siberia

(Fire or Siberia, about 1626.

Question: in which country was luka ibrišimović born

(Fire or Siberia, about 1626.

Question: where did luka ibrišimović live

(Fire or Siberia, about 1626.

Luka Ibrišimović ( or ImbrišimovićKrunoslav Draganović and Josip Buturac : Poviest of the Church in Croatia : review from the oldest times to today , Zagreb , Library Society of St. Jeronima , 1944 . )

Luka Ibrišimović (or ImbrišimovićKrunoslav Draganović and Josip Buturac : Poviest of the Church in Croatia : review from the oldest times to today, Zagreb, Library Society of St. Jeronima, 1944.) (Fire or Siberia, about 1626.


Geologija (od grčkih riječi γη (Gea = Zemlja) i λογος (logos = znanost) (rasprava, diskusija)) je znanost koja se bavi proučavanjem Zemlje. Pokušava objasniti kako je Zemlja oblikovana i kako se mijenja. Znanstvenici koji se time bave zovu se geolozi i proučavaju tlo, stijene, planine, rijeke, oceane i druge dijelove Zemlje. Također, geologija može obuhvatiti izučavanje građe drugih (terestričkih) planeta, pa se naziv može proširiti na pojam planetarne geologije.

 Povijest

Spoznaje o vrlo složenoj problematici postanka i razvitka Zemlje javljale su se postupno, a neke potječu još iz antičkih vremena. No, tek u 15. stoljeću dolazi do pokušaja sistematizacije znanja o Zemlji, a postupno se javljaju i novi pojmovi kao temelj geologije u nastajanju.

U Srednjem vijeku su ostaci izumrlih organizama najčešće smatrani "igrom prirode" ili dokazima "općeg potopa". No, već je Leonardo da Vinci (1452. – 1519.) upozorio da se jednim "potopom" ne može objasniti rasprostranjenost fosilnih ostataka morskih organizama na kopnu. Osim toga, on je bio svjestan dugog trajanja geološke prošlosti, a opisao je i prvi geokemijski ciklus (voda ispire sol iz tla i odnosi je u more koje se tako zaslanjuje, a zbog izdizanja morskog dna stvaraju se lagune gdje se voda isparuje i taloži novi sloj, koji opet može biti potopljen, itd.). Leonardo da Vinci je shvatio i odos erozije tla i izdizanja kopna (erozija narušava ravnotežu u litosferi, a ona se ponovno uspostavlja izdizanjem).

Širi interes za geološke probleme izazvale su rasprave između tzv. neptunista i plutonista. Neptunisti, na čelu s A. G. Wernerom su oživili staru ideju Talesa iz Mileta (7/6. st. pr. Kr.), pripisivajući postanak stijena litosfere vodi. Zbog toga su i dobili naziv prema rimskom bogu oceana Neptunu.
Plutonisti, na čelu s Jamesom Huttonom su oživili zapažanje Strabona (1. st. pr. Kr.) držeći da su pojedine stijene nastale u vezi s vulkanskim erupcijama. Nazvani su po bogu podzemlja, Plutonu.

H. B. de Saussure (18. st.) prvi je shvatio da su nagnuti slojevi posljedica kretanja litosfere i prodora starijih stijena kroz mlađe. E. de Beaumont (19. st.) prvi spoznaje ulogu rasjeda u postanku doline Rajne, a tvrdi i da tektonske sile nastaju zbog hlađenja Zemlje i stezanja njezina obujma.

Georges Cuvier (18/19. st.) postavlja temelje znanstvenog proučavanja fosilnih ostataka organizama, a William Smith (1769. – 1839.) ih sustavno primjenjuje za određivanje relativne starosti stijena Zemljine kore te za crtanje prve geološke karte na kojoj je prikazana površina Velike Britanije. Uočava se i lateralna varijabilnost istodobnih stijena, pa tako nastaje pojam facijesa (A. Gressly, 1838).

Pronalaskom radioaktivnosti geolozi su napokon dobili moćan alat za određivanje starosti stijena. Naime, prije toga geološka vremenska skala nije imala brojke i nije se znalo kada je koje razdoblje Zemljine prošlosti počelo ili završilo, nego su se samo određivali relativni odnosi. Starost Zemlje prvi je odredio američki geokemičar Clair Cameron Patterson, polazeći od pretpostavke da je postanak svih tijela Sunčevog sustava bio istovremen, pa je datirao starost meteorita. Njegova brojka od 4,5 milijarde godina nije se previše mijenjala niti razvojem drugih metoda.

Najpoznatiji i jedini geolog koji je uzorkovao stijene izvan našega matičnog planeta jeste dr. Harrison Schmitt (rođ. 1935.). On je, uz to što je geolog, bio i astronaut, američki senator te do sada zadnja osoba koja je hodala Mjesecom.

Pojam geosinklinale kao labilnog sedimentacijskog prostora nastalog lomljenjem i savijanjem Zemljine kore dobiva na značenju 1900. g. kada ga je istakao Émile Haug pri postanku ulančanih gorskih sustava. Ta je hipoteza, kao previše komplicirana te manjkava dokazima i mogućnostima predviđanja, bila osuđena na propast. Geosinklinala ostaje u središtu interesa geologa sve sredine 1960-ih, kada se pokazalo da je pogrešna pa je zamijenjena puno elegantnijom teorijom tektonike ploča. Ta smjena geoloških paradigmi i prihvaćanje koncepta tektonike ploča smatra se jednim od najvećih napredaka u povijesti geologije. Napokon su geolozi dobili jednostavnu i sveobuhvatnu teoriju kojom mogu objasniti gotovo sve geološke procese: od rasporeda potresa i vulkana, preko izdizanja planina sve do metamorfnih facijesa i tipova magmatizma. Najzaslužniji za razvoj teorije tektonike ploča bili su Alfred Wegener, njemački geofizičar koji je popularizirao hipotezu o pomicanju kontinenata, te Harry Hess, američki marinski geolog koji je uočio proces tzv. širenja morskog dna. Međutim, ne treba zaboraviti da su razvoju ove teorije doprinijeli mnogi znanstvenici, posebno grupa geofizičara sa sveučilišta Columbia, koja je spojila ova dva koncepta u jedinstvenu teoriju kakvu danas poznajemo.

Od naših istraživača koji su u ranim fazama razvitka znanosti o Zemlji ističu se Ruđer Bošković (1711. – 1787.) koji je pisao o kompenzaciji masâ unutar gora i tako postavio temelje kasnijem razvoju teorije izostazije. Regionalne poremećaje sile teže tumačio je različitom gustoćom gornjih i donjih dijelova Zemljine kore. Kasnije je Đuro Pilar (1846. – 1893.) raspravlja o uzrocima ledenih doba i povezuje ih s ekscentričnošću Zemljine putanje, a kasnije se bavi uzrocima potresa za koje kaže da su najuže povezni sa stvaranjem pukotina i rasjeda u Zemljinoj kori.
thumb|200px|Andrija Mohorovičić.
Andrija Mohorovičić (1857. – 1936.) na osnovi potresa sa žarištem u Pokuplju (25 km južno od Zagreba) dokazao je 1909. da u dubini od 54 km postoji jak diskontinuitet u širenju potresnih valova, koji je po njemu dobio naziv Mohorovičićev diskontinuitet.

Za razvitak geologije u nacionalnim okvirima zaslužan je Lj. Vukotinović (1813. – 1893.) potičući pisanje znanstvenih djela na narodnom jeziku što je zahtijevalo i stvaraje domaće terminlogije.

Profesionalne temelje nacionalnom geološkom školstvu u Hrvatskoj, ne samo u okviru visokoškolskog obrazovanja, nego i u istraživačkom pogledu, postavljaju Đuro Pilar i Dragutin Gorjanović Kramberger (1856. – 1936.).

 Važniji geološki principi
Nekad općepoznati princip uniformitarianizma je ključ za rješavanje nekih pitanja geološke prošlosti. Glasi: "Sadašnjost je ključ za prošlost" što bi značilo da procesi koji vladaju danas su vladali i u prošlosti te promatranjem današnjih zbivanja možemo zaključivati o geološkoj prošlosti. Međutim, taj princip treba uzeti s krajnjom opreznošću s obzirom na činjinicu da se neki procesi u nekim razdobljima geološke prošlosti nisu zbivali istim intenzitetom kao danas, te da neki procesi koji su djelovali u geološkoj prošlosti ne djeluju danas (npr. diferencijacija Zemlje).

Zbog toga je danas u geološkoj zajednici prihvaćeniji blaži oblik uniformitarianizma - aktualizam, čiji se princip može sažeti u: "Prirodni zakoni koji vladaju danas, vladali su i u geološkoj prošlosti."

 Polja i srodne discipline

 ekonomska geologija
 rudarska geologija
 naftna geologija
 geokemija
 geokronologija
 geodezija
 mikrobiologija
 geomorfologija
 geofizika
 geostatistika
 glaciologija
 hidrogeologija
 mehanika tla
 mineralogija
 paleoklimatologija
 paleontologija
 mikropalentologija
 palinologija
 tafonomija
 petrologija
 povijesna geologija
 sedimentologija
 seizmologija
 speleologija
 stratigrafija
 biostratigrafija
 kemostratigrafija
 kronostratigrafija
 litostratigrafija
 strukturna geologija
 vulkanologija

 Regionalna geologija

Regionalna geologija raščlanjuje Zemlju na pojedine zaokružene regije: kontinente, oceane, gorske sustave, kopnene vodene bazene, rudne pojaseve i druge cjeline, prikazujući njihovu građu, korisne sirovine i druge elemente prirodne životne osnove. Uz elemente stratigrafske i opće geologije, pažnja se posvećuje i problemima usmjerenog interesa (mineralne sirovine, voda, mogućnost geotehničkih zahvata i dr.), pa postoji uska veza s inženjerskom geologijom i hidrogeologijom, rudnom geologijom, seizmologijom, oceanologijom itd.

 Hrvatska geologija i sveučilišna nastava
Hrvatska geologija svoj je znanstveni razvoj započela u 19. stoljeću, iako su već i ranije postojali popularni-stručni geološki zapisi nastali od 16. do 19. stoljeća, s prirodopisnih izvješća iz Dalmacije i Sjeverne Hrvatske.

U 19. i 20. stoljeću djelovali su Ljudevit Vukotinović, Spiridon Brusina, Gjuro Pilar i Dragutin Gorjanović-Kramberger, koji su postavili znanstvene i institucionalne temelje hrvatske geologije. Nadalje Gjuro Pilar (1846-1893) bio je prvi redoviti profesor mineralogije i geologije na Mudroslovnom fakultetu, te rektor Sveučilišta u Zagrebu akad. godine 1884./1885.

Danas se sveučilišna nastava geologije održava na dva zagrebačka fakulteta: Rudarsko-geološko-naftnom i Prirodoslovno-matematičkom.

Preteča Rudarsko-geološko-naftnog fakulteta bio je Tehnički fakultet na kojem je osnovan Odjel za rudarstvo i metalurgiju 1939. godine. Taj fakultet djelovao je do 1956. kada je postao dijelom Kemijsko-prehrambeno-rudarskog fakulteta. Godine 1961. i taj fakultet reorganiziran je u Tehnološki fakultet, na kojem je postojao Rudarski odsjek. Godine 1964. iz dijelova Tehnološkog fakulteta osnovan je Rudarsko-geološko-naftni fakultet koji djeluje i danas.

Prirodoslovno matematički fakultet osnovan je 1946. godine, a odmah je, kao njegov sastavni dio, utemeljen Geološki odsjek s Geološko-paleotološkim i Mineraloško-petrografskim zavodima. Isti postoje i danas.

Izvori
Bilješke i literatura
 geologija, Hrvatska enciklopedija
 Čedomir Benac, Rječnik pojmova u primijenjenoj geologiji i geološkom inženjerstvu , Sveučilište u Rijeci, Rijeka, 2013.,

 Vanjske poveznice

Mrežna mjesta
 Geološki odsjek Prirodoslovno-matematičkog fakulteta u Zagrebu
 Hrvatsko geološko društvo
 Hrvatski geološki institut
 Portal Nebula , portal studenata geologije

Kategorija:Prirodne znanosti

Source Notes and Literature of Geology, Croatia Encyclopedia Chedomir Benac, Dictionary of Concepts in Applied Geology and Geological Engineering, University of Rijeka, Rijeka, 2013.

Question: when was the dictionary of concepts in applied geology published

Question: which country is the world's leading country in geologija

Question: croatia Encyclopedia chedomir benac, dictionary of concepts in applied ge

Question: where is the dictionary of concepts in applied geology and geological engineering

Question: where is the dictionary of concepts in applied geology and geological engineering located

Question: what is the name of the dictionary in croatia

"Izvori Bilješke i literatura geologija , Hrvatska enciklopedija Čedomir Benac , Rječnik pojmova u primijenjenoj geologiji i geološkom inženjerstvu , Sveučilište u

Question: what is chedomir benac

Question: who wrote the dictionary of concepts in applied geology and geological engineering

Source Notes and Literature of Geology , Croatia Encyclopedia Chedomir Benac , Dictionary of Concepts in Applied Geology and Geological Engineering , University of Rijeka , Rijeka , 2013 .

External links Network Places Geological department of the Natural and Mathematical Faculty in Zagreb Croatian Geological Society Croatian Geological Institute Portal Nebula, portal of students of geology

Hrvatsko geološko društvo je dobrovoljna strukovna udruga koja okuplja geologe, te osobe koje se zanimaju za geologiju, kao i institucije iz područja geoloških znanosti.
Cilj i svrha djelovanja društva je promicanje djelatnosti geologa i razvoj geologije kao znanstvenog područja. Osobiti zadaci društva su unapređivanje stručnog i znanstvenog rada u geološkoj struci, razvijanje geologije, širenje geološkog znanja te stručno i znanstveno usavršavanje članova.
Rad društva ogleda se u organizaciji i održavanju javnih znanstvenih skupova, stručnih sastanaka, tribina, objavljivanje znanstvenih radova članova društva kako u domaćoj tako i u inozemnoj literaturi.
Hrvatsko geološko društvo i ove godine organizira izložbu fotografija Gea pod nazivom „GEA – Godišnja doba“. Kao i prethodnih godina, izložba će se održati na pet institucija.
Plan odvijanja izložbe je sljedeći:
INA – od 13.6.2018. do 20.7.2018. godine
HGI – od 23.7.2018. do 7.9.2018. godine
HPM – od 10.9.2018. do 12.10.2018. godine;
PMF – od 15.10.2018. do 16.11.2018. godine
RGNF – od 19.11.2018. do godišnje skupštine
Pozivamo vas da posjetite izložbu i glasujete za tri vama najljepše fotografije.
Studentska ekskurzija u Viški arhipelag
28.06.2018.
Geopark Viški arhipelag ugostio je od 30. svibnja do 3. lipnja ekskurziju studenata geologije iz Zagreba koji su imali priliku razgledati bisere Viškog arhipelaga: Modru i Zelenu špilju, uvalu Stiniva, Komižu i Vis, otoke Biševo i Budihovac te se upoznati s njihovom geološkom pričom starom preko 220 milijuna godina.
Ekskurziju je organiziralo Hrvatsko geološko društvo uz potporu Nautičkog centra Komiža d.o.o., Gradine Vis d.o.o. i Hrvatskog geološkog instituta, a u sklopu završnih priprema pred dolazak ekspertnog UNESCO-va tima za evaluaciju budućeg Geoparka Viški arhipelag. Posebno za tu prigodu, zahvaljujući prof. emerit. Jošku Božaniću - jednom od začetnika ideje geoparka, zaplovila je i „Comeza-Lisboa“ s posadom i geolozima koji su iz svjetski poznate falkuše doživjeli ljepote geoparka.
Projekt Geoparka Viški arhipelag inicijativa je Grada Komiže i Visa i dvaju gradskih tvrtki Nautičkog centra d.o.o. i Gradine Vis d.o.o. Važno je naglasiti da geopark osim geološke nastoji valorizirati i kulturnu i povijesnu baštinu te biološku raznolikost područja. Ako ovo ljeto bude potvrđen od strane UNESCO-a Viški arhipelag će biti drugi geopark u Hrvatskoj te prvi takav na Jadranu.
„Iznimno sam zadovoljan ovom trodnevnom posjetom studenata geologije. Nadam se da je ovo tek početak suradnje Geoparka sa ovim mladim znanstvenicima, Hrvatskim geološkim društvom i Hrvatskim geološkim institutom. Mi ćemo uvijek rado biti domaćini ovakvih događanja, jer upravo su takva događanja najbolja podloga za rast i suradnju. Pri samoj posjeti izrodio se niz mogućnosti za suradnju koju ćemo nastojati realizirati čim prije.“ kazao je Jakša Božanić, izvršni direktor udruge Geopark Viški arhipelag – nositelja projekta budućeg geoparka.
Stručni voditelj ekskurzije i „meštar od struke“ kada je u pitanju geologija Viškog arhipelaga – dr. sc. Tvrtko Korbar kazao je „Ovih nekoliko dana provedenih sa studentima i domaćinima u Komiži i na Visu daje mi dodatnu vjeru u uspjeh ovog velikog i značajnog projekta koji je utemeljen upravo na geologiji. Bila je to prigoda i za zadnje korekcije i dopune planova za uređenje geostaza za koje su materijali pripremljeni u proteklih godinu dana. Lijepe i nezaboravne trenutke i prizore koje sam doživio zajedno sa studentima sigurno će oduševiti i stručni evaluacijski tim, ali i buduće posjetitelje geoparka.“
Nautički centar Komiža i Hrvatsko geološko društvo dogovorili su i daljnju stručnu suradnju, posebice u educiranju studenata – nositelja budućeg geoparka Viški arhipelag.
Cengiz Yildirim, Mehmet Akif Sarikaya and Attila ÇinerLate Pleistocene intraplate extension of the Central AnatolianPlateau, Turkey: Inference from cosmogenic exposure datingof alluvial fan, fluvial terraces, landslide, and moraine surfacesalong the Ecemiş Fault Zone
koje će se održati u
ponedjeljak, 18. lipnja 2018. u 16 h
na Rudarsko-geološko-naftnom fakultetu
Vijećnica RGNF-a
Pierottijeva 6, Zagreb
Pozivamo Vas na predavanje „Utjecaj vulkanskih erupcija na ljudsko zdravlje“ koje će održati dr. sc. Ines Tomašek 21. svibnja 2018. godine u Vijećnici RGNF-a. Dolje ispod (drugi odlomak) bi se zvao Sažetak predavanja: Uvodno će se predstaviti "životni" ciklus vulkanskog pepela i njegov potencijalni utjecaj na ljudsko zdravlje.
Glavni dio predavanja bit će prezentacija rezultata doktorske disertacije te metodologija (iz područja geokemije i toksikologije) kojima je istraženo I) da li prevlake čestica vulkanskog pepela, koje potječu od reakcija s vulkanskim plinovima tijekom erupcije, mogu pridonijeti ili izmijeniti toksičnost pepela, te II) da li istovremeno izlaganje vulkanskim i antropogenim (urbanim) onečišćivačima predstavlja veću opasnost od njihovog udisanja pojedinačno.
Predavanje će sadržavati i diskusiju o iskustvima tijekom rada u inozemstvu u sklopu europskog projekta.
Istraživanje mineralnih resursa zahtijeva inovacije koje mijenjaju geološke ciljeve istraživanja, prirodne lokalitete koja su oduhvaćena ili način na koji se istražuju. Unatoč bogatoj povijesti rudarstva i preostalog bogatstva mineralnih sirovina, trenutni uvjeti unutar EU predstavljaju niz društvenih, političkih, zakonodavnih, troškovnih, tehničkih i fizičkih prepreka istraživanju mineralnih sirovina: prepreke koje treba prevladati inovacijama, dijalozima i reformama.

Question: where is the national geologic institute located

Question: what is the meaning of portal nebula

Question: what is the name of the portal of students of geology

Question: who is portal nebula a portal for

Question: where can one find places of geology

Question: where is the portal nebula located

Question: what is the name of the society in zagreb

Question: where can one find information about the geologic region

External links Network Places Geological department of the Natural and Mathematical Faculty in Zagreb Croatian Geological Society Croatian Geological Institute Portal Nebula , portal of students of geology

Enter your email Address
Menu
Naslovnica
Novosti
Materijali
Poveznice
Pojmovnik
Search For
Pretraži
Inženjerska geologija
Nesaturirana zona
Prikaži sve
Geološko kartiranje
Prividni kut
Geološki stup
Stratotip
Stratigrafija
Prikaži sve
Paleoklimatologija
Paleotlo
Konzervacija
Karbonizacija
Isušivanje
Prikaži sve
Geologija mora
Mangrove
Hidrogeni sedimenti
Šelf
Kamenite podloge
Prikaži sve
Geologija mineralnih ležišta
Goethit
Dijamanti i njihova priča
Fluidne inkluzije
Piroluzit
Prikaži sve
Historijska geologija
Orogeneza
Filozona
Biostratigrafija
Litostratigrafija
Prikaži sve
Geofizika
Evaporacija
Izotopi
Atom
Mohorovičićev diskontinuitet
Prikaži sve
Opća geologija
Plimna ravnica
Box corer
Petrifikacija
Konzervacija
Prikaži sve
Petrologija
Sedimentna stijena
Geološki stup
Žila
Rudno ležište
Prikaži sve
Mineralogija
Kalavost minerala
Projiciranje kristala
Geometrijski elementi kristala
Kvarc
Prikaži sve
Strukturna geologija
Klasifikacija ihnofosila
Kataklaziti
Skok i hod rasjeda
Miloniti niskog stupnja
Prikaži sve
Hidrogeologija
Specifični dotok
Evapotranspiracija
Evaporacija
Nesaturirana zona
Prikaži sve
Geokemija
Koeficijent razdiobe
K/Ar metoda datiranja
Geokemija
Izotopi
Prikaži sve
Paleontologija
Akrodontni zubi
Ihnorod Grallator
Ectocochlia (četveroškržnjaci)
Acanthodii
Prikaži sve
Oznake
anatomija
apertura
arhaik
bilateralna simetrija
Chordata
Diferencijacija magme
dinosaur
dinosauri
ekspedicija
eon
erozija
foraminifere
grebenotvorci
ihnofosili
ihnorod
jezgra
kućica
mikrofosili
mikropaleontologija
nuklid
oksidi
otisci stopala
paleoekologija
paleontologija
paleontologija kralježnjaka
planispiralna kućica
plaštenjaci
ploha
potres
prekambrij
presjek
primarna magmatska tijela
proterozoik
ribe
sedimenti
septi
sifo
stijenka
suspenzojedi
svitkoglavci
svitkovci
taloženje
Temperatura
vodno lice
šelf
Meta
O portalu
Impresum
Kontakt
Prijava
Webmail


Računalstvo ili računarstvo (računarska znanost ili znanost o računalima) se bavi proučavanjem teoretskih osnova informacije i računanja, te njihovim implementacijama i primjenama u računalnim sustavima."Računarstvo je proučavanje informacije" Department of Computer and Information Science , Guttenberg Information Technologies"Računarstvo je proučavanje računanja." Computer Science Department, College of Saint Benedict , Saint John's University"Računalstvo je proučavanje svih aspekata računalnih sustava, od teoretskih osnova pa do krajnje praktičnih aspekata upravljanja velikim računalnim sustavima" Massey University  Računarstvo ima mnoga potpolja; neki naglašavaju računanje i specifične rezultate (kao što je računalna grafika), dok drugi naglašavaju svojstva računskih problema, (kao što je računska teorija složenosti). Treći se sredotoče na izazove u ostvarenju računanja. Na primjer, teorija programskih jezika proučava pristupe u opisu računanja, dok računalno programiranje primjenjuje specifične programske jezike za rješavanje specifičnih računskih problema s rješenjima. Daljnje potpolje, interakcija čovjeka i računala, se fokusira na izazove u činjenju računala i računanja korisnima, koristivima i univerzalno pristupačnima svim ljudima.

 Povijest

Povijest računalstva predatira mnogo godina invenciju suvremenog digitalnog računala. Strojevi za računanje specifičnih zadataka poput abakusa su postojali još od davnina. Wilhelm Schickard je izgradio prvi mehanički kalkulator 1623. Charles Babbage je dizajnirao diferencijalni stroj u viktorijansko doba, a oko 1900. je tvrtka IBM prodavala strojeve s bušenim karticama

. Međutim, svi ovi strojevi su bili ograničeni na obavljanje jednog zadatka ili, u najboljem slučaju, nekog podskupa svih mogućih zadataka.

Tijekom 1940-ih, kako su bili razvijani noviji i moćniji strojevi za računanje, naziv računalo se počeo odnositi na strojeve, radije nego na njihove ljudske prethodnike. Kad je postalo jasno da računala mogu biti korištena za više od pukih matematičkih računanja, polje računarstva se proširilo i na proučavanje računanja u općem smislu. Računarstvo se etabliralo kao zasebna akademska disciplina 1960-ih, stvaranjem prvih odsjeka i studija računarstva. Budući da su praktična računala postala dostupna, mnoge primjene računarstva su postale zasebna istaknuta područja proučavanja.

 Veći uspjesi

170px|minijatura|desno|Njemačka vojska je koristila stroj Enigmu za vrijeme Drugog svjetskog rata za komunikaciju za koju su vjerovali da će ostati tajna. Dekriptiranje Enigme u velikim razmjerima u Bletchley parku je bio važan faktor u pobjedi Saveznika u 2. svjetskom ratu.

Unatoč svojoj relativno kratkoj povijesti kao formalna akademska disciplina, računarstvo je načinilo mnogo fundamentalnih doprinosa znanosti i društvu, između kojih su:

Primjene unutar računarstva

 Formalna definicija računanja i izračunljivosti, te dokaza da postoje nerješivi i neukrotivi problemi.
 Koncept programskog jezika, alata za precizno izražavanje metodoloških informacija na raznim razinama apstrakcije

Primjene izvan računarstva

 Potaknulo je digitalnu revoluciju, koja je vodila ka trenutnom informacijskom dobu
 U kriptografiji, razbijanje stroja Enigma je bio značajan faktor koji je doprinio pobjedi Saveznika u drugom svjetskom ratu.David Kahn, The Codebreakers, 1967, .
 Znanstveno računarstvo je omogućilo napredno proučavanje uma i preslikavanje ljudskog genoma u sklopu projekta ljudski genom. Projekti iz raspodijeljenog računarstva, poput Folding@home, istražuju uvijanje bjelančevina.

 Odnosi s drugim disciplinama

Unatoč svome imenu, većina računarstva ne uključuje bavljenje samim računalima. Ustvari, istaknuti računalni znanstvenik Edsger Dijkstra je često citiran kako kaže: "Računarstvo nije ništa više o računalima, nego što je astronomija o teleskopima." Dizajn i dostava računala i računalnih sustava se općenito smatra područjem disciplina koji nisu računarstvo. Na primjer, proučavanje računalnog sklopovlja je uobičajeno smatrano dijelom računalnog inženjerstva, dok je proučavanje komercijalnih računalnih sustava i njihove dostave često zvano informacijska tehnologija ili informacijski sustavi. Računarstvo je ponekad kritizirano kao nedovoljno znanstveno, pogled koji je utjelovljen u izjavi "Znanost je računarstvu ono što je hidrodinamika vodoinstalaterstvu", pripisana Stanu Kelly-BootleuComputer Language, Oct 1990 i drugima. Međutim, znatna se interdisciplinarna suradnja odvija između različitih disciplina vezanih za računala. Računarstvo je također nerijetko prešlo u druge discipline, kao što je umjetna inteligencija, kognitivna znanost, fizika (vidi kvantno računarstvo), te jezikoslovlje.

Neki smatraju da je računarstvo srodnije matematici od mnogih drugih znanstvenih disciplina. Rano je računarstvo bilo pod strogim utjecajem rada matematičara kao što su Kurt Gödel i Alan Turing, i postoji jako plodonosna razmjena ideja između dvaju polja u područjima kao što su matematička logika, teorija kategorija, teorija domena i algebra.

Odnos između računarstva i programskog inženjerstva je predmet mnogih prijepora, a što je još dodatno zamućeno mnogim sporovima oko toga što točno naziv "programsko inženjerstvo" znači, te kako je računarstvo definirano. David Parnas, uzimajući za uzor odnose između ostalih inženjerskih i znanstvenih disciplina, je tvrdio da je principijelni fokus računarstva proučavanje općenitih svojstava računanja, dok je principijelni fokus programskog inženjerstva dizajn specifičnih računanja kako bi se postigli praktični rezultati, što to dvoje čini različitim ali komplementarnim disciplinama., p. 19: "Radije nego da programsko inženjerstvo tretiram kao potpolje računarstva, tretiram ga kao element skupa {civilno inženjerstvo, mehaničko inženjerstvo, kemijsko inženjerstvo, elektrotehnika,....}."

 Polja računarstva

Računarstvo istražuje koncepte i dokaze kako bi objasnilo i opisalo zanimljive računske sustave. Kao i kod svake znanosti, ove teorije mogu biti iskorištene prilikom sinteze praktičnih inženjerskih aplikacija, koje zauzvrat mogu voditi ka novim sustavima za proučavanje i analiziranje. Iako se može koristiti ACM sustav za razredbu računarstva, slijedi nešto deskriptivnija podjela:

 Matematičke osnove

Matematička logika
 Bulovska logika i ostali načini modeliranja logičkih upita; uporabe i ograničenja formalnih metoda dokazivanja.
Teorija brojeva
 Teorija dokaza i heuristika za nalaženje dokaza u jednostavnoj domeni cijelih brojeva. Korištena kako u kriptografiji, tako i u domeni umjetne inteligencije.
Teorija grafova
 Osnove za podatkovne strukture i algoritme pretraživanja.
Teorija tipova
 Formalna analiza tipova podataka, te uporaba ovih tipova za razumijevanje svojstava programa - napose sigurnosti programa.
Teorija kategorija
 Teorija kategorija pruža sredstva za obuhvaćanje cijele matematike i računanja u jednoj sintezi.

 Teorija računanja

Teorija automata
 Različite logičke strukture za rješavanje problema.
 Teorija izračunljivosti
 Što je izračunljivo trenutnim modelima računala. Dokazi koje su razvili Alan Turing i drugi pružaju uvid u mogućnosti što može biti izračunato, a što ne.
 Računska teorija složenosti
 Fundamentalna ograničenja (napose vremenska i prostorna) nad klasama računanja.
 Kvantno računarstvo

 Algoritmi i strukture podataka

 Analiza algoritama
 Vremenska i prostorna složenost algoritama.
 Algoritmi. Formalni logički procesi korišteni za računanje, te učinkovitost ovih procesa.
 Računanje koje rješava postavljeni zadatak.
 Značajke algoritma:
 popis operacija koje opisuju izvršavanje nekog postupka izražene na jasan i logičan način
 nedvosmislen
 završava u konačnom broju koraka
 operacije iz popisa moraju bit neporedno izvedive.
 Strukture podataka
 Organizacija i pravila manipuliranja podatcima.

 Programski jezici i jezični procesori

 Jezični procesori
 Načini translacije računalnih programa, obično iz viših jezika u niže jezike.
 Programski jezici
 Paradigme formalnih jezika za izražavanje algoritama, te svojstva ovih jezika (npr. za rješavanje kakvih problema su prikladni)

 Konkurentni, paralelni i raspodijeljeni sustavi

 Konkurentnost
 Teorija i praksa simultanih računanja; sigurnost podataka u višezadaćnom i višenitnom okolišu.
 Raspodijeljeno računarstvo
 Računanje korištenjem višestrukih računarskih uređaja preko mreže u svrhu ostvarenja zajedničkog zadatka te reduciranja latencije koja je na taj način uključena u doprinos jednog procesora za bilo koji zadatak.
 Paralelno računarstvo
 Računanje korištenjem višestrukih konkurentnih niti izvršavanja.

 Programsko inženjerstvo

 Dizajn algoritama
 Korištenje ideja iz teorije algoritama za kreativnno dizajniranje rješenja konkretnih zadataka.
 Računalno programiranje
 Praksa korištenja programskog jezika za implementiranje algoritama
 Formalne metode
 Matematički pristupi opisivanju i zaključivanju o dizajnu programske podrške.
 Reverzno inženjerstvo
 Primjena znanstvene metoda u razumijevanju neke proizvoljne postojeće programske podrške
 Programsko inženjerstvo
 Principi i praksa dizajna, razvijanja i testiranja programa, kao i pravilne inženjerske prakse.

 Arhitektura računala
 Arhitektura računala
 Dizaj, organizacija, optimizacija i verifikacija računalnog sustava, većinom se vrti oko CPU i memorijskih podsustava (te sabirnice koja ih spaja).
 Organizacija računala
 Implementacija računalnih arhitektura, u terminima opisa njihovih specifičnih električnih krugova
 Operacijski sustavi
 Sustavi za upravljanje računalnim programima i pružanja baze koristivih sustava.

 Komunikacije

 Računalni zvuk
 Algoritmi i podatkovne strukture za stvaranje, manipulaciju, pohranu i prijenos zapisa digitalnog zvuka. Također je važan u aplikacijama za prepoznavanje glasa.

 Umrežavanje
 Algoritmi i protokoli za pouzdano komuniciranje podatcima duž različitih dijeljenih ili dediciranih medija, često uključujući ispravljanje grešaka.

 Kriptografija
 Primjenjuje rezultate iz složenosti, vjerojatnost i teorije brojeva kako bi izmislila i razbila kodove za šifriranje.

 Baze podataka

 Rudarenje podataka

 Relacijske baze podataka
 Proučavanje algoritama za pretragu i obradu informacija u dokumentima i bazama podataka; usko je povezano s dohvaćanjem informacije.

 Umjetna inteligencija

 Umjetna inteligencija
 Implementacija i proučavanje sustava koji ispoljavaju autonomnu inteligenciju ili ponašanje.
 Automatizirano zaključivanje
 Strojevi za rješavanje, kao što ih koristi Prolog, koji proizvode korak do rezultata za dani upit o činjenici i bazu podataka s pravilima.
 Računalni vid
 Algoritmi za identificiranje trodimenzionalnih objekata iz jedne ili više dvodimenzionalnih slika.
 Strojno učenje
 Automatsko stvaranje skupa pravila i aksioma ovisno o ulazu.
 Obrada prirodnog jezika/Računska lingvistika
 Automatsko razumijevanje i generiranje ljudskog jezika
 Robotika
 Algoritmi za kontrolu ponašanja robota.

 Meko računarstvo

Zajednički naziv za tehnike korištene u rješavanju specifičnih problema. Vidjeti glavni članak.

 Računalna grafika

 Računalna grafika
 Algoritmi i za sintetičko generiranje vizualnih slika, te za integriranje i mijenjanje vizualne i prostorne informacije uzorkovane iz stvarnog svijeta.
 Obrada slike
 Određivanje informacije iz slike koristeći računanje.

 Interakcija čovjeka i računala

 Interakcija čovjeka i računala
 Proučavanje činjenja računala i računanja korisnim, koristivim i univerzalno pristupačnim ljudima, uključujući proučavanje i dizajn računalnih sučelja kroz koja ljudi koriste računala.

 Znanstveno računarstvo

 Bioinformatika
 Uporaba računarstva u svrhu održavanja, analize i pohranjivanja bioloških podataka, te u svrhu rješavanja bioloških problema poput uvijanja bjelančevina (engl. protein folding), predviđanje funkcije i filogenije.
 Kognitivna znanost
 Računsko modeliranje stvarnih umova
 Računska kemija
 Računsko modeliranje teoretske kemije u svrhu određivanja kemijskih struktura i svojstava
 Računska neuroznanost
 Računsko modeliranje stvarnih mozgova
 Računska fizika
 Numeričke simulacije velikih neanalitičkih sustava
 Numerički algoritmi
 Numerička rješenja matematičkih problema kao što su pronalaženje korijena, integracija, rješenja običnih diferencijalnih jednadžbi te aproksimacija specijalnih funkcija.
 Simbolička matematika
 Manipulacija i rješavanje izraza u simboličkom obliku, poznato i kao računalna algebra.

 Obrazovanje i računarstvo

Neka sveučilišta poučavaju računarstvo kao teoretsko proučavanje računanja i algoritamskog zaključivanja. Ovakvi programi često između ostaloga naglašavaju teoriju računanja, analizu algoritama, teoriju konkurentnosti, baze podataka i analizu sustava. Također tipično poučavaju računalno programiranje, koje pak tretiraju radije kao alat za podršku ostalim poljima računarstva, nego kao središnji fokus proučavanja.

Druge škole i sveučilišta, kao i srednje škole i vokacijski programi koji poučavaju računarstvo, naglašavaju praksu naprednog računalnog programiranja radije nego teoriju algoritama i računanja u svojem programu. Takvi programi se više fokusiraju na vještine koje su važne radnicima koji ulaze u industriju programske podrške. Ovi praktični aspekti računalnog programiranja se često pokrivaju nazivom programsko inženjerstvo. S druge strane, postoji mnogo prijepora oko toga što točno naziv "programsko inženjerstvo" znači, i je li to ista stvar kao i programiranje.

 Vidi Peter J. Denning, Great principles in computing curricula, Technical Symposium on Computer Science Education, 2004.

 Vidi još
 Glavni popis: Popis osnovnih tema u računarstvu

 Informatika
 Računalna djelatnost u Hrvatskoj
 Popis konferencija u računarstvu
 Popis otvorenih problema u računarstvu
 Popis istaknutih pionira računarstva
 Popis važnih publikacija u računarstvu
 Popis tema u programskom inženjerstvu
 Popis računalnih znanstvenika

 Izvori

 Association for Computing Machinery. 1998 ACM Computing Classification System . 1998.
 IEEE Computer Society i Association for Computing Machinery. Computing Curricula 2001: Computer Science. 15. prosinca 2001.
 Peter J. Denning. Is computer science science?, Communications of the ACM, travanj 2005.

 Vanjske poveznice

 Collection of Computer Science Bibliographies
 Photographs of computer scientists (galerija Bertranda Meyera)
 Lecturefox  Besplatna predavanja iz računarstva
 Uvod u informacijske znanosti - e-knjiga na hrvatskom jeziku

Kategorija:Primijenjene znanosti

The third one focuses on the challenges in achieving computing.

Question: what is the study of all aspects of computer systems

The third one focuses on the challenges in achieving computing.

what is the study of all aspects of computer systems

Question: what is the name of the school of accounting at massey university

what is the name of the school of accounting at massey university

Question: what is an example of a computing problem

what is an example of a computing problem

Question: what is an example of a specific results in accounting

what is an example of a specific results in accounting

Question: where is the college of saint benedict located

where is the college of saint benedict located

Question: what is the name of the college of saint benedict

what is the name of the college of saint benedict

Question: what do some groups of accounting focus on

what do some groups of accounting focus on

Computer Science Department , College of Saint Benedict , Saint John 's University"Accounting is the study of all aspects of computer systems , from theoretical foundations to the extremely practical aspects of the management of large computer systems " Massey University Accounting has a lot of subfamilies ; some emphasize computing and specific results ( such as computer graphics ) , while others emphasize the characteristics of computing problems , ( such as computing theory of complexity ) .

The third one focuses on the challenges in achieving computing .

Treći se sredotoče na izazove u ostvarenju računanja.

Computer Science Department, College of Saint Benedict , Saint John's University"Accounting is the study of all aspects of computer systems, from theoretical foundations to the extremely practical aspects of the management of large computer systems" Massey University Accounting has a lot of subfamilies; some emphasize computing and specific results (such as computer graphics), while others emphasize the characteristics of computing problems, (such as computing theory of complexity). The third one focuses on the challenges in achieving computing.

The third one focuses on the challenges in achieving computing.

Chronology of calculator developments
Year
Major
Mechanical Calculators
Electronic Calculators
Ancient times
The abacus is the main aid to calculation.
c1600
"Napier's bones" invented by John Napier for multiplication, based on the ancient numerical scheme known as the Arabian lattice.
1620
Slide rule.
William Gunter developed a logarithmic rule for multiplication and division using dividers, which was the forerunner of the slide rule.
1622
William Oughtred invented the circular slide rule, and in 1633 described the rectilinear version.
1623
First mechanical calculator.
Willhelm Schickard invented the "Calculating Clock", the first mechanical calculator. It used a version of Napier's bones for multiplication with a mechanical adding/subtracting calculator based on gears, with mutilated gears for carry.
1642
Blaise Pascal started to develop a mechanical calculator - the Pascaline. Capable of addition, subtraction was performed by nines-complement addition, and multiplication was performed by repeated additions and subtractions. It had shortcomings and failed to sell.
c1673
Gottfried Leibniz developed the Stepped Reckoner using stepped gear wheels. Performed the 4 functions, but worked erratically due to an error in the carry mechanism, none sold.
1820
Charles Xavier Thomas's Arithmometer.
1851
Victor Schilt exhibited a key-driven adding machine at the Crystal Palace Exposition in London.
1853
The Scheutz Difference Engine completed: the world's first printing calculator.
1872
Start of period of development of commercially successful mechanical calculators.
Frank Baldwin in the USA invents the pin-wheel calculator.
1874
W.T. Odhner in Sweden independently develops the pin-wheel calculator, the first of the long series of Odhner calculators . Since then, many calculating machines have used the same principle.
1878
The first direct multiplication machine was built by Raymond Verea.
1884
Dorr E. Felt invents the Comptometer, the first succesfull key-driven adding and calculating machine. In 1886 he joined with Robert Tarrant to form the Felt & Tarrant Manufacturing Company which went on to make thousands of Comptometers .
1891
William S. Burroughs began commercial manufacture of his printing adding calculator.
1893
The Millionaire calculator introduced. It allowed direct multiplication by any digit - "one turn of the crank for each figure in the multiplier".
1902
The Dalton adding-listing machine was the first of its type to use only ten keys - first 10-key add-lister.
1900
Steady development of mechanical calculators - size reduction, electric motor drive, added features (eg. automatic multiplication & division).
Madas 20AZS , a typical electrically driven, stepped-gear calculator with automatic multiplication and division.
1948
Curta miniature hand-held mechanical calculator introduced. One of the few major innovations in mechanical calculators in the mid 20th century.
1961
The first electronic desktop calculators. They use vacuum tubes.
The world's first electronic desktop calculators were announced by the Bell Punch Co., Uxbridge, England - the Anita Mk VII for the continental European market and the Anita Mk 8 for other markets. These models used cold -cathode vacuum tubes and numerical display ("Nixie" type) tubes.
1962
Development work on transistorised desktop calculators.
The Philips company shows prototype 3-function (no division) transistor desk calculator and electronic "Comptometer" type machines. These were to demonstrate what could be achieved with Philips semiconductors and were not sold commercially
1963
First commercial transistorised desktop calculators.
First commercial all-transistor desktop calculators: Friden EC130 & EC132 ,
Prices comparable to that of family cars.
1965
Start of development of hand-held electronic calculators.
Texas Instruments starts development work on a hand-held calculator - the "Cal-Tech".
1969
First battery powered, hand-held, electronic calculator.
First calculator using just LSI (Large Scale Integration) chips - Sharp QT-8D , with ICs by Rockwell. Size & weight much reduced, calculator now portable.
First battery powered, hand-held calculator - Sharp QT-8B .
Green fluorescent tube displays introduced .
1970
Hand-held calculators take off.
First shirt pocket sized electronic calculator.
All very expensive.
Some of the first hand-held calculators:
Sharp EL-8 , but very expensive.
First use of "calculator on a chip" introduced by Mostek of Dallas - used in Busicom Junior (desk calculator) and allows the production of the first shirt pocket sized electronic calculator, the Busicom LE-120A .
First use of LED (Light Emitting Diode) displays used in Busicom LE-120A.
1971
First calculator to use a microprocessor.
First microprocessor - Intel 4004 - was designed for and used in Busicom 141-PF desk calculator.
1972
Rapid development of electronic calculators, and reduction in price.
First scientific pocket calculator introduced - Hewlet-Packard HP35 .
Ultra-thin Sinclair Executive launched.
Many new companies entering the calculator business and prices dropping rapidly.
LCD (Liquid Crystal Device) displays appear briefly in a version giving silver-reflective numbers, including:
The Sharp EL-801 sees the first use of C-MOS (Complementary Metal-oxide Semiconductor) integrated circuits in a calculator.
1973
First Sharp "COS" (Crystal on Substrate) reflective LCD calculators, including EL-805S .
1974
Texas Instruments awarded patent for "miniature electronic calculator", based on the "CalTech" (see 1965).
The Hewlett Packard HP65 is the first hand-held programmable calculator.
1975
Mechanical calculator manufacture has practically ceased.
Mechanical calculator sales practically zero.
Price of basic pocket calculators now very low, many companies leave the market due to lack of profits.
The Casio pocket-LC is the first calculator using the now standard TN (Twisted Nematic) LCD (Liquid Crystal Display) with its black numbers.
1976
LCD (Liquid Crystal Display) displays (with black numbers) taking over from red LED (Light Emitting Diode) and green fluorescent tube displays in calculators due to their very low power consumption, large numbers, and high contrast.
The first calculators equipped with solar cells (used to charge the internal batteries) include the Sharp EL-8026 "Sun Man" and the Royal Solar I / Triumph-Adler 1980.
1978
First solar-powered and first credit card sized calculators.
One of the first solar-powered calculators is the Teal Photon .
The Casio Mini Card LC-78 is the first credit card sized calculator.
1980
First hand-held computer
The Sharp PC1211 / Tandy TRS80 PC-1 is the first hand-held computer; it has a QWERTY keypad and runs the BASIC language.
(Note that:
The site vectorified.com/ has a translation of this time-line into Uzbek, for the convenience of Uzbek speakers.)
For further information on the development of the pocket electronic calculator see the articles "Evolution of Today's Calculator" and "The History of Pocket Electronic Calculators" in the Collecting Calculators section of this site. There are many other articles on the development of calculators in this section.
Vintage Calculators
© Text & photographs copyright Nigel Tout 2000-2022 except where noted otherwise.

Question: what is an example of a modern computer

Question: the history of computer history dates back to the invention of what

the history of computer history dates back to the invention of what

Question: how long have abacus been used

Question: the history of computer history has been traced to the invention of what

the history of computer history has been traced to the invention of what

Question: when did abacus begin to be used

Question: what is the subject of the računarstvo

Question: where does the term računarstvo come from

where does the term računarstvo come from

The history of computer history has predated many years to the invention of a modern digital computer .

Machines for calculating specific tasks such as abacus have existed since ancient times .

The history of computer history has predated many years to the invention of a modern digital computer. Machines for calculating specific tasks such as abacus have existed since ancient times.

Wilhelm Schickard built the first mechanical calculator in 1623.

Question: who built the first mechanical calculator in 1623

Wilhelm Schickard je izgradio prvi mehanički

Wilhelm Schickard built the first mechanical calculator in 1623.

who built the first mechanical calculator in 1623

Question: when was the first mechanical calculator invented

when was the first mechanical calculator invented

Question: what is an example of a mechanical calculator

what is an example of a mechanical calculator

Question: abacus is an example of what

Question: what type of machine was invented by wilhelm schickard

what type of machine was invented by wilhelm schickard

Question: when were abacus first used in calculating

when were abacus first used in calculating

Question: how long have abacus been used for calculating

how long have abacus been used for calculating

Question: what did wilhelm schickard build in 1623

what did wilhelm schickard build in 1623

Wilhelm Schickard built the first mechanical calculator in 1623 .

Wilhelm Schickard je izgradio prvi mehanički kalkulator 1623.

Machines for calculating specific tasks such as abacus have existed since ancient times. Wilhelm Schickard built the first mechanical calculator in 1623.

Wilhelm Schickard built the first mechanical calculator in 1623.

Question: what is an example of a distributed computing project

what is an example of a distributed computing project

Question: what type of computing is used to study the mind and the human genome

what type of computing is used to study the mind and the human genome

Question: what type of computing is folding@home

računarstva , poput Folding@home , istražuju uvijanje bjelančevina .

Question: what project has scientific computing enabled the advanced study of the mind

Question: what is the goal of the računarstvo project

what is the goal of the računarstvo project

Question: what does folding@home investigate

Scientific computing has enabled the advanced study of the mind and the imaging of the human genome as part of the human genome project .

Projects from distributed computing , such as Folding@home , investigate the introduction of protein .

Scientific computing has enabled the advanced study of the mind and the imaging of the human genome as part of the human genome project. Projects from distributed computing, such as Folding@home, investigate the introduction of protein.

The relationship between computing and software engineering is the subject of many prejudices, and which is further disturbed by many disputes about what the exact name "software engineering" means, and how computing is defined.

Question: the relationship between computing and what is subject of many prejudices

the relationship between computing and what is subject of many prejudices

Question: the relationship between computing and software engineering is subject to many what

Question: what is the subject of many prejudices

Question: the relationship between computing and software engineering is subject to what

Question: what is the subject of many prejudices in regards to software engineering

what is the subject of many prejudices in regards to software engineering

Question: what is the technical term for computing

what is the technical term for computing

Question: what is one of the problems with the relationship between computing and software engineering

Question: what disturbed the relationship between computing and software engineering

what disturbed the relationship between computing and software engineering

The relationship between computing and software engineering is the subject of many prejudices , and which is further disturbed by many disputes about what the exact name " software engineering " means , and how computing is defined .

The Association for Computing Machinery.

ACM Computing Classification System.

Top Two Levels of The ACM Computing Classification System (1998)
A. General Literature
A.0 GENERAL
A.1 INTRODUCTORY AND SURVEY
A.2 REFERENCE (e.g., dictionaries, encyclopedias, glossaries)
A.m MISCELLANEOUS
B. Hardware
B.0 GENERAL
B.1 CONTROL STRUCTURES AND MICROPROGRAMMING
(
D.3.2
)
B.2 ARITHMETIC AND LOGIC STRUCTURES
B.3 MEMORY STRUCTURES
B.4 INPUT/OUTPUT AND DATA COMMUNICATIONS
B.5 REGISTER-TRANSFER-LEVEL IMPLEMENTATION
B.6 LOGIC DESIGN
B.7 INTEGRATED CIRCUITS
B.8 PERFORMANCE AND RELIABILITY
(
C.4
)
B.m MISCELLANEOUS
C. Computer Systems Organization
C.0 GENERAL
C.1 PROCESSOR ARCHITECTURES
C.2 COMPUTER-COMMUNICATION NETWORKS
C.3 SPECIAL-PURPOSE AND APPLICATION-BASED SYSTEMS
(
J.7
)
C.4 PERFORMANCE OF SYSTEMS
C.5 COMPUTER SYSTEM IMPLEMENTATION
C.m MISCELLANEOUS
D. Software
D.0 GENERAL
D.1 PROGRAMMING TECHNIQUES
(
E
)
D.2 SOFTWARE ENGINEERING
(
K.6.3
)
D.3 PROGRAMMING LANGUAGES
D.4 OPERATING SYSTEMS
(
C
)
D.m MISCELLANEOUS
E. Data
E.0 GENERAL
E.1 DATA STRUCTURES
E.2 DATA STORAGE REPRESENTATIONS
E.3 DATA ENCRYPTION
E.4 CODING AND INFORMATION THEORY
(
H.1.1
)
E.5 FILES
(
D.4.3
,
F.2.2
,
H.2
)
E.m MISCELLANEOUS
F. Theory of Computation
F.0 GENERAL
F.1 COMPUTATION BY ABSTRACT DEVICES
F.2 ANALYSIS OF ALGORITHMS AND PROBLEM COMPLEXITY
(
B.6
,
B.7
,
F.1.3
)
F.3 LOGICS AND MEANINGS OF PROGRAMS
F.4 MATHEMATICAL LOGIC AND FORMAL LANGUAGES
F.m MISCELLANEOUS
G. Mathematics of Computing
G.0 GENERAL
G.1 NUMERICAL ANALYSIS
G.2 DISCRETE MATHEMATICS
G.3 PROBABILITY AND STATISTICS
G.4 MATHEMATICAL SOFTWARE
G.m MISCELLANEOUS
H. Information Systems
H.0 GENERAL
H.1 MODELS AND PRINCIPLES
H.2 DATABASE MANAGEMENT
(
E.5
)
H.3 INFORMATION STORAGE AND RETRIEVAL
H.4 INFORMATION SYSTEMS APPLICATIONS
H.5 INFORMATION INTERFACES AND PRESENTATION (e.g., HCI)
(
I.7
)
H.m MISCELLANEOUS
I. Computing Methodologies
I.0 GENERAL
I.1 SYMBOLIC AND ALGEBRAIC MANIPULATION
I.2 ARTIFICIAL INTELLIGENCE
I.3 COMPUTER GRAPHICS
I.4 IMAGE PROCESSING AND COMPUTER VISION
I.5 PATTERN RECOGNITION
I.6 SIMULATION AND MODELING
(
G.3
)
I.7 DOCUMENT AND TEXT PROCESSING
(
H.4
,
H.5
)
I.m MISCELLANEOUS
J. Computer Applications
J.0 GENERAL
J.1 ADMINISTRATIVE DATA PROCESSING
J.2 PHYSICAL SCIENCES AND ENGINEERING
J.3 LIFE AND MEDICAL SCIENCES
J.4 SOCIAL AND BEHAVIORAL SCIENCES
J.5 ARTS AND HUMANITIES
J.6 COMPUTER-AIDED ENGINEERING
J.7 COMPUTERS IN OTHER SYSTEMS
(
C.3
)
J.m MISCELLANEOUS
K. Computing Milieux
K.0 GENERAL
K.1 THE COMPUTER INDUSTRY
K.2 HISTORY OF COMPUTING
K.3 COMPUTERS AND EDUCATION
K.4 COMPUTERS AND SOCIETY
K.5 LEGAL ASPECTS OF COMPUTING
K.6 MANAGEMENT OF COMPUTING AND INFORMATION SYSTEMS
K.7 THE COMPUTING PROFESSION
K.8 PERSONAL COMPUTING
K.m MISCELLANEOUS

Question: what does računarstvo stand for

The Association for Computing Machinery.

ACM Computing Classification System.

Question: what does acm stand for

ACM Computing Classification System.

The Association for Computing Machinery .

1998 ACM Computing Classification System .

The Association for Computing Machinery. ACM Computing Classification System.

The Association for Computing Machinery.

External links Collection of Computer Science Bibliographies Photographs of computer scientists (Gallery Bertrand Meyera) Lecturefox Free lectures from computer science Introduction to computer science - e-book in Croatian

| »
|| Machine Structures (C, Assembly, CPU design...)
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Understanding Computers and the Internet
|| Harvard
||
||
||
|
| »
|| Introduction to Computers
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Computer Language Engineering
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| Practical Aspects of Modern Cryptography
|| Washington
||
||
||
|
| »
|| Introduction to Algorithms
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| Programming Languages
|| Washington
||
||
||
|
| »
|| Computer Science 1
|| UCLA
||
||
||
|
| »
|| The Structure and Interpretation of Computer Programs
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Search Engines: Technology, Society and Business
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Donald Knuth: Musings and More (Video Collection)
|| Stanford
||
||
||
|
| »
|| Structure and Interpretation of Computer Programs
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| How I Invented the Personal Computer (Steve Wozniak)
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| Data Structures and Advanced Programming
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Vision Algorithms
|| Washington
||
||
||
|
| »
|| Memory Circuit Design
|| Boise State
||
||
||
|
| »
|| Introduction to Computer Science (Java)
|| Virginia
||
||
||
|
| »
|| Principles of Digital Communication II
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| Computer System Engineering
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| 3D Modeling, Animation and Rendering with Blender
|| Tufts
||
||
||
|
| »
|| Digital Image Processing
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Introduction to Symbolic Programming
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Circuits and Electronics
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| Data Structures and Advanced Programming (Java)
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Software Breakthroughs (Bill Gates)
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| Sky.NET Simulations
|| Rice
||
||
||
|
| »
|| Alan Turing: Codebreaker and AI Pioneer
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| Human Beings and the Machines of Sunshine
|| Rice
||
||
||
|
| »
|| Creating a Science of Games
|| Rice
||
||
||
|
| »
|| The Semantic Web (Tim Berners-Lee)
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| Networks and Games
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Building Very Small Mobile Micro-Robots
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| HTML, CSS, Javascript (Screencasts)
|| Macquarie
||
||
||
|
| »
|| Introduction to Python (Screencast)
|| Macquarie
||
||
||
|
| »
|| Functional Programming in Scheme
|| Aalborg
||
||
||
|
| »
|| Operating Systems and System Programming
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Reshaping Space, Time and Energy
|| Washington
||
||
||
|
| »
|| History of Information
|| UC Berkeley
||
||
||
|
| »
|| Introduction to Computation and Problem Solving
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| Logic Programming
|| Carnegie Mellon
||
||
||
|
| »
|| Game Programming
|| Eastern Michigan
||
||
||
|
| »
|| Computers in Our World (Brian Kernighan)
|| Princeton
||
||
||
|
| »
|| Introduction to Computer Graphics
|| Washington
||
||
||
|
| »
|| Introduction to Computer Graphics
|| British Columbia
||
||
||
|
| »
|| Information Security
|| Bristol
||
||
||
|
| »
|| Advanced Cryptography
|| Bristol
||
||
||
|
| »
|| Operating System Engineering
|| MIT
||
||
||
|
| »
|| Foundations of Computer Science (ML)
|| Cambridge
||
||
||
|
| »
|| Introduction to Computer Systems
|| Carnegie Mellon
||
||
||
|
| »
|| Foundations of Programming Languages
|| Carnegie Mellon
||
||
||
|

Question: what is the name of the free computer science e-book in croatian

what is the name of the free computer science e-book in croatian

Question: who was the first person to give lectures on computer science in croatia

who was the first person to give lectures on computer science in croatia

Question: what kind of books are in the collection of computer science bibliographies

Question: what language is the book računarstvo written in

what language is the book računarstvo written in

Question: what is the name of the e-book in croatian called

Uvod u informacijske znanosti - e - knjiga na

what is the name of the e-book in croatian called

Question: where can one find photographs of computer scientists

where can one find photographs of computer scientists

Question: what is the name of the collection of computer science bibliographies

what is the name of the collection of computer science bibliographies

Question: what is the collection of computer science bibliographies

Photographs of computer scientists (Gallery Bertrand Meyera

Photographs of computer scientists ( galerija Bertranda Meyera

Photographs of computer scientists ( Gallery Bertrand Meyera

what is the collection of computer science bibliographies

External links Collection of Computer Science Bibliographies Photographs of computer scientists ( Gallery Bertrand Meyera ) Lecturefox Free lectures from computer science Introduction to computer science - e - book in Croatian


Sociologija je znanost koja proučava društva i načine na koje ta društva oblikuju ponašanje, vjerovanja i identitet ljudi. Fanuko, Nenad (2009). Sociologija. Zagreb: Profil.

Riječ sociologija skovao je francuski sociolog i filozof Auguste Comtesociologija, hol.lzmk.hr, pristupljeno 15. studenoga 2018. početkom 19. stoljeća. Nakon toga ona se počinje oblikovati kao posebna znanstvena disciplina. Sama riječ sastoji se od grčkog i latinskoga dijela. Grčki dio dolazi od logos, što znači govor, riječ, pojam, misao, razum, i označava znanost. Latinski dio dolazi od socius, što znači drug, a iz toga imamo i societas - društvo. Prije početka 19. stoljeća ne postoji sociologija kao poseban skup znanja i metoda koji bi se razlikovao od proučavanja društva u okviru ekonomije, filozofije, povijesti ili prava.

Sociologija nas uči da ono što smatramo prirodnim, nužnim, razumljivim samim po sebi ne mora biti takvo, upozorava nas da trebamo proširiti vidokrug i izdići se iznad svakodnevnog iskustva. Ona objašnjava način na koji se pojedinačni životi i osobne brige isprepleću s javnim, društvenim pitanjima. Američki sociolog Charles Wright Mills nazvao je to sociološkom imaginacijom. Cecile, Wrigth Mills (1959). The sociological imagination. Sociološka imaginacija iz pojedinačnog vidi mogućnost za generalizaciju, ona povezuje individualno iskustvo sa širim društvom.
Kao primjer možemo uzeti pretilost. Ako jedna osoba ima problema s težinom zbog genetski uvjetovane bolesti – to je problem koji se tiče samo te osobe. Međutim, ako u nekoj državi 40% stanovnika ima problema s prekomjernom težinom, to postaje javni problem koji utječe i na brojne druge aspekte društva i ne može se objasniti samo individualnim karakteristikama ljudi.

Prema  Bergeru (1963), zadaća sociologije je istražiti pretpostavke koje se uzimaju zdravo za gotovo, a sociološko gledište je odredio kao prepoznavanje općeg u pojedinačnom. Htio je istražiti na koji način utječu različite kategorije u koje spadaju pojedinci (poput klase, dobi, spola, obrazovanja…) na njihovo ponašanja, odabire, razmišljanja.

Sociologija se razlikuje od zdravog razuma. Ljudi često na temelju stereotipa, narodnih izreka, predrasuda ili na temelju vlastitog iskustva izvode generalizacije koje nemaju osnovu u stvarnosti. Sociologija preispituje stvari koje uzimamo zdravo za gotovo i istražuje pitanja za koja se čini da su odgovori očiti.
Što mislite, kada je veća vjerojatnost da će osoba u nevolji dobiti pomoć. U gomili, na glavnom trgu, ili u slučaju kada je u blizini žrtve jedan prolaznik. Iako se ljudi osjećaju sigurnije u gomili, znanstveno je dokazano kako je vjerojatnost za pomoć višestruko manja u gomili. Razlog je difuzija odgovornosti među pojedincima – u gomili se smanjuje osjećaj odgovornosti, očekuje se od drugih prolaznika da pruže pomoć.

Razvoj sociologije

 Društvene okolnosti razvoja sociologije

Prosvjetiteljstvo - Prosvjetiteljstvo je duhovni pokret u Europi u 18. stoljeću. Karakterizira ga vjera u moć ljudskog razuma, preispitivanje tradicije, običaja i religije. Vjerovali su da znanstvena spoznaja mora biti utemeljena na razumu (racionalizam) i iskustvu (empirizam). U skladu s tim, vjerovali su da se društvo može izučavati na isti način kao i prirodne znanosti, odnosno, da se ponaša po određenim zakonima koje treba objektivno provjeriti.
Romantizam - Romantizam se javio kao opreka prosvjetiteljstvu krajem 18. stoljeća. Vjeru u razum, zamijenila je potpuna sloboda mašte, autentičnost, individualizam i osjećajnost. Romantičarsko viđenje društva bilo je pesimistično – modernost, tehnološki napredak i kapitalizam ugrožavali su zajednicu i prijetili tradiciji.
Političke revolucije - Društvo se shvaća kao cjelina sposobna za akciju kojom može unijeti promjene u politički život i organizaciju.
Industrijska revolucija i nastanak kapitalizma - Industrijska revolucija odvijala se tijekom 18. i prve polovice 19. stoljeća, a kulminira u preobrazbi pretežno poljoprivrednih društava u industrijski sistem proizvodnje. Velike mase ljudi napuštaju zemlju i zapošljavaju se u tvornicama, koje pak postaju tehnološki sve razvijenije. Tržište postaje glavni mehanizam razmjene i raspodjele, pri čemu se malobrojni izuzetno bogate, dok mase radnika žive na granici siromaštva. Takva situacija uzrokuje reakciju radničkog i različitih radikalnih pokreta protiv kapitalizma. Najveći mislioci u povijesti sociologije - Karl Marx, Max Weber i Emile Durkheim posebno su se bavili promjenama u društvu izazvanim industrijskom revolucijom, nastankom kapitalizma i njegovim osporavanjem.  Kritika kapitalizma u kombinaciji s idejama Francuske revolucije dovela je do nastanka socijalizma kao nastojanja da se riješe društveni problemi nastali razvojem industrijskoga sistema i kapitalizma. Karl Marx smatrao je da kapitalizam treba srušiti i zamijeniti socijalizmom, te se i politički angažirao u tom smjeru. Drugi su veliki sociolozi bili protiv socijalizma, smatrajući da se problemi kapitalističkog društva mogu riješiti reformama, a ne revolucijom.
Urbanizacija
Sekularizacija i razvoj znanosti

 Teoretičari

 Auguste Comte (1798. – 1857.)
Auguste Comte, začetnik  pozitivizma, razvio je novu disciplinu socijalnu fiziku koja bi se trebala baviti socijalnu statikom (postojeći društveni poredak i struktura) i socijalnom dinamikom (društvene promjene i razvoj). Smatrao je da se društvo može izučavati na isti način kao i pojave u prirodi, objektivnim metodama.

Comte je razvio i zakon o tri stupnja društvenog razvoja:
teološki – (do 1300. g.) dominacija religije, svijet se objašnjava natprirodnim silama
metafizički – (1300. – 1800. g.) smatra se da apstraktne sile upravljaju svijetom
pozitivni – (od 1800. g.) vjera u znanost, pozitivistička metoda, završni stadij

 Emile Durkheim (1858 - 1917)
David Émile Durkheim (Épinal, 15. travnja 1858. - Pariz, 15. studenog 1917.), bio je francuski sociolog.
Sociologiju je smatrao novom, samostalnom znanošću koja bi trebala društveni život proučavati jednako objektivno kao što znanstvenici proučavaju prirodni svijet. Giddens, Anthony (2007). Sociologija. Zagreb: Nakladni zavod Globus. Zadaća sociologije bila bi proučavati društvene činjenice – društvene pojave koje se mogu objektivno izučavati i utječu na ponašanje čovjeka, a postoje neovisno o čovjekovoj svjesti. To znači da one kontroliraju i ograničavaju ponašanje čovjeka u društvu, djeluju kao vrsta prisile iako ljudi misle da su njihovi postupci rezultat njihovog slobodnog odabira.

Durkheim je razlikovao mehaničku i organsku solidarnost. Ona društva u kojima prevladava mehanička solidarnost, povezana su putem sličnosti – u takvim društvima ljudi obavljaju slične poslove, vjeruju u iste vrijednosti i povezani su tradicijom, običajima ili zemljom. Kolektivna svijest dominira nad individualnom. http://www.pravo.unizg.hr/_download/repository/6_Emile_Durkheim_AP_predavanje.ppt 18.02.2013.
Organska solidarnost karakteristična je za moderna društva u kojima postoji složena podjela rada i diferencirane uloge. Zbog te specijalizirane podjele ljudi su ovisni jedni o drugima. Te dvije vrste solidarnosti opisao je u svom djelu, Podjela rada u društvu (1893).

Durkheim je uveo i pojam   anomije u sociologiju. To je stanje nepostojanja, pomanjkanja ili nejasnih društvenih normi. Kada prestanu vrijediti društvena pravila, društvo više nema utjecaja na pojedince i oni su prepušteni sebi. To je stanje u kojem individualne želje nisu više regulirane zajedničkim normama, a pojedinci su bez moralnih putokaza. Anomija nije stanje svijesti nego osobina socijalne strukture. Brze društvene promjene mogu izazvati anomiju – stare norme više ne vrijede, a nove još nisu dovoljno definirane. Ekonomska kriza i naglo osiromašenje stvaraju osjećaj nereda, jer grupe kojima pojedinci pripadaju ne pružaju više osjećaj moralne sigurnosti i izvjesnosti.

Durkeheim je prvi inzistirao na sociološkom razmatranju samoubojstva – to je, na prvi pogled, osoban čin, ali on je pokazao vezu s društvom.  U društvu je razlikovao dvije vrste veza među ljudima: društvena integracija (povezanost pojedinca s grupom) i društvena regulacija (društvene norme) te je prema njima odredio četiri tipa samoubojstva.
egoistično samoubojstvo – nizak stupanj integracije
anomično samoubojstvo – nizak stupanj regulacije
altruistično samoubojstvo – visok stupanj integracije (žrtva za dobrobit ostalih članova zajednice)
fatalistično samoubojstvo – visok stupanj regulacije (žrtva nema izbora)

 Herbert Spencer (1820. – 1903.)

Engleski sociolog Herbert Spencer kao središnju temu u proučavanju društva uzima evolucionarne promjene u društvenoj strukturi i društvenim institucijama. Evolucija - promjena iz stanja relativno neodređene, nepovezane homogenosti prema stanju relativno određene, povezane heterogenosti - za njega je univerzalan prirodni zakon, primjenjiv i na ljudsko društvo. Vjerovao je da društvo evolucijom postaje sve raznovrsnije i složenije. Društvo je za Spencera slično biološkom organizmu, tako da ga možemo shvatiti kao sistem, tj. cjelinu sastavljenu od međupovezanih dijelova. Kao što je ljudsko tijelo sastavljeno od organa, društvo je sastavljeno od institucija kao što su obitelj, religija, obrazovanje, država i ekonomija. Struktura društva evolucijom postaje sve složenija, sve je teže povezati različite međuzavisne dijelove, pa se pojavljuje potreba za unutarnjom regulacijom i socijalnom kontrolom.

Prema tipu unutarnje regulacije Spencer razlikuje dva tipa društva:

 militarističko društvo - temeljeno na prinudi, centraliziranoj državi, potčinjavanju pojedinca državi i zatvorenosti i neprijateljstvu prema drugim društvima, i
 industrijsko društvo - temeljeno na dobrovoljnoj suradnji, decentralizaciji vlasti, državi koja postoji radi dobrobiti slobodnih pojedinaca te ekonomske međuzavisnosti i otvorenosti prema drugim društvima.

Polazeći od analogija s biološkim svijetom, Spencer je na društvo primijenio koncept "preživljavanje najsposobnijih", smatrajući da država ne smije zadirati u prirodne procese u društvu. Samo će tako najsposobniji preživjeti i umnožiti se, prilagođavajući se okolini, dok će nesposobni izumrijeti. Takvim stavom utjecao je na pojavu "socijalnoga darvinizma" - pravca u sociologiji koji je zastupao ideju da su rat i borba među narodima i rasama osnovni pokretač društvenoga razvoja.

 Karl Marx (1818 - 1883)

Smatra da je izvor promjena u povijesti odnos prema sredstvima za proizvodnju - ekonomski determinizam. Kako bi zadovoljili svoje potrebe, ljudi se udružuju i organiziraju, međutim, interesi grupa se razlikuju što nakon nekog vremena dovodi do sukoba koji rezultira promjenom. Tako se u kapitalizmu stvara radnička klasa koja razvija klasnu svijest. To bi trebalo rezultirati revolucijom, sukobom s buržoazijom nakon čega bi se umjesto kapitalizma razvio komunizam.

Otuđenje

Marx je uveo pojam otuđenja. To je stanje u kojem se pojedinac osjeća odvojeno od rada i proizvoda svoga rada. Rad je ranije u povijesti bio temelj izgradnje čovjekova identiteta, međutim, u kapitalizmu pojedinac ne nalazi smisao ili zadovoljstvo u svom radu.

 Max Weber (1864 - 1920)

Metode društvenih nauka u sociologiji
Svaka teorija ima i odgovarajuću metodu:

 Građanska teorija o društvu, koja je bila usmjerena k objašnjenju,  opravdanju i očuvanju postojećeg građanskog društva, imala je i odgovarajuću metodu za njegovo izučavanje. To je pozitivistička metoda, koja kao način za izučavanje društva izražava duh teorijske orijentacije u okviru koje nastaje.
 Marksistička teorija o društvu bila je orijentirana na kritiku postojećeg građanskog društva, kao i na traženje teorijskih i znanstvenih argumenata za njegovo ukidanje i formiranje novog socijalističkog društva. Tako je njezina metoda u funkciji izvođenja tog društvenog preobražaja. Ta metoda je primjena načela dijalektičkog materijalizma, kao opće znanstvene metode, na proučavanje društva i njegovih pojava.

Metoda sociologije

To je pozitivističko, funkcionalističko, strukturalističko i marksističko shvaćanje sociološke metode.
Metoda sociologije zapravo predstavlja prilagodbu znanstvene metode, to jest metode društvenih znanosti, u svrhe sociologije.

Tako se dolazi do sljedećih faza u sociološkom istraživanju:

 Predmet istraživanja: definicija predmeta istraživanja i pretpostavljanje odnosa između njih.
 Plan istraživanja: biranje metode istraživanja, podataka koji će se zabilježiti i ljudi koji će ući u ekipu. Suvremeni metodološki postupci su: promatranje, anketa, intervju, pokus, sociometrijska metoda, analiza sadržaja.
 Prikupljanje podataka: implementacija plana.
 Sređivanje podataka: sabiranje i klasifikacija po raznim kriterijima. To se najbolje izvršava planiranjem baze podataka u koju će se već u toku prikupljanja podaci unositi i automatski sređivati i klasificirati.
 Analiza podataka: provjera je li ispunjena pretpostavka i provjera je li ustanovljena još neka nova relacija koja nije bila predviđena na početku. Postoji nekoliko vrsta znanstvenog objašnjenja:
 Uzročno objašnjenje utvrđuje uzrok pojave koja se događa.
 Funkcionalističko objašnjenje odnosi se na utvrđivanje funkcije pojave u odnosu na širi sustav kojem pripada, odnosno utvrđuje doprinosi li nazočnost pojave njegovom jačanju, slabljenju, ili je pojava neutralna u odnosu na taj sustav.
 Strukturalno objašnjenje se odnosi na utvrđivanje mjesta pojave koja se ispituje u okviru šire društvene cjeline, to jest u odnosu na druge pojave. U duhu ovog objašnjenja, ponašanje pojave ovisi o mjestu koje ona ima u okviru te cjeline. Pojava je, dakle, uvjetovana strukturom te cjeline.
 Teleološko objašnjenje neke pojave podrazumijeva njezino dovođenje u vezu s nekim društvenim ciljem. Ako se pokaže da međusobne veze postoje, onda se utvrđuje karakter tih veza, to jest jesu li uzročne ili neuzročne.

Znanstvene metode sociologije

 Metafizička metoda se zasniva na shvaćanju da su pojave u prirodi, ljudskom društvu i mišljenju nepromjenljive, odnosno da se u njima eventualno odvijaju samo postupne, evolutivne promjene. U njima nema borbe unutrašnjih suprotnosti i nalaze se u sveopćoj međusobnoj povezanosti.

 Dijalektičko-materijalistička metoda zasniva se na shvaćanju svijeta po kojem su pojave u prirodi, ljudskom društvu i ljudskom mišljenju kvalitativno promjenljive na temelju borbe unutrašnjih suprotnosti i nalaze se u sveopćoj međusobnoj povezanosti. (Marksistička teorija)

Metodološki postupci prikupljanja podataka
Promatranje je najstariji metodološki postupak. Dijeli se na izravno i neizravno:
 Izravno promatranje vrši sam promatrač, a odnosi se na aktualne društvene pojave. Može biti neorganizirano, na koje se promatrač odlučuje na licu mjesta, bez nekog prethodnog plana, i organizirano, koje je djelo nekog plana istraživanja. Ono može biti sa sudjelovanjem, u kojem sam pomatrač utječe na razvoj događaja kao dijelo promatranog procesa, i može biti bez sudjelovanja.
 Anketa se koristi za masovno prikupljanje činjenica i mišljenja. Ankete se mogu prikupljati u izravnom kontaktu ili posredno (tisak, internet, radio ... ). Ankete također mogu biti sa zatvorenim (selectbox) i otvorenim (editbox) odgovorima. Prvi oblik se kasnije lakše sortira, ali je drugi oblik vijerodostojniji.
 Intervju je sličan anketi, osim što se odvija u izravnom razgovoru.
 Pokus je promatranje namjerno izazvane pojave. Tu postoje tri zapreke:
 Društvene pojave se teže izazivaju u cilju trenutnog proučavanja, te zahtijevaju više vremena za istraživanje,
 Pokus mora ostati tajan da bi ljudi mogli reagirati kao i u prirodno izazvanoj situaciji,
 S obzirom na to da su društvene pojave vrlo složene, mora se dobro izolirati skupina nad kojom se vrši pokus, da ne bi dolazilo do utjecaja vanjskih čimbenika na razvoj događaja.
 Sociometrijski postupak se koristi u okviru sociometrije, koja je jedno od shvaćanja u okviru psihologističkog smjera u sociologiji. Autor ovog shvaćanja je američki psihijatar i sociolog Jacob Moreno. Postupak se zasniva na otkrivanje strukture odnosa (tipa simpatije, autoriteta, ugleda, i tako dalje) unutar male društvene skupine. Rezultati se grafički prikazuju na sociogramima.
 Analiza sadržaja odnosi se na analizu dokumenata, to jest informacija. Postoji kvantitativna analiza (u kojoj se određuje količina podataka u funkciji vremena, položaja i drugog) i kvalitativna analiza (u kojoj se određuje vrsta podataka, na primjer pozitivni, negativni ili neutralni).

 Izvori

 Literatura
 dr. Nenad Fanuko, "Sociologija: udžbenik za gimnazije"
 Anthony Giddens, "Sociologija"

Question: what are the parts of sociologia in english

Question: what is the meaning of sociology in english

Question: where does the word sociologia come from

Question: what is the meaning of sociologia in english

Question: what is the meaning of sociologija in english

After that it begins to be formed as a special scientific discipline .

The word itself consists of the Greek and Latin parts .

After that it begins to be formed as a special scientific discipline. The word itself consists of the Greek and Latin parts.