Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Sisäkohta: Muinaisessa Ateenassa ihmiseltä, joka teki itsemurhan ilman valtion hyväksyntää, evättiin kunnia tavallisesta hautaamisesta. Henkilö haudattiin yksin kaupungin laitamille ilman hautakiveä tai muistoa. Sitä pidettiin kuitenkin hyväksyttävänä keinona selviytyä sotilaallisesta tappiosta. Muinaisessa Roomassa itsemurha oli aluksi sallittua, mutta sen taloudellisten kustannusten vuoksi sitä pidettiin myöhemmin rikoksena valtiota vastaan. Aristoteles tuomitsi kaikenlaisen itsemurhan, kun taas Platon suhtautui siihen epämääräisesti. Roomassa itsemurhan syitä olivat muun muassa vapaaehtoinen kuolema gladiaattoreiden taistelussa, syyllisyys jonkun murhasta, toisen hengen pelastaminen surun vuoksi, häpeä raiskauksesta ja pakeneminen sietämättömistä tilanteista, kuten fyysisestä kärsimyksestä, sotilaallisesta tappiosta tai rikollisesta vainoista. Itsemurhaa alettiin pitää syntinä kristillisessä Euroopassa ja se tuomittiin Arlen kirkolliskokouksessa (452) paholaisen työksi. Keskiajalla kirkko oli keskustelut pitkään siitä, milloin marttyyriuden halu oli itsemurha, kuten Cordoban marttyyrien tapauksessa. Näistä kiistoista ja silloin tällöin annettuista virallisista päätöksistä huolimatta katolinen oppi itsemurhasta ei ollut täysin selväksi saatu vasta 1600-luvun loppupuolella. Ranskan Ludvig XIV:n vuonna 1670 antama rikosoikeudellinen määräys oli äärimmäisen ankara, jopa tuohon aikaan: kuolleen ruumiin vedettiin kadulle kasvot alaspäin ja sitten ripustettiin tai heitettiin roskapöydälle. Lisäksi kaikki henkilön omaisuus takavarikoitiin. Itsemurhaan suhtautuminen alkoi hitaasti muuttua renessanssin aikana. John Donnen teos Biathanatos sisälsi yhden ensimmäisistä nykyaikaisista puolustuksista itsemurhalle, tuoden todisteita Raamatun hahmojen, kuten Jeesuksen, Simsonin ja Saulin, käyttäytymisestä ja esittämällä perusteluja järjen ja luonnon perusteella hyväksymään itsemurhan tietyissä olosuhteissa. Valaistumisen aikana alkanut yhteiskunnan maallistaminen kyseenalaisti perinteiset uskonnolliset asenteet itsemurhaan ja toi uudemman näkökulman aiheeseen. David Hume kiisti sen.  Kysymys: Missä itsemurhaajat haudataan?
kaupungin laitamilla.