Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Läpäisy: Vaikka röntgensäteet kulkevat tavallisesti valon nopeudella sellaisen matalapitoisen materiaalin läpi, kuten (2) ja (3) välisen muovikynän kanavan täyteaineen, räjähtävästä primaarista peräisin olevan säteilyn voimakkuus luo kanavan täyteaineessa suhteellisen läpinäkymättömän säteilyn rintaman, joka toimii hitaasti liikkuvana tukkana, joka hidastaa säteilyn energian kulkua. Kun sekundaari puristetaan säteilyn aiheuttamalla ablaatiolla, primaarin neutronit tavoittavat röntgensäteet, tunkeutuvat sekundaariin ja alkavat kasvattaa tritiumia edellä ensimmäisessä osassa mainitun kolmannen reaktion kautta. Tämä Li-6 + n -reaktio on eksoterminen, joka tuottaa 5 MeV: tä tapahtumassa. Sytytytyslamppu ei ole vielä puristettu, joten se pysyy alikriittisenä, joten merkittävää fissiota tai fuusiota ei tapahdu. Jos neutronien määrä on riittävä ennen sekundaarin imploosiota, sekundaarin ulko- ja sisäosien välinen lämpötilaero voi kuitenkin heikentyä, mikä mahdollisesti aiheuttaa sekundaarin syttymisen epäonnistumisen. Ensimmäinen Livermoren suunnittelema termonukleaarinen ase, Morgensternin laite, epäonnistui tällä tavalla, kun se testattiin Castle Koonina 7. huhtikuuta 1954. Ensisijainen sytytettiin, mutta toissijainen, jota ensisijaisen neutroniaallon lämmitti ennakolta, kärsi niin sanotusta tehottomasta räjähdyksestä; näin ollen ase, jonka ennustettu yhden megatonin tuotantovoima tuotti vain 110 kilotonia, joista vain 10 kt johtui fuusiosta. Nämä ajoitusvaikutukset ja mahdolliset aiheuttamansa ongelmat mitataan valoputken tietojen avulla. Matemaattisia simulaatioita, joita ne kalibroivat, kutsutaan säteilyn virtaushydrodynamiikkaan liittyviksi koodeiksi tai kanavakoodeiksi. Niitä käytetään ennakoimaan tulevien suunnittelumuutosten vaikutuksia.  Kysymys: Mikä oli Livermoren suunnitellun ensimmäisen termonukleaarisen aseen nimi?
Morgensternin laite