Sodan päätyttyä Nedbaylo pysyi armeijassa ja osallistui
Voitonpäivän paraati. Vuonna 1951 hän valmistui ilmavoimien akatemiasta Moninossa. Sen jälkeen joulukuuhun 1953 asti hän oli korkeimman upseerin lentokoulun varapäällikkö. Hänestä tuli sitten taistelukoulutuksen luennoitsija Moninon akatemiassa, ja marraskuussa 1956 hänestä tuli ilmavoimien rykmentin päällikkö. Joulukuussa 1957 hänet siirrettiin johtamaan taktiikan ja sotahistorian laitosta Kharkovin ylemmässä sotilaskomentajakoulussa, mutta lokakuussa 1960 hänet siirrettiin laitoksen insinöörikoulun sotahistorian laitokseen. Vuonna 1962 hänestä tuli Kazan Higher Command Engineering Schoolin varapäällikkö, jonka jälkeen hän oli osa Riian korkeamman sotilaskomennon koulun tiedekunnan jäseniä vuodesta 1964. Hän oli Kiovan korkeimman ilmavoimien insinööriakatemian apulaisjohtaja vuodesta 1968 eläkkeelle jäätyään vuonna 1983. Hänet ylennettiin everstiluutnanttiksi vuonna 1949 ja everstiluutnanttiksi vuonna 1954, ennen kuin hänestä tuli ilmailujen kenraalimajuri vuonna 1970.