Uuden vaatimuksen täyttämiseksi George William Patchett, pääsuunnittelija Sterling Armaments Company of Dagenhamissa, toimitti uuden suunnittelun esimerkin aseesta vuoden 1944 alussa. Ensimmäinen Patchett-prototyyppi oli Stenin kaltainen siinä määrin, että sen koukutuskäsi (ja aukko, jossa se liikkui edestakaisin) sijoitettiin linjaan heitoportin kanssa, vaikka se suunniteltiin pian sen jälkeen ja siirrettiin hieman siirrettyyn asentoon. Armeija huomasi nopeasti Patchettin huomattavasti paremman tarkkuuden ja luotettavuuden verrattuna Steniin ja tilasi 120 kappaletta kokeisiin. Toisen maailmansodan loppupuolella joitakin näistä koekuvauksista käytettiin taistelussa Arnhemin taistelussa.
Ja erikoisjoukot muissa paikoissa Pohjois-Euroopassa, missä se oli virallisesti tunnettu nimellä Patchett Machine Carbine Mk 1. Esimerkiksi eversti Robert W.P. Dawson kantoi Patchett-koneekivääriä (sarjanumero 078 ja nyt Imperial War Museumissa), kun hän oli No. 4 Commando -komentaja, hyökkäyksen aikana Walcherenin kimppuun osana Infatuate-operaatiota marraskuussa 1944. Koska Patchett/Sterling voi käyttää suoria Sten-lehtiä samoin kuin kaarevaa Sterling-suunnittelua, yhteentoimivuusongelmia ei ollut.