Kirjoita tämän kappaleen jatko - Kuudennen ristiretken jälkeen Fredrik II tukahdutti poikansa Henrikin johtaman kapinan Saksassa ja tunkeutui pian Lombardiassa suuren armeijan kanssa. Paavi Gregorius IX yritti diplomaattisesti pysäyttää hyökkäyksen, mutta se epäonnistui. Fredrik kukisti Lombardiliiton Cortenuovan taistelussa ja kieltäytyi solmimasta rauhansopimusta Guelfin valtioiden kanssa. Sitten hän piiritti Brescian, mutta joutui nostamaan sen. Hänet erotettiin sitten paavin toimesta, ja vastauksena karkotettiin munkit Lombardiasta ja asetettiin hänen poikansa Enzo keisarilliseksi varapuheenjohtajaksi Italiassa; hän liitti nopeasti Romagnan, Marchen, Spoleton herttuakunnan ja osan paavillisista valtioista. Sillä välin Frederik marssi Toscanan läpi toivossa valloittaa Rooman, mutta hänet pakotettiin vetäytymään ja ryöstämään Beneventon kaupunki. Pian Gibellin kaupunki Ferrara kuitenkin kukistui, ja Frederik marssi jälleen Italiaan valloittaen Ravennan ja Faenzan. Paavi kutsui kokouksen, mutta keisarin ja Pisan laivasto kukisti paavillisen laivaston, joka kuljetti kardinaaleja ja prelaatteja Genovasta, Giglion taistelussa.
Sitten Fredrik marssi Roomaa kohti. Paavi Gregorius kuitenkin kuoli pian, ja Frederik, joka näki sodan olevan suunnattu kirkkoa vastaan eikä paavia vastaan, vetäytyi joukkoihinsa vapauttaen kaksi kardinaalia Capua'sta, vaikka Frederik marssi jälleen Roomaa vastaan uudelleen ja uudelleen koko 1242 ja 1243.