Mikhail Gorbatšovin ylennys pääsihteeriksi vuonna 1985 ja hänen "uusi ajattelunsa" ulko- ja sisäpolitiikassa olivat todennäköisesti tärkeä tekijä Neuvostoliiton päätöksessä vetäytyä. Gorbatšov oli yrittänyt poistaa Neuvostoliiton Brežnevin johdolla vallinneesta taloudellisesta stagnaatiosta ja uudistaa Neuvostoliiton taloutta ja kuvaa Glasnostin ja Perestrojikan politiikalla. Gorbatšov oli myös yrittänyt lievittää kylmän sodan jännitteitä allekirjoittamalla keskipitkän kantaman ydinaseiden torjuntaa koskevan sopimuksen USA:n kanssa vuonna 1987 ja vetämällä joukot pois Afganistanista, jonka läsnäolo oli saanut niin paljon kansainvälistä tuomitsemista. Gorbatšov piti vastakkainasettelua Kiinan kanssa - ja siitä johtuvaa sotilaallista kasvua rajalla - yhtenä Brežnevin suurimmista virheistä. Peking oli määrännyt, että suhteiden normalisoituminen joutuisi odottamaan, kunnes Moskova vetäisi armeijansa Afganistanista (muiden asioiden lisäksi), ja vuonna 1989 pidettiin ensimmäinen Kiina-neuvosto huippukokous 30 vuoteen. Samaan aikaan Gorbatšov painosti kuubalaisia liittolaisiaan Angolassa vähentämään toimintaansa ja vetäytymään, vaikka Neuvostoliiton liittolaiset pärjäsivät siellä hieman paremmin. Neuvostoliitto vetäytyi monista joukkoistaan Mongoliasta vuonna 1987. Siellä oli myös paljon helpompaa kuin Afganistanissa.
Se on ollut niin pitkä aika, että se lopulta vetäytyi kokonaan vuonna 1988. Neuvostoliiton joukkojen massiivinen vetäytyminen tällaisilta erittäin kiistanalaisilta alueilta osoittaa, että Neuvostoliiton hallituksen päätös lähteä Afganistanista perustui yleiseen muutokseen Neuvostoliiton ulkopolitiikassa - vastakkainasettelusta konfliktin välttämiseksi aina kun mahdollista.