Yhteenveto artikkelista:  Satoja kalastajia juoksee pelastamaan eristäytyneeltä indonesialaiselta saarelta, jossa monet olivat orjuutettuja kalastamaan merieläimiä länsimaisten ravintoloiden tarpeisiin näissä upeissa kuvissa. Indonesian virkamiehet, jotka tutkivat työvoimahyökkäyksiä, kertoivat tänään maahanmuuttajille, että he sallivat heidän lähteä veneellä toiselle saarelle turvallisuutensa vuoksi. Yli 300 kalastajaa tuli lähistöllä olevista troolareista, kylistä ja jopa viidakosta matkalle, koska heitä oli pidetty kuin orjia Pusaka Benjina Resources -kalastusyhtiön alueella. Indonesian kalastusministeriö pelasti heidät viimein, kun viranomaiset olivat asettaneet kalastuksen keskeyttämiseen salametsästyksen torjumiseksi. Burmalaiset kalastajat nostavat kätensä, kun heiltä kysytään, ketkä heistä haluavat mennä kotiin Pusaka Benjina Resources -kalastusyrityksen tiloilla Benjinassa, Aru-saarilla, Indonesiassa. Nämä kalastajat juoksevat keräämään tavaroitaan, - kun heille on ilmoitettu, että he voivat lähteä eristetystä saaresta. Kaksi orjana pidettyä kalastajaa halataan, kun he odottavat veneitään. Burman kalastajia kysytään, ketkä haluaisivat palata kotiin. 'Menen tapaamaan vanhempani', 42-vuotias Win Win Ko sanoi hymyillen ja paljasti, että hänen suus oli täynnä puuttuvia hampaita. He eivät ole kuulleet minusta, enkä minä ole kuullut heistä lähtöni jälkeen. Hän lähti köyhästä Myanmarista neljä vuotta sitten saadakseen hyvän työpaikan naapurimaasta Thaimaasta, mutta kuten monet muutkin, jotka olivat jääneet Benjinan saarelle, hänet huijattiin menemään kalastusalukseen, joka vei hänet tuhansia kilometrejä pois kotoa eikä palannut. Hän sanoi, että thaimaalaisen veneen kapteenin sotilassaappaat potkivat hänen neljä hammasta ulos, koska hän ei siirtänyt kaloja riittävän nopeasti kannelta alhaalla olevaan ruumaan. Nykyiset ja entiset orjat alkoivat saada uutisia pelastuksesta, kun alkoi sataa, ja jotkut pakenivat sateen läpi. He juoksivat takaisin veneilleen, hyppäsivät raiteiden yli ja heittäytyivät ikkunoista. He täyttivät vähäiset tavaransa muovipusseihin...
Noin 300 kalastajaa tuli troolareista, kylistä ja jopa viidakosta. Hän oli jäänyt Benjinan saarelle häikäilemättömän kalastusyhtiön takia. Joillekin köyhistä maista, kuten Myanmarista ja Kambodžasta, lupattiin työpaikkoja Thaimaassa, mutta heidät vietiin sen sijaan vastoin tahtoaan Indonesiassa. Monia pakotettiin työskentelemään 20-22 tuntia päivässä ilman lomaa ja palkkaa. Väitteitä pahoinpitelystä lyömällä, ruoskimalla ja sähköiskulla. Indonesian kalastusministeriö astuu asiaan, kun se on julistanut kalastuksen lopettamisen.