Vuoden 1990 kaudella auto päivitettiin FW13B:ksi. Siinä oli uudistettuja sivukappaleita ja parannettuja jousituksia sekä Renaultin RS2- 3,5-litrainen V10-moottori. FW13B osoittautui nopeaksi ja luotettavaksi, ja Patrese ja Boutsen voittivat yhden kisan kukin.
(San Marinon Grand Prix ajettiin Imola Circuitilla Italiassa, koska pienellä San Marinon tasavallalla ei ollut tarpeeksi maata kilpailuajoille), ja Boutsen Unkarissa, kun hän oli myös saanut paalin. Jälkimmäisessä kisoissa Patrese ajoi Williams-ryhmän eturivin, ajoi nopeimman kierroksen ja pääsi neljänneksi, mikä antoi joukkueelle paljon juhlia. Joukkue putosi kuitenkin neljänneksi rakentajien mestaruudessa Ferrarin (jonka kanssa Alain Prost haastoi kuljettajien mestaruutta) ja Benettonin (joka voitti kauden kaksi viimeistä kisaa entisen Williams-kuljettajan Nelson Piquetin ansiosta) jälkeen.