Andersson löysi sattumalta ensin Pavel Datsyukin ja sitten Henrik Zetterbergin. Vuonna 1997 hän meni Moskovaan Dmitri Kalininin vakoilulle, huomasi Datsyukin pelaavan toiselle joukkueelle ja päätti, että hänen piti nähdä enemmän Datsyukia. Hän teki sen toisen kerran ja olisi tullut uudestaan, mutta hänen ja St. Louis Blues -joukkueen partiolaisen lento peruutettiin myrskyn takia. Wings valitsi Datsyukin 171. sijalla vuoden 1998 NHL:n peliaineistossa, ja Andersson uskoo olevansa ainoa NHL:n tarkkailija, joka on nähnyt Datsyukin pelaavan ennen peliaineistoa. Seuraavana vuonna Andersson matkusti Jim Nillin kanssa Mattias Weinhandlin etsintään Suomessa. Nillin huomion kuitenkin häiritsi "tämä pieni Zetterberg-tyyppi, joka näytti aina pitävän kiekkoa". Andersson ja Nill pitivät Zetterbergia erittäin arvostettuna. Hänet valittiin 210. sijalla vuoden 1999 valintamallissa.
Hänestä on tullut NHL:n supertähti. Heidän päätöksensä valita Zetterberg ja Datsyuk on tuottanut runsaasti tulosta. Kaksi tähti keskusta nimettiin Frank J. Selke Trophy -palkinnon finalisteiksi vuonna 2008, ja Datsyuk voitti palkinnon, kun taas Zetterberg asetti uuden franchise-ennätyksen useimmille pisteille post-seasonissa (27) ja voitti Conn Smythe Trophy -palkinnon vuoden 2008 playoff-ottelujen MVP:ksi. Vuonna 2009 Datsyuk nimettiin Lady Byng Memorial Trophy -palkinnon finalistiksi, kun hän oli jo voittanut palkinnon kolme kertaa peräkkäin, ja hänet nimitettiin jälleen Selke -palkinnon finalistiksi. Hän oli myös finalisti sekä Hart Memorial Trophy ja Lester B. Pearson Award.