Kirjoita jatko tästä kappaleesta - Pogrom-yö
Hän vakuutti Rachel Lewinille, että hänen pitää lähteä Saksasta ja muuttaa Palestiinaan, vaikka hänen pitäisi tehdä se yksin. (Hänen Hamburgin Hakhshara-ryhmänsä oli jo tuhoutunut viranomaisten toimesta.) Königsbergin perheessä käytiin kiihkeitä keskusteluja. Hänen isänsä mielestä oli epärealistista lähteä maasta. He eivät olleet koskaan olleet vauraita, ja nyt suurin osa heidän aikaisemmasta omaisuudestaan oli tuhoutunut tai varastettu. Jopa rikkaat ihmiset joutuivat tähän mennessä kohtaamaan kohtuuttoman korkeita ja usein mielivaltaisia "muuttoveroja", jos he halusivat muuttaa maahan virallisten kanavien kautta. Kaakkois-Saksassa oli nyt järjestäytyneitä maanalaisia ryhmiä, jotka pyrkivät salakuljettamaan poliittisten tai rodullisten vainojen uhreja Tšekkoslovakian rajan yli, mutta Königsberg ei ollut lähelläkään Tšekkoslovakiaa, ja on joka tapauksessa epätodennäköistä, että Lewinsillä olisi ollut asiaankuuluvia yhteyksiä. Erityisesti Rachelin äiti oli jo huonossa kunnossa ja piti itseään enemmän saksalaisena kuin juutalaisena. Asiat eivät voineet pahentua ikuisesti. Rachelin vanhemmat ja erityisesti hänen äitinsä pitivät mahdottomana ajatella, ettei tulevaisuudessa tilanne olisi parantunut Hitlerin Saksassa eläville juutalaisille. On epäselvää, miten Rachel Lewin pääsi Königsbergistä Triesteen, joka oli ollut italialainen kaupunki noin vuodesta 1920. Erään lähteen mukaan hän lähti Saksasta 20. huhtikuuta 1939. 29. huhtikuuta 1939 viimeinen laillisesti hyväksytty laiva, joka oli tarkoitettu "brittiläiseen" Palestiinaan (viiden kuukauden kuluttua sodan puhkeamisen jälkeen), purjehti Haifaan Triestistä. Rachel Lewin oli mukana.