Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Aleksei Semyonovich Kiselyovin mukaan 1920-luvun alussa syntyi vakavia erimielisyyksiä puolueen johdon kanssa ammattiliiton johtajien keskuudessa: hän näki ne tärkeimpänä syynä siirtymiseen työvoiman militarisointipolitiikkaan
- Mitä? Tuolloin suurin osa ammattiyhdistyksistä uskoi, että aktiivisten vihollisuuksien lopettaminen edellytti, jos ei muutosta politiikan suuntaviivoissa, niin ainakin painopisteiden muutosta työvoiman organisaatiossa - siirtymistä taloudellisiin kannustimisiin. Erityisesti he kannattivat proletariaatin ravintolohkon parantamista ja työntekijöiden "amatööri-toiminnan" kehittämistä ammattiliittojen puitteissa. Lisäksi puolueen johto lähti olettamuksesta, että pitkän sodan päättymisen aikana vallitsevissa olosuhteissa perinteisten teollisuudenhallintamenetelmien käyttö ei kykenisi estämään Neuvostoliiton talouden lopullista romahdusta: he uskoivat, että hätätoimenpiteet, mukaan lukien sotilaalliset, olivat välttämättömiä.