Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Läpäisy: Säteilykuva: Röntgensäteily koostuu kovista ja pehmeistä hiukkasista, eli hiukkasista, joilla on paljon energiaa, ja hiukkasista, joilla on vähän energiaa. Tarpeeton altistuminen johtuu pääasiassa pehmeistä hiukkasista, koska ne ovat liian heikkoja kulkemaan kehon läpi ja vuorovaikuttelemaan sen kanssa. Kovat hiukkaset sen sijaan kulkevat potilaan läpi. Röntgenputken edessä oleva suodatin voi tarttua pehmeisiin hiukkasisiin, jolloin säde kovenee. Tämä pienentää annosta vaikuttamatta kuvanlaatuun.Rammitaso: Korkeat rammitaso (eli sekunnissa otetut kuvat) ovat tarpeen nopean liikkeen visualisoimiseksi ilman stroboskooppisia vaikutuksia. Mitä suurempi kuvausnopeus, sitä suurempi säteilyannos. Siksi kuvausnopeus on valittava kliinisen tarpeen mukaan ja se on oltava mahdollisimman alhainen. Esimerkiksi pediatrisessa kardiologiassa tarvitaan 60 pulssia sekunnissa verrattuna 0,5 p/s hitaasti liikkuviin esineisiin. Pulssin nopeuden puolittaminen vähentää annosta noin puoliksi. 30 p/s:stä 7,5 p/s:hen pienentämällä annostusta säästetään 75%.Pulssifluoroskopiassa säteilyannostusta käytetään vain ennalta määritellyillä aikaväleillä, joten samasta kuvajärjestyksestä saadaan vähemmän annosta. Välivaiheessa näytetään viimeinen tallennettu kuva. Toinen annosta pienentävä väline on kollimaatio. Voi olla, että havaintolaitteen antaman näkökentän perusteella vain pieni osa on mielenkiintoinen toimenpiteelle. Röntgenputki voidaan suojata sellaisilta osilta, jotka eivät ole välttämättömiä kollimaattorin nähtävyydelle, jolloin vain kyseisten kehon osien annos lähetetään detektorille. Nykyaikaiset C-Arms-laitteet mahdollistavat navigoinnin saatujen kuvien perusteella ilman jatkuvaa fluoroskoopiaa.  Kysymys: Mikä antaa näkökentän?
havaitsija