Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Japanin hautajaiset ovat hyvin rituaalisia tapahtumia, joita yleensä - vaikkakaan ei aina - suoritetaan buddhalaisten riittien mukaisesti. Hautajaisiin valmistautuessa ruumis pestään ja aukot suljetaan puuvillalla tai gaasalla. Ritualia, jota kuvaillaan elokuvassa Lähtö, harvoin suoritetaan, ja jopa silloin vain maaseudulla. Tämä seremonia ei ole standardoitu, mutta siihen kuuluu yleensä ammattimaisia hautausurakoitsijoita (納棺師, nōkanshi), jotka valmistavat ruumiin rituaalisesti, pukevat kuolleita valkoisiin ja toisinaan meikkaavat. Ruumiin laitetaan sitten kuivalle jäälle arkkuun sekä henkilökohtaisiin tavaroihin ja esineisiin, jotka ovat välttämättömiä matkalle tuonpuoleiseen. Huolimatta kuoleman rituaalien tärkeydestä, perinteisessä japanilaisessa kulttuurissa kohde pidetään epäpuhtaana, koska kaiken kuolemaan liittyvän ajatellaan olevan kegaren (saastumisen) lähde. Kuolleiden kanssa kosketuksen jälkeen yksilöiden täytyy puhdistaa itsensä puhdistusrituaaleilla. Ihmiset, jotka työskentelevät läheisesti kuolleiden kanssa, kuten hautausurakoitsijat, katsotaan siten epäpuhtaiksi, ja feodaalisella aikakaudella niistä, joiden työ liittyi kuolemaan, tuli burakumin (koskemattomia), jotka pakotettiin asumaan omissa kylissään ja joita syrjittiin laajemmassa yhteiskunnassa. Huolimatta kulttuurisesta muutoksesta Meiji-restauraation jälkeen vuonna 1868, kuoleman häpeällä on edelleen huomattava vaikutus japanilaisessa yhteiskunnassa, ja koskemattomia kohtaan kohdistuva syrjintä on jatkunut. Ennen vuotta 1972 useimmat kuolemat käsiteltiin perheiden, hautausurakoiden tai nōkanshien toimesta. Vuodesta 2014 lähtien noin 80% kuolemista tapahtuu sairaaloissa, ja ruumiiden valmistelu tapahtuu usein sairaalan henkilöstön toimesta; tällaisissa tapauksissa perhe ei usein näe ruumista ennen hautajaisia. Vuonna 1998 tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että 29,5 prosenttia japanilaisista uskoi kuoleman jälkeiseen elämään, ja vielä 40 prosenttia halusi uskoa siihen. Myös usko sielun olemassaoloon (54 prosenttia) ja elävien ja kuolleiden maailmojen väliseen yhteyteen (64,9 prosenttia) oli yleistä.  Kysymys: Kuinka moni japanilainen uskoi kuoleman jälkeiseen elämään vuonna 1998?
29,5 prosenttia