Yhteenveto artikkelista:  Ei ole helppoa olla paavi. Hän ei ainoastaan paimenna lähes miljardia katolista sielua, - vaan hän johtaa myös pientä mutta moraalisesti merkittävää valtiota, - jolla on lähettiläitä ja etuja lähes jokaisessa maassa. Kuten tutkijat usein sanovat, Vatikaani on vuosisatojen ajan vaeltanut hengellisten ja maallisten asioiden välistä rajaa. Joskus kirkon moraalinen ja poliittinen vaikutusvalta on yhdistetty voimakkaaseen iskuun, kuten silloin, kun pyhä Johannes Paavali II vastusti kommunistista Puolaa. Toisinaan paavien on tehtävä vaikea valinta: ottavatko he vastaan profeetan terävän kielen vai diplomaatin tahdikkauden? Paavi Franciscus kohtasi juuri tällaisen ongelman tänä sunnuntaina Roomassa. Ensinnäkin taustajuttu: Sata vuotta sitten yli miljoona armenialaista (joidenkin arvioiden mukaan jopa 1,5 miljoonaa) kuoli turkkilaisten käsiin. Monet uhreista kuuluivat kristillisyyden haaraan, joka oli läheisessä yhteydessä katolilaisuuteen. Monet historioitsijat ja ainakin 20 maata kutsuvat tappamista " kansanmurhaksi". (Yhdysvaltain päätöslauselma, joka olisi tehnyt samoin, on vaipunut kongressissa.) Turkin viranomaiset ovat eri mieltä ja väittävät, että kuolemat olivat osa pitkää sotaa, jossa oli uhreja kaikilta puolilta. Edelliset paavit olivat puolestaan käsitelleet hienovaraisesti kansanmurha-aihetta. Johannes Paavali II käytti "g"-sanaa vuonna 2001, mutta ei uskaltanut sanoa sitä ääneen. Sen sijaan se oli kätketty asiakirjaan, jonka olivat allekirjoittaneet entinen paavisti ja armenialaisen kirkon pää, kun he olivat juhlinneet yhdessä messua. Paavi emeritus Benedictus XVI kutsui tappoja "suureksi pahaksi" ja "kauhistuttavaksi vainoiksi" puheessaan vuonna 2006, mutta vältti nimittämästä niitä kansanmurhaksi. (Benedikt löysi muita tapoja ärsyttää turkkilaisia, sillä hän vastusti aluksi heidän liittymistäan Euroopan unioniin.) Kun paavi Franciscus valmistautui juhlimaan erityistä messua sunnuntaina, joka vietettiin sata vuotta teurastuksen jälkeen, Vatikaanin tarkkailijat olivat eri mieltä siitä, käyttäisikö hän sanaa " kansanmurha". Hän teki sen, mutta kiertotietä käsin, lainaten Johannes Paavalin asiakirjaa. "Viime vuosisadalla ihmisperheemme on kokenut kolme suurta ja ennennäkemätöntä...
Aiemmat paavit olivat tutkineet tarkasti, oliko 1,5 miljoonan armenialaisen tappaminen kansanmurha. Koska hän usein säteilee hymyillen, on helppo unohtaa Francisin suoraselkäisyys.