Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Stefan Lazarevićista tuli Serbian despootti vuonna 1402, ja hänet seurasi Đurađ Branković vuonna 1427. Psalmin ensimmäisen lehden etuosassa on samanaikainen kirjoitus, joka viittaa siihen, että kirja oli osa despootti Đurađin kirjastoa ja että hän lähetti sen jollekin pojalleen. On oletettu, että kirja saattoi olla häälahja hänen nuorimmalle pojalleen ja seuraajalleen Lazar Brankovićille, joka meni naimisiin vuonna 1446. Serbian despotaatti kukistui ottomaanien käsiin vuonna 1459, ja Branković-perhe meni maanpakoon Syrmiassa, joka oli tuolloin osa Unkarin kuningaskuntaa. 1700-luvun alussa psalteri oli Privina Glavan luostarissa Fruška Gorassa Syrmiassa, joka oli tuolloin osmanien hallinnassa. Vuonna 1627 Serbian patriarkka Pajsije vieraili luostarissa ja vei käsikirjoituksen kirjastoonsa Vrdnikissa, jossa se pysyi vuoteen 1630 asti. Tuona aikana kopioitiin psalmi, ja kopioitiin myös miniatyyrejä. Sitten patriarkka sai kirjan takaisin ja palautti sen Privina Glavalle. Tämä jäljennös, joka tunnetaan nimellä Belgrad Psalteri, säilytettiin myöhemmin Serbian kansalliskirjastossa. Se tuhoutui kirjaston kanssa saksalaisten Belgradin pommituksissa
Huhtikuussa 1941.