Hänen runoutensa oli omana aikanaan epäsovinnaista, ja vain vähän siitä julkaistiin hänen elinaikanaan. Monet hänen runoistaan keskittyvät kuoleman aiheeseen, usein ilkeällä käännöksellä. Yksi, "Koska en voinut lopettaa kuolemaa", alkaa, "Hän ystävällisesti lopetti minua varten". Toinen Dickinsonin runojen avaus leikkii hänen asemansa naisena miesvaltaisessa yhteiskunnassa ja tunnustamattomalla runoilijalla: "En ole kukaan!
Dickinson