Armeijan hierarkiassa jotkut ylemmät upseerit kyseenalaistivat ilmavoimien käytännöllisyyttä taistelujärjestönä. Saksalaiset olivat onnistuneesti käyttäneet ilmavoimia Alankomaiden valloituksessa toukokuussa 1940 ja Kreetan valloituksessa toukokuussa 1941. Sota oli vaikeaa amerikkalaisille ilmavoimille. Marraskuussa 1942, osana Pohjois-Afrikan kampanjan Operation Torch -operaatiota, Yhdysvaltain laskuvarjojoukot, jotka menettivät pudotusvyöhykkeensä (DZ), marssivat valloittamaan lentokentän, joka oli jo ystävällisten joukkojen käsissä. Liittoutuneiden hyökkäyksen aikana Sisiliaan heinäkuussa 1943
Yhdysvaltain laskuvarjojoukot laskeutuivat kauas kohdealueelta. Mutta todellinen tragedia tapahtui, kun ystävän tulitus pudotti 23 lentokonetta ja vahingoitti 37 muuta; 318 laskuvarjojoukkoa ja lentäjää kuoli tai loukkaantui. Amerikkalaisten ilmavoimien huono suorituskyky Sisiliassa sai kenraaliluutnantti Dwight D. Eisenhowerin suosittelemaan Yhdysvaltain armeijan päällikölle kenraali George C. Marshallille, että divisioonan kokoisia ilmavoimien yksiköitä oli liian vaikea hallita taistelussa.