Pariisin pormestari Jean Sylvain Bailly julistaa aseellisen tilan, - kun Danton ja hänen kannattajansa kokoontuvat Champ de Marsiin. Aluksi hajaantuneet he palasivat 17. heinäkuuta 1791 keräämällä muistoesineitä, lippuja ja lippuja. Myös kansalliskaarti palaa, ja varoituslaukauksen jälkeen väkijoukko heittää sotilaita kivillä. Bailly ottaa tämän vihamielisyyden merkkinä ja käskee joukkonsa avaamaan tulen Lafayetten pyrkimyksistä rauhan ylläpitämiseksi molempien osapuolten välillä. Tämän seurauksena
Se on verilöyly, jossa on kymmeniä kuolleita ja haavoittuneita. Selviytyneet hajaantuvat nopeasti. Muutamaa viikkoa myöhemmin Ludvig XVI ja kansalliskokous julistavat sodan Euroopan suurvalloille, - mutta Robespierre tietää, että hyökkäys on katastrofi. Ranskalaiset joukot marssivat Belgian rajalle, mutta Preussin ja Itävallan joukot tuhoavat heidät nopeasti. Jean-Paul Marat vaatii, että "kymmenentuhatta päätä pitää pudottaa täällä Ranskassa". Brunswickin herttua julistaa, että Ranska antautuu, tai hän polttaa Pariisin maan tasalle. Kansalliskokouksessa annetaan uusi kehotus toimintaan, ja Robespierre on jälleen varma, että seuraava kampanja tulee olemaan katastrofi. Ranskalaiset sotilaat saapuvat rintamalle, ja heille annetaan varoja kaupungeissa.