Täytä seuraava lause:
Drusilainen sheikki (päällikkö), sulttaani Pasha al-Atrash, aloitti kapinan ranskalaista hallintoa vastaan 1925 puolivälissä Jabal al-Druzen eteläisillä vuorilla. Kun al-Atrashin miehet saivat ratkaisevia voittoja Ranskan Levantin armeijaa vastaan, Syyrian kansallismieliset saivat innoitusta ja kapina levisi pohjoiseen Damaskoksen maaseutuun ja sen ulkopuolelle. Al-Bakri oli al-Atrashin ja Damaskoksessa ja Ghoutassa nousevan kapinallisliikkeen pääyhteyshenkilö. Ghouta on hedelmällinen tasanko, joka ympäröi Damaskoksen, ja sen hedelmäpuutarhat ja laajat vesiväyliä tarjosivat kapinallisille suojan ja tukikohdan, josta he voisivat hyökätä Damaskokseen. Elokuussa al-Bakri vakuutti al-Kharratin liittymään kapinaan. Provence'n mukaan al-Kharrat oli "ihanteellinen" työhön, sillä hänellä oli "paikallinen seuraajakunta nuoria miehiä, pahamaineisuutta alueen ulkopuolella, hyvät yhteydet ja maine kovuudesta". Hänen johtamansa taistelijoiden ryhmä tunnettiin nimellä "isabat al-Shawaghirah" (al-Shaghourin ryhmä). Vaikka nimi on saanut al-Kharratin alueen mukaan, bändissä oli kaksikymmentä "qabadayatia" ja heidän aseistettuja seurueitaan muista Damaskoksen alueista ja lähikaupungeista. Hänen pääasialliset toiminta-alueensa olivat al-Shaghourin ja al-Zurin metsäalueen läheisyydessä Itä-Ghoutassa. Al-Kharrat toi liittoutumisensa kautta sufi-uskonnollisen johtajan kanssa islamilaisen pyhän sodan ulottuvuuden suurelta osin maalliseen kapinaan, mikä ei ollut tervetullut joillekin mukana olleille.