Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Läpäys: Tietoiset ponnistelut maailman biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseksi ja suojelemiseksi ovat uusi ilmiö. Luonnonvarojen säilyttämisellä on kuitenkin historia, joka ulottuu ennen luonnonvarojen säilyttämisen aikakautta. Resursseja koskeva etiikka syntyi välttämättömyydestä suoran suhteen kautta luontoon. Sääntely tai yhteisöllinen pidättely tuli tarpeelliseksi estääkseen itsekkäitä motiiveja ottamasta enemmän kuin voitaisiin paikallisesti ylläpitää, ja siten vaarantaa pitkän aikavälin tarjonnan muulle yhteisölle. Tätä luonnonvarojen hallintaa koskevaa yhteiskunnallista ongelmaa kutsutaan usein "yhteisvaurauden tragediaksi". Tämän periaatteen perusteella luonnonsuojelubiologit voivat jäljittää yhteiseen resurssiin perustuvaa etiikkaa eri kulttuureissa yhteisen resurssiongelman ratkaisuna. Esimerkiksi Alaskan tlingit-kansoilla ja Tyynenmeren luoteisosassa asuvilla haida-kansoilla oli resurssien rajoituksia, sääntöjä ja rajoituksia klaanien välillä, jotka koskivat sokkeye-lohikalan kalastusta. Näitä sääntöjä ohjasivat klaanin vanhimmat, jotka tunsivat elämänsä ajan jokaisen joen ja puron yksityiskohdat. Historiassa on lukuisia esimerkkejä siitä, miten kulttuurit ovat noudattaneet sääntöjä, rituaaleja ja järjestäytyneitä käytäntöjä, jotka koskevat luonnonvarojen yhteistä hoitoa. Mauryan keisari Ashoka antoi noin vuonna 250 eaa. asetukset, joissa rajoitettiin eläinten ja tiettyjen lintujen teurastamista, ja avasi eläinlääkintäklinikoita.  Kysymys: Mikä voi vaarantaa yhteisön pitkän aikavälin tarjonnan?
Sääntö tai yhteinen turvalaite