Toisen maailmansodan alussa "Sturgeon" teki partioita Pohjanmerellä. Brittiläiset lentokoneet pommittivat aluksen vahingossa 6. syyskuuta. Toisessa partiossaan hän ampui kolme torpedoa tunnistamattomaan sukellusveneeseen, joka oli itse asiassa hänen sisarlaivaansa, mutta torpedoilla ei osunut. Kolmannella partiollaan se ei osunut saksalaiseen sukellusveneeseen, ja se vaurioitui pohjaan törtyessään, mikä vaati korjauksia. 20. marraskuuta hän upotti saksalaisen aseistetun troolaajan torpedolla. Aluksen upottaminen oli ensimmäinen onnistunut hyökkäys brittiläisen sukellusveneen toimesta sodan aikana, ja se oli moraalin kohotus brittiläisille sukellusveneilijöille. Seuraavien Pohjoismeren partioiden aikana Sturgeon havaitsi ja upotti useita laivoja, mukaan lukien saksalaisen joukkoliikenteen Pionier ja tanskalaiset kauppiaat SS Sigrun ja SS Delfinus. Sen jälkeen "Sturgeon" partioi Biskajanlahdella, toimi majakkana Operaatio Torch -operaation aikana, ja sen jälkeen, kun liittoutuneiden lentokoneet olivat jälleen vahingoittaneet sitä, se saattoi arktisia saattueita PQ 15 ja PQ 17. "Sturgeon" siirrettiin 8. sukellusvenelaivueelle, joka toimi Välimerellä lokakuussa 1942 tukemaan liittoutuneiden maihinnousuja Pohjois-Afrikassa
- Mitä? Vuonna 1943 se lainattiin Alankomaiden kuninkaalliselle laivastolle HNLMS "Zeehondina". "Zeehond" palautettiin Royal Navylle sodan jälkeen ja myytiin romuksi vuonna 1946. Se oli yksi neljästä sukellusveneestä, jotka muodostivat S-luokan ensimmäisen ryhmän, ja ainoa niistä, joka selviytyi sodasta.