Smith oli aiemmin pyrkinyt demokraattien ehdokkaaksi
1920 Democratic National Convention, jossa hänen nimityksensä sai virkistävän toiseksi puheen Franklin Delano Roosevelt, joka toimi myös Smithin lattia johtaja 1920 yleissopimuksessa. New Yorkin demokraattinen puolue valitsi Rooseveltin, joka oli kampanjoinut Smithin kuvernöörikampanjaa varten vuonna 1918, toiseksi Smithin ehdokkaaksi vuonna 1920. Yksi tähän vaikuttanut tekijä oli Rooseveltin ystävällinen suhde Tammany Hallin johtajaan Charles Murphyn kanssa. Vaikka Smith oli menettänyt vuoden 1920 ehdokkuuden, Roosevelt nimitettiin itse James M. Coxin varapresidenttiehdokkuudeksi.