Kirjoita jatkossa tämä kappale - Assosilla on aina ollut pieni väestö. Sen sijainti tarkoitti sitä, että piiritettynä sen varannot, myös vesi, saattoivat katkaista. Silti linnasta tuli Pohjois-Kefalonian pääkaupunki suurena linnoituksena, jonka sisällä oli pieni siirtokunta. Vuonna 1684 venetsialaiset ottivat Lefkasin turkkilaisilta ja Assosin linna menetti strategisen merkityksensä. Vuonna 1757 veneolaiset perustivat Argostoliin, josta tuli saaren pääkaupunki, kun merirosvous ja turkkilainen uhka olivat vähentyneet. Asos pysyi venetsialaisen provveditorin päämajaksi Venetsian tasavallan kaatumiseen ja Venetsian vallan päättymiseen Kefaloniassa. Vuonna 1822 noin 1700 ihmistä tuli Soulilta asumaan Assosin linnoitukseen, ja koko alueesta tuli karanteenialue, mikä johti linnoituksen sisällä sijaitsevaan Souli-nimiseen asutukseen. Seuraavan vuosisadan ajan Assos oli edelleen linnoitus, jolla ei ollut sotilaallista roolia. 1920-luvun lopulla siellä aloitettiin vankila, joka toisen maailmansodan jälkeen isännöi poliittisia vankeja, jotka pitivät viinitarhoja ja viljakasveja. Joonian saaret vahingoittui pahasti Joonian maanjäristyksessä vuonna 1953
- Mitä? Sen jälkeen useimmat linnan asukkaat lähtivät ja vankila suljettiin. Vuoden 1961 väestönlaskennan mukaan linnoituksessa asui vain kuusi ihmistä, joista viimeinen lähti vuonna 1963. Heidät tunnettiin nimellä "Kastrinoi" ("linnan ihmiset"), ja he muodostuivat suurista perheistä, jotka viljelivät pääasiassa oliiveja ja rypäleitä.