Täytä seuraava lause: 23. huhtikuuta 1775 Massachusettsin osavaltion kongressi valtuutti 26 kompanian rykmentin muodostaman siirtomaaherron perustamisen. New Hampshire, Rhode Island ja Connecticut keräsivät pian samanlaisia, mutta pienempiä joukkoja. 14. kesäkuuta 1775,
Toinen mannerkongressi päätti jatkaa mannerarmeijan perustamista yhteisen puolustuksen tarkoituksiin ja ottaa käyttöön jo Bostonin (22.000 sotilasta) ja New Yorkin (5.000) ulkopuolella sijaitsevat joukot. Se nosti myös ensimmäiset kymmenen yhtiötä mannerjoukkojen yhden vuoden värväyksessä, kiväärimiehiä Pennsylvaniasta, Marylandista, Delawareista ja Virginiasta, joita käytettiin kevyenä jalkaväenä, joista tuli 1. mannerjoukkue vuonna 1776. 15. kesäkuuta 1775 kongressi valitsi yksimielisesti George Washingtonin ylipäälliköksi, joka hyväksyi ja palveli koko sodan ajan ilman minkäänlaista korvausta lukuun ottamatta kulujen korvaamista. Washingtonia tukivat komentajana neljä kenraalimajuriä (Artemas Ward, Charles Lee, Philip Schuyler ja Israel Putnam) ja kahdeksan prikaatitarmeijan kenraalia (Seth Pomeroy, Richard Montgomery, David Wooster, William Heath, Joseph Spencer, John Thomas, John Sullivan ja Nathanael Greene). Joillakin amerikkalaisilla oli yleinen vastenmielisyys pysyvän armeijan ylläpitämisestä, mutta toisaalta brittiläisiä vastaan käydyssä sodassa vaadittiin modernin armeijan kurinalaisuutta ja organisaatiota. Tämän seurauksena armeija kulki useiden eri vaiheiden läpi, joihin kuului virallinen hajottaminen ja yksiköiden uudelleenjärjestely.