Yhteenveto artikkelista:  Olen vieraillut Nepalissa ainakin puoli tusinaa kertaa viimeisen vuosikymmenen aikana, ja yli 100 maasta, joita Pelastakaa Lapset palvelee, se on epäilemättä yksi suosikkini. Siitä sanotaan tavallisia asioita: upea maisema, johon kuuluu Mount Everest, ja upea ruoka. Mutta Nepal on myös edistynyt merkittävästi äidin ja lapsen terveydenhuollossa viime vuosina. Muistan erään tapauksen viime toukokuussa, kun istuin äideiden ja pikku vauvojen kanssa ja he kertoivat minulle, kuinka ylpeitä he olivat siitä, että he nyt ymmärsivät, kuinka tärkeää oli varmistaa, että he antoivat rintaruokinnan ja ravitsevan ruoan etusijalle. He puhuivat siitä suurenmoisesta tulevaisuudesta, jota he nyt odottivat lapsilleen, ja kertoivat minulle suurista unelmistaan. Voitte siis kuvitella, millaisen surullisen kokemuksen sain herätessäni tänä aamuna ja nähdessäni uutisraportin, että Nepalissa oli tapahtunut pahin maanjäristys sitten vuoden 1934, jolloin yli 10 000 ihmistä kuoli. Vaikka lauantain 7,8-magnitudeisen maanjäristyksen uhreja on yhä vaikea vahvistaa - tuskin yllättävää, kun otetaan huomioon, että viestintälinjat ovat hävinneet vakavasti - arviot, joita kuulemme maasta, asettavat jo hukkuneiden määrän tuhansiksi, ja virallinen määrä on nyt noin 1500 ja sen odotetaan kasvavan tuntien ja päivien kuluessa. Se, että tämän maanjäristyksen keskus oli niin lähellä Kathmandun pääkaupunkia, jossa suurin osa Nepalin kansalaisista asuu, tekee tilanteesta entistä pahemman. Monet näistä ihmisistä asuvat ahtaissa oloissa eivätkä ole koskaan asuneet kaupungin ulkopuolella. Tämän seurauksena on epätodennäköistä, että heillä olisi edes kotikylä, johon he voisivat väliaikaisesti mennä suojaan. Uusien kodittomien asuttaminen on vaikeaa. Nepalissa on yhä melko kylmä yöllä, joten on erittäin tärkeää saada nämä ihmiset nopeasti suojaan. Ongelmaa pahentaa se, että on vaikea varmistaa puhtaan veden saanti...
7,8 magnitudin maanjäristys Kathmandun lähellä, Nepalissa. Monilla eloonjääneillä ei ole paikkaa minne mennä.