Täytä seuraava lause: Orlov syntyi Pietarissa prinssille, sitten kreivi Alexei Grigoryevich Orloville ja hänen vaimolleen Olga Alexandrovnalle (nim. Zherebtsova). Hän opiskeli oikeustiedettä, ja vuonna 1843 hänestä tuli Venäjän keisarillisen hovin paagi. Vuonna 1845 hänet määrättiin Life Guardin hevosryhmään. Vuonna 1846 hän liittyi keisarin pojan Konstantin Nikolajevitšin henkilökuntaan. Vuonna 1849 hän erotti itsensä tukahduttamalla
1848 Unkarin kansannousu, ja ylennettiin kapteeniksi. Vuosina 1851 - 1854 hän palveli kenraalipäällikössä ja sota-ministeriössä. Hänet ylennettiin everstikseksi ja lähetettiin Tonavan armeijaan kenttämarsalkka Paskevichin johdolla, jossa hän johti linnoituksen ottamista turkkilaisia vastaan Silistrian piirityksessä. Hänet mainittiin lähetyksissä poikkeuksellisen urheudeksi ja hänelle myönnettiin Pyhän Georgin ritarikunnan. Mutta hänen vakavat haavansa, hän menetti silmän ja käden, antoivat hänelle sairausloman ja hän vietti kuusitoista kuukautta toipumassa Italiassa. Siellä hän kirjoitti "Oserk 3-viikkoisen matkan Napoleona I vastaan Prussia vuonna 1806" ["Sketch of 3-week campaign of Napoleon I against Prussia in 1806"]. Palattuaan elokuussa 1856 hänet ylennettiin kenraalimajuriin. Vuodesta 1858 alkaen hän alkoi julkaista teoksia yhteiskunnallisista uudistuksista, jotka edistivät uskonnollista suvaitsevaisuutta ja kohteliaisuutta. Vuonna 1861 hän esitteli tsaarille "Ruussin ja Puolan kuningaskunnan ruumiillisen rangaistuksen lakkauttamisesta", joka johti myöhemmin 17. huhtikuuta 1863 annettuun asetukseen, joka poisti sen olennaisesti.