Sotilaallinen laki Yhdysvalloissa viittaa aikoihin Yhdysvaltain historiassa, jolloin alueella, osavaltiossa, kaupungissa tai koko Yhdysvalloissa asetettiin sotilaallisen elimen valvontaan. Kansallisella tasolla sekä Yhdysvaltain presidentillä että Yhdysvaltain kongressilla on valta tiettyjen rajoitusten puitteissa asettaa sotalaki, koska molemmat voivat johtaa miliisia. Jokaisessa osavaltiossa kuvernöörillä on valta asettaa sotalaki osavaltion rajojen sisällä. Yhdysvalloissa sotalaki on käytetty rajoitetussa määrin olosuhteissa, kuten New Orleansissa New Orleansin taistelun aikana; suurten katastrofien jälkeen, kuten Chicagon suuri tulipalo vuonna 1871, San Franciscon maanjäristys vuonna 1906
, tai mellakoiden aikana, kuten Omahan rotumella 1919 tai 1920 Lexingtonin mellakoissa; paikalliset johtajat julistivat sotatilauksen suojellakseen itseään väkivallasta, kuten Nauvoo, Illinois, Illinoisin mormonien sodan aikana tai Utahin sodan aikana; tai vastauksena mielenosoituksiin ja mellakoihin liittyvään kaaokseen, kuten 1934 West Coastin ranta-aseman lakkoon Havaijilla japanilaisten hyökkäyksen jälkeen Pearl Harborille ja kansalaisoikeusliikkeen aikana vastauksena Cambridgen mellakoihin vuonna 1963.