Hänen prikaatinsa osallistui Fort Fisherin hyökkäykseen joulukuussa 1864. Curtisin prikaati oli harvojen joukkojen joukossa, jotka menivät maihin, mutta ensimmäinen hyökkäys Fort Fisheriä vastaan kukistettiin. Hän osallistui
Toinen hyökkäys tammikuussa 1865, jossa hänen prikaatinsa oli avainasemassa liiton voitossa. Taistelujen aikana Curtis sai ehdotuksen, että he voisivat asettaa tukikohdat. Hän tarttui vihaisasti kouralle lapioita ja heitti ne radan yli huutaen: "Kaivakaa Johnnies! Tulen perääsi!" Curtis piti lupauksensa ja jatkoi hyökkäystä. Hän haavoittui prikaatinsa johdossa ja sai täyden ylennyksen vapaaehtoisten prikaatin kenraaliin ja sai myös kunniamitalin. Hän pysyi armeijassa tammikuuhun 1866 saakka ja sai brevetin vapaaehtoisten kenraalimajuriin 13. maaliskuuta 1865.