Tämän kappaleen jatkoa kirjoita - Kaupungin sijainti unohdettiin silloin, ja Phalasarna esiintyy venetsialaisissa asiakirjoissa vain kadonneena kaupunkina. Brittiläiset tutkimusmatkailijat Robert Pashley ja kapteeni T. A. B. Spratt löysivät alueen uudelleen 1800-luvulla. Kuninkaallisen laivaston Spratt huomautti vuonna 1859, että entinen hylätyn paikan satama oli nyt 100 metrin päässä merestä ja että muinaisen meren rannikon on täytynyt nousta vähintään 24 metriä. Nykyaikaiset kaivaukset ovat vahvistaneet tämän tuomion ja osoittaneet myös, että satama on romaanien hyökkäyksen jälkeen nopeasti saastunut. Fossiilialgeen radiokarboni-päivitys muinaisen merenpinnan merkinnän varrella Phalasarnan ympärillä olevilla kallioilla arvioi merenpinnan äkillisen muutoksen jonkin aikaa yli 1600 vuotta sitten. Maanjäristys oli todennäköinen tapahtuma.
Se aiheutti katastrofaalisia vahinkoja kaikkiin itäisen Välimeren rannikkoihin, ja sen tallensi Ammianus Marcellinus ja muut. Vanha kalaalta, jossa on kaksi askelta, jotka on kaiverrettu sataman sisäänkäynnin lähellä olevaan rannikkovaaleen, on rikkoutunut kahtia, luultavasti samaan maanjäristykseen.