Elokuussa 1942 Yhdysvallat aloitti ensimmäisen vastahyökkäyksensä Japania vastaan, - kun se laskeutui merijalkaväkeensä Guadalcanaliin. Yhdysvaltojen merijalkaväki lähetti 1. panssarivaunupataljoonansa, joka oli varustettu ainoilla M2A4 kevyillä panssarivaunuilla, jotka näkivät taistelua Yhdysvaltain joukkojen kanssa toisen maailmansodan aikana. M2A4 oli M3 Stuartin perusta, ja molemmat ajoneuvot olivat lähes identtisiä, kun niitä katsottiin vierekkäin. Vaikka M2A4 oli viisi vuotta uudempi, rakennettu vuonna 1940, kuin tyyppi 95, se oli lähin Yhdysvaltain panssarivaunu aseistuksessa ja panssarissa tyyppi 95 kevyelle panssarivaunuun; 25 mm: n paksuilla tornipuolilla verrattuna 95: n 12 mm: n tornipuoliin; ja molemmat panssarivaunut olivat varustettuja 37 mm: n pääaseilla. Useat Type 95:t tuhottiin tai vangittiin Yhdysvaltain armeijan toimesta Biakin taistelussa.
Hän kuoli vuonna 1944. Sodan kääntyessä Japania vastaan, Type 95 -koneita käytettiin yhä useammin banzai-iskuihin tai kaivettiin asemiin staattisissa puolustusasemiin Japanin miehittämillä saarilla. Tarawan taistelun aikana seitsemän Sasebo SNLF:n tyypin 95:ää vastusti amerikkalaisten laskeutumista. Nuo seitsemän ja kaksi lähistöllä Makin-saarella olevaa tuhoutuivat. Parry-saarella ja Eniwetokilla tuhottiin lisää. Saipanilla Type 95 hyökkäsi Amerikan merijalkaväen rantapään kimppuun aamunkoitteessa 16. kesäkuuta 1944 ja tuhottiin panssarivaunujen tulituksella. Yhdysvaltain merijalkaväki oli laskeutunut edellisenä päivänä kahden panssaripataljoonan kanssa. Kesäkuun 16. ja 17. päivän välisenä yönä japanilaiset tekivät "täydellisen vastahyökkäyksen". Hyökkäystä johti 44 panssarivaunua. Tyypin 97 ja Tyypin 95 aseet tuhosi merijalkaväen joukkue M4A2 -tankkeista, useista M3 75 mm: n puolijohdosta, bazukaista ja 37 mm: n panssarivaunuista. Se oli sodan suurin japanilainen panssariajo.