Ensimmäisen "Zawiya al-Fassijan" perusti Abdelkaderin esi-isä Abu al-Mahasin (kuolema 1604), muslimioppilas Ksar el-Kebiristä ja andalusialaisesta porvarillisesta perheestä. Ennen Fesin tuloa Abu al-Mahasin sai suosion saadialaisen sulttaanin Ahmad al-Mansurin suosioon, kiitos sotureille, jotka hän lähetti taistelemaan Ksar el-Kebirin taistelussa.
(tunnetaan myös nimellä Kolmen kuninkaan taistelu) vuonna 1578. Hän muutti Fesiin vuonna 1580 ja aloitti zawiyan opettamalla omassa talossaan al-Mukhfiyan alueella (kaupungin Andalusiyin-alueella), joka kehittyi nopeasti tärkeäksi tieteelliseksi keskukseksi. Abu al-Mahasin osti naapurimaita laajentumisensa mukauttamiseksi ja vuonna 1596 muutti yhden taloista moskeijaksi zawiyalleen nimittämällä poikansa Abu al-Abbas Ahmad al-Hafizin imaamiksi. Zawiyan opetukset seurasivat al-Jazuli'n ajatuskoulua (joka itse oli Shadhili-järjestyksessä) ja Abd al-Rahman al-Majdubin (kuolema 1569), aiemman sufi-sheikin, joka vietti aikaa Fesissä ja joka oli Abu al-Mahasinin opettaja.