Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Polymorfinen koodi oli ensimmäinen tekniikka, joka aiheutti vakavan uhan virustarkastajille. Aivan kuten tavalliset salautetut virukset, polymorfinen virus tartuttaa tiedostoja, joissa on salautettu kopio itsestään, joka puretaan salausmoduulilla. Polymorfinen viruksen tapauksessa tämä salauksen purkamismoduuli muuttuu kuitenkin myös kunkin infektion yhteydessä. Hyvin kirjoitetulla polymorfisella viruksella ei siis ole osia, jotka pysyvät samanlaisina infektioiden välillä, mikä tekee sen erittäin vaikeaksi havaita suoraan käyttämällä " allekirjoituksia". Antivirusohjelmisto voi havaita sen purkamalla virukset emulaattorin avulla tai analysoimalla tilastollisia malleja salatun viruksen kehosta. Jotta polymorfinen koodi olisi mahdollista, virusilla on oltava polymorfinen moottori (myös nimeltään "mutaatiomoottori" tai "mutaatiomoottori") jossain sen salatussa kehossa. Näiden moottoreiden toiminnasta teknisistä yksityiskohdista on tietoa polymorfinen koodin avulla. Jotkut virukset käyttävät polymorfinen koodin tavalla, joka rajoittaa viruksen mutaatiovauhtia merkittävästi. Esimerkiksi virus voidaan ohjelmoida muuttumaan vain hieman ajan myötä tai se voidaan ohjelmoida olemaan muuttumatta, kun se tarttuu tietokoneen tiedostoon, jossa on jo viruskopioita. Tällaisen hitaan polymorfinen koodin käyttämisen etuna on, että se vaikeuttaa virustorjunta-alan ammattilaisten ja tutkijoiden saadakseen edustavia viruksen näytteitä, koska "syöttö" -tiedostot, jotka on tartutettu kerralla, sisältävät tyypillisesti samanlaiset tai samankaltaiset viruksen näytteet. Tämä lisää todennäköisyyttä siitä, että viruskannerin havaitseminen on epäluotettavaa ja että jotkin viruksen esimerkit saattavat välttää havaitsemisen.  Kysymys: Mitä virus vaatii polymorfinen koodin käyttöön?
polymorfinen moottori