Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Siirtymä: aineenvaihdunnan säätelyn tasot ovat erilaisia. Sisäisessä säätelyssä aineenvaihduntapolku säätelee itseään vastatakseen substraattien tai tuotteiden tason muutoksiin; esimerkiksi tuotteen määrän väheneminen voi lisätä polun läpi kulkevaa virtausta kompensoimaan. Tämän tyyppinen säätely sisältää usein useiden entsyymien toiminnan allosterisen säätelyä. Ulkoinen ohjaus tarkoittaa, että monisoluisen organismin solu muuttaa aineenvaihduntaansa muiden solujen signaalien mukaisesti. Nämä signaalit ovat tavallisesti liukenevien sanansaattajien, kuten hormonien ja kasvutekijöiden, muodossa ja ne havaitaan solun pinnalla olevilla erityisillä reseptoreilla. Näitä signaaleja siirretään sitten solun sisäpuolelle toisen viestinviejän avulla, johon liittyy usein proteiinien fosforilointi. Hyvin ymmärretty esimerkki ulkoisesta valvonnasta on glukoosin aineenvaihdunnan säätely hormoniinsuliinin avulla. Insuliinia tuotetaan verensokerin nousuun vastauksena. Hormonin sitoutuminen solujen insuliinireseptoreihin aktivoi proteiinikinaasien kaskadin, joka saa solut ottamaan glukoosia ja muuntamaan sen varastointimolekyyleiksi, kuten rasvahappoiksi ja glykogeeniksi. Glykogeenin aineenvaihduntaa ohjaa fosforylaasin, glykogeenin hajoava entsyymi, ja glykogeenin syntaasin, glykogeenin tuottaneen entsyymin, aktiivisuus. Näitä entsyymejä säädellään vastavuoroisesti: fosforylaatio estää glykogeensyntaasin, mutta aktivoi fosforylaasin. Insuliini aktivoi proteiinifosfataaseja ja vähentää näiden entsyymien fosforiloitumista.  Kysymys: Mitä tällaiseen sääntelyyn tyypillisesti kuuluu?
monen entsyymin toiminnan alosterinen säätely