Sodan jälkeen hän aloitti lakitoiminnan ja liittyi myös politiikkaan Nicolae Iorgan johtamassa ryhmässä. Hän oli varapäällikkö 1919-1920 ja pormestari 1931-1932 sekä 1941-1944. Vuonna 1940, ennen alueen Neuvostoliiton miehittämistä
, Missir oli Cernăuți-rautatieaseman komentaja. Pormestarina hän oli viimeinen, joka poistui evakuoidusta Botoșanista maaliskuussa 1944 Uman<unk>Botoșanin hyökkäyksen aikana. Hän kuoli seuraavana vuonna ennenaikaisesti.