Dreadnought pystyi kantamaan kymmenen 12-tuumaista (305 mm) tykkiä neljän sijasta. Hän pystyi ampumaan kahdeksan raskaata tykkiä leveällä puolella, vastakohtana neljälle esi-dreadnoughtilta; ja kuusi tykkiä eteenpäin, vastakohtana kahdelle. Siirtyminen "kaikki-suuri-tykki" -suunnitteluun oli looginen johtopäätös viimeisten pre-dreadnoughttien yhä pitemmistä taistelukäyttöalueista ja raskaammista toissijaisista pattereista; Japani ja Yhdysvallat olivat suunnitelleet aluksia, joilla oli samanlainen aseistus ennen Dreadnoughtia, mutta eivät kyenneet täydentämään niitä ennen brittiläisiä aluksia.
toissijaisen akun romuttaminen