Vuoden 1968 Formula 1 -sarjan kaudella, kahden vuoden jälkeen, kun Bruce McLaren oli joukkueen ainoa kuljettaja, hänen kumppaninsa oli Denny Hulme. Hulme oli maailmanmestari Brabham-joukkueessa vuonna 1967 ja oli kilpaillut McLarenille samana vuonna Can-Amissa, Pohjois-Amerikan urheiluautojen kisa-sarjassa. Vuoden 1968 maailmanmestaruuskilpailun ensimmäisessä kierroksessa - Etelä-Afrikan Grand Prix, joka pidettiin tammikuussa, neljä kuukautta ennen toista kierrosta - kilpaili vain Hulme, joka käytti M5A: ta viidenneksi. M7A:n ensimmäinen kilpailu oli Mestarien kilpailu Brands Hatchissa, joka oli Formula Yhden sääntöjen mukainen, mutta ei ollut osa maailmanmestaruutta. McLaren voitti pole-positiosta, kun Hulme oli kolmannella. Toinen voitto tuli ei-mestaruus BRDC International Trophy Silverstone, tällä kertaa Hulme pääsi ensimmäisenä ja McLaren toiseksi. M7A:n mestaruus debyytissä Espanjassa
Hulme tuli toiseksi ja McLaren vetäytyi. Sitten Monakoon McLaren putosi ja Hulme tuli viidenneksi ja viimeiseksi. Belgian Grand Prix -kilpailussa he olivat viidennellä ja kuudennella. Hulme otti johdon ja piti sitä, kunnes puoli akselia epäonnistui. McLaren oli silloin toisena Jackie Stewartin Matran jälkeen, mutta Stewartin oli tehtävä pit stop polttoaineelle viimeisellä kierroksella, jolloin McLaren voitti, vaikka hän alun perin uskoi, että hän oli tullut toiseksi. Se oli McLaren-joukkueen ensimmäinen maailmanmestaruus voitto ja Bruce McLarenista tuli toinen kuljettaja Jack Brabhamin jälkeen, joka voitti omalla nimellään. Se oli myös hänen uransa viimeinen voitto.