Shelly debytoi urheilussa tammikuussa 1955 Morganilla Uuden-Seelannin Grand Prix -kilpailussa. Shelly pääsi kilpailuun, mutta ei aloittanut sitä. Shelly voitti "ensimmäisen ison kilpailun, johon hän osallistui" Teretongassa vuonna 1958 Cooperilla ja hänestä tuli johtava kuljettaja Australiassa ja Uudessa-Seelannissa ennen kuin hän siirtyi kilpailemaan Euroopassa vuonna 1962. Hän ajoi pääasiassa John Daltonille, yleensä ei-mestaruuskilpailuissa, jossa hän saavutti kohtalaisen menestyksen. Viides Lombank Trophy -kilpailu ja kolmas Lavant Cup -kilpailu olivat hänen kautensa kohokohta. Colin Chapman otti hänet mukaan kesäkuussa 1962 Le Mansissa ajamaan yhdessä Les Lestonin kanssa Lotus 23: llä, mutta kilpailun järjestäjä ACO kielsi osallistumisen kuuluisaan Lotus Le Mans -häiriöön. Hän osallistui myös kolmeen Formula 1:n maailmanmestaruuskilpailuun Aintreessä, jossa hän vetäytyi epäonnistuneesta sylinteripäätikkuista, ja
Nürburgringissä ja Monzassa hän epäonnistui. Kauden lopussa hän palasi Uuteen-Seelantiin, jossa hän jatkoi kilpailua vuosina 1963 ja 1964, minkä jälkeen hän vetäytyi, vaikka hän kilpaili silloin tällöin sen jälkeen.