Elmer Hader syntyi Pajarossa, Kaliforniassa, mutta vietti suurimman osan nuoruudestaan San Franciscossa. 16-vuotiaana, kansalliskaartin jäsenenä, hän auttoi palauttamaan järjestyksen San Franciscossa vuoden 1906 maanjäristyksen jälkeen.
- Mitä? Hän työskenteli lyhyesti tutkimusryhmässä American Riverillä (lähellä Sacramentoa, Kaliforniaa), ja palasi sitten San Franciscoon työskentelemään palomiehenä State Belt Railroadilla (laiturilla oleva rautatie, joka toimi tavaroiden ja ihmisten sukkulaksi), jossa hänen isänsä työskenteli insinöörinä. Elmer käytti tämän työn ansiostaan ensimmäiselle kaudelleen Kalifornian suunnitteluopistossa. Hän sai sitten apurahan koulun loppuun saattamiseen (1907-1910). Elmer osallistui myös teatteriin, ja häntä tukivat kaksi teatteriyhtymää, mukaan lukien hänen aikaansa Pariisissa Académie Julianissa 1912-1914. Hän oli niin menestynyt vaudeville-ohjelmissa Ranskassa ja Yhdysvalloissa (Pantages-kiertueella), joissa hän teki "Painting a Minute" -näytön ja myöhemmin elävän patsaanin rutiinin (jossa yksilöt valmistettiin näyttäytymään patsaiksi), että hän harkitsi pitkän aikavälin tavoitteensa hylkäämistä taiteilijaksi. Ei hän tehnyt sitä. Hän palasi San Franciscoon, perusti studion vanhempiensa ullakolle, maalasi, opetti taiteesta ja järjesti näyttelyitä. Elmer oli ensimmäinen taiteilija, joka esiteltiin yksi-henkinen yksi-teemainen näyttely Palace of Fine Arts. Hänet värväytettiin Yhdysvaltain armeijaan ja palasi Ranskaan vuonna 1918 naamiointijoukkojen jäsenenä juuri silloin, kun neiti Beatty pyysi Bertaa tulemaan New Yorkiin työskentelemään muotisuunnittelijan kuvauksessa "McCallsissa".