Dilger seisoi hetken yksin aseen kanssa - ampuen kaksoiskäyttöistä säiliötä hyökkääjiä kohti. Sitten hän yritti paeta, kun liittoutuneet lähestyivät häntä. Kolme hänen tykkihevosistaan ammuttiin hengiltä, ja kun hän tajusi, ettei asetta voitu siirtää, hänen täytyi hylätä se. Kenraali Howard korvasi osittain riittämättömän suorituksensa ennen taistelua henkilökohtaisella urheudellaan yrittäessään koota joukkoja. Hän seisoi huutamassa ja heilutellen lippua, jota pidettiin hänen amputoidun kätensä varren alla. Hän oli menettänyt sen Seitsemän Pinien taistelussa.
Hän ei välittänyt aseiden tulesta, - mutta keräsi vain pieniä joukkoja vastustamaan, ennen kuin hänen joukkonsa hajosi. Eversti Adolf Buschbeckin prikaati otti viimeisen aseman Dilgerin aseiden kanssa. Heidänkin oli vetäydyttävä, mutta he pitivät tilassa.