Kuskova oli yksi KDP:n virallisesta elimestä tulleen lehden "Nasha Zhizn" ("Elämämme") perustajista ja toimittajoista. Hän liittyi isä Gaponin, ortodoksisen papin ja sosiaalisen uudistajan, joka johti aseettomia mielenosoituksia verisenä sunnuntaina, seuraan.
, 9. tammikuuta 1905 (OS), joka sai aikaan vuoden 1905 vallankumouksen. Gapon-yhteyksien vuoksi Kuskova pidätettiin lyhyeksi aikaa. Vapautututtuaan hän auttoi järjestämään Liittojen liiton, joka oli yksi tärkeimmistä liberaalien vastarintajärjestöistä. Hän oli lyhyeksi aikaa KDP:n keskuskomitean jäsen, mutta erosi pian ja lähti KDP:stä, koska hän ei ollut samaa mieltä sen johtajan Miliukovin konservatiivisen suunnan kanssa. 1910-luvulla Kuskova omistautui journalismiin, perusti, editoi ja osallistui useisiin lehtiin, kuten "Tovarich" ("Tovari") ja "Bez Zaglaviia" ("Ilman otsikkoa"), jotka viranomaiset sulkivat. Hän kirjoitti myös "Russkie Vedomosti" -lehdelle. Hän kannatti reformistista sosialismia, joka oli vasemmalla puolella KDP:tä, mutta yhteensopimaton RSDRP:n marxilaisen ortodoksian kanssa. Vaikka hän ei koskaan yrittänyt liittyä uudelleen RSDRP:hen, hän piti ystävällisiä suhteita joihinkin menshevikkeihin, erityisesti niin sanottuihin "likvidaattoreihin", jotka 1910-luvulla halusivat purkaa RSDRP:n laittoman maanalaisen laitteiston ja keskittyä lailliseen työhön ammattiliitoissa ja osuuskunnissa. (Liitot oli laillistettu vuonna 1906.) Ennen sotaa Kuskova oli mukana osuuskuntien liikkeessä, vapaamuurarissa ja naisten oikeuksien puolesta. Hän oli varhainen feminismin kannattaja Venäjällä. Hän oli aktiivinen jäsen epätavallisessa vapaamuurarien loosissa, Venäjän kansojen suuressa itäosassa.