Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Passage: Kreikkalaiset tähtitieteilijät olivat käyttäneet vuosisatojen ajan deferentti-ja epicycle -mallia yhdessä eksentrisen idean kanssa (deferentti, joka on hieman pois maapallon keskuksesta), joka oli vielä vanhempi. Kuvassa deferentin keskipiste ei ole maapallo, vaan piste, joka on merkitty X: llä, mikä tekee siitä eksentrisen (kreikkalaisesta ἐκ ec- eli "lähde", ja κέντρον kentron eli "keskus"), josta piste saa nimensä. Valitettavasti Ptolemaioksen aikana käytettävissä ollut järjestelmä ei täysin vastannut havaintoja, vaikka se oli huomattavasti parantunut Hipparchoksen järjestelmää verrattuna. Merkittävin on se, että planeetan (erityisesti Marsin) taantumiskäyrän koko olisi odotettua pienempi ja joskus suurempi, mikä johtaa jopa 30 aseman virheisiin. Ongelman helpottamiseksi Ptolemaios kehitti ekvantin. Ekvantti oli piste lähellä planeetan kiertoradan keskusta, joka, jos seisoisi siellä ja katselisi, planeetan epicyclen keskusta näyttäisi aina liikkuvan tasaisella nopeudella; kaikki muut paikat näkisivät epätasaisen nopeuden, kuten maapallolla. Ptolemaios väitti käyttäessään ekvanttia säilyttävänsä liikkeen, joka oli yhtenäinen ja pyöreä, vaikka se poikkesi Platonin yhtenäisestä pyöreän liikkeen ihanteesta. Tuloksena oleva järjestelmä, joka lopulta hyväksyttiin laajalti länsimaissa, vaikuttaa nykyaikaisille tähtitieteilijöille hankalalta; jokainen planeetta vaati epicycleä, joka pyörii deferenssillä, jota kompensoi equant, joka oli erilainen jokaiselle planeetalle. Se ennusti eri taivaankäyntejä, mukaan lukien taaksepäin suuntautuvan liikkeen alku ja loppu, enintään 10 asteen virheen rajoissa, mikä on huomattavasti parempi kuin ilman ekvanttia.  Kysymys: Ketkä ihmiset käyttivät deferentti- ja epicycle-mallia?
Kreikkalaiset tähtitieteilijät