Kostitsyn nimitettiin 9 päivänä syyskuuta 172. kivääridivisioonan komentajaksi, ja hän johti divisioonaa, kun se alkoi muodostua Moskovan puolustusvyöhykkeellä. Hänet siirrettiin 30. syyskuuta takaisin 183. kivääri-divisioonan komentajaksi, joka on nyt korkeimman ylipäällikön reservissä. Vuoden 1943 tammikuun 7. ja 20. päivän välisenä aikana 183. rykmentti siirrettiin Voronejhin rintamaan liittyen 40. armeijaan. Kostitsyn johti divisioonaa Ostrogozhsk<unk>Rossoshin hyökkäyksessä, Voronezh<unk>Kastornoyen operaatiossa ja Harkovin kolmannessa taistelussa. Johtamisestaan diviisiossa Charkovin hyökkäyksessä Kostitsynille myönnettiin Punaisen lipun ritarikunnan kunniamerkki 25. maaliskuuta. Maaliskuussa divisioona taisteli Charkovin puolustuksessa jälkimmäisen aikana, ja saksalaisten eteneminen pakotti vetäytymään Seversky Donetsille, minkä jälkeen se puolusti asemia Krutoy Login ja Nizhny Olshanetsin alueella. Huhtikuun alussa se määrättiin armeijan takaosaan Prokhorovkan lähellä. Divisioona puolusti asemiaan Kurskin taistelun alussa.
6. heinäkuuta, torjuen saksalaisten hyökkäyksiä. Kostitsyn johti 69. armeijan 35. vartiointikiväärikorpusointia Neuvostoliiton hyökkäyksen aikana. Hyökkäys alkoi 21. heinäkuuta ja hyökkäsi Saksan linjoihin Novy Oskolin ja Verkhnye Olshanetsin välillä, jotka vangittiin ennen kuin divisioona siirtyi puolustuslinjaan korkeuden 217,4 ja Dalnyaya Igumenkan välillä. Heinäkuun 24. päivänä Kostitsyn ja useat henkilöstöupseerit kuolivat divisioonan komennon bunkkeriin osuneessa suoranaisessa kranaatissa. Hänet haudattiin Novy Oskolissa, ja hänelle myönnettiin kuoleman jälkeen Isänmaallisen sodan ensimmäisen luokan ritarikunnan 24. elokuuta johtamisestaan diviisiossa Prokhorovkassa.