Al-Ghalibin kuoleman jälkeen vuonna 1574 saadilaiset ryhtyivät dynastian perimysriitaan, mikä aiheutti portugalilaisen väliintulon. Kun hän oli voittanut portugalilaisen kuninkaan vuonna 1578.
Ksar el-Kebirissä uusi saadialainen hallitsija, Ahmad al-Mansur (r.1578-1603), jatkoi al-Ghalibin rakennusohjelmaa Marrakechissa ja otti saadialaiset vaatimukset uuteen korkeuteen, ansaitsemalla hänelle nimityksen "al-Dhahabi" ("kultainen"). Hän hylkäsi kasban ja pystytti itselleen uuden ylellisen asuinpaikan, El Badi-palatsin (joka merkitsee "loistavaa" tai "vertailumatonta", laajennettu versio Granadan Alhambrasta). Hän kootti ammattimaisen pysyvän armeijan, otti hallifin tittelin "al-Mansur" ja jäljitteli ottomaanien hovin koristeellista seremoniallista loistoa (mukaan lukien puheet hovimiehille vain verhon takana). Al-Mansur rahoitti aluksi tuhlauksensa portugalilaisten vankien lunnasrahoilla ja raskailla veroilla. Kun nämä kuluivat, ja väestö alkoi kiehua, al-Mansur otti haltuunsa transsaharilaisten kauppareittien ja hyökkäsi ja ryösti Songhain valtakunnan kullalla tyydyttynyttä Sudanin valtakuntaa vuonna 1590-91, tuoden Timbuktu ja Djenné väliaikaisesti Marokon valtakuntaan.