Se muodostettiin elokuussa 1943 miehitetyssä Etelä-Ranskassa "Armeegruppe Felberistä" ("LXXXIII. Armeekorps), 19. armeija puolusti Etelä-Ranskaa, Vogeesin vuoria, Alsacea, Badenia ja Etelä-Württembergia Liittoutuneiden hyökkäyksen aikana Etelä-Ranskaan.
ja muita suuria liittoutuneiden sotilasoperaatioita, joiden tavoitteena oli vapauttaa Etelä-Ranska ja valloittaa Etelä-Saksa. Vaikka 19. armeija oli nimellisesti kenttäarmeija, se oli alhainen ja koostui kolmannen tason sotilaista, haavoittuneista veteraaneista, värväyksistä ja hiweistä. Etelä-Ranskaa käsiteltiin yleensä kolmannen tason teatterina, ja OKW kiinnitti siihen vain vähäistä huomiota. Koko armeija oli varustettu vaurioituneilla ja vanhentuneilla laitteilla, ja neljä 19. armeijan divisioona nimettiin "staattisiksi divisiooneiksi", mikä tarkoittaa sitä, että heiltä riisuttiin kaikki liikkuvat varat ja kiellettiin liikkumasta määrätyistä asemiistaan. Erityisesti hiwit osoittautuivat epäluotettaviksi ja tyypillisesti hylkäsivät tai antautuivat ensimmäisessä mahdollisuudessa. Ainoa voimavara, joka uhkasi liittoutuneiden suunnitelmia, oli 11. panssaridivisioona, ja jo silloin 2 viidestä panssaridivisioonista siirrettiin muihin muodostelmiin, joita pidettiin kriittisemmiksi sotatoiminnassa.