Täytä seuraava lause: "Epäjumalainen komedia" käsitteli luokkataistelua jo ennen kuin Karl Marx oli keksinyt lauseen. "Jumalattoman komedian" vaikuttavat olevan innoittaneet kirjailijan pohdinnat Puolan marraskuun 1830 kansannousun ja Ranskan
Heinäkuun 1830 vallankumous. Se käsitteli yhteiskunnallista vallankumousta, ennusti aateliston tuhoutumista ja kommentoi Länsi-Euroopan kasvavan kapitalismin aiheuttamia yhteiskunnallisia muutoksia. Näytelmässä arvosteltiin sekä aristokraattia että vallankumouksellisia, edellisiä kuvattiin pelkurina ja jälkimmäisiä tuhoisiksi; kumpikaan ei ollut moraalisesti ylivertainen. Myös runoilijan identiteettiä, runoilun luonnetta ja romanttisia myyttejä täydellisestä rakkaudesta, maineesta ja onnellisuudesta käsiteltiin. Toisessa proosadramassa "Irydion" Krasiński otti uudelleen esille yhteiskunnallisen rappeutumisen teeman. Hän tuomitsi vallankumouksellisten liikkeiden liiallisuudet ja väitti, että koston kaltaisilla motiiveilla ei ole sijaa kristillisessä etiikassa. Monet aikalaiset kuitenkin näkivät näytelmän Puolan itsenäisyyden taistelijan taistelun tukena, kun taas Krasińskin tarkoituksena oli puolustaa orgaanista työtä keinona yhteiskunnan edistämiseen. Hänen myöhemmät kirjoituksensa osoittivat selkeämmin hänen vastustuksensa romanttisiin militanttisiin hankkeisiin ja hänen puolustuksensa rauhanomaisesta, orgaanisesta kasvatustyöstä; tämä oli erityisen totta hänen "Tulevaisuuden psalmeissaan", jotka nimenomaisesti arvostelivat vallankumouksen käsitettä. Krasiński alkoi kirjoittaa "Irydionin" ennen "Jumalanvastaista komediaa", mutta julkaisi sen sen jälkeen. Miłosz kommentoi, että vaikka "Irydion" on huomattavan lahjakas teos, varsinkin sen syvällisessä analyysissä Rooman valtakunnan rappeutumisesta, se ei ole yhtä hyvä kuin "The Undivine Comedy"; ja Segel kirjoitti, että "Irydion" "ei houkuttele suurta huomiota tänään".