Burns komensi Philadelphian prikaattia hieman yli vuoden ajan (lokakuu 1861-marraskuu 1862), etenkin McClellanin niemimaalaiskampanjan aikana keväällä ja kesällä 1862. Hän johti prikaatin ratkaisevassa roolissa Savage Stationin taistelussa (29. kesäkuuta), joka oli takavartio-operaatio Potomacin armeijan suojelemiseksi, kun se vetäytyi Richmondista. Burns ja hänen prikaatinsa ajoivat menestyksekkäästi pois Konfederaation hyökkäyksen ja sallivat Unionin vetäytymisen jatkua ilman häiriötä. Hänen prikaatinsa oli tärkeä rooli Glendalen taistelussa seuraavana päivänä, torjuttaen Konfederaation hyökkäyksen, joka oli jo tuhonnut yhden unionin divisioonan, ja auttaen estämään keskittyneen unionin armeijan leikkaamista puoliksi. Ehkä hänen suurin panoksensa historiaan tapahtui aikaisemmin kampanjassa; Fair Oaksin taistelun aikana
Toukokuun 31. päivänä julkaistussa lehdessä Burns oli käskenyt miehiään auttamaan tykistöpatteriaa, joka oli jumissa huonossa lautasillalla tulvivan joen yli. Burnsin miehet auttoivat siirtämään tykin sillalta ja mutaan toisella puolella, jolloin akku pystyi olemaan paikallaan ajoissa ja pelaamaan merkittävää roolia päivän viimeisen konfederaation hyökkäyksen estämisessä. Vielä tärkeämpää on, että tuosta patterista ammuttu laukaus haavoitti vakavasti konfederaation kenraali Joseph E. Johnstonia, joka korvattiin taistelun jälkeen Robert E. Leellä.