Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Edwin Klebs havaitsi ensimmäisenä bakteereja keuhkokuumeesta kuolleiden ihmisten hengitysteissä vuonna 1875. Kahden yleisen bakteeriongelman, Streptococcus pneumoniaen ja Klebsiella pneumoniaen, tunnistamiseen tähtäävää alustavaa työtä suorittivat Carl Friedländer ja Albert Fraenkel vuonna 1882 ja 1884. Friedlanderin alustavassa työssä otettiin käyttöön Gram-väri, joka on perustavaa laboratoriotestiä, jota käytetään yhä nykyään bakteerien tunnistamiseen ja luokittelemiseen. Christian Gramin vuonna 1884 julkaisemassa tutkimuksessa, jossa kuvataan menettelyä, autettiin erottamaan nämä kaksi bakteeria toisistaan ja osoitettiin, että keuhkokuume voi johtua useammasta kuin yhdestä mikro-organismista. Sir William Osler, joka tunnetaan "nykyaikaisen lääketieteen isänä", arvosti keuhkokuumeen aiheuttamaa kuolemaa ja vammaisuutta ja kuvaili sitä vuonna 1918 "kuoleman miesten kapteeniksi", koska se oli ohittanut tuberkuloosin yhtenä johtavista kuolinsyistä tuolloin. Tämä lause oli alun perin keksitty John Bunyan viittaamalla "kulutus" (tuberkuloosi). Osler kuvaili myös keuhkokuumeen "vanhuksen ystävänä", koska kuolema oli usein nopeaa ja kivuttomia, kun oli paljon hitaampia ja kivuliaampia tapoja kuolla. Useat kehitykset 1900-luvulla paransivat keuhkokuumeen sairastuneiden lopputulosta. Penisilliinin ja muiden antibioottien, modernin kirurgisen tekniikan ja intensiivisen hoidon kehittyessä 1900-luvulla keuhkokuumeesta aiheutuva kuolleisuus laski jyrkästi kehittyneissä maissa. Lasten rokottaminen Haemophilus influenzae - tyypin B vastaan alkoi vuonna 1988 ja johti pian sen jälkeen tapausten dramaattiseen laskuun. Streptococcus pneumoniae - rokotukset aikuisille aloitettiin vuonna 1977 ja lapsille vuonna 2000, mikä johti samankaltaiseen vähenemiseen.  Kysymys: Kuka tunnisti ensimmäisenä streptococcus pnuemoniaen?
Carl Friedländer ja Albert Fraenkel