Neuvostoliitosta tuli monipuolueinen puolipresidenttivaltio maaliskuusta 1990 joulukuuhun 1991 päättyväksi hajoamiseen asti, jolloin yhdeksäntoista uutta maata (Armenian, Azerbaidžanin, Valko-Venäjän, Georgian, Kazakstanin, Kirgisian, Moldovan, Tadzhikistanin, Turkmenistanin, Ukrainan ja Uzbekistanin) julisti itsenäisyytensä Neuvostoliitosta vuoden aikana, kun taas Baltian maat (Viro, Latvia ja Liettua) saivat itsenäisyytensä syyskuussa 1991 laulavan vallankumouksen jälkeen. Loput Neuvostoliitosta, jotka muodostivat suurimman osan alueesta, jatkoivat Venäjän federaation perustamista joulukuussa 1991. Albania ja Jugoslavia luopuivat kommunismista vuosina 1990-1992. Vuonna 1992 Jugoslavia oli jakautunut viiteen uuteen maahan, nimittäin Bosnia ja Hertsegoviinaan, Kroatiaan, Makedonian tasavaltaan, Sloveniaan ja Jugoslaviaan, joka myöhemmin nimettiin Serbiaksi ja Montenegroksi vuonna 2003 ja lopulta jakautui vuonna 2006 kahteen valtioon, Serbiaksi ja Montenegroksi. Serbia jakaantui edelleen osittain tunnustetun Kosovon eripuraisuuden myötä vuonna 2008. Tšekkoslovakia hajotettiin kolme vuotta kommunistisen vallan päättymisen jälkeen
, joka jakautui rauhanomaisesti Tšekin tasavallaksi ja Slovakiaksi 1 päivänä tammikuuta 1993. Näiden tapahtumien vaikutus tuntui monissa sosialistisissa valtioissa. Marxismi-leninismi hylättiin sellaisissa maissa kuin Etiopia (1991), Etelä-Jemen (1990, yhdistetty Pohjois-Jemenin kanssa), Angola (1991), Benin (1990), Kongo-Brazzaville (1991), Mosambik (1990), Somalia (1991), Afganistan (1992), Angola (1992), Mongolia (1992) ja Kambodja (1993).