Castelli palasi lyhyeksi ajaksi Buenos Airesiin ja tapasi Morenon. Sotilasministeri onnitteli häntä käytöksestään ja nimitti hänet Juntan edustajaksi, jolla oli täysi valta ohjata operaatiota La Pazissa. Hän jätti myös sarjan ohjeita: Castellin oli siirrettävä hallitus isänmaalaisten käsiin, ansaittava alkuperäiskansojen tuki ja ammuttava presidentti Nieto, kuvernööri Sanz ja La Pasin piispa, jos he jäisivät kiinni. Hän sai samanlaiset käskyt vangita ja teloittaa José Manuel de Goyeneche, joka oli jo voittanut kapinalliset
La Paz-vallankumous (toukokuun vallankumouksen kaltainen kapina, joka tapahtui La Pazissa, nykyisessä Boliviassa). Castelli sai myös ohjeet pelastaa ja värvätä avustavaan armeijaan Arribeños- ja patrisialaissotilaat, jotka Vicente Nieton johdolla olivat lähteneet Buenos Airesista vuonna 1809 tukahduttamaan vallankumouksia Chuquisacassa ja La Pazissa. Nieto epäili sotilaita, joten hän käski riisua heidät aseista ja lähettää heidät vankeina Potosin kaivoksiin Francisco de Paula Sanzin valvonnassa. Yli kolmannes sotilaista kuoli kuussa kaivoksissa työskennellessään.