Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Euroopan sodan päättyessä, voitonpäivänä, prinsessat Elisabet ja Marguerite - sekoittuivat anonyymisti juhlaviin ihmisjoukkoihin Lontoon kaduilla. Elizabeth sanoi myöhemmin harvinaisessa haastattelussa: "Kysyimme vanhemmilta, voimmeko mennä ulos ja nähdä itse. Olimme peloissamme, että meidät tunnistettaisiin. Muistan, kuinka tuntemattomien ihmisten riveissä käytiin käsi kädessä Whitehallissa, ja me kaikki vain kuljimme onnellisuuden ja helpotuksen vuorovettä pitkin. "Sodan aikana laadittiin suunnitelmia Walesin kansallismielisyyden tukahduttamiseksi liittämällä Elisabet tiiviimmin Walesin kanssa. Ehdotukset, kuten nimittää hänet Caernarfonin linnan konstaapeliksi tai Urdd Gobaith Cymru -järjestön (Welsin nuorisoliiga) suojelijaksi, hylättiin useista syistä, mukaan lukien pelko yhdistää Elizabethin Urddin omantunnon vastaisiin sotilaisiin silloin, kun Britannia oli sodassa. Walesin poliitikot ehdottivat, että hänestä tulisi Walesin prinsessa hänen 18. syntymäpäivänään. Sisäasiainministeri Herbert Morrison tuki ajatusta, mutta kuningas hylkäsi sen, koska hänen mielestään tällainen nimi kuului vain Walesin prinssin vaimolle ja Walesin prinssi oli aina ollut ilmeinen perillinen. Prinsessa Elizabeth lähti vuonna 1947 ensimmäiselle ulkomaiselle kiertueelleen vanhempiensa mukana Etelä-Afrikassa. Kiertueen aikana hän antoi 21. syntymäpäivänään Brittiläiselle Kansainyhteisölle seuraavan lupauksen: "Julistan teidän kaikkien edessä, että koko elämäni, oli se sitten pitkä tai lyhyt, on omistettava palveluksellesi ja suuren keisarillisen perheemme palvelukselle, johon me kaikki kuulumme".  Kuka tuki prinsessa Elizabethin nimitystä Caernarfonin linnan konstaapeliksi?
Herbert Morrison