Yhteenveto artikkelista:  Kaikki hymyilykset eivät voi peittää sitä tosiasiaa, että McCluskey ja hänen ammattiyhdistyksensä ovat voimakas, pahaenteinen voima brittiläisessä politiikassa. Etelä-Walesissa vaalitaisteluissa liiton liikuttajan käytös oli yhtä lämmin kuin sää. "Eikö sinä kerran kutsunut minua marxilaiseksi?" kysyi Unite'in kuuluisa militantti johtaja minua hymyillen, joka oli enemmän ystävällinen kuin uhkaava. Minun oli pakko tunnustaa. Mutta se ei estänyt "Punaista" Len McCluskeytä antamasta minulle päivän aikaa Neathin kadulla, kun hän johti kahden päivän kiertuetta ruhtinaskunnassa keräämään tukea työväenpuolueen asialle. Hän on hyvin suosittu aktivistien keskuudessa. Hänen perinteisen vasemmistolaisen sosialismin evankeliuminsa - kuulostaa hyvältä käännynnäisille, samoin kuin hänen vanhanaikainen konservatiivit-vastainen mielipiteensä. "Me katsomme Walesiin toivon majakkana, joka osoittaa, mitä työväenpuolueen hallitus voi tehdä. Toriesilla saattaa olla rahaa, mutta meillä on työläiset puolellamme", hän sanoi huutojen ja suosionosoitusten keskellä. Kaikki hymyilykset eivät kuitenkaan voi peitellä sitä tosiasiaa, että McCluskey ja hänen ammattiyhdistyksensä ovat voimakas, pahaenteinen voima brittiläisessä politiikassa, joka pyrkii käyttämään taloudellista ja organisatorista voimaaan työväenpuolueen sisällä vetääkseen Britannian takaisin 1970-luvun pimeisiin päiviin. Kuten Mail paljastaa tänään, Unite'n vaikutusvaltaa työväenpuolueen ehdokkaisiin on kylmä, kun otetaan huomioon sosialistinen vallankumous, jonka liitto pyrkii panemaan täytäntöön. McCluskey, entinen Liverpoolin satamatyöntekijä, jolla on toimistossaan Lenin-kuva ja joka kerran kerskaili johtaneensa useampia lakkoja kuin mikään muu ammattiliiton johtaja, puhuu avoimesti kaipauksestaan sitä aikaa, jolloin ammattiliitot pitivät hallitusta lunnasmaksuna: "Meidän pitäisi uskoa, että 1970-luku oli kauhea aika. - Ei se ollut. Se oli työväenluokan suurten edistysaskelten aikaa", hän sanoo. Työväenpuolueen yhteys McCluskeyn liittoon on saanut viime päivinä paljon vähemmän huomiota kuin mahdollinen sopimus vasemmistolaisen, säästöpolitiikkaa vastustavan SNP:n kanssa, mutta se on yhtä mahdollisesti tuhoisa...
Yhtenäisyyden vaikutusvalta on karmiva, kun ottaa huomioon, mitä se yrittää pakottaa. Se on yhä riippuvainen Britannian menneisyyden epäonnistuneesta sosialistisesta politiikasta. McClusky kiistää voimansa Ed Milibandia kohtaan.