Kirjoita jatkoa tähän kappaleeseen.
Kun ensimmäinen elokuvapalkinto järjestettiin vuonna 1929, - yksikään vieraskielinen elokuva ei saanut palkintoa. Sodan jälkeisen aikakauden alussa (1947-1955) kahdeksan vieraalla kielellä tuotettua elokuvaa sai erityis- tai kunniapalkinnon. Akatemian johtaja ja hallituksen jäsen Jean Hersholt väitti, että "kansainvälinen palkinto, jos se annetaan oikein ja huolellisesti, edistää läheisempää suhdetta amerikkalaisten elokuva-alan ammattilaisten ja muiden maiden välillä". Ensimmäinen tällaisen palkinnon saanut vieraskielinen elokuva oli italialainen neorealistinen draama "Shoeshine", jonka lainauksessa luki: "Tämän elokuvan korkea laatu, joka on tuotu puhtaaseen elämään sodan armoille jääneessä maassa, todistaa maailmalle, että luova henki voi voittaa vastoinkäymiset". Seuraavina vuosina samanlaisia palkintoja myönnettiin seitsemälle muulle elokuvalle: yhdelle Italiasta ("Pyöränvaras"), kahdelle Ranskassa ("Monsieur Vincent" ja "Kiellettyt pelit"), kolmelle Japanista ("Rashomon", "Pyhän Helvetin portti" ja ""), sekä ranskalais-italialaiselle yhteistuotannolle ("Malapagan seinät"). Nämä palkinnot jaettiin kuitenkin harkinnanvaraisesti eikä säännöllisesti (palkintoa ei myönnetty 26. vuonna 1954 pidetyssä Akatemian palkinnoissa), eivätkä ne olleet kilpailukykyiset, koska ehdokkaita ei ollut, vaan vain yksi voittaja elokuva vuodessa.