3. armeija perustettiin elokuussa 1914 osana Itävalta-Unkarin mobilisaatiota sen jälkeen, kun se julisti sodan Serbialle ja Venäjälle, toteuttaen sodan aikaisia suunnitelmia kuuden kenttäarmeijan muodostamiseksi. Aivan kuten kaikki Itävalta-Unkarin kenttäarmeijat, se koostui päämajasta ja useista korpuksista sekä joistakin erillisistä yksiköistä. Kolmas armeija koostui alun perin XI ja XIV armeijakunnasta, jotka olivat sijoittautuneet Lembergiin (nykyinen Lviv, Ukraina) ja Innsbruckiin. Lisäksi oli useita divisioonia, jotka liittyivät suoraan armeijan päämajaan. Se asetettiin "generaali der Kavallerie" Rudolf Ritter von Brudermannin yleisen komennon alaisuuteen. Sodan alussa muodostelma osallistui Galisian taisteluun kaksoismonarkian koillisosassa, jossa se oli osa Itävalta-Unkarin voimaa, joka etenee Lembergistä kohti Venäjän lounaisrintaman asemia. 25. elokuuta 1914 he saivat tiedon Venäjän joukkojen etenemisestä lähellä Zlota Lipa-jokea ja 3. armeijaa käskettiin ryhtymään niihin.
- Mitä? Taistelu alkoi 26. elokuuta, kun itävaltalaiset uskoivat, että joukossa oli pieniä venäläisiä yksiköitä, mutta se osoittautui kahdeksan sotajoukkoon. Pian he joutuivat perääntymään ja saapuivat Lembergiin 27. elokuuta. Vaikka 3. armeijassa oli aikaa muodostaa puolustuslinja lähellä Gnila Lipa-jokea, etenevät venäläiset olivat Brudermanin armeijaa kolme kertaa enemmän ja ajoivat heidät takaisin 30. elokuuta ennen kuin valloittivat Lembergin itsensä syyskuun alussa. Niinpä Itävalta-Unkarin linjan oli vetäydyttävä takaisin Karpaattiin ja menettää maan alueet vuorialueiden itäpuolella venäläisille.