John Crawley keräsi 60 aliupseeria ja miestä, löysi romun ja purjehti Sumatraan. Myöhemmin he purjehtivat Ceyloniin, mutta heidät vangittiin ennen kuin he pääsivät turvaan. Crawley vietti sodan lopun Siamin sotavankien leirin kekseliäisenä avustajana, ja japanilaiset vartijat hakkasivat häntä ankarasti hänen uhmautumisensa vuoksi. Sodan jälkeen hän pysyi Bangkokissa auttamaan sotavankien kotiuttamisessa. Everstiluutnantti C.E. Mackellar, rykmentin komentava upseeri, oli aiemmin vankina Kutin piirityksen jälkeen.
Ensimmäisessä maailmansodassa. Hän ja hänen apulaisensa majuri Sir Watkin Williams-Wynn, 10. paronetti, selviytyivät Burman rautatien kuuluisasta sotavankileiristä. Mackellar vaati, että leireissä noudatettaisiin standardeja, ja vietti monta kuukautta eristyssellissä. Rykmentin 182 miestä kuoli, pakotettiin työskentelemään Burman rautateillä. 72 muuta kuoli vankeudessa työn päätyttyä, mukaan lukien 43 kun Yhdysvaltain laivaston sukellusveneet hyökkäsivät vangit Japanissa kuljettavan japanilaisen saattueen kimppuun.