Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Barbauld itse uskoi, että hänen kirjoituksensa oli jaloa, ja hän kannusti muita seuraamaan hänen jalanjälkiään. Betsy Rodgers, hänen elämäkerransa kirjoittaja, selittää: "Hän antoi arvostusta lastenkirjallisuuden kirjoittamiselle, ja koska hän ei alentanut lastenkirjoittamista koskevia standardejaan, hän innoitti toisia kirjoittamaan samanlaisella korkealla tasolla". Barbauldin ansiosta Sarah Trimmer ja Hannah More kirjoittivat köyhille lapsille ja järjestivät laajamittaisen sunnuntaikoululiikkeen. Ann ja Jane Taylor alkoivat kirjoittaa lastenrunoja, joista kuuluisin on "Twinkle, Twinkle, Little Star". Ellenor Fenn kirjoitti ja suunnitteli sarjan lukijoita ja pelejä keskiluokkaisille lapsille, mukaan lukien bestsellerin Cobwebs to Catch Flies (1784). Richard Lovell Edgeworth aloitti yhden ensimmäisistä systemaattisista tutkimuksista lapsuuden kehityksestä, jonka huipentuma ei ollut vain Maria Edgeworthin kanssa kirjoitetussa opetusperiaatteessa nimeltään Käytännön koulutus (1798), vaan myös Marian lasten tarinoiden suuressa joukossa, alkaen vanhempien avustajasta (1798). Thomas Day aloitti alun perin tärkeän The History of Sandford and Mertonin (1783<unk>89) Edgeworthin kokoelmaan, mutta se kasvoi liian pitkäksi ja julkaistiin erikseen. 1790-luvun toisella puoliskolla Barbauld ja hänen veljensä, lääkäri John Aikin, kirjoittivat toisen sarjan kirjoja, Evenings at Home, jotka oli suunnattu edistyneemmille lukijoille, iältään kahdeksan kaksitoista. Vaikka ne eivät olleet yhtä vaikuttavia, ne olivat myös suosittuja ja pysyivät painettuna vuosikymmeniä. Lessons julkaistiin uudelleen, se käännettiin, se piratattiin ja sitä jäljiteltiin aina 1900-luvulle saakka. Myersin mukaan se auttoi perustamaan naispuolisen opetuskirjoitusperinteen.  Kysymys: Mitä Barbauld uskoi kirjoituksestaan?
jalo