Vuoden 1962 lopussa Taylor jakoi auton Jim Clarkin kanssa. Hän voitti Meksikon Grand Prix -kilpailun, joka ei ollut mestaruuskilpailu. Hän voitti kaksi mestaruuskilpailua Etelä-Afrikassa, jotka eivät olleet mestaruuskilpailuja. Kuitenkin muutaman kolmen parhaan sijan jälkeen ei-mestaruuskilpailuissa, hänen paras maailmanmestaruus tulos oli kuudes paikka avajaiskilpailussa Monacossa.
Sen jälkeen hän oli harvoin kilpailukykyinen, - vaikka nopealla Reims-kentällä Ranskan Grand Prix - hän juoksi toisena, kun lopetti kahden kolmasosan päässä. Taylor myönsi, että hänen itseluottamuksensa järkytti kaksi vakavaa onnettomuutta Spa ja Enna-Pergusassa. Joukkueen omistaja Colin Chapman ehdotti Taylorille, että hän ottaisi lomaa vuoden 1963 kauden jälkeen ja palaisi sitten Lotukseen. Taylor oli eri mieltä ja yritti jatkaa F1-kuljettajana. Onnettoman kauden jälkeen British Racing Partnershipissä vuonna 1964 Taylor vetäytyi Formula 1:n kilpailusta.