Sodan jälkeen hän toimi eri tehtävissä 1. armeijassa ja vuonna 1824 hänet ylennettiin kenraalimajuriin. Kun marraskuun kapina alkoi, hän johti asevoimien päälliköä toimivaan armeijaan. Hän erotti itsensä Ostrołękan taistelussa.
Hän sai Kolmannen asteen Pyhän Georgen ritarikunnan. Vuosina 1836-1849 hän komensi 4. tykkijoukkoa. Vuodesta 1849 Chernaya-joen taisteluun asti hän komensi toimivan armeijan tykistöä, jonka jälkeen Sukhozanet sai 3. armeijakunnan ja eteläisen armeijan seuraavana vuonna.