Kuka Rhazesin ja Abulcasisin välillä kuoli 1000-luvun alussa? Kirjoita edellisen kysymyksen perusteella tekstiyhteys, joka sisältää vastauksen. Se voi olla 1 - 20 lausetta. - Mitä tarkoitat?
Lähi-idässä tehdyt kasvitieteen ja kemian edistysaskeleet johtivat lääketieteen keskiaikaiseen islamiin kehittämään huomattavasti farmakologiaa. Esimerkiksi Muhammad ibn Zakarīya Rāzi (Rhazes) (865-915) edisti kemiallisten yhdisteiden lääketieteellistä käyttöä. Abu al-Qasim al-Zahrawi (Abulcasis) (936<unk>1013) aloitti lääkkeiden valmistuksen sublimaation ja tislauksen avulla. Hänen Liber servitoris on erityisen kiinnostava, koska se tarjoaa lukijalle reseptejä ja selittää, miten valmistetaan `simples<unk>, josta yhdistettiin yleisesti käytetyt monimutkaiset lääkkeet. Sabur Ibn Sahl (kuolema 869) oli kuitenkin ensimmäinen lääkäri, joka aloitti farmakopedian, jossa kuvataan monenlaisia lääkkeitä ja lääkkeitä sairauksiin. Al-Biruni (973<unk>1050) kirjoitti yhden arvokkaimmista farmakologian islamilaisista teoksista, nimeltään Kitab al-Saydalah (Huumeiden kirja), jossa hän yksityiskohtaisesti kuvaili lääkkeiden ominaisuuksia ja esitteli apteekin roolin sekä apteekkarin tehtäviä ja velvollisuuksia. Avicenna myös kuvaili vähintään 700 valmistetta, niiden ominaisuuksia, vaikutustapoja ja käyttötarkoituksia. Hän itse asiassa omisti koko teoksen yksinkertaisille lääkkeille lääketieteen kanonissa. Suuren vaikutuksen saivat myös Bagdadin ja Kairon al-Maridinin ja Ibn al-Wafidin (1008<unk>1074) teokset, jotka molemmat painettiin latinan kielellä yli viisikymmentä kertaa, ilmestyvät De Medicinis universalibus et particularibus -nimellä "Mesue" nuoremman ja Medicamentis simplicibus -nimellä "Abenguefit". Pietari Abano (1250<unk>1316) käänsi ja lisäsi täydennyksen al-Maridinin teokseen De Veneris -nimellä. Al-Muwaffaqin panos kentällä on myös uraauurtava. Hän asui 10. vuosisadalla ja kirjoitti Remediesin oikeiden ominaisuuksien perustan, jossa hän muun muassa kuvaili arseniaoksidia ja tutustui siliisihappoon. Hän teki selkeän eron natriumkarbonaatin ja kaliumkarbonaatin välillä ja kiinnitti huomiota kupariseosten, erityisesti kuparivitriolin ja myös lyijiseosten myrkylliseen luonteeseen. Hän kuvailee myös meriveden tislausta...