Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Siirtymä: Xiao'erjing voidaan jakaa kahteen ryhmään, "moskeijan järjestelmään" ja "päivittäiseen järjestelmään". "Moskeijärjestelmä" on järjestelmä, jota moskeijoissa ja madrasahoissa käyttävät oppilaat ja imaamat. Se sisältää paljon arabialaista ja persialaista uskonnollista sanastoa eikä käytä kiinalaisia merkkejä. Tämä järjestelmä on suhteellisen standardoitu, ja sitä voitaisiin pitää todellisenä kirjoitusjärjestelmänä. Päivittäinen järjestelmä on järjestelmä, jota vähemmän koulutetut käyttävät henkilökohtaisissa kirjeissä ja kirjeenvaihdossa. Usein yksinkertaisia kiinalaisia merkkejä sekoitetaan arabiankieliseen kirjoitukseen, ja useimmiten keskustellaan ei-uskonnollisista asioista, ja siten suhteellisen vähän arabialaisia ja persialaisia lainoja. Tämä voi vaihdella huomattavasti ihmisestä toiseen. Kirjoittaja itse kehitti järjestelmän, jossa oli oman ymmärryksensä arabialaisen ja persialaisen aakkoset, jotka kartoitettiin vastaavasti omaan murroksen ääntämiselle. Usein vain kirjeen lähettäjä ja vastaanottaja voivat täysin ymmärtää, mitä siinä on kirjoitettu, vaikka muiden on hyvin vaikea lukea sitä. Toisin kuin Hui-muslimeilla muilla Kiinan alueilla, Shaanxin ja Gansu'n luoteisprovinssien muslimeilla ei ollut tietoa Han Kitabista tai klassisesta kiinalaisesta, vaan he käyttivät Xiao'erjingia. Xiao'erjingia käytettiin kiinankielisten, vieraiden kielten islamilaisten asiakirjojen merkitsemiseen esimerkiksi persiksi. Xiaojingin käyttivät enimmäkseen muslimit, jotka eivät osanneet lukea kiinalaisia merkkejä. Se oli epätäydellinen eri tekijöiden vuoksi. Erilaiset kiinalaiset murreet edellyttäisivät useita eri kuvauksia Xiaojingista. Xiaojing ei pysty näyttämään kiinan äänteitä, lauseen loput ovat erottamattomia, eli xi'an ja xian. Xiao'erjing oli paljon yksinkertaisempi kuin kiinalaiset kirjaimet kiinalaisten esittämiseksi.  Kysymys: Mitä kirjaimia kirjoittaja tarvitsi ymmärtää?
Arabian ja persialaisen