Tissot oli edelleen Ranskan tasavallan kannattaja, mutta hänestä tuli ensimmäisen konsulin ja sitten Napoleonin ihailija Ranskan valtakunnan päämiehenä. Hän juhli runossa useita keisarin voittoja ja Marie Louisen saapumista Ranskaan (1810). Ennen tätä hetkeä hän oli elänyt Faubourg Saint Antoine -kaupungissa sijaitsevan sarvilamppujen tehtaasta saaduilla tuloilla. Lopulta hän omisti itsensä kirjallisuudelle melko mukavissa olosuhteissa. Jacques Delille otti hänet avustajakseen Collège de France -yliopistossa, ja Tissot seurasi häntä sen johtajana (1813); Napoleon allekirjoitti nimityksen palkinnoksi runolle, jonka Tissot sävelsi voitostaan Lützenin taistelussa
- Mitä?