Hegel viittasi Kantin, Rousseaun ja Johann Wolfgang Goethen teoksiin ja Ranskan vallankumoukseen. Nykyaikainen filosofia, kulttuuri ja yhteiskunta näyttivät Hegelille täynnä ristiriitoja ja jännitteitä, kuten tiedon subjektien ja objektien, mielen ja luonnon, itsensä ja toisen, vapauden ja auktoriteetin, tiedon ja uskon tai valaistumisen ja romanttismin välillä. Hegelin tärkein filosofinen hanke oli ottaa nämä ristiriidat ja jännitteet ja tulkita ne osana kattavaa, kehittyvää rationaalista ykseyttä, jota hän kutsui eri absoluuttisiin osiin "Tieteen logiikka" (Science Logic Idea), "Luonnon ilmiö" (Science Logic Idea), tai "Jumalan ilmiö".
Jumalan halu saada täydellinen itsetietoisuus