Yhteenveto artikkelista:  Kun amerikkalaiset juhlivat Abraham Lincolnin kuoleman 150-vuotispäivää tänä viikolla, muistakaamme, että hän ei vain kuulu aikakausiin, vaan myös erityisellä tavalla Illinoisiin. Lincolnin kaksi suurinta perintöä - jakamaton liitto ja peruuttamaton vapautus - kasvoivat orgaanisesti hänen keski-länsimaisista juuristaan. Hän tiesi omin silmin, ettei mikään puolustettava raja suojele maissimaata puuvillamallalta. Koko alue Appalachista Kalliovuorille kulki Mississippin läpi, - mikä mahdollisti maanviljelijöiden, jotka asuivat tässä laajassa altaassa, - kuljettaa tavaroitaan New Orleansin kautta markkinoille ja sieltä maailmalle. Hän ei voinut sallia mahdollisesti vihamielisen vallan hallita tätä geostrategista tukikohtaa - tai Dixieä yleisemmin. Hän vaati, että Yhdysvaltojen maa-alue "on hyvin sopiva yhdelle kansalliselle perheelle, eikä se ole sopiva kahdelle tai useammalle", koska "ei ole suoraa tai väänteistä rajaa, joka sopisi kansallisen rajan muodostamiseen". Lincoln täydensi Keskilännen maantieteen oppituntiaan selvästi Keskilännen väitteellä perustuslaillisesta historiasta: "Unioni on vanhempi kuin mikään osavaltioista; ja itse asiassa se loi ne osavaltioksi". Lincolnin ei tarvinnut esittää tätä kiistanalaista väitettä todistaakseen kantansa, ja muualla hän korosti ratkaisevaa oikeudellista seikkaa, että perustuslain teksti kieltää selvästi yksipuolisen eripuraisuuden. Perustuslaki on aina ja kaikkialla maan ylin laki - riippumatta siitä, mitä yksittäinen valtio sanoo. Mutta Lincolnin lisäväite, jonka mukaan unioni loi osavaltiot eikä päinvastoin, herätti voimakasta erimielisyyttä muissa osissa maata. Useimmat virginilaiset, konfederaation kenraali Robert E. Lee mukaan luettuna, vaativat, että tietysti Virginia oli tullut ensin! Amerikan vallankumouksen alussa Old Dominion oli jo puolitoista vuosisataa vanha. Liesin sukupolvet olivat auttaneet Virginian hallintoa kauan ennen Yhdysvaltojen syntymää. Mutta jos Lee oli virginilainen, Lincoln oli amerikkalainen. Hänen isänsä tuli...
Lincolnin kaksi suurinta perintöä, liiton säilyttäminen yhdessä ja orjuuden lakkauttaminen, olivat keski-länsimaisia. Lincoln näki liittovaltion hallituksen tärkeimpänä ja uskoi, ettei ole loogista rajaa USA: n jakamiseen.