Merkuriuksen pohjalla on kaksi geologisesti erillistä tasankoa. Hellästi pyöriviä, kukkuloisia tasankoja kraattereiden välisillä alueilla ovat Merkuriuksen vanhimmat näkyvät pinnoitukset, jotka ovat peräisin voimakkaasti kraatteroidusta maastosta. Näiden kraattereiden välisten tasankojen näyttävät olevan pyyhkäisseet pois monet aikaisemmat kraattereita, ja niissä on yleisesti harvinaisia pienempiä kraattereita alle noin 30 km läpimittaisia. Pehmeät tasanot ovat laajalti levinneet alueet, jotka täyttävät eri kokoisia syvyyksiä ja muistuttavat voimakkaasti Kuun mariaa. Erityisesti ne täyttävät Caloris-altaan ympäröivän laajemman pienemmän renkaan. Toisin kuin Kuun mariaat, Merkuriuksen sileillä tasankoilla on sama albedo kuin kraattereiden välisillä alueilla.
elohopeaa