Presidentti Raúl Alfonsín oli perinyt vaikean perinnön sotilaallisilta edeltäjiltään, ja hänen toimikautensa oli käytännössä määritelty Argentiinan viimeisen diktatuurin jättämän ulkomaisen velan kautta. Alfonsínin vuonna 1985 toteuttaman taloudellisen vakauttamisen Austral-suunnitelman epäonnistumisen merkit maksoivat hänen keskustalaiselle Radikaalille kansalaisliittoonsa (UCR) enemmistönsä edustajainhuoneessa (kongressin alahuoneessa) ja maan 22 kuvernöörin paikassa syyskuussa 1987 pidetyissä välivaaleissa. Asevoimat vastustavat oikeudenkäyntejä ihmisoikeusrikkomuksista
Presidentti ajoitti vaaleja viisi kuukautta, - jotka oli nyt suunniteltu 14. toukokuuta. Molemmat suuret puolueet pitivät kansalliset konventit toukokuussa 1988. UCR nimitti Córdoban kuvernöörin Eduardo Angelozin, turvallisen, keskustalaisen valinnan ja UCR: n merkittävimmän henkilön, joka ei ole läheisesti sidoksissa epäsuosittuun presidentti Alfonsínin kanssa. La Riojan syrjäisen ja harvaasutuisen provinssin kuvernööri Carlos Menem sai kuitenkin järkyttyneenä Justicialistisen puolueen ehdokkaaksi ehdokkaaksi ehdokkaasta, Buenos Airesin provinssin kuvernööri Antonio Cafierosta, joka oli politiikan tekijä, joka oli lähellä Justicialistien perustajaa, edesmennyttä Juan Peronia. Cafieron tappio johtui suurelta osin CGT:n ammattiliiton vastustuksesta hänen peronistista uudistusta puolustavaa ryhmäänsä kohtaan; Alfonsínin ylin poliittinen neuvonantaja, sisäministeri Enrique Nosiglia, puolestaan näki Menemin loistavuuden mahdollisuutena kamppailevalle UCR:lle.