- 21. maaliskuuta 1918 saksalaiset hyökkäsivät.
- Mitä? Kolmen ensimmäisen päivän aikana sota-kabinetti ei ollut varma uhkan vakavuudesta. Kenraali Petain odotti päähyökkäystä Compiègnen sektorilla, - noin 120 kilometriä etelään siitä, missä se tapahtui. Saatuaan voiton itärintamalla vuonna 1917 saksalaiset käänsivät huomionsa läntiseen rintamaan talvella 1917-1918 siirtämällä itäpuolella olevat taisteluliivistonsa rautateitse Ranskaan. Kesällä 1918 arveltiin, että Saksalla oli länsirintamalla yli 200 divisioonaa (verrattuna Ranskan 100 ja Englannin 50 divisioonaan). Kun saksalaiset iskivät 21. maaliskuuta, - he keskittivät miehistönsä ja iskivät liittolaisiin heikoimmassa paikassaan, - Englannin ja Ranskan linjojen risteyksessä. Heitä auttoivat useita tekijöitä: 1) B.E.F: n äskettäinen uudelleen sijoittaminen kattamaan 28 mailia pidempi linja rintamalla, 2) siviilijohto oli määrännyt sotilaiden keskusvaraston puuttuminen, mutta sotilas oli jättänyt sen huomiotta, 3) kummankin puolen divisioonalisten varastojen etukäteen sijoittaminen paikkoihin, jotka vastasivat niitä, 4) yleisen liittolaisen johtajan puuttuminen, joka kriisin aikana sai sotilaalliset johtajat huolehtimaan omista kansallisista eduistaan eikä koko kokonaisuudesta, 5) Saksan jalkaväkidivisioonien intensiivinen uudelleenkoulutus uusiin sotilaan muotoihin, joita kutsutaan "stormtroopereiksi", 6) kuiva sää, joka muutoin teki suonista maaperän kovaksi, 7) intensiivinen aamu sumu kahdessa ensimmäisessä hyökkäyksen päivässä ja täydellinen yllätys.