Strauss valittiin Demokraattien kansalliskomitean puheenjohtajaksi. Vaikka puolueen menestys vuonna 1974 rohkaisi sitä, sillä ei ollut selkeää kärkiluokkaa presidenttiehdokkaaksi vuonna 1976. Strauss pysyi puolueettomana, mutta rakensi puolueen talouden uudelleen - ja suunnitteli tiukan kansallisen kokouksen New Yorkissa - pyyhkiäkseen pois muiston vuoden 1968 kaoottisista kokouksista.
ja vuonna 1972.