Feynman oli myöhäinen puhuja, ja hän ei puhunut ennen kolmatta syntymäpäiväänsä. Aikuisena hän puhui New Yorkin aksentilla, joka oli niin vahva, että hänen ystävänsä Wolfgang Pauli ja Hans Bethe kommentoivat kerran, että Feynman puhui kuin "hullun". Nuori Feynman oli voimakkaasti isänsä vaikutuksen alainen, joka kannusti häntä kysymään kysymyksiä, jotka haastavat ortodoksista ajattelua, ja joka oli aina valmis opettamaan Feynmanille jotain uutta. Äidiltään hän sai huumorintajun, joka hänellä oli koko elämänsä ajan. Lapsena hänellä oli insinerialan lahjakkuus, hän piti yllä kokeellista laboratoriota kotonaan, ja hän oli iloinen radioiden korjaamisesta. Vaikka hän oli koulussa, hän loi kotivarkailijan hälytysjärjestelmän, kun hänen vanhempansa tekivät päivittäisiä tehtäviään.
New Yorkin aksentti