Itävallan perimyssotien aikana vuonna 1743 hän oli keisari- ja piemonttilaisten armeijoiden päällikkö Italiassa. Hän peitti itsensä kunnialla voittaessaan Ranskan ja Espanjan armeijan Campo Santon taistelussa. Hän erotti itsensä jälleen Velletrin taistelussa (1744).
ja Piacenzan taistelussa vuonna 1746.