Vanhojen asiakirjojen mukaan ortodoksinen yhteisö perustettiin 1800-luvun alussa. Vuonna 1820 heillä oli rukoushuone ja rituaali kylpy. Ortodoksinen yhteisö perusti alun perin Talmudin Tooran koulun ja jesivan (Talmudin koulun). Vuonna 1820 he maksoivat 160 forintin suvaitsevaisuusveron. Vuonna 1821 Áron Schwarz oli opettaja. Vuonna 1825 Földes-neuvosto rankaisi juutalaista opettajaa (preceptoria) räätäli Ábrahám Vidszikin valituksen vuoksi. Sunnuntaina 12. heinäkuuta 1835 ylhäinen György Gáll oli mennyt juutalaisten temppeliin ja ajanut ulos uskovaiset, opettajan ja oppilaat. Kunnianvaltuusto teki aatelisen György Gallin kahleiksi juutalaisyhteisön edustajan József Weinbergerin valituksen jälkeen. Vuonna 1844 aatelinen Sándor Ványi vuokrasi juutalaiselta 1 400 morgnea maata. Vuonna 1845 yhteisön jäsenten vapaaehtoisista lahjoituksista oli rakennettu uusi temppeli, joka myöhemmin laajennettiin. Vuonna 1848 vallankumouksellisen Unkarin hallituksen sisäministeri Bertalan Szemere
, määräsi kansallisen juutalaisten väestönlaskennan. Tuolloin opettajana oli Mózes Epstein. Vuosina 1848-49 juutalaisten oli lähetettävä kolme sotilasta armeijaan. Tammikuussa 1849, kun aseita kerättiin, 191 aseesta seitsemän luovutettiin juutalaisilta. Itävallan absoluuttisuuden aikana juutalaisten määrä laski 78:een vuonna 1853 ja nousi 156:een vuonna 1861. Vuonna 1851 rabbi Mihály Csillag (1811<unk>1891) oli asunut tontissa, jossa vuonna 1857 sijaitsi maantieteellisen rekisterin mukaan Földes Israelis -synagogia. Tuohon aikaan juutalaisen yhteisön 750 neliöjalkaa pitkä hautausmaa sijaitsi Sziget-nimisessä rajan osassa, missä se on yhä nykyäänkin. Vuonna 1867 kansalliskokous hyväksyi juutalaisten vapautuslain.