Alfonsínin perimien ongelmien pääasiallinen oli taloudellinen lama, joka johtui vuosina 1981-82 tapahtuneesta taloudellisesta romahduksesta ja siitä johtuvasta 43 miljardin Yhdysvaltain dollarin ulkomaisesta velasta, korkomaksujen kanssa, jotka nielaisivat kaikki Argentiinan 3 miljardin Yhdysvaltain dollarin kauppa-ylijäämä. Talous toipui hieman vuonna 1983 Bignonen palkkojen jäädyttämisen poistamisen ja keskuspankin "Circular 1050" -säädöksen määräämien alhaisten korkojen seurauksena, mutta inflaatio oli 400 prosenttia, BKT asukasta kohden pysyi alimmalla tasollaan vuodesta 1968 lähtien ja kiinteät investoinnit olivat 40 prosenttia alhaisemmat kuin vuonna 1980. Alfonsín nimitti yleisesti vasemmistolaisen hallituksen, jota johtivat ulkoministeri Dante Caputo ja talousministeri Bernardo Grinspun (hänen kampanjapäällikkö), Alfonsín aloitti hallintonsa korkealla hyväksyntäluokituksella ja kampanjan lupausten täyttymisellä, kuten ravitsemusapuohjelmalla 27%: lle Argentiinasta, jotka olivat tuolloin köyhyysrajan alapuolella, sekä Bignonen huhtikuun 1983 yleisen armahduksen peruuttamisesta ihmisoikeusrikkomuksista syyllistyneille.
Hän antoi syyskuun määräyksen, joka sallii luvattoman kuuntelun. Puolustusministeri Raúl Borrás neuvoi Alfonsínia poistamaan Fabricaciones Militaresin, Argentiinan johtavan puolustusurakoitsijan, asevoimien hallinnasta ja määräsi 70 kenraalin ja amiraalin eläkkeelle siirtymisen vastustamisesta.