Kirjoita jatkossa tähän kappaleeseen - Vuonna 1918 osoitettu rakennus oli väliaikainen, ja se oli dekaanin, Benigno Rodríguez Pajaresin talon alakerros, plazuela de la Corrada del Obispo. Tästä hetkestä lähtien kirjasto, arkisto ja museon kappaleiden kokoelma pysyivät siellä rajoitetulla pääsyllä; tämä tilanne säästi sitä, että rakennus ei kärsinyt äärimmäisiä vahinkoja lokakuun vallankumouksen väkivaltaisten hyökkäysten vuoksi.
Vuonna 1934 ja sisällissodassa. Vuonna 1939 edustusto hoiti San Vicenten benediktiinien luostarin rakennuksen uudelleenrakentamista ja restaurointia, joka oli museon lopullinen paikka, arkkitehti Luis Menéndez-Pidalin toimesta.