Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Kuljetus: Yleinen esimerkki kulttuurisesta omistamisesta on toisen kulttuurin ikonografian omaksuminen ja sen käyttäminen tarkoituksiin, joita alkuperäinen kulttuuri ei ole tarkoittanut tai jopa loukkaavat tuon kulttuurin tapoja. Esimerkkejä ovat urheilujoukkueet, jotka käyttävät alkuperäiskansojen nimiä tai kuvia maskotteina; koruiden tai muodin käyttäminen uskonnollisilla symboleilla, kuten sota-apuna, lääketieteellinen pyörä tai risti, ilman uskoa näihin uskontoihin; ja toisen kulttuurin historian ikonografian kopiointi, kuten polynesialaisten heimojen tatuoinnit, kiinalaiset merkkejä tai kelttiläistä taidetta, joita käytetään ottamatta huomioon niiden alkuperäistä kulttuurista merkitystä. Kulttuurisen omistuksen käytännön kriitikot väittävät, että tämän ikonografian erottaminen kulttuurisesta kontekstistaan tai sen käsitteleminen kitsiksi vaarantaa loukkaantumisen niille ihmisille, jotka kunnioittavat ja haluavat säilyttää kulttuuriset perinteensä. Australiassa alkuperäiskansojen taiteilijat ovat keskustelivat "aitousbrändistä", jotta kuluttajat tietäisivät taiteista, jotka väittävät väärää alkuperäiskansojen merkitystä. Sellaisen toimenpiteen kannustaminen sai vauhtia sen jälkeen, kun John O'Loughlin tuomittiin vuonna 1999 väärinkäytöksistä, jotka koskivat sellaisten teosten myyntiä, joita kuvataan alkuperäiskansojen teoksiksi, mutta jotka on maalattu muilla kuin alkuperäiskansojen taiteilijoilla. Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa yleinen esimerkki kulttuurisesta omistamisesta on Itä-Intian symbolien, mytologian ja uskonnollisten ajatusten väärinkäyttö, kuten Rudyard Kiplingin tarinoissa ja Talbot Mundyn Jimgrim-kirjasarjassa, mukaan lukien erittäin keskusteltu Yhdeksän tuntematonta ja Khyberin kiväärien kuningas. Kiplingin ja Mundyn kaltaisten kirjailijoiden levittämät ennakkoluulot, väärinkäytökset ja kulttuuriset epätarkkuudet ovat saaneet merkittävää vauhtia sen jälkeen, kun opiskelijajohtajat pyyhkivät Kiplingin runon "If<unk>" Manchesterin yliopiston seiniltä. AAJA, joka on oikeudenmukaisen ja kunnioittavan kulttuurisen edustuksen valvontaorganisaatio, pyrkii huomauttamaan ja estämään näitä kulttuurisia epätarkkuuksia tiedotusvälineissä. Historiallisesti joitakin kiihkeimmin keskusteltuja kulttuurisen omistamisen tapauksia on tapahtunut paikoissa, joissa kulttuurivaihto on korkeimmalla tasolla, kuten...  Kysymys: Kenet tutkijat uskovat väärin väitettyihin perinteisiin?
Persian tai arabian