Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Tuohon aikaan Watkins Glen oli alkanut rappeutua. Kuljettajat alkoivat valittaa karkeasta ratapinnasta, - ja joukkueet ja lehdistö olivat huolissaan laitteista, - huonosta turvatasosta ja metelittävistä faneista. Kilpailuun osallistujat alkoivat mennä ns. "Bogiin", joka sijaitsee Bootissa, sytyttämään esineitä tuleen ja tekemään muita tuhoavia asioita; autoja ja jopa Greyhound-bussia poltettiin siellä vuonna 1974. Vaikka Moorista tehtiin pysäköintialue vuonna 1975, asiat eivät silti parantuneet riittävästi vuosien mittaan. Vuonna 1978 eurooppalainen moottoriurheilun hallintoelin FISA vaati radan omistajia tekemään turvallisuustukea radalle, joka tehtiin; ja sitten tapahtuman oli tarkoitus peruuttaa 1980-kaudelle, mutta FISA antoi lykkäyksen sen jälkeen, kun se lupasi päivittää tiloja talven aikana. Kilpailu oli alun perin nimetty 13. huhtikuuta, mutta se siirrettiin 5. lokakuuta. Järjestäjät saivat lopulta rahoitusta kierrokselle elokuun lopussa, ja rata päästiin uudelleen pintaan. Mutta he tarvitsivat vielä 750 000 dollarin lainan Formula 1 -sarjan valmistajien yhdistykseltä (FOCA) palkintorahojen ja muiden kulujen maksamiseen. Alan Jones voitti vuoden 1980 kilpailun.
Williams lähti ensimmäisestä mutkasta ensimmäisellä kierroksella - ja nousi sijalle kaksi 17. sijasta. Hän voitti, kun Bruno Giacomelli vetäytyi sähköongelmista. Reutemann oli Williams 1×2, ja ranskalainen Didier Pironi oli Ligierissä. Mutta tämä osoittautuisi viimeiseksi USA:n Grand Prixiksi Glenissä. Se sisällytettiin alun perin vuoden 1981 kalenteriin, mutta se peruttiin, kun velkoja ei voitu maksaa ja valtion lainat kiellettiin.