Kęstutis käytti erilaisia sotilaallisia ja diplomaattisia keinoja taistelussaan Liettuan suurherttuakunnan läntisillä rajoilla. Vuonna 1349, välttääkseen uusia yhteenottoja Teutonic-järjestön kanssa, hän aloitti neuvottelut paavi Klemens VI: n kanssa Liettuan kristittyttämistä varten ja sai lupauksia kuninkaallisista kruuneista hänelle ja hänen pojilleen. Algirdas pysyi vapaaehtoisesti sivussa ja oli kiinnostunut järjestyksestä Rutenian osavaltiossa. Neuvottelujen välittäjä, Puolan kuningas Kazimir III, teki odottamattoman hyökkäyksen Volynian ja Brestin kimppuun lokakuussa 1349, mikä pilasi Kęstutis-suunnitelman. Puolan ja Liettuan sodan aikana
Unkarin kuningas Ludvig I teki 15. elokuuta 1351 rauhansopimuksen Kęstutisin kanssa, jonka mukaan Kęstutis sitoutui hyväksymään kristinuskon ja antamaan Unkarin kuningaskunnalle sotilaallista apua vastineeksi kuninkaallisesta kruunusta. Kęstutis hyväksyi sopimuksen pakanallisella rituaalilla vakuuttaakseen toisen puolen. Itse asiassa Kęstutis ei aikonut noudattaa sopimusta ja pakeni matkalla Budaan.