Elokuussa 1945 tai ennen sitä Tilly Spiegel palasi Wieniin, missä kommunistinen puolue ei ollut enää kielletty. Neuvostoliitto oli käyttänyt vaikutusvaltaansa muiden miehittäjämaiden kanssa varmistaakseen, että uudessa hallituksessa oli seitsemän kommunistia. Hän liittyi uudelleen puolueen kaupungin johtoryhmään ("Bezirksleitung"), ja pysyi sen jäsenenä vuosina 1945 ja 1968. Lisäksi hän ryhtyi nopeasti rakentamaan sitä, mikä myöhemmin tuli Itävallan vastarinnan asiakirjaarkistoon. Hän työskenteli tiiviissä yhteistyössä DÖW:n tutkimuspäällikön kanssa. Muita mukana olleita olivat hänen entinen vastarintaliittolaisensa Selma Steinmetz sekä Jonny Moser ja Herbert Rosenkranz. Spiegel ja muut olivat 1960-luvulla Itävallan kansallissosialistisen kauden ensimmäisiä tutkijoita, jotka keskittyivät hallinnon uhreihin. Moser tutki juutalaisten vainoa, kun taas Steinmetz keskittyi hallituksen kohteluun sintien ja romanien kanssa. Spiegel tutki antifasistiseen vastarintaan osallistuneiden naisten ja tyttöjen kohtaloja, ja Rosenkranz tutki Itävallan kokemusta marraskuussa 1938 tapahtuneesta pogromista ("Kristallnacht")
- Mitä? Myöhemmin 1960-luvulla, jo ennen Prahan kevään murskaamista, Spiegel näyttää olleen mukana merkittävässä "puolueen sisäisessä kritiikissä" sodanjälkeisen kommunismin kulkemasta tiestä. Hänen viimeisistä vuosistaan tiedetään vähän.