Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Passage: Oluen alkoholipitoisuus vaihtelee alle 3 tilavuusprosentista (abv) noin 14 abv:iin, vaikka tätä vahvuutta voidaan lisätä noin 20 prosenttiin lisäämällä samppanjan hiiva, ja 55 prosenttiin abv:iin pakastamalla tislausta. Oluen alkoholipitoisuus vaihtelee paikallisten käytäntöjen tai oluen tyylien mukaan. Useimmat kuluttajat tuntevat vaaleat lagerit 4-6 prosentin välillä, ja tyypillinen alkoholipitoisuus on 5 prosenttia. Brittiläisten oluiden normaali vahvuus on melko alhainen, ja monet sessioluet ovat noin 4% alkoholia. Belgiassa jotkin olut, kuten pöytäolut, sisältävät niin vähän alkoholia (1%<unk>4%), että niitä tarjoillaan joissakin kouluissa virvoitusjuomien sijasta. Olun alkoholi saadaan ensisijaisesti käymisen aikana syntyvien sokereiden aineenvaihdunnasta. Alkoholipitoisuuden määrittävät ensisijaiset tekijät ovat käymiskelpoisten sokereiden määrä ja käymiseen käytetyn hiivan lajike. Lisäfermentoitavia sokereita lisätään joskus alkoholipitoisuuden lisäämiseksi, ja tietyntyyppisten oluen (pääasiassa "kevyiden" oluiden) juurelle lisätään usein entsyymejä, jotka muuttavat monimutkaisemmat hiilihydraatit (tärkkelykset) fermentoitaviksi sokereiksi. Alkoholi on hiivan aineenvaihdunnan sivutuote, ja se on myrkyllistä hiivalle suuremmilla pitoisuuksilla; tyypillinen panimohiiva ei selviä alkoholinkonsentraatioista, jotka ovat yli 12 tilavuusprosenttia. Alhaiset lämpötilat ja liian lyhyt käymisaika heikentävät hiivojen tehoa ja siten myös alkoholipitoisuutta.  Kysymys: Mikä on vaalean lagerin keskimääräinen alkoholipitoisuus?
5 prosenttia