Akashi pakeni hädin tuskin Ohranan vangitsemista ja salamurhaa useasti jo ennen sodan alkua, ja muutti Helsingille vuoden 1904 lopulla. Hän matkusti laajasti Tukholmaan, Varsovaan, Geneveen, Lissaboniin, Pariisiin, Roomaan, Kööpenhaminaan, Zürichiin ja jopa Irkutskiin. Akashi auttoi välittämään varoja ja aseita valittuihin venäläisten anarkistien ryhmiin, Suomen ja Puolan eripuraisiin sekä Krimin ja Venäjän Turkistanin tyytymättömiin muslimiryhmiin. Akashi tapasi Tukholmassa Konni Zilliacuksen sekä Leninin, joka oli silloin maanpaossa Sveitsissä. Japanissa uskotaan laajalti, että Akashi oli Venäjän sisäministerin Vyacheslav von Plehven (joka Japanissa monet pitivät vastuullisena sodasta) salamurhan takana; sekä tuki isä George Gaponia, joka oli järjestänyt verisen sunnuntain kapinan.
ja Potyomkinin kapina. Kenraali Yamagata Aritomo raportoi keisari Meijille, että eversti Akashi oli "yli 10 divisioonan sotilaan arvoinen Manchuuriassa" sodan voittoa varten. Akashi ylennettiin everstikseksi 40-vuotiaana.