Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Siirtokirja: Ennen kuin painaminen tuli laajalti käyttöön 1800-luvulla, Koraani siirrettiin kaligrafien ja kopioijien tekemiin käsikirjoituksiin. Varhaisimmat käsikirjoitukset kirjoitettiin Ḥijāzī-tyyppisellä kirjoituksella. Hijazi-tyyliset käsikirjoitukset vahvistavat kuitenkin, että Koraanin kirjoittaminen alkoi varhaisessa vaiheessa. Luultavasti yhdeksännellä vuosisadalla kirjoituksissa alettiin käyttää paksumpiakin viitteitä, joita perinteisesti kutsutaan kufisiksi kirjoituksiksi. 1800-luvun loppupuolella Koraanin kopioissa alkoi esiintyä uusia kirjoituksia, jotka korvasivat aikaisemmat kirjoitukset. Aiemman tyylin käytön lopettamisen syy oli se, että sen valmistaminen kesti liian kauan ja kopioiden kysyntä kasvoi. Sen vuoksi kopioijat valitsivat yksinkertaisemman kirjoitustavan. 1100-luvulta alkaen käytettiin pääasiassa naskh-, muhaqqaq-, rayḥānī- ja harvemmin thuluth-kirjoitusta. Naskh oli hyvin laajalle levinnyt. Pohjois-Afrikassa ja Espanjassa Maghribī-tyyli oli suosittu. Erillisempi on Bihari-kirjoitus, jota käytettiin yksinomaan Pohjois-Intiassa. Nasta'līq-tyyliä käytettiin myös harvoin persialaisessa maailmassa. Alussa Koraanissa ei ollut ääntämismerkkejä. Nykyään tunnettu ääntämisjärjestelmä on ilmeisesti otettu käyttöön 1800-luvun lopulla. Koska käsikirjoituksen hankkiminen olisi ollut useimmille muslimeille liian kallista, moskeijoissa pidettiin Koraanin jäljennöksiä, jotta ihmiset voisivat saada niitä. Nämä jäljennökset olivat usein kolmekymmentä osaa tai juua sisältäviä sarjoja. Ottomaanien jäljentäjät ovat tuottavuuden kannalta paras esimerkki. Tämä johtui laajalle levinneestä kysynnästä, painomenetelmien epäsuositusta ja esteettisistä syistä.  Kysymys: Miten Koraania siirrettiin ennen kuin painatus oli laajalti hyväksytty?
käsikirjoitukset