Ensimmäinen ranking-tapahtuma oli Australian Goldfields Open.
Ford voitti Gerard Greenen. Hän voitti sitten maailman numero 15 Jamie Copea 5<unk>3 ennen kuin lopullinen voittaja Stuart Bingham valkaisi hänet 0<unk>5 viimeisessä 16. Hän pääsi kolmanteen peräkkäiseen Yhdistyneen kuningaskunnan mestaruusotteluun, jossa hän pelasi entisen maailmanmestarin Neil Robertsonin kanssa, mutta voitti mukavasti 1:6. Ford voitti toisen PTC-tittelinsä tapahtumassa 11 joulukuussa voittamalla Martin Gouldin 4<unk>3. Hän sijoittui 12. sijalla vuoden 2012 finaaliin, jossa hän hävisi Mark Davisille 1<unk>4 viimeisen 24 erän aikana. Hän sijoittui sitten Saksan mestarien wildcard-kierrokseen Anthony Hamiltonin 5<unk>0-valkoisella ja voitti irlantilaisen Philip Arnoldin 5<unk>1 viimeisten 32 erän saavuttamiseksi, jossa hän tapasi Mark Allenin. Ford johti 3-0, mutta hävisi ottelun 4-5. Hän pääsi Walesin avoimeen turnaukseen ja voitti Graeme Dottin 4<unk>2 avauskierrossa, ennen kuin hävisi Stephen Lee 1<unk>4. Ford pääsi myös World Openin toiselle kierrokselle Ronnie O'Sullivanin vetäytymisen ansiosta, mutta poistui turnauksesta viimeisessä ratkaisevassa kuvassa Mark Kingiä vastaan. Hän hävisi sitten jälleen Lee'lta, tällä kertaa China Openin ensimmäisellä kierroksella, ennen kuin hän epäonnistui pääsemään maailmanmestaruuskilpailuihin, kun Cao Yupeng oli voittanut 9/10. Ford päätti kauden maailman 26. sijalla, mikä tarkoittaa, että hän oli noussut kahdeksan sijaa vuoden aikana.