Britit olivat asettuneet mantereelle suhteellisen myöhään, mutta olivat rakentaneet useita menestyviä siirtomaita, joiden väestö kasvoi nopeasti. He alkoivat haastaa Espanjan monopolia Etelä-Amerikan kaupassa, jota espanjalaiset yrittivät estää antamalla lakeja ei-ispanjalaisia kauppiaita vastaan. Nämä pitkäaikaiset politiikat olivat osoittautuneet ristiriitojen lähteeksi 1700-luvun puolivälissä, ja niistä tuli jälleen ristiriitojen lähde sen jälkeen, kun Utrechtin sopimus sisälsi Asienton, joka salli South Sea Companyn käydä kauppaa Espanjan Etelä-Amerikan siirtomaiden kanssa. Englannin-Espanjan sodassa (1727<unk>1729)
Kuninkaallinen laivasto aloitti epäonnistuneet operaatiot Porto Bello -saarnaa vastaan. Espanja puolestaan yritti vallata Gibraltarin toivossa, että Pyhä Rooman valtakunta liittyisi heidän puolelleen. Mutta piiritys oli kallis epäonnistuminen ja brittiläinen diplomatia mahdollisti Itävallan ei-hyökkäyksen. Kun Itävalta jäi pois, Espanja joutui allekirjoittamaan Sevillan sopimuksen.