Solger jatkoi Berliiniin, - jossa hän toivoi löytävänsä itsenäisen kirjallisuuden tai tieteellisen elämän. Nämä suunnitelmat eivät onnistuneet, ja vuoden 1847 lopulla hän palasi Pariisiin. Seuraava
Pariisin helmikuun-maaliskuun vallankumous yllätti hänet muutama päivä sen jälkeen, kun hän oli 19. helmikuuta avioitunut nuoreen pariisilaiseen Adèle Marie Bémereen vuonna 1848. Näitä helmikuun päiviä hän kuvasi vakuuttavasti Wigandin "Konversations-Lexikon" lisäosan artikkelissa. Hän palasi Berliiniin huhtikuussa 1848 ja liittyi innokkaasti demokraattisen kerhon jäseneksi, mutta enemmän katsojana kuin kiihottajana. Tästä huolimatta jotkut virkamiehet näkivät hänen suoranaisessa saapumisessaan Pariisista vallankumouksen maahantuojana.