Hän oli ensimmäisten joukossa, jotka tutkivat Ranskan Limousin-alueen mineraalogian ja geologian. Hänen kiinnostuksensa geologiaan alkoi tutkimalla kaoliinisiirtoja, jotka olivat tärkein raaka-aine posliinin valmistuksessa. Hän oli "Société archéologique et historique du Limousin" (1845) perustaja-puheenjohtaja, ja vuonna 1860 hänet nimitettiin "Société d'agriculture, des sciences et des arts de la Haute-Vienne" -yhteisön presidentiksi. Hän oli myös kiinnostunut politiikasta ja osallistui vuoden 1830 heinäkuun vallankumoukseen.
Hän toimi myöhemmin Limoges'n pormestarina ja Haute-Viennen prefektiksi.