Bismarckin alustavasta skeptisyydestä huolimatta Saksan siirtomaa-imperiumin perustukset olivat kuitenkin jo asetettu hänen toimikautensa aikana vuodesta 1884 lähtien, kun hallitus alkoi asettaa yksityisesti hankitut omaisuudet siirtomaalaisten kuten Adolf Lüderitz, Adolph Woermann, Carl Peters ja Clemens Denhardt Saksan valtakunnan suojelun alaisiksi, mikä edellytti kalliita toimia, kuten Abushirin kapina vuonna 1888.
- Mitä? Saksalaisen historioitsijan Hans-Ulrich Wehlerin mukaan Saksan siirtomaapolitiikka 1880-luvulla oli esimerkki "pragmaattisesta" sosiaalisesta imperialismista, laite, joka antoi hallitukselle mahdollisuuden häiritä yleisön huomiota kotimaisista ongelmista ja säilyttää olemassa oleva sosiaalinen ja poliittinen järjestys.