Banu Shihab oli alun perin Hejazin arabityyppi. 1800-luvun historioitsija Mikhail Mishaqan mukaan Banu Shihab olivat Banu Makhzum -klaanin jälkeläisiä, johon Khalid ibn al-Walid kuului, ja että perheen esi-isä oli eräs sotilas nimeltä Harith, joka kaatui taistelussa Damaskoksen Bab Sharqin portissa muslimien piirityksen aikana.
634:ssä. Jossain vaiheessa muslimien 700-luvun puolivälissä Syyrian valloittamisen jälkeen heimo asettui asumaan Hauranin alueelle Damaskoksen eteläpuolelle. Vuonna 1172, Ayyubid-sulttaani Saladinin aikana, Banu Shihab muutti länteen kotikaupungistaan Shahba Jabal Hauranista Wadi al-Taymiin, tasangolle Hermonin vuoren juurella (Jabal ash-Sheikh).