Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Väylä: Klaipėda (saksa: Memel), tärkeä Itä-Preussin satama, erotettiin Saksasta Versaillesin sopimuksen 28 artiklan nojalla ja liittolaiset hallitsivat sitä 99 artiklan mukaisesti. Ranska otti alueen hallintoon, kun Liettua jatkoi lobbaamista alueen hallinnasta väittäen, että alueen pitäisi kuulua Liettualle, koska sillä oli merkittävä liettualainen väestö (ks. Pieni Liettua) ja se oli maan ainoa pääsy Itämerelle. Puola myös vaati alueen omaksi. Koska liittoutuneet epäröivät tehdä päätöstä ja näytti siltä, että alue pysyy vapaana valtiona aivan kuten vapaakaupunki Danzig, Liettua otti aloitteen ja järjesti Klaipėdan kapinan tammikuussa 1923. Neuvosto-Venäjä ja Saksa tukivat toimintaa. Alue liittyi Liettuan osaksi autonomisena alueena, jolla oli oma parlamentti (Klaipėdan parlamentti). Alueen pinta-ala oli noin 2 400 km2 ja sen asukasluku oli noin 140 000. Liettuan ja Saksan suhteet olivat suhteellisen normaalit 1920-luvulla, sillä puolalaisvastainen suhde yhdisti heidät. Tammikuussa 1928 Saksa ja Liettua allekirjoittivat pitkien ja vaikeiden neuvottelujen jälkeen rajasopimuksen, joka jätti Klaipėdan Liettuan puolelle. Jännitteet alkoivat kuitenkin nousta 1930-luvulla sen jälkeen, kun Weimarin tasavalta korvattiin Natsi-Saksassa. Erityisen jännittävä ajanjakso tuli helmikuussa 1934, kun Liettuan hallitus pidätti kymmeniä natsien kannattavia aktivisteja. Vastauksena näihin pidätyksiin ja oikeudenkäynteihin Saksa julisti boikotoivansa Liettuan maataloustuotteiden tuontia. Boikotti aiheutti taloudellisen kriisin Suvalkiassa (Litavan eteläosassa), jossa maanviljelijät järjestivät väkivaltaisia mielenosoituksia. Kuitenkin Saarin kansanäänestyksen jälkeen useimmat natsien kannattajat saivat armahduksen. Amnestioiden seurauksena Liettuan arvostus kärsi sekä ulkomailla että Klaipedassa, mikä mahdollisti Saksan vaikutusvallan vahvistamisen alueella.  Kysymys: Ketä Liettuan hallitus pidätti?
Natsien kannattajat