Belfort-aukko sai uuden merkityksen Ranskan ja Saksan sodissa 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Ranskan ja Preussin välisen sodan aikana Preussin armeija hyökkäsi Ranskaan Wissembourg Gapin kautta ja pyyhkäisi Alsacen pituuden alas ja piiritti Belfort
He halusivat vallata kaupungin ja ryntää Belfort Gapin kautta Ranskan keskelle. Jos piiritys jatkuu kuukausia ja aselepo allekirjoitetaan ennen kuin se on päätetty. Laajempi sota oli kuitenkin tuottanut ratkaisevan tuloksen, ja Versailles'n rauhansopimuksen (1871) mukaan Alsace ja Lorraine luovutettiin Ranskan vasta perustetulle Saksan valtakunnalle. Vuonna 1871 kielellistä rajaa käytettiin määritelläkseen Alsacen ja Burgundin välisen rajaviivan, ja Ranska pystyi siten säilyttämään Belfortin. Siitä oli kuitenkin tullut jälleen raja-kaupunki, ja sen vuoksi rakennettiin useita linnoituksia suojaamaan sitä tulevilta saksalaisilta hyökkäyksiltä. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä ranskalaiset joukot hyökkäsivät Belfort Gapin kautta Saksaan. Belfort Gapin läpi viimeisin sotilaallinen eteneminen oli ranskalaisen I-joukon marraskuussa 1944 kenraali De Lattren johdolla.