Täytä seuraava lause: Aleksei Semjonovitš Kiselyovin mukaan 1920-luvun alussa syntyi ammattiliittojen johtajien keskuudessa vakavia erimielisyyksiä puolueen johdon kanssa: hän näki ne pääasiallisena syynä siirtymiseen puoluepolitiikkaan
Työn militarisointi. Tuolloin suurin osa ammattiyhdistyksistä uskoi, että aktiivisten vihollisuuksien lopettaminen edellytti, jos ei muutosta politiikan suuntaviivoissa, niin ainakin painopisteiden muutosta työvoiman organisaatiossa - siirtymistä taloudellisiin kannustimisiin. Erityisesti he kannattivat proletariaatin ravintolohkon parantamista ja työntekijöiden "amatööri-toiminnan" kehittämistä ammattiliittojen puitteissa. Lisäksi puolueen johto lähti olettamuksesta, että pitkän sodan päättymisen aikana vallitsevissa olosuhteissa perinteisten teollisuudenhallintamenetelmien käyttö ei kykenisi estämään Neuvostoliiton talouden lopullista romahdusta: he uskoivat, että hätätoimenpiteet, mukaan lukien sotilaalliset, olivat välttämättömiä.