Marokon itsenäistyttyä Ranskalta vuonna 1956 kuningas Mohammed V antoi aseita, rahaa ja lääkkeitä algerialaisille FLN-joukoille, jotka kävivät itsenäisyyssotaa ranskalaista hallintoa vastaan. Marokko toimi myös algerialaisten kapinallisten tukikohtana koulutusleireille uusille värväytyneille. Tämän ajanjakson aikana kuningas Mohammed kieltäytyi myös neuvottelemasta Ranskan kanssa Marokon ja Algerin välisen rajan tarkasta piirrettä, joka on vuodesta 1830 lähtien
, ei ollut selkeästi rajattu.