Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Optinen teoria kehittyi 1700-luvun puolivälissä filosofin René Descartes'n kirjoittamien tutkielmien avulla, jotka selittivät erilaisia optisia ilmiöitä, mukaan lukien heijastus ja murtuma, olettaen, että valoa lähettivät sen tuottaneet esineet. Tämä eroaa olennaisesti muinaisen Kreikan päästöteoriasta. 1660-luvun lopulla ja 1670-luvun alussa Isaac Newton laajensi Descartesin ajatuksia valon korpuskelliteoriaksi, joka määritti kuuluisasti, että valkoinen valo oli värien sekoitus, joka voidaan erottaa sen osiksi prismalla. Vuonna 1690 Christiaan Huygens ehdotti valoa koskevaa aaltoteoriaa, joka perustui Robert Hooken vuonna 1664 esittämiin ehdotuksiin. Hooke itse kritisoi julkisesti Newtonin valoteoriaa, ja heidän välinen riita kesti Hooken kuolemaan asti. Vuonna 1704 Newton julkaisi kirjan Opticks, ja tuolloin, osittain hänen menestyksensä vuoksi muilla fysiikan aloilla, häntä pidettiin yleisesti valon luonteesta käydyssä keskustelussa voittaneena. Newtonin optiikkaa hyväksyttiin yleisesti 1800-luvun alkupuolelle saakka, kun Thomas Young ja Augustin-Jean Fresnel tekivät kokeita valon interferenssistä, jotka vahvistivat valon aalto-luonteen. Youngin kuuluisa kaksinkertainen halkeama- kokeilu osoitti, että valo noudattaa superpositio-lakia, joka on aallon kaltainen ominaisuus, jota Newtonin ruumiinpiirien teoria ei ennusta. Tämä työ johti valon difraktioteoriaan ja avasi koko tutkimusalueen fysikaalisessa optiikassa. James Clerk Maxwell yhdisti aaltooptiikan ja sähkömagneettisen teorian 1860-luvulla. Seuraava kehitys optisen teorian alalla tapahtui vuonna 1899, kun Max Planck mallinoi oikein mustan ruumiin säteilyä olettaen, että valon ja aineen välinen energian vaihto tapahtui vain erillisissä määrissä, joita hän kutsui kvantteiksi. Vuonna 1905 Albert Einstein julkaisi fotoelektrisen vaikutuksen teorian, joka vahvisti valon itse kvanttistamisen. Vuonna 1913 Niels Bohr osoitti, että atomit voivat lähettää vain erillisiä energiamääriä. Se selittää näin erilliset viivat, joita näemme...  Kysymys: Mitä voidaan käyttää erottamaan värit valkoisesta valosta?
prisma