Vuonna 1742 Campbell ylennettiin kenraaliluutnanttiksi ja Itävallan perintösotien aikana hän seurasi kuningasta Saksaan Britannian ratsuväen komentajana ja taisteli Dettingenin taisteluissa.
Vuonna 1743 hänet nimitettiin Bathin ritarikunnan komentajaksi ja vuonna 1745 Fontenoy'n ritarikunnan komentajaksi, jossa hän menetti jalkansa. Hän kuoli haavoihinsa 2. toukokuuta 1745.