Yhteenveto artikkelista:  Vasta 20-vuotiaana Fethiye Cetin löysi armenialaisen sukunsa. Cetin isoäiti, joka oli silloin 90-vuotias, kertoi Cetinille, että hänen oikea nimensä oli Heranus. Kuten monet muutkin vuoden 1915 selviytyjät, Heranus assimiloitui ja piti henkilöllisyytensä piilossa. Monet pelkäsivät näkemänsä kauhujen toistumista ja selviytyivät hädin tuskin. Ihmiset kiiruhtivat tervehtimään Fethiye Cetiniä. Cetin on 60-vuotias, vahva ja lempeä nainen. Hän on tunnettu asianajaja, joka edusti armenialais-turkkilaista toimittajaa Hrant Dinkia. Dink oli vahva turkkilaisten ja armenialaisten välisen sovinnon kannattaja, jota syytettiin "turkkilaisuuden loukkaamisesta". Hänet murhattiin vuonna 2007. Cetinin elämä muuttui, kun hän sai tietää, mistä hän oli kotoisin. Hän kertoo Heranuksen tarinan muistelmissaan nimeltään "My Grandmother". Ottomaanien sotilaat pakottivat Heranuksen ja hänen perheensä joukon naisia ja lapsia marssimaan tietämättä, minne he olivat menossa tai miksi heidät oli riistetty pois heidän miespuolisista sukulaisistaan. Koko kulkueessa kuiskattiin sairaita kuiskauksia siitä, että miehet ja teini-ikäiset pojat olivat kaikki kuolleet. Heranus oli silloin yhdeksän. Poliisi näki hänet ja hänen veljensä ja halusi viedä heidät pois. Hänen äitinsä protestoi, mutta muut sanoivat hänelle: "Lapset kuolevat yksi kerrallaan. Kukaan ei selviä tästä marssista hengissä. Jos annat ne, heidän henkensä pelastuu". Heranus ja hänen veljensä nostettiin upseerin hevoselle ja vietiin puutarhaan, joka oli täynnä muita lapsia, ja heille annettiin ensimmäinen lämmin ateria, jonka he olivat saaneet päiviin. Mutta pian todellisuus tuli, ja Heranus alkoi itkeä ja rukoilla, että hän näkisi äitinsä. Heranus erotettiin veljestään, ja upseeri ja hänen vaimonsa, jotka eivät voineet saada omia lapsia, adoptoivat hänet. Hänen nimensä muutettiin Seheriksi, ja hänet kasvatettiin muslimeiksi. Hän selvisi, sai lapsia ja lapsenlapsia. Cetin oli oikeustieteellisessä koulussa, kun hänen isoäitinsä paljasti salaiset ja tuskalliset muistonsa armenialaisista juuristaan. Se rikkoi kaiken, mitä hän...
Fethiye Cetin oppi armenialaisesta perinnöstään isoäidiltään. Isoäiti selvisi vuoden 1915 murhista. Hänet assimiloitiin. Hän salasi todellisen henkilöllisyytensä. Cetin, toiset haluavat, että Turkki tunnustaa murhat kansanmurhaksi; hallitus on kieltäytynyt. Viimeisen vuosikymmenen aikana Turkissa on aloitettu julkinen keskustelu aiheesta.