Täytä seuraava lause: 22. kesäkuuta 1940 solmitun aselevon jälkeen hän pysyi Vichyn Ranskan armeijassa, ja heinäkuusta 1940 syyskuuhun 1941 hän oli Clermont-Ferrandissa sijaitsevan 13. sotilasdivisioonan komentajan ja Puy-de-Domén sotilaskomentajan apulainen. Näinä aikoina de Lattre pani täytäntöön hallituksen ohjeet, jotka koskivat armeijan kurinpidon ja yhteenkuuluvuuden parantamista, koska hän uskoi, että marsalkka Philippe Pétainin hallinto toimi kansallisen edun puolustamiseksi. Hän avasi useita kenttäkouluja ja sotilaskoulutuskeskuksia, jotka rakennettiin alsacialaisten sotilaiden toimesta. Tarkoituksena oli valmistaa kykeneviä upseereja ja kenraaleja, jotka olivat koulutettuja tiimityöhön ja kykeneviä levittämään kokemuksiaan aselevon armeijan kokoonpanossa. Hänet ylennettiin général de divisioniksi (vastaavaa kenraalimajuriin englantia puhuvissa maissa), ja hän oli joukkojen ylipäällikkö Tunisian protektoraatissa, jossa hän avasi toisen sotilaskoulutuskeskuksen. Tämän neljän kuukauden lähetyksen jälkeen syyskuun lopusta 1941 helmikuun 2. päivään 1942 hänet kutsuttiin takaisin Ranskaan hänen esimiehensä Alphonse Juinin kanssa käytyjen riitojen jälkeen ja hänet määrättiin uudelleen. Palattuaan Ranskaan de Lattre otti johdon Montpellierissä sijaitsevasta 16. sotilasdivisioonasta. Liittoutuneiden perässä
Ranskan Pohjois-Afrikassa 8. marraskuuta 1942, Saksa miehitti Etelä-Ranskan ja hajotti Vichyn armeijan. De Lattre pidätettiin ja vangittiin useita kuukausia.