1. ratsuväkirykmentti palasi Filippiineille vuonna 1908 ja varusti Fort Stotsenburgia kaksi vuotta. Tämä lähetys oli paljon hiljaisempi kuin edellinen, ja rykmentti palasi kotiin 12. helmikuuta 1910. A-, B-, D- ja K-joukot sijaitsivat San Franciscon presidiossa ja liittyivät myöhemmin muuhun rykmenttiin Montereyn presidiossa 1. elokuuta 1914 saakka. 1. ratsuväki siirtyi Etelä-Kalifornian alueelle ja varusti San Ysidron vastauksena Meksikon rajan eteläpuolella kasvaviin jännitteisiin. 24. elokuuta 1915 rykmentti siirtyi Calexicolle Kaliforniassa vahvistamaan rajaa ja puolustamaan Pancho Villan hyökkäyksiä. He vartioivat rajaa, kun kenraali Pershing aloitti rangaistusretken.
Ensimmäinen ratsuväki ei osallistunut ensimmäiseen maailmansodkaan, mutta se säilyi rajavartiossa 19. tammikuuta 1923 asti, jolloin se siirtyi Fort D. A. Russelliin, Teksasiin. Tämä oli heidän viimeinen lähetyksensä hevosjalkaväenä, ja paraatin aikana 14. joulukuuta 1932 sotilaat laskeutuivat ja menivät läpi, tervehtimällä hevosiaan, kun he jättivät ne muuttumaan mekaaniseksi yksiköksi. Fort Knoxiin siirtyen 1. ratsuväkirykmenttiista tuli ensimmäinen mekaaninen yksikkö Yhdysvaltain armeijassa, ja se yhdistettiin 13. ratsuväkirykmenttiin muodostaen 7. ratsuväkirykmentin (Mecz). Kesällä 1939 7. ratsuväki-brigadia (Mecz) osallistui Plattsburghin manööveereihin ja auttoi kehittämään armeijan ensimmäisiä taktiikoita mekaaniseen sotaan. Kesällä 1940 Louisianan manööverit vakuuttivat armeijan tarpeesta muodostaa panssaroitu joukko ja 1. panssaroitu diviisi perustettiin 15. heinäkuuta 1940. Ensimmäinen ratsuväkirykmentti nimettiin uudelleen ensimmäiseksi panssaroiduksi rykmenttiksi samana päivänä, ja se määrättiin ensimmäiseen panssaroituun prikaattiin. Amerikkalaisten panssarointivoimat koetellaan pian taistelussa.