Urbano Rattazzin hallituksen kaatumisen jälkeen Aspromontessa tapahtuneiden tapahtumien aiheuttaman kansan vihaisuuden vuoksi uusi pääministeri Luigi Carlo Farini rohkaisi Nulloa muodostamaan vapaaehtoisten legioonan puolalaisten kapinallisten puolella Venäjän hallintoa vastaan.
Hän oli lobbaamassa kuningas Vittorio Emanuele II:n kanssa, jotta hän julistaisi sodan Venäjän keisarikunnalle. Nullo, joka oli jo ystäviä puolalaisille kuten Ludwik Mierosławski ja Marian Langiewiczille, jotka tukivat häntä ja Garibaldita heidän menneissä taisteluissaan, otti nopeasti puolalaisen asian, järjestäen pian kokouksia Bergamossa ja rekrytoimassa vapaaehtoisia puolalaiseen asiaan, muistuttaen Puolan tuesta Italian asialle Napoleonin sodissa (Puolalaiset legioonat Italiassa) ja vielä enemmänkin kansojen keväällä (Mickiewiczin legioona).