Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Pariisissa hänestä tuli Pierre-Joseph Proudhonin opetuslapsi. Hän palasi Espanjaan vuonna 1837 ja valittiin eduskuntaan neljä kertaa (1838, 1840, 1845, 1854) liberaalipuolueen edustajana. Samaan aikaan hän alkoi julkaista kolmetoista osaista historian Kuuban poliittisesta ja luonnonhistoriasta, jonka hän valmisti vuonna 1857. Vuonna 1939 hän julkaisi "Voyage en Hollande et en Belgique sous le rapport de l'instruction primaire, des établissements de bien faisance et des prisons, dans les deux pays" (julkaistu Pariisissa, 1939 ranskaksi ja espanjaksi vuonna 1844). Vuonna 1845 hän perusti maailman ensimmäisen anarkistisen lehden "El Porvenir", jonka sulki Galician herttua Ramón María Narváez. Ranskan vallankumouksen jälkeen 1848
, hän perusti Proudhonin kanssa Ranskan kansanpankin. Brysselissä hän tapasi Heinrich Ahrensin, Krausen opetuslapsen, jonka opit hän julisti Espanjassa ennen Julian Sanz del Riota. Hän jatkoi julkaisemistaan taloudellisia, maantieteellisiä, poliittisia, sosiaalisia ja vankilauudistustutkimuksia. Vuonna 1849 hänet karkotettiin Ranskasta, koska hän levitti sosialistisia ajatuksia. Vuonna 1856 Ramón María Narváez karkotti hänet Espanjasta Ranskaan, koska hän levitti radikaaleja ajatuksia. Pariisissa hän tapasi Karl Marxin ja Friedrich Engelsin. Siellä hän työskenteli Uruguayn konsuliksi. Hän palasi Kuubaan vuosina 1859-1860 ja julkaisi siellä lukuisia tutkimuksia ja esseitä. Ranskan ja Preussin sodan syttyessä vuonna 1870 hän lähti Sveitsiin, jossa hän kuoli 23. toukokuuta 1871 seitsemänkymmentäkolmevuotiaana.