Häntä ei kuitenkaan säästynyt pariksi sen enempää kuin hän oli ollut député, ja viha häntä kohtaan kesti helmikuun 1848
, jossa hän menetti suojelijansa Palais du Luxembourgissa. Vuonna 1848 hän oli muualla, ja satiiriset päiväkirjat jättivät hänet hetkeksi vapaaksi. Myöhemmin hän oli erittäin arvostettu siitä, että hän oli erittäin arvokas ja tiukka miesten kanssa 2. joulukuuta.