Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Marssin jälkeen Moskovassa voitonpäivän paraatissa
24. kesäkuuta 1945 hänet vapautettiin armeijasta. Kotikuntaansa hän sai innostuneesti tervetulleeksi maanmiehensä, vaikka monet hänen kollegoistaan jäivät ihmettelemään, miksei hänelle myönnetty kultaista tähteä ottaen huomioon hänen tarkka-ampujatuntonsa. Vuodesta 1949 lähtien hän johti Tattinskin piirikunnan kommunistisen puolueen komitean sotilasosastoa, ja hänestä tuli myös Korkeimman Neuvoston kansallisuuksien neuvoston jäsen vuonna 1946. Vuosina 1949-1951 hän oli Tattinsky-toimiston johtaja turkkien hankintaa varten, ja sitten 1954 hän oli Yakutskin lihatuotannon Tattinsky-piirin toimiston johtaja. Vuodesta 1954 eläkkeelle jääneensä vuoteen 1960 hän työskenteli kolhozissa. 6. toukokuuta 1965 hänelle myönnettiin myöhästyneenä Neuvostoliiton sankari -tittelyn ja Leninin ritarikunnan, mutta hän kuoli vain muutama vuosi myöhemmin 28. toukokuuta 1968. Hänellä ja hänen vaimollaan Annalla, joka sai sankarinäidin kunnian, oli kymmenen lasta.