Hänen huolensa heijastui erityisesti muissa konservatiivisissa katolisissa ääniä, jotka vastustivat 1830: n kapinaa ja 1863: n kapinaa.
Vasemmistolainen radikaalius, johon monet kapinalliset liittyivät, mukaan lukien ateistiset ideologiat. Feliński väitti, että vallankumous hyökkäsi sekä uskontoa että vakiintunutta yhteiskuntajärjestystä vastaan. Sosiaalinen järjestys noina aikoina oli puolalainen aatelisto ja puolalainen papisto, jotka uskoivat olevansa geneettisesti ylivertaisia maanviljelijöille. Maalaisia pidettiin alempana lajina.