Ligonier haavoittui vakavasti komentaessaan Mustan hevosen -
Dettingenin taistelu 27. kesäkuuta 1743. 25. huhtikuuta 1745 hän jätti rykmentin tullakseen 59: n (myöhemmin 48.) jalkaväkirykmentin everstiksi, ja hänet tehtiin 13: n dragoneiden eversti 1. lokakuuta 1745. Edellinen 13. rykmentin eversti, James Gardiner, oli kuollut Prestonpansin taistelussa miehensä hylättyään hänet, ja George II antoi rykmentin Ligonierille sanoen, että hän "antaisi heille upseerin, joka näyttäisi heille, miten taistella". Ligonierillä oli molemmat everstiasemat samanaikaisesti, mikä on harvinaista. Vaikka Ligonier oli aikaisemmin ollut vuoteessa rintatulehduksen vuoksi, hän otti komennon Henry Hawleyn dragoonien prikaatista Falkirk Muirin taistelussa 16. tammikuuta 1746. Hän sairastui keuhkoahtautiin ja kuoli Edinburghissa 25. tammikuuta, jossa hänet haudattiin viisi päivää myöhemmin.