Kesällä 1979 hän palasi Juventukseen ja pysyi klubilla neljä kautta, voittaen kaksi peräkkäistä Serie A -mestaruutta vuonna 1981.
Hän voitti Coppa Italia -mestaruuden vuonna 1983. Hänen paras kautensa klubin kanssa oli kaudella 1981-1982, jolloin hänelle annettiin enemmän ensimmäiseen joukkueeseen liittyviä mahdollisuuksia Roberto Bettegan loukkaantumisen jälkeen ja hän auttoi Juventusta liigan titteliin johdonmukaisilla ja ratkaisevilla suorituksillaan. Michel Platinin ja Zbigniew Boniekin saapuminen seuraavana kaudella, yhdistettynä Marocchinon fyysiseen heikkenemiseen, näki hänen kamppailevan löytääkseen tilaa joukkueessa, ja hän jätti klubin kauden lopussa.