Britanniassa oli huolta siitä, että Napoleon saattaisi yrittää pakottaa Tanskan sulkemaan Itämeren brittiläisille laivoille, ehkä marssiamalla ranskalaisia joukkoja Seelantiin. Britit uskoivat, että pääsy Itämerelle oli "Britannialle elintärkeää" kaupankäynnille sekä tärkein raaka-aineiden lähde sota-alusten rakentamiseen ja ylläpitoon ja että se antoi Royal Navylle pääsyn auttamaan Britannian liittolaisia Ruotsia ja (ennen Tilsit) Venäjää Ranskaa vastaan. Britit luulivat, että Preussin kukistuttua
Tammikuussa 1806 Tanskan itsenäisyys näytti olevan yhä enemmän Ranskan uhkana. George Canningin edeltäjä ulkoministerinä, lordi Howick, oli epäonnistuneesti yrittänyt suostutella Tanskaa salaiseen liittoon Englannin ja Ruotsin kanssa.