Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Al-Karaji teki algebrassa lisäkehitystä tutkielmassaan al-Fakhri, jossa hän laajentaa metodologiaa integerivoimien ja tuntemattomien määrien kokonaislukujen juurten sisällyttämiseksi. Jotain lähelle matematiikan induktiota ilmenee Al-Karajin kirjoittamassa kirjassa noin vuonna 1000 jKr., jossa hän osoitti binomiaaliteoreeman, Pascalin kolmion ja integraalikuutioiden summan. Matemaatikon historioitsija F. Woepcke kehuu al-Karajia siitä, että hän oli "ensimmäinen, joka esitteli algebrallisen laskennan teorian". Abul Wafa kääntää Diophantoksen teokset arabiankieliseksi. Ibn al-Haytham oli ensimmäinen matemaatikko, joka johdatti neljännen voiman summan kaavan käyttäen menetelmää, joka on helposti yleistettävissä minkä tahansa integraalin voiman summan yleisen kaavan määrittämiseksi. Hän suoritti integraation löytääksensä paraboloidin tilavuuden ja pystyi yleistämään tuloksensa polynomien integraaleihin neljännelle asteelle saakka. Hän lähestyi näin ollen polynomien integraalien yleisen kaavan löytämistä, mutta hän ei ollut kiinnostunut neljännen asteen korkeammista polynomeista. 1100-luvun lopulla Omar Khayyam kirjoitti Euklideksen vaikeuksista, kirjaa siitä, mitä hän havaitsi vikoiksi Euklideksen elementeissä, erityisesti rinnakkaisuuspostulaatista. Hän oli myös ensimmäinen, joka löysi yleisen geometrisen ratkaisun kuutio-yhtälöihin. Hän oli myös hyvin vaikutusvaltainen kalenterireformissa. Nasir al-Din Tusi (Nasireddin) teki kehitystä pallomaisessa trigonometriassa. Hän kirjoitti myös vaikutusvaltaista työtä Euklideksen rinnakkaisuuspostulaatista. 1500-luvulla Ghiyath al-Kashi laski π:n arvon 16:een desimaalipaikkaan. Kashilla oli myös algoritmi n:nnen juurten laskemiseen, joka oli erikoistapaus menetelmistä, jotka Ruffini ja Horner antoivat vuosisatoja myöhemmin.  Kysymys: Kuka käänsi Diophantoksen teoksen arabiksi 900-luvulla?
Abul Wafa