Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Kun italialainen fyysikko Galileo Galilei tarkkaili ensimmäistä kertaa planeettaa 1600-luvun alussa, hän huomasi sen osoittavan kuuta muistuttavia vaiheita, vaihtelevan puolikuulta, gibbousta, täyteen ja päinvastoin. Kun Venus on kaikkein kauimpana auringosta taivaalla, se näyttää puoliksi valaistun vaiheen, ja kun se on kaikkein lähimpänä aurinkoa taivaalla, se näyttää puolikuun tai täyden vaiheen. Tämä voisi olla mahdollista vain, jos Venus kiertäisi Aurinkoa, ja tämä oli ensimmäisten havaintojen joukossa, jotka selvästi vastustivat Ptolemaioksen geosentrisen mallin, jonka mukaan aurinkokunnan oli keskitetty ja keskittynyt Maapalloon. 1639: n Venuksen kauttakulku ennusti tarkasti Jeremiah Horrocks ja havaitsi hänet ja hänen ystävänsä William Crabtree kunkin kotinsa, 4. joulukuuta 1639 ( 24. marraskuuta juliaanisen kalenterin mukaan, jota käytettiin tuolloin). Venuksen ilmakehän löysi vuonna 1761 venäläinen polymath Mikhail Lomonosov. Venuksen ilmakehän havaitsi vuonna 1790 saksalainen tähtitieteilijä Johann Schröter. Schröter havaitsi, että kun planeetta oli ohut puolikuu, sen kulmat ulottuivat yli 180 asteen läpi. Hän oletti oikein, että tämä johtui auringonvalon hajoamisesta tiheässä ilmakehässä. Myöhemmin amerikkalainen tähtitieteilijä Chester Smith Lyman havaitsi planeetan pimeän puolen ympärillä olevan täydellisen renkaan, kun se oli alemmassa yhteyksessä, mikä antoi lisää todisteita ilmakehän olemassaolosta. Ilmakehä monimutkaisti pyrkimyksiä määrittää planeetan kiertoaika, ja tarkkailijat, kuten italialainen tähtitieteilijä Giovanni Cassini ja Schröter, arvioivat virheellisesti noin 24 tunnin jaksoja planeetan näkyvällä pinnalla olevien merkintöjen liikkeistä.  Kysymys: kuinka pitkälle kupit ulottuivat?
yli 180°