Täytä seuraava lause: Vuonna 1918, "Rarańcza-hyökkäyksen" jälkeen, 2. Puolan avustusjoukkojen komentajana Itävallan armeijan kanssa, Haller murtautui Itävalta-Venäjän etulinjan läpi Ukrainaan, jossa hän yhdisti joukkonsa puolalaisten erillisyksiköiden kanssa, jotka olivat jättäneet tsaarin armeijan. Hän protestoi Brest-Litovskin rauhaa vastaan ja jatkoi taistelua venäläisiä vastaan puolalaisten legioonien II prikaatinsa kanssa (myöhemmin puolalaisen II armeijan 4. ja 5. asevoimien divisioona). Saksalaisten painostuksesta, jotka Brest-Litovskin rauhan jälkeen pitivät puolalaisten joukkojen läsnäoloa Ukrainassa laittomana, ja
Puolalaisten ja saksalaisten välisessä taistelussa Kaniówissa (10. toukokuuta 1918, 2500 uhreja) hänen joukkonsa oli internatoitu, kun taas prikaatitar itse onnistui pakenemaan Moskovaan. Myöhemmin Murmanskin kautta hän saapui Ranskaan heinäkuussa 1918, jossa Puolan kansalliskomitean puolesta hän perusti Sinisen armeijan. Seuraavina kuukausina hänen entantin liittolaisena toimiva armeijansa taisteli Saksaa vastaan. Vuonna 1919 hän saapui uuden armeijan johdossa Puolaan ja lähetettiin Ukrainan rintamalle. Vuonna 1920 Haller valloitti Pommeranian ja astui Danzigiin (Gdańsk) Puolan nimissä, ja Puolan ja Neuvostoliiton sodan aikana hän johti vapaaehtoisten armeijaa. Hän oli myös armeijan ylipäällikkö ja sotaneuvoston jäsen.