Liangin kirja mainitsee kuningaskunnan nimeltä Poling tai Poli Guangdongin kaakkoon. Tämän kuningaskunnan väitetään sijaitsevan Malaijin niemimaalla, ja sen väestön sanotaan noudattavan samoja tapoja kuin Kambodžassa ja tuottavan samoja tuotteita kuin Siamissa. Heidän aseensa ovat samat kuin Kiinassa. Paitsi chakram, jossa paikalliset ovat taitavia. Indonesian karkkiin liittyvässä taiteessa esitetään tuohon aikaan käytettyjä aseita. Muurimaalauksissa esiintyvien aseiden joukossa on miekkoja, kilpeitä, jousia, keppejä, keihäitä, krisia ja halleberdeja. Alueen temppeleistä löydettävät veistetty dvarapala (porttivartijat) ovat jättiläisiä, jotka ovat aseistettuja kepeillä ja miekoilla. XI-XIV vuosisatojen välillä silat saavutti huippunsa Majapahitin aikana. Sen perusti Raden Wijaya, kun hän torjui mongolit.
Vuonna 1550 keisarikunta yhdisti kaikki Indonesian saaret ja laajensi vaikutusvaltaansa Malesian niemimaalle. Silatia käyttivät ja joissakin tapauksissa yhä käyttävät eri Kaakkois-Aasian kuningaskuntien ja valtioiden puolustusvoimat nykyisissä Indonesiassa, Malesiassa, Singaporessa, Vietnamissa, Thaimaassa ja Bruneissa.