Yhteenveto artikkelista:  Presidentti Barack Obama sitoutui Iranin ydinsopimukseen jo ennen demokraattien presidenttiehdokkuutta. Hyvä ja vankka sopimus Iranin kanssa on arvokas ja toivottava tavoite. Mutta prosessi on kehittynyt poliittisten näkökohtien tuhoisan vaikutuksen alaisena, heikentäen Amerikan kättä ja vahvistamalla Irania. Obaman poliittinen asema ja hänen historiallinen perintönsä ulkopolitiikassa ovat niin syvästi sidoksissa Iranin kanssa tehtyyn sopimukseen, että jos sopimus lopulta romahtaa, hän saattaa pelätä, että historioitsijat päätyvät siihen tulokseen, että hänen perintönsä globaaleissa asioissa romahti sen mukana. On olemassa syy, jonka vuoksi on sellainen tunne, että Yhdysvallat ja ei Iran on innokkaampi, jopa epätoivoisempi osapuoli näissä neuvotteluissa, vaikka Iran on maa, jonka talous on syvällä kylmällä kansainvälisten pakotteiden vuoksi; maa, jonka ainoa merkittävä vienti, öljy, on menettänyt yli puolet arvostaan viime kuukausina. Syy on, että Obamalla on valtava poliittinen panos näissä neuvotteluissa. Presidentti voi vaatia, että Yhdysvallat valitsee sopimattomuuden huonoon sopimukseen verrattuna, mutta harvat ihmiset todella uskovat, että hänellä on uskottava suunnitelma B. Harvat uskovat siihen, erityisesti Lähi-idässä ja erityisesti Amerikan arabiystävien keskuudessa, jotka pitävät sitä näkemystä, että Iran juoksee ympäri Yhdysvaltoja ja voitti Obaman. Kirjailija David Rothkopf sanoi sopivasti: "Iranilla on mahtava Obaman hallinto". Se uskomus on jo alkanut järkyttää aluetta. Saudi-Arabia on sanonut, että se pyrkii ydinaseisiin, jos se uskoo, ettei Irania ole estetty, ja on vähän epäilystäkään siitä, että muut Iranin muslimi-rivaleista tekevät samoin. Itse asiassa käsitys siitä, ettei Obama käsittele Iranin uhkaa tehokkaasti, edistää uutta sotaa Jemenissä, jossa Saudi-Arabia ja muut arabit yrittävät torjua Iranin liittolaisten saavutuksia. Se johtuu demokraattien esivaaleista vuonna 2007. Obama sanoi tapaavansa Iranin johtajat "ilman...
Presidentti Barack Obama on oikeassa, kun haluaa sopimuksen, mutta tämä antaa Iranille liikaa. Hän sanoo, että puitesopimus alkaa nostaa Iranin pakotteita liian aikaisin.