Irlannin rugbyjalkapalloliitto (IRFU) ja Irlannin rugbyjoukkue ovat koko saaren laajuisia järjestöjä, joilla on monia unionisteja; vaikka "Amhrán na bhFiann" soitetaan Irlannin otteluissa tasavallassa, sitä ei pelata muualla, eikä unionistien pelaajien odoteta laulavan sitä. Ongelmien aikana kansallislaulua ei soitettu Irlannin ulkopuolella. Pariisissa "The Last Rose of Summer" pelattiin vuonna 1929, ja ennen vuoden 1931 ottelua ulkoministeriö neuvoi suurlähettilää Gerald O'Kelly de Gallaghia, että jos järjestäjät kieltäytyisivät sallimasta "The Soldier's Songia", "sopiva irlantilainen ilma olisi 'Pyhän Patrickin päivä', 'The Last Rose of Summer' tai 'Let Erin Remember'". Ensimmäisessä rugbymaailmancupissa kapteeni Donal Lenihan vastusti sitä, että kaikilla muilla joukkueilla olisi kansallislaulu. Viime hetkellä ennen joukkueen avajaisottelua Athletic Parkissa Wellingtonissa lainattiin Phil Orrilta James Lastin "The Rose of Tralee" -kasettia. Musiikki ja huono äänityslaatu herättivät paljon kritiikkiä, eikä kansallislaulua soitettu myöhemmissä otteluissa. Vuoden 1991 MM-kisoissa
Irlannin ainoa peli Dublinin ulkopuolella.