Marokko itsenäistyi vuonna 1956, ja Istiqlal-puolue esitti näkemyksensä uuden valtion rajoista. Nämä nationalistit vetoilivat ideaan Suuresta Marokosta, joka perustui Sharifian valtakunnan alueelle, joka edelsi ranskalaista ja brittiläistä siirtomaavaltaa. Tämä alue sisälsi sen ajan Espanjan Saharan, Ranskan Länsi-Afrikan ja Ranskan Algerian. Marokon valtio itse hyväksyi muodollisesti "Suuren Marokon" vision Mohammed V:n aikana vuonna 1958. Mauritanian ja Algerian jälkeen
Marokko vapautti valtaosan Suur-Marokosta itsenäistyttyään 1960-luvun alussa. Se on kuitenkin säilyttänyt irredentistisen vaatimuksensa Länsi-Saharaan.