Bangladeshin vapaussodan aikana vuonna 1971 amerikkalaiset kansalaiset, joita johti Daccan pääkonsuli Archer K. Blood, lähettivät useita sähkeitä, joissa kerrotaan yksityiskohtaisesti Pakistanin armeijan julmuuksista bengalaisia siviilejä, opiskelijoita ja intellektuelleja vastaan. He olivat eri mieltä Nixonin hallinnon politiikasta, jossa genosidi jätettiin huomiotta.
Läheisen liiton takia Pakistanin sotilasjunttaan. Myös Yhdysvalloissa mielipiteet kääntyivät Nixonin Bangladeshia koskevaa politiikkaa vastaan. Sekä demokraatti että republikaani lainsäätäjät, mukaan lukien Ted Kennedy, Frank Church ja William B. Saxbe, tuomitsivat Nixonin Valkoisen talon hiljaisuudesta Itä-Pakistanin "systeemillisestä sorrosta". Amerikkalaiset kulttuurihahmot kuten runoilija Allen Ginsberg (joka kirjoitti "September on Jessore Road") ja laulaja Joan Baez edistivät tietoisuutta Bangladeshin sodasta. The Concert for Bangladesh -konsertti järjestettiin New Yorkissa brittiläisten, amerikkalaisten ja intialaisten muusikoiden toimesta. Yhdysvaltain kongressi asetti asevientikiellon Pakistanille, mutta siitä huolimatta Nixonin Valkoinen Talo lähetti salaisia aseita hallitukselle. Kun Intia puuttui asiaan joulukuussa 1971, Valkoinen talo lähetti lentotukialuksen Bengalinlahdelle. Rauhanaktivistit estävät aseiden kuljetuksia useissa Pohjois-Amerikan satamissa. Bengalin diplomaatit Pakistanin suurlähetystössä Washington DC:ssä loikkasivat ja johtivat Bangladeshin väliaikaisen hallituksen operaatiota.