1960 ja 1970 -luvulla ilmavoimien avaruusjoukot organisoitiin ohjuspuolustuksen ja avaruusvalvontajoukkojen ilma-aluksen puolustuskomentoon, säätiedustuksen satelliittien strategiseen ilmajoukkoon ja ilmavoimien järjestelmäkomentoon satelliittiviestinnän, avaruuslähtöjen ja avaruuden kehittämisjärjestelmien osalta. Vuonna 1982 Yhdysvaltain ilmavoimien avaruusjoukot keskitettiin ilmavoimien avaruuskomentoon, joka oli ensimmäinen suora edeltäjä Yhdysvaltain avaruusvoimille. Yhdysvaltojen avaruusjoukot käytettiin ensimmäisen kerran Vietnamin sodassa, ja jatkoi satelliittiviestinnän, sää- ja navigointitukea vuoden 1982 Falklandin sodan aikana, 1983 Yhdysvaltojen hyökkäys Grenadaan
Yhdysvaltojen pommitus Libyassa vuonna 1986 ja Yhdysvaltojen hyökkäys Panamaan vuonna 1989. Ensimmäinen suuri avaruusjoukkojen käyttö huipentui Persianlahden sodassa, jossa ne osoittautuivat niin kriittisiksi USA:n johtamaan liittoon, että sitä kutsutaan joskus ensimmäiseksi avaruussota. Ensimmäiset keskustelut sotilaallisen avaruuspalvelun perustamisesta Yhdysvalloissa käytiin vuonna 1958, ja presidentti Reagan hylkäsi ajatuksen myös vuonna 1982. Vuoden 2001 avaruuskomissio puolusti avaruusjoukkojen perustamista vuosina 2007 ja 2011 ja kahden puolueen ehdotus Yhdysvaltain kongressissa olisi luonut avaruusjoukkojen vuonna 2017. 20. joulukuuta 2019 allekirjoitettiin Yhdysvaltain avaruusvoimien laki, joka on osa vuoden 2020 kansallisen puolustusvaltuutuslakia, joka luo itsenäisen avaruuspalvelun nimittämällä ja uudelleenjärjestämällä ilmavoimien avaruuskomentoa Yhdysvaltain avaruusvoimiin.