Viranomaisten suvaitsevaisuus ei-konformistista taidetta kohtaan oli vaihtelevaa, kunnes Neuvostoliitto lopulta romahti vuonna 1991. Taiteilijat käyttivät Stalinin kuoleman jälkeisiä vuosia hyväkseen kokeilemaan tekoaan ilman vainoa. Vuonna 1962 taiteilijat kokivat pienen takaiskun, kun Nikita Hruštšov esiintyi Moskovan taiteilijoiden liiton 30-vuotispäivän näyttelyssä Moskovan Manege-näyttelyhuoneessa.
- Mitä? Sosialistisen realismin tavanomaisten teosten joukossa oli muutamia abstrakteja teoksia taiteilijoilta, kuten Ernst Neizvestny ja Eli Beliutin, joita Hruštšov arvosteli "paskaksi" ja taiteilijat "homoseksuaaleiksi". Viesti oli selkeä: taiteellinen politiikka ei ollut niin liberaali kuin kaikki olivat toivoneet.