Saksalaiset miehitysjoukot saivat aluksi hyvän vastaanoton monilta Riian siviileiltä. Kesäkuusta 1940 kesäkuuhun 1941 Neuvostoliiton hallinto Latviassa oli suorittanut "neuvostovastaisia" elementtejä vastaan terrorihallituksen. Yksistään Riiassa pidätettiin tuhansia miehiä, naisia ja lapsia, joista enemmistöä ei enää koskaan nähty elossa. Tämän vuoksi suuri osa väestöstä piti saksalaista miehitystä pienempänä pahana. Lisäksi Neuvostoliiton laaja puhdistusluettelo sisälsi suhteettoman suuren määrän juutalaisia ammatteissa, joita pidetään potentiaalisesti "neuvostovastaisina" - rabbit, älykkäät, työväenjärjestöt ja sionistiset järjestöt, liberaalit ja sosiaalidemokraatit sekä kaupunkien ammattilaiset ja kauppiaat. Vuoden 1941 kesäkuun karkotusten aalto
, joka oli päättynyt vain kolme viikkoa ennen Saksan hyökkäystä, lähetti noin 5000-6000 latvialaista juutalaista Siperian gulageihin, mukaan lukien käytännössä koko juutalainen kansalaisjohto. Saksan hyökkäyksen aikaan Latvian juutalaisyhteisö oli sokissa ja sekaisin. Toisin kuin monet muut natsien vallan alle joutuneet juutalaisyhteisöt toisessa maailmansodassa, Latviassa ei ollut suunnitelmaa tai järjestelmällistä pyrkimystä varoittaa väestöä natsien eksistentialistisesta uhasta.