Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Acetanilide oli ensimmäinen aniliinin johdannainen, jolla satunnaisesti havaittiin olevan kipulääkkeitä ja antipyretiikkaa, ja se otettiin nopeasti käyttöön lääketieteellisessä käytännössä nimellä Antifebrin Cahn & Hepp vuonna 1886. Mutta sen hyväksymättömät myrkylliset vaikutukset, joista huolestuttavimpana on methemoglobinemian aiheuttama syanosi, ovat saaneet aikaan aniliinin vähemmän myrkyllisten johdannaisten etsimisen. Harmon Northrop Morse oli jo syntetisoinut parasetamolia Johns Hopkinsin yliopistossa p-nitrofenolin vähentämisellä tinillä jäätikön etikkahapossa vuonna 1877, mutta vasta vuonna 1887 kliininen farmakologi Joseph von Mering kokeili parasetamolia ihmisillä. Vuonna 1893 von Mering julkaisi artikkelin, jossa raportoitiin parasetamolilla ja phenacetinilla, toisella aniliinin johdannaisella, saaduista kliinisistä tuloksista. Von Mering väitti, että päinvastoin kuin fenasetiini, parasetamolilla oli lievä taipumus aiheuttaa methemoglobinemiaa. Parasetamoli hylättiin nopeasti fenasetiinin hyväksi. Fenasetiinin myynti teki Bayeristä johtavan lääkeyhtiön. Osittain Heinrich Dreserin vuonna 1899 lääketieteelliseen käyttöön ottama aspiriini varjossi fenasetiiniä, joka oli suosittu monen vuosikymmenen ajan, etenkin laajalti mainostetuissa over-the-counter "päänsärkyseoksissa", jotka yleensä sisältävät fenasetiinia, aspiriinin aminopyrinijohdannaista, kofeiinia ja joskus barbituraattia. Parasetamoli on fenasetiinin ja asetanilidin aktiivinen metaboliitti, jotka molemmat olivat kerran suosittuja kipulääkkeinä ja antipyretiineinä omassa oikeudessaan. Toisin kuin fenasetiiniä, asetaniliidia ja niiden yhdistelmiä, parasetamolia ei kuitenkaan pidetä syöpää aiheuttavana terapeuttisissa annoksissa. Von Meringin väitteet pysyivät käytännössä kiistattomina puoli vuosisataa, kunnes kaksi tutkijaryhmää Yhdysvalloista analysoivat asetaniliidin ja parasetamolin aineenvaihduntaa. Vuonna 1947 David Lester ja Leon Greenberg löysivät vahvat todisteet siitä, että parasetamoli oli tärkein asetanilidin metaboliitti ihmisen veressä, ja myöhemmin tehdyssä tutkimuksessa he ilmoittivat, että suuret annokset parasetamolia, jotka annettiin albinohiirille, eivät aiheuttaneet methemoglobinemiaa. Hän on...  Kysymys: Milloin paracetamoli sisällytettiin Britannian farmakopeaan?
Vuosi 1963