Vuonna 1973 Bhutton hallinto erotti Baluchistanin osavaltion hallituksen, mikä johti toiseen separatistiseen liikkeeseen, joka oli huipentuma armeijan toimille maan suurimmassa maakunnassa, joka päättyi vuonna 1977. Kun Iran antoi sotilasapua, mukaan lukien Bell AH-1 Cobran siirto ilmailujoukoille, konflikti päättyi siihen, että Pakistanin hallitus tarjosi yleistä armahdusta separatisteille 1980-luvulla. Baloch-konfliktin vuoksi Pakistanin armeija pysyi mukana Omanin sisällissodassa Omanin hallituksen hyväksi, kunnes kapinalliset kukistuivat vuonna 1979. Sota-asioiden tutkintavaliokunta huomasi, ettei neljällä armeijan osastolla ollut yhteistä suurta strategiaa ensimmäisen, toisen ja kolmannen maailmansodan aikana.
Neuvosto suositteli, että perustettaisiin yhteinen sotilaspäälliköiden komitea, - joka ylläpitää strategista sotilaallista viestintää - palvelujen ja liittovaltion hallituksen välillä. Sen puheenjohtajana toimii hallituksen sotilasneuvonantaja. Vuonna 1976 ensimmäinen puheenjohtaja nimitettiin armeijasta, ja kenraali Muhammad Shariff otti puheenjohtajuuden, mutta erosi vuotta myöhemmin. Vuonna 1975 pääministeri Zulfikar Ali Bhutto korvasi vähintään seitsemän sotilasgeneraalia ylennykseksi luutnanttigeneraaliksi. Zia-ul-Haq on nimitetty armeijan päälliköksi huolimatta armeijan suosituksista liittovaltion hallitukselle.