Yhteenveto artikkelista:  (CNN) Aivan kuten mimeograafit ja kopiointilaitteet olivat omana aikanaan, myös verkkoaktiviteetti -- blogit, YouTube-kanavat, jopa sosiaalisen median alustoja kuten Facebook ja Twitter -- ovat täysin noussut esiin vaihtoehtona perinteiselle valtavirran medialle. Toisinajattelijoita ei houkuttele vain se, että netissä julkaiseminen on edullista, vaikka se itsessään on vapauttavaa. Perinteisen painetun median ja radio- ja televisiolähetysten puuttuminen autoritaarisissa maissa on se, mikä on johtanut tyytymättömien äänien julkaisemiseen verkossa. Se ei ole ainutlaatuinen Aasiassa, mutta se saattaa tuntua voimakkaammalta, jos asut siellä. Verkossa olemisesta on tullut vähimmän vastarinnan tie, jos haluaa tulla kuulluksi. Mutta se tuo vastarintaa, osa laillista, osa tappavaa. Katsotaan ensin oikeudellista näkökulmaa. Amos Yee, teini-ikäinen videobloggaaja, joka pidätettiin ja pidätettiin sunnuntaina Singaporessa, sai kansainvälistä huomiota Lee Kuan Yew'n vastaisen puheensa vuoksi. Mutta kriitikoiden vangitseminen ei ole yleensä hallituksen ensimmäinen valinta Singaporessa. Lee Kuan Yew'n perintönä on, että hallitus käyttää tuomioistuimia herjaamaan herjausta ja panettamista koskevia tapauksia, joihin yleensä kohdistuu raskaita taloudellisia seuraamuksia, ja se on suosituin tapa hiljentää epäileviä ääniä verkossa. Hänen isänsä on ilmeisesti pyytänyt anteeksi poikansa käyttäytymistä, mutta nuorempi Yee voi joutua vankilaan kolmeksi vuodeksi. Yee ei ole ainutlaatuinen. Toinen Singaporen toisinajattelija-bloggaaja Roy Ngerng kärsii edelleen taloudellisesta ja oikeudellisesta painostuksesta, mukaan lukien työn menettäminen, blogikirjoituksen takia, jossa väitetään kaupungin valtion pääministerin Lee Hsien Loongin syyllistyneen korruptioon. Ngerng on huolissaan valtion pakollisen eläkejärjestelmän, Keskuskassan, hallinnoinnin avoimuuden puutteesta. Yee ja Ngerng ovat kaksi monista. Journalistien suojelukomitean kansio Singaporesta vuodesta 2000 on pitkä sarja samanlaisia tapauksia, jotkut poliitikkoja vastaan, toiset kansalaisia vastaan, jotka ovat yksinkertaisesti turhautuneita hallituksestaan. Mutta se ei ole vain Singapore...
Verkossa olemisesta on tullut vähimmän vastarinnan tie, jos haluaa tulla kuulluksi. Mutta missä on rajoittava oikeusvaltioperiaate, toimittajat ovat alttiita virkamiesten vihalle. Kiinasta Malesiaan journalisteja ja bloggareja on vangittu - jopa tapettu.