Truman nousi presidenttinä huhtikuussa 1945 Franklin D. Rooseveltin kuoleman jälkeen. Truman voitti presidenttiehdokkuuden vuoden 1948 demokraattien kansalliskokouksessa. Demokraattien yleissopimuksen kansalaisoikeuspuheenvuoro aiheutti useiden etelän edustajien uloskäynnin, jotka aloittivat kolmannen osapuolen "Dixiecrat" -lipun, jota johti Etelä-Carolinan kuvernööri Strom Thurmond. Dixiecratit toivoivat voittavansa tarpeeksi ääntä pakottaakseen vaalien järjestämiseen edustajainhuoneeseen, jossa he voisivat saada myönnytyksiä joko Deweyltä tai Trumanilta vastineeksi heidän tuestaan. Truman kohtasi myös puolueensa haasteen entisen varapresidentti Henry A. Wallacen muodossa, joka perusti edistyspuolueen ja haastoi Trumanin vastakkainasettelun kylmän sodan politiikkaa. Dewey, joka oli puolueensa liberaalin itäisen siiven johtaja ja oli ollut vuoden 1944 republikaanien presidenttiehdokas, voitti senaattori Robert A. Taftin ja muut haastajat vuoden 1948 republikaanien kansalliskokouksessa.
- Mitä?