Täytä seuraava lause: Vuonna 1810 Espanjan kuningas Ferdinand VII, joka oli vankeudessa, tunnustettiin Cadizin tuomioistuimissa ja Amerikan maiden hallituskunnissa kansan suvereenisuuden alaiseksi kuninkaaksi. Tämän johdosta rojalistien ja patrioottien välillä syntyi sotilaallinen konflikti valtakunnan yhtenäisyydestä tai itsenäisyydestä. Vuonna 1814, kun Napoleonin tappio Valençayn rauhansopimuksen jälkeen tapahtui, Ferdinand VII palasi takaisin ja asetti vallankaappauksella uudelleen absoluuttisuuden. Ferdinand pystyi kukistamaan ja tukahduttamaan niemimaiden liberaaleja ja kumoamaan Cadizin tasavaltalaisen perustuslain, vaikka hän ei kyennyt kukistamaan vallankumouksellisia, jotka vastustivat ja perustivat omat kansalliskongressinsa. Espanjan laivasto oli romahtanut sodassa Napoleonia vastaan, - joten käytännössä se tuki retkijoukkoja, jotka saapuivat pienissä ryhmissä. Vuonna 1820 Rafael Riegon johtama espanjalainen armeija kapinoi absoluuttisuutta vastaan, palautti niin sanotun Trienio Liberaalin ja lopetti Río de la Platan ja Venezuelan hyökkäysuhkan, mutta ei muuttanut Espanjan asemaa separatismia vastaan, mikä johti kuninkaan puolustajien romahtamiseen Amerikassa. Seuraavan vuosikymmenen aikana patrioottien armeijat saivat suuria voittoja ja itsenäisyyden omissa maissaan. Poliittinen epävakaus Espanjassa, jossa ei ollut laivastoa, armeijaa tai valtiovarainministeriötä, vakuutti monet espanjalaisamerikkalaiset tarpeesta muodollisesti vakiinnuttaa itsenäisyys äitivaltiosta. Espanjassa
Pyhän liiton ranskalaisarmeija hyökkäsi ja tuki absoluutisteja, palautti Ferdinand VII:n ja miehitti Espanjan vuoteen 1828 saakka.