Kirjoita tämän kappaleen jatko - Riita Rooman piispojen auktoriteetista saavutti huipentumisensa vuonna 1054, kun Mikael I. Cerularius yritti vahvistaa asemaansa "Konstantinopolin patriarkkana", näyttäen asettavansa itsensä paavi Leo IX:n kilpailijaksi, koska paavit olivat aikaisemmin kieltäneet kutsumasta Konstantinopolia patriarkaatiksi. Riita päättyi, kun paavin valtuutettu kardinaali Humbert erotti Cerularius'n ja vastineeksi Mikael erotti paavin valtuutetut. Patriarkka epäili, että Argyros, Etelä-Italian komentaja, joka oli pitkään kiistellyt Michael I Cerulariuksen kanssa, oli peukaloinut Hagia Sofian alttarille asetettua karkotusbullaa. Vaikka tätä pidetään yleisesti "Suurena Skismana", tapahtuma ei historiallisesti juuri muuttanut silloista Itä- ja Länsi-suhteita. Mikael itse tiesi, että paavi oli normanien vanki, kun Humbert saapui, ja siihen mennessä kun Mikael karkotettiin, paavi Leo oli jo kuollut, mikä mitätöi paavin valtuudet. Lisäksi Mikael ei ekskomunikoinut paavia eikä edes länsimaista kirkkoa, vaan vain paavin valtuuskuntaa. On ehkä sopivampaa viitata latinojen verilöylyyn.
1182 tai Neljännen ristiretken Konstantinopolin ryöstö vuonna 1204 on selkeämpi ero kahden kirkon välillä.