Burnhamin vammat olivat niin vakavat, että lordi Roberts määräsi hänet Englantiin. Kaksi päivää ennen Lontooseen lähtöään hänet ylennettiin majuriin, kun hän oli saanut kiitospapereita tai onnittelupapereita Baden-Powellilta, Rhodesilta ja kenttämarsalkka Robertsilta. Saavuttuaan Englantiin Burnham sai käskyn syödä päivällistä kuningatar Victorian luona ja yöpyä Osborne Housessa. Muutamaa kuukautta myöhemmin, kun kuningatar kuoli, kuningas Edward VII henkilökohtaisesti lahjoitti Burnhamille kuningattaren eteläafrikkalaisen mitalin neljällä baarissa Driefonteinin (10. maaliskuuta 1900), Johanesburgin (31. toukokuuta 1900), Paardebergin taisteluista
Hänet palkittiin myös Britannian armeijan toiseksi korkeimpana kunniamerkkinä, Distinguished Service Orderin ristillä, hänen sankaruudestaan Pretoriaan suuntautuvassa "voittoisan" marssissa (25. kesäkuuta 1900). Kuningas teki myös Britannian armeijan viran ja arvon pysyväksi, huolimatta Yhdysvaltain kansalaisuudesta. Burnham sai korkeimman palkinnon kaikista amerikkalaisista, jotka palvelivat toisessa Boerien sodassa. Kun hänet vihittiin virkaan, brittiläinen lehdistö kutsui häntä "armeijan partiolaisten kuninkaaksi".