Kirjoita tämän kappaleen jatko - Makedonian mulikerhon henkilöstön rivejä erotettiin käsivarren messinkärjellä, jossa oli kirjaimet "MMC" ja hattu tunnus. Rekrytoille annettiin 15 päivän peruskoulutus Kyproksella, ja heille annettiin lisäharjoittelu muuli- ja asevalmennuksessa saapumisen jälkeen Salonikaan. Vaikka virallisesti muulijuoksijat olivat aseettomia, MMC: n veteraani väitti, että heille annettiin Lee-Enfield-kiväärit itsepuolustusta varten. Lähetyksen menestyksessä oli ratkaisevan tärkeä tekijä korkeat palkat (90 drachmaa kuukaudessa), ilmainen ruoka ja vaatteet, joita tarjottiin, sekä se, että muulien kuljettajat olivat rekisteröityneet leirin seuraajiksi armeijan lain mukaan. Heinäkuussa 1917 Muulin hankintavaliokunta nimettiin Muulinhoitajan rekrytointi- ja henkilöstön hankintavaliokunnaksi, ja sen painopiste siirtyi työvoiman rekrytointiin. Kampanjan aikana kyproslaiset muulivaunut kuljettivat ruokaa, aseita, ammuksia ja vettä rintamalle sekä kuljettivat haavoittuneita sotilaita takaisin ja työskentelivät tienrakennuksissa. Eläimet ja niiden hoitajat joutuivat kestämään ankaria olosuhteita, kuten suihkualueiden, jokien ja vuoristoalueiden kulkemista öisin ja pakkasissa lämpötiloissa. Ensimmäisen maailmansodan päättymisen jälkeen monet jäsenet jatkoivat sopimuksiaan. Kyproksen asukkaat asettuivat myöhemmin Varnaan, Gallipoliin ja Konstantinopoliin.
Serres, Doiran, Serbia ja muut paikat. Toiset osallistuivat Venäjän sisällissodan aikana liittolaisten Etelä-Venäjän interventioon.