Vuonna 1913 Leonor Michaelis ja Maud Leonora Menten ehdottivat entsyymikineettisen kvantitatiivisen teorian, jota kutsutaan Michaelis<unk>Menten -kinetiikaksi. Michaelisin ja Mentenin merkittävin panos oli ajatella entsyymireaktioita kahdessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa substraatti sitoutuu käänteisesti entsyymiin muodostaen entsyymi-substraatti-kompleksi. Tätä kutsutaan joskus Michaelis-Menten-kompleksi heidän kunniakseen. Entsyymi katalysoi kemiallisen reaktion vaiheessa ja vapauttaa tuotteen. Tämä työ kehitettiin edelleen G. E. Briggs ja S. B. J. Haldane, jotka saivat yleisesti käyttämät kiineettiset tiedot entsyymikineettisestä, jota kutsutaan Michaelis<unk>Menten kinetiikasta.
Ensiimit