Buenos Airesin kuvernööri Juan Manuel de Rosas käytti kasvavaan hegemoniaan muun maan aikana hänen 1835-1852 hallitus ja vastusti useita Unitarian kapinoita, mutta lopulta voitti vuonna 1852 koalitio armeija kokoontui Entre Ríos Federalistinen kuvernööri Justo José de Urquiza, joka syytti Rosas noudattamatta liittovaltion sopimuksen määräyksiä kansallinen perustuslaki. Vuonna 1853 annettiin liittovaltion perustuslaki (Argentinan nykyinen perustuslaki, muutosten kautta) ja Urquiza valittiin Argentiinan liiton presidentiksi. Caserosin taistelun jälkimainingeissä
Buenos Airesin maakunta oli eronnut liittovaltiosta. Vuonna 1859, Cepedan taistelun jälkeen, Buenos Airesin osavaltio liittyi jälleen Konfederaatioon, vaikka sille myönnettiin oikeus tehdä joitakin muutoksia sen perustuslakiin. Lopulta, Pavonin taistelun jälkeen vuonna 1861, Buenos Aires otti konfederaation haltuunsa.