Muiden YK:n kriitikoiden ja jopa sen kannattajien mielestä YK:n tehokkuus ja merkityksellisyys ovat kyseenalaiset, koska useimmissa korkean profiilin asioissa turvallisuusneuvoston päätöslauselman rikkomisesta ei ole mitään seurauksia. Varhainen esimerkki tästä oli Bangladeshin vapaussota ja Pakistanin armeijan Bangladeshissa vuonna 1971 suorittama kansanmurha. YK:n kriitikot väittivät, että YK oli täysin tehoton kansanmurhan estämisessä ja että Intian sotilaallinen interventio
Se oli ainoa keino pysäyttää joukkomurhat. Toinen tällainen tapaus oli Srebrenican verilöyly, jossa serbialaiset joukot tekivät kansanmurhan bosnialaisia muslimeja vastaan, mikä oli suurin joukkomurha Euroopan mantereella toisen maailmansodan jälkeen. Srebrenica oli julistettu YK:n "turvalliseksi alueeksi" ja sitä oli jopa suojellut 400 aseistettua hollantilaista rauhanturvaajaa, mutta YK:n joukot eivät tehneet mitään verilöylyä estääkseen. 21. vuosisadalla merkittävin ja dramaattisin esimerkki on Darfurin sota, jossa arabialaiset Janjaweed-militit, joita Sudanin hallitus tukee, tekivät toistuvasti etnistä puhdistusta ja kansanmurhaa alkuperäiskansoja vastaan. Vuodesta 2013 lähtien arviolta 300 000 siviiliä on tapettu, mikä on alueen historian suurin joukkomurhatapaus, mutta YK on jatkuvasti epäonnistunut toimimaan tämän vakavan ja jatkuvan ihmisoikeuskysymyksen suhteen.