Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Siirtymä: Patogeenin menestys riippuu sen kyvystä välttää isännän immuunivasteet. Siksi taudinaiheuttajat kehittivät useita menetelmiä, joiden avulla ne voivat tartuttaa isäntäeläimen onnistuneesti välttyessään immuunijärjestelmän havaitsemiselta tai tuhoamiselta. Bakteerit ylittävät usein fyysiset esteet erittämällä entsyymejä, jotka sulattavat esteen esimerkiksi käyttämällä tyypin II erittämistä. Vaihtoehtoisesti he voivat käyttää tyypin III erittämisjärjestelmää ja asettaa onttoputken isäntäsolun sisään, mikä tarjoaa proteiineille suoran reitin siirtyäksensä patogeenista isäntäsoluun. Näitä proteiineja käytetään usein isännän puolustusvoimien sulkemiseen. Useat taudinaiheuttajat välttävät synnynnäistä immuunijärjestelmää piilottumalla isännän solujen sisäpuolelle (myös solun sisäistä patogeneesiä). Tässä tapauksessa patogeeni viettää suurimman osan elinkaaristaan isäntäsolujen sisällä, missä se on suojattu kosketukselta immuunisolujen, vasta-aineiden ja täydentäjän kanssa. Joitakin solun sisäisten patogeenien esimerkkejä ovat virukset, ruokamyrkytysbakteeri Salmonella ja eukaryoottiset loiset, jotka aiheuttavat malariaa (Plasmodium falciparum) ja leishmaniasis (Leishmania spp.). Toiset bakteerit, kuten Mycobacterium tuberculosis, elävät suojaavaan kapseliin, joka estää lisin täydentämisen kautta. Monet taudinaiheuttajat erittävät yhdisteitä, jotka heikentävät isännän immuunivasteita tai ohjaavat niitä väärään suuntaan. Jotkut bakteerit muodostavat biofilmejä suojautuakseen immuunijärjestelmän soluilta ja proteiineilta. Tällaisia biofilmejä esiintyy monissa onnistuneissa infektioissa, esimerkiksi kystefibrosiin ominaisissa kroonisissa Pseudomonas aeruginosa - ja Burkholderia cenocepacia - infektioissa. Muut bakteerit tuottavat pintaproteiineja, jotka sitoutuvat vasta-aineisiin ja tekevät niistä tehottomia. Esimerkkejä ovat Streptococcus (proteiini G), Staphylococcus aureus (proteiini A) ja Peptostreptococcus magnus (proteiini L). Yksinkertaisin lähestymistapa on muuttaa nopeasti ei-olennaisia epitopeja (aminohappoja ja/tai sokereita) patogeenin pinnalla, kun...  Kysymys: Miltä taudinaiheuttaja suojautuu elinkaarensa aikana?
Immunisoluja, vasta- aineita ja täydentäjää