Jean-Baptiste Nicolas Armand Carrel syntyi Rouenissa. Hänen isänsä oli varakas kauppias, ja hän sai liberaalin koulutuksen "Lycée Pierre Corneille" -koulussa Rouenissa ja kävi myöhemmin sotilaskoulussa St Cyrissä. Hän ihaili syvästi Napoleonin suuria kenraaleja, ja hänen sovittamaton henkensä ja itsenäiset näkemyksensä merkitsivät häntä johtajana. Hän liittyi armeijaan aliluutnanttina ja osallistui salaisesti mutta aktiivisesti epäonnistuneeseen Belfortin salaliittoon. Sodan syttyessä Espanjaan
Vuonna 1823 Carrel, joka oli sympatisoinut liberaaleja, erosi virastaan ja onnistui pakenemaan Barcelonaan. Hän liittyi ulkomaalaisten legioonaan ja taisteli urhoollisesti entisiä tovereitaan vastaan. Legioona joutui antautumaan Figueresin lähellä, ja Carrel vangitsi entisen kenraalinsa Damas. Hänen antautumisensa ehdoissa oli huomattavia vaikeuksia, ja yksi sotaneuvosto tuomitsi Carrelin kuolemaan. Tuomiota ei pantu täytäntöön, ja hänet vapautettiin pian.