Koska Ranskan tappio oli ilmeisesti väistämätön, Italia liittyi sotaan 10. kesäkuuta 1940 täyttäen velvoitteensa teräspaktista. Mussolini toivoi voivansa nopeasti vallata Savojan, Nizzan, Korsikan ja Tunisian ja Algerian afrikkalaiset siirtomaat ranskalaisilta, mutta Saksa allekirjoitti aselevon (22. kesäkuuta: Toinen aselevon Compiègnessä) marsalliksi Philippe Pétainin kanssa, joka perusti Vichyn Ranskan, joka säilytti eteläisen Ranskan ja siirtomaiden hallinnan. Tämä päätös suututti fasistista hallintoa. Kesällä 1940 Mussolini määräsi pommituksen Mandatoidun Palestiinan
ja Brittiläisen Somalilandin valloituksen. Syyskuussa hän määräsi hyökkäämään Egyptiin. Vaikka Italian joukot onnistuivat aluksi, britit ajoivat heidät pian takaisin (ks. Operaatio Kompassi). Hitler joutui välittämään lähettämällä kenraali Erwin Rommelin Afrika Korpsin, joka oli pohjois-Afrikan kampanjan tukipylväs.