Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Siirtymäaika: Vähitellen heikentyvä sairaus estää lopulta itsenäisyyden, kun potilas ei pysty suorittamaan useimpia jokapäiväisen elämän yleisiä toimintoja. Puhevaikeudet ilmenevät siitä, että ei pysty muistamaan sanastoa, mikä johtaa usein virheellisiin sananvaihteluihin (parafaasioihin). Myös lukemisen ja kirjoittamisen taito katoaa asteittain. Ajan myötä ja AD:n eteneessä monimutkaiset liikkeen sekvenssit ovat vähemmän koordinoituja, joten putoamisen riski kasvaa. Tässä vaiheessa muistiongelmat pahenevat, ja henkilö ei ehkä tunnista läheisiä sukulaisia. Pitkän aikavälin muisti, joka oli aiemmin ehjä, heikkenee. Käyttäytymis- ja neuropsykologiset muutokset yleistyvät. Yleisimpiä oireita ovat vaeltavaisuus, ärtyneisyys ja epätasapainoinen afekti, joka johtaa itkuun, ennakoimattoman aggressiivisuuden purkautumiseen tai vastustuskykyä hoitajan antamiseen. Aurinko voi myös laskea. Noin 30 prosentilla AD-potilaista kehittyy harhaluuloja ja muita harhaluuloja. Koehenkilöt menettävät myös oivalluksensa sairausprosessistaan ja rajoituksistaan (anosognoosia). Virtsanpidätyskyvyttömyys voi kehittyä. Nämä oireet aiheuttavat sukulaisille ja hoitajille stressiä, jota voidaan vähentää siirtämällä henkilö kotihoidossa olevasta potilaasta muihin pitkäaikaishoitolaitoksiin.  Kysymys: Mitkä ovat tämän vaiheen sivuvaikutuksia?
vaeltavaisuus, ärtyneisyys ja epätasapainoinen afekti, joka johtaa itkuun, ennakoimattoman aggressiivisuuden purkauksiin tai vastustuskykyä hoitajan antamiseen