Sekä uusi Orioles että Colts saivat suuria menestyksiä seuraavien vuosikymmenten aikana, voittaen useita mestaruuksia. 1960-1990-luvuilla täällä pelattavista merkittävistä Orioles-pelaajista olivat syöttäjä Jim Palmer, ykköspelaajat John (Boog) Powell ja Eddie Murray, lyhytpelaaja Cal Ripken Jr., kolmas pelaaja Brooks Robinson ja ulkoilija Frank Robinson. Coltsin suurimpien joukossa olivat pelinrakentaja Johnny Unitas, vastaanottaja Raymond Berry ja juoksijat Alan Ameche ja Lenny Moore sekä tiukka pää John Mackey. Seuraavien vuosikymmenten aikana molemmista joukkueista tuli urheilulajiensa voitokkaimpia ja kilpailukykyisimpiä joukkueita, jotka lähettivät useita pelaajia kunkin Hall of Fameen. Ensimmäisen mestaruuden voittamisen jälkeen, joka tuli tunnetuksi nimellä "The Greatest Game to be Played" vastaan New York Giants vuonna 1958, Colts toisti saavutuksen seuraavan vuoden NFL-mestaruuspelissä vuonna 1959.
Hosses voitti ottelussa. Varsinkin Colts-fanien innostus johti siihen, että Cooper Rollow, Chicago Tribunen NFL-urheilukirjoittaja tuolloin, kutsui stadionia "Maailman suurimmaksi ulkona sijaitsevaksi hullunpakolaiseksi".