Kirjoita jatko tästä kappaleesta - Huế Phật Đảnin ampumisen jälkeen
8. toukokuuta Etelä-Vietnamissa puhkesi kansalaissota. Presidentti Ngô Đình Diệmin roomalaiskatolinen hallinto ampui yhdeksän buddhalaista sen jälkeen, kun he olivat uhmanneet hallituksen kieltoa buddhalaisten lippujen nostamisesta Vesakissa, Gautama Buddhan syntymäpäivänä, ja marssineet hallituksen vastaisessa mielenosoituksessa. Ampumisen jälkeen buddhalaiset johtajat alkoivat lobata Diemille uskonnollisen tasa-arvon ja korvauksen ja oikeudenmukaisuuden puolesta uhrien perheille. Diem pysyi itsepintaisena, ja protesti lisääntyi. Buddhalaisen munkin Thích Quảng Đứcin itsensä polttaminen vilkkaalla Saigonin risteyksellä tuli Dieminin hallinnon PR-katastrofiksi, sillä tapahtuman kuvat saivat etusivun otsikoita maailmanlaajuisesti ja tuli Dieminin politiikan symboli. Protestien jatkuessa Diem'in veljelle Ngô Đình Nhu'lle uskolliset ARVN:n erikoisjoukot suorittivat Xá Lợi-pagodin hyökkäykset 21. elokuuta, jolloin kuolleiden määrä arvioitiin useiksi sadaksi ja aiheutti laajaa vahinkoa aseellisen tilan julistuksen nojalla. Yliopistot ja lukiot suljettiin buddhalaisuuden vastaisten mielenosoitusten vuoksi. Sillä välin taistelu Viet Congin kapinointia vastaan oli alkanut menettää voimaa ARVN:n joukkojen keskuudessa esiintyvien uskonnollisten taistelujen huhujen vuoksi. Tämän lisäksi ARVN:n eri upseerit suunnittelivat vallankaappausta, mikä johti huomion pois kapinallisista. Pagodahyökkäysten jälkeen Kennedyn hallinto lähetti sähkeen 243 Saigonin suurlähetystöön - ja määräsi tutkimaan vaihtoehtoisia johtajuusmahdollisuuksia.