1900-luvun kemistit alkoivat käyttää termiä suhteessa vähentämättömien kemiallisten alkuaineiden kasvavaan määrään. 1900-luvun vaihteessa eri sähkömagneettisuuden ja radioaktiivisuuden kokeilujen avulla fyysikot havaitsivat, että ns. "leikkaamaton atomi" oli itse asiassa eri subatomaaristen hiukkasten (pääasiassa elektronit, protonit ja neutronit) konglomeraatti, jotka voivat olla olemassa erillään toisistaan. Itse asiassa tietyissä äärimmäisissä ympäristöissä, kuten neutronitähdissä, äärimmäinen lämpötila ja paine estävät atomeja olemasta lainkaan. Kysymys: Mitä leikkaamaton atomi lopulta osoittautui?
monenlaisten subatomaaristen hiukkasten konglomeraatti