Maaperän tiivistyminen on yleensä sekä insinööritiivistyksen että tiivistymisen yhdistelmä, joten se voi tapahtua maaperässä olevan veden puutteesta johtuen, kun sovellettu stressi on sisäistä imua veden haihtumisen sekä eläinten jalkojen kulumisen vuoksi. Vaikutetut maaperät eivät enää kykene imeämään sadetta, mikä lisää suihkua ja eroosiota. Kasveilla on vaikeuksia tiivistetyssä maaperässä, koska mineraalijyvät puristetaan yhteen, jolloin jää vähän tilaa ilmalle ja vedelle, jotka ovat välttämättömiä juurikasvulle. Kaivavat eläimet myös löytävät sen vihamieliseksi ympäristöksi, koska maaperän tiheämpää on vaikeampi tunkeutua. Maaperän kyky toipua tällaisesta tiivistymisestä riippuu ilmastoista, mineraalitieteestä ja eläimistöstä. Maaperät, joilla on suuri kutistumiskapasiteetti, kuten tiivistyminen, eivät voi toipua nopeasti kosteuspilkkuista, joissa olosuhteet vaihtelevat (esimerkiksi kuiva kleipi, mikä aiheuttaa, että
lisääntyvä virtaus ja eroosio