Jose Maria Torrijos y Uriarte (20. maaliskuuta 1791 - 11. joulukuuta 1831) oli espanjalainen liberaalisotilas. Hän taisteli Espanjan itsenäisyys sodassa ja Ferdinand VII: n vuonna 1814 toteuttaman absoluuttisuuden palauttamisen jälkeen hän osallistui John Van Halenin vuonna 1817 antamaan julistukseen, jossa pyrittiin palauttamaan vuoden 1812 perustuslaki, josta hän vietti kaksi vuotta vankilassa, kunnes hänet vapautettiin Riegon kansannousun voiton jälkeen vuonna 1820. Hän palasi taistelemaan ranskalaisia vastaan, kun Saint Louisin sata tuhatta poikaa
Espanjaan hyökkäsivät palauttamaan Ferdinand VII:n absoluuttinen valta - ja kun ne voittivat liberaalin kolmivuotiskauden, ne karkotettiin Englantiin. Siellä hän valmisti lausunnon, jonka hän itse johti, laskeutuen Malagan rannikolle Gibraltarista 2. joulukuuta 1831 kuusikymmentä miestä hänen mukanaan, mutta he joutuivat ansaan, jonka absolutistiset viranomaiset olivat asettaneet hänelle ja heidät pidätettiin. Yhdeksän päivää myöhemmin, 11. joulukuuta, Torrijos ja 48 hänen selviytyneistä tovereistaan ammuttiin ilman oikeudenkäyntiä San Andres de Málagan rannalla, tosiasia, joka ikuistettiin José de Esproncedan sonettalla nimeltään "Torrijosin ja hänen toverinsa kuolemaan" ja Antonio Gisbertin vuonna 1888 maalaamalla kuuluisalla maalauksella. "Hänen elämänsä traaginen lopputulos selittää, mitä on tapahtunut historialle, oikeudenmukaisesti, suurena symboliksi kamppailusta despotismia ja tyranniaa vastaan, eettisen jalouden ja tyyneyden piirteillä, jotka ovat tyypillisiä romanttiselle sankarille, ikuistettu kuuluisassa Antonio Gisbertin maalauksessa". Málagan kaupunki pystytti Torrijosille ja hänen toverilleen muistomerkin Plaza de la Mercedille, maalari Pablo Picasson syntymäpaikan viereen. Torrijosin muistomerkki keskellä toria on 48: n 49 ammutun miehen haudat; Yksi heistä, britti, haudattiin englantilaiseen hautausmaalle (Málaga).