Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Kiss oli kaupallisella huipullaan vuonna 1978. Alive II oli bändin neljäs platina-albumi alle kahdessa vuodessa, ja seuraavana kiertueella oli suurin keskimääräinen läsnäolo (13 550) ryhmän historiassa. Lisäksi Kissin bruttotulot vuonna 1977 olivat 10,2 miljoonaa dollaria. Yhtye, yhdessä managerin Aucoin kanssa, yritti viedä bändin seuraavalle suosion tasolle. Tätä varten suunniteltiin vuonna 1978 kunnianhimoinen, kaksisuuntainen strategia. Ensimmäinen osa koski Kissin jäsenten neljän sooloalbumin samanaikaista julkaisemista. Vaikka Kiss on väittänyt, että sooloalbumien tarkoituksena oli lieventää bändin sisäisiä jännitteitä, heidän vuoden 1976 levytyssopimuksessaan vaadittiin itse asiassa neljä sooloalbumia, joista jokainen lasketaan puoliksi albumiksi ryhmän viiden levyn sitoumukseen. Jokainen albumi oli soolo-työ (yhtäkään ryhmän jäsenistä ei esiintynyt toisen albumissa), ja ne kaikki julkaistiin ja markkinoitiin Kiss-albumeina (samanlaisten kannen ja julisteen sisältöjen kanssa). Se oli ensimmäinen kerta, kun kaikki nykyiset rock-yhtyeen jäsenet julkaisivat sooloalbumeja samana päivänä. Bändin jäsenille se oli mahdollisuus esitellä yksilöllisiä musiikillisia tyylejään ja makujaan Kissin ulkopuolella ja joissakin tapauksissa tehdä yhteistyötä nykyaikaisten taiteilijoiden kanssa. Stanleyn ja Frehleyn albumit olivat eniten samankaltaisia kuin Kissin hard rock-tyyli, kun taas Crissin albumissa oli R&B-tyyli, jossa oli useita balladeja. Simmonsin kappale oli neljästä eklektisin, jossa oli hard rockia, balladeja, Beatles-vaikutteista popia ja cover-laulu "When You Wish upon a Star" Disneyn elokuvasta Pinocchio. Simmonsin monien yhteistyökumppaneiden joukossa olivat Aerosmithin Joe Perry, Cheap Trickin Rick Nielsen, Doobie Brothersin Jeff "Skunk" Baxter, Donna Summer, Janis Ian, Helen Reddy, Bob Seger, Katey Sagal ja hänen entinen tyttöystävänsä Cher.  Mihin bändiin Joe Perry kuuluu?
Aerosmith -yhtye