Ensimmäinen Tu-114, rekisterinumero CCCP-Л5611, näytettiin länteen ensimmäisen kerran vuonna 1958 Brysselin maailmannäyttelyssä
- Mitä? Se kuljetti myöhemmin Nikita Hruštšovia hänen ensimmäisellä matkallaan Yhdysvaltoihin syyskuussa 1959, mikä oli ensimmäinen tällainen vierailu minkään Neuvostoliiton johtajan toimesta. Tu-114 oli vielä testausvaiheessa ja oli suorittanut ensimmäisen pitkän matkansa vain neljä kuukautta aiemmin, minkä jälkeen lennon jälkeinen analyysi osoitti, että moottoreissa oli muodostunut hiusreikiä. Neuvostoliiton johdon luottaminen vielä kokeilualukseen oli riskialtista, mutta ainoa vaihtoehto lennolle Yhdysvaltoihin oli lyhyen kantaman Il-18, joka vaati useita polttoainevarastoja. Vaikka Keskuskomitea, puolustusministeri Malinovski ja Hruštšovin henkilökohtainen lentäjä pitivätkin uuden koneen käyttämistä liian vaarallisena, Neuvostoliiton pääministeri vaati ja lentokonesuunnittelija Andrei Tupolev tunsi olevansa riittävän luottavainen laittamaan poikansa Alexein samaan lennolle. Hruštšovin lennon aikana koneessa oli ryhmä insinöörejä, jotka käyttivät diagnostisia laitteita moottoreiden tarkkailuun ja sen varmistamiseen, että ne toimivat oikein. Hruštšov sanoi myöhemmin: "Emme julkistaneet sitä tosiasiaa, että Tupolevin poika oli kanssamme", koska "sen tekeminen olisi tarkoittanut selitysten antamista, ja nämä olisivat voineet vahingoittaa kuvaamme". Kun se saapui Andrewsin ilmavoimien tukikohtaan, maanpäällinen miehistö huomasi, että lentokone oli niin suuri ja sen laskeutumiskorkeus niin korkea, että heillä ei ollut tarpeeksi korkeita matkustajien askeleita pääsemään etuluukkuun. Hruštšov ja hänen seuralaisensa joutuivat käyttämään koneen omaa hätäkattoa. Tämän lentokoneen viimeinen lento oli vuonna 1968, ja se on nyt esillä Keskusilmavoimien museossa Moninossa Moskovan ulkopuolella. Samankaltaisia ongelmia koettiin, kun lentokone laskeutui ensimmäistä kertaa Lontoon ja Pariisin lentokentille, joista kummassakin ei ollut ollut tämän kokoista lentokonetta.