Tämä liiallinen itseluottamus johti hänen tappionsa Falkirk Muirissä.
17. tammikuuta myöhään iltapäivällä alkanut sota, joka alkoi heikossa valossa ja lumisadussa, oli merkki hämmennyksestä molemmin puolin. Hawleyn tykistö jäi jumiin mutaan, ja heidän aseistajansa hylkäsivät heidät, kun taas hänen lohikäärmeensä hyökkäsivät jakobittien oikealle puolelle. Heidät torjuttiin epäjärjestyksessä, ja heidän oma jalkaväkensä hajaantui, mutta hänen oikeansa Husken alaisuudessa piti paikkansa, palautti tykistön ja vetäytyi hyvään järjestykseen, auttoi, kun ylämaalaiset pysähtyivät ryöstämään matkatavarajunaa.