Kirjoita tämän kappaleen jatko - Alueella on karstilinen morfologia, jonka kallioon kuuluu pääasiassa kalkkikiviä ja verrattain pieniä dolomiitti- ja neljännesluvun sedimenttejä. Eoseenikauden flysch muodostaa valuma-alueen lounaisrajan, jonne valuma-alueen valuma-alue valuu ja jonne Ombla nousee. Kalliot muodostuivat, kun paksu sarja karbonaattiset sedimentit talletettiin norialaisen ja myöhäisen kritaasin välillä Aadrian karbonaattialustan muodossa syvälle. Eoseenilla ja varhaisella oligooseenilla Adrianmeren laatta liikkui pohjoiseen ja koilliseen, mikä vaikutti Alppien orogeneesiin Dinaridien tektonisen nousun kautta. Altaan karstiläinen topografia kehittyi karbonaattialustan altistumisesta ilmastolle. Karstifiointi alkoi suurelta osin Dinarideiden viimeisen nousun jälkeen oligooseenissa ja mioseenissa, kun karbonatit altistuivat ilmakehän vaikutuksille; tämä ulottui nykyisen merenpinnan alapuolelle, joka altistui viimeisen jääkauden aikana. Jotkut karstikerrokkeet syntyivät aikaisempien merenpinnan laskujen aikana, erityisesti Messinian suolapitoisuuskriisin aikana. Alueen geologinen rakenne osoittaa, että valuma-alueella on äskettäin ollut tektonista toimintaa, ja rikkomus kulkee Humin ja Omblan välillä. Vuoden 1979 Montenegron maanjäristys oli äskettäin voimakkaampi maanjäristys alueella.
Se oli 7,0 Richterin asteikolla. Ainoa vahva historiallinen maanjäristys välittömässä alueella oli Dubrovnikin maanjäristys 1667, jota seurasi tsunami.