Yhteenveto artikkelista:  Tutkin hiljattain satoja valokuvia, jotta löytäisin lähtökohdan kirjoittaa tämä artikkeli. Vanhojen valokuvien läpi katsominen on yleensä miellyttävä kokemus - törmätä häihin tai muistoihin onnellisista ajoista perheen ja ystävien kanssa. Tällä kertaa kuitenkin huomasin kääntämäni läpi kuvia tuhoisasta ajasta, jota toivomme kovasti, ettei olisi koskaan tapahtunut, mutta jota meillä ei ole varaa unohtaa. Valkoiset hiekkarannat, joissa on mustaa lietteä, öljyn tukehtamat vesiväylät ja luonnonvaraiset eläimet, suljetut yritykset ja etupihan kyltit, joissa pyydetään oikeutta ja apua. Viisi vuotta sen jälkeen, kun Deepwater Horizon - öljynporauslautan onnettomuus tappoi 11 ihmistä, tuhosi elinkeinon ja aiheutti tuhoa Meksikonlahden alueen jo niin hauraille luonnonvaroille, on aika kysyä itseltämme: Mitä olemme oppineet? Mitä teemme, ettei niin tapahdu enää? Vietin suurimman osan vuodesta 2010 Persianlahdella, matkustellen yhteisöissä, viettämässä aikaa ihmisten kanssa ja todistamassa tämän ympäristökatastrofin vaikutuksia. Viisi vuotta myöhemmin palasin katsomaan, mikä oli muuttunut ja mikä oli pysynyt samana. Ensinnäkin on tärkeää ymmärtää, että periaate "näön ulkopuolella, mielen ulkopuolella" ei koske Persianlahden rannikon osavaltioiden yhteisöjä. BP:n öljyvuodon perintö vainoaa tätä aluetta kuin toistuva syöpä. Tällä viimeisimmällä matkallamme näin koko saaren aaveelliset jäännökset, jotka öljy käytännössä nielaisi, ja opin osterieläimiä ja kalastajia, joiden toimeentulo on yhä vammautunut siitä, mitä tapahtui viisi vuotta sitten. Kuvittele isä, kaivostyöläisen tytär ja hänen unelmansa. Se ei tietenkään tarkoita, ettei edistymistä olisi tapahtunut. Yhteisöryhmät ja erityisjärjestöt ovat työskennelleet lakkaamatta palauttamaan ja korjaamaan paitsi fyysistä ympäristöä myös elämäntapaa. Tämä työ on ratkaisevan tärkeää, ja se ansaitsee huomiomme ja lisäresurssit edistymisen jatkamiseksi. Mutta älkää erehtykö: Vaikka Persianlahden alueelle on palautunut jonkinlainen normaaliolo ja on tapahtunut merkittävää edistystä, -
"Näön ulkopuolella, mielen ulkopuolella" ei koske Meksikonlahden rannikon yhteisöjä, Philippe Cousteau sanoo. Hän sanoo, että meidän on otettava aikaa ja ponnistettava luonnonvarojemme ymmärtämiseen. Hän sanoo, että ymmärryksemme Persianlahden toiminnasta on rajallinen.