Vuonna 2005 MIT:n kirjoitusjohtaja Pavan Sreekireddy kartoitti esseen pituuden verrattuna esseen pisteeseen uudessa SAT-tutkimuksessa julkaistuista esseistä ja löysi korkean korrelaation niiden välillä. Tutkittuaan yli 50 luokiteltua esseitä hän havaitsi, että pidemmät esseet tuottivat jatkuvasti korkeampia pisteitä. Itse asiassa hän väittää, että yksinkertaisesti mittaamalla esseen pituus lukematta sitä, esseen antama piste voitaisiin todennäköisesti määrittää oikein yli 90%: ssa. Hän havaitsi myös, että useat näistä esseistä olivat täynnä tosiasiallisia virheitä; College Board ei väitä luokittelevansa tosiasiallista tarkkuutta. Kysymys: Mitä hän löysi?
Nämä esseet olivat täynnä virheitä.