Kun Rooman tasavalta laajeni, se saavutti pisteen, jossa Rooman keskushallinto ei pystynyt tehokkaasti hallitsemaan kaukaisia provinsseja. Viestintä ja liikenne olivat erityisen ongelmallisia, kun otetaan huomioon valtakunnan laajuus. Uutiset hyökkäyksistä, kapinoista, luonnonkatastrofeista tai epidemian puhkeamisesta kuljetettiin laivalla tai ratsatulla postipalvelulla, mikä vaati usein paljon aikaa päästä Roomaan ja Rooman käskyjen palauttamiseen ja toimimaan. Siksi maakunnan kuvernöörit saivat de facto autonomiaa Rooman tasavallan nimissä. Kuvernööreillä oli useita velvollisuuksia, mukaan lukien armeijoiden komennot, maakunnan verojen käsittely ja maakunnan päätuomareina.
Akkea, Makedonia ja Epiros (noin nykyajan Kreikka, Albania ja Kroatian rannikko), Bithynia, Pontus ja Aasia (noin nykyajan Turkki), Syyria, Kypros ja Kyreenaika