Täytä seuraava lause: Vuotta myöhemmin, vuonna 1975, Diokno valittiin kansalaisoikeusliiton puheenjohtajaksi, ja hän toimi virassaan vuoteen 1982 saakka. Myöhemmin maaliskuussa 1983 Diokno perusti "Kilusan sa Kapangyarihan at Karapatan ng Bayan" -järjestön eli KAAKBAY:n, joka oli ideologisesti riippumaton uskomuksista, kuten marxilaisuudesta, mutta siihen liittyivät muut marxilaiset ja kapitalistit. KAAKBAY vaikutti yleisöön ja taisteli ankarasti Marcosin hallintoa vastaan käyttäen väkivallattomia aktivisteja tai "painepolitiikkaa". KAAKBAY nosti myöhemmin painostuspolitiikkaa tärkeäksi periaatteeksi demokratian jälkeiselle ajalle julkaisemalla "The "Plaridel" Papers". The "Plaridel" Papers -lehden elokuussa 1984 ilmestynyt numero popularisoi painopolitiikan käsitteen ja esitteli poliittisen järjestelmän, joka sisällyttäisi "kadun parlamentin" "kansandemokratian" rakentamiseen. KAAKBAY oli myös yksi tärkeimmistä jäsenjärjestöistä Justice for Aquino, Justice for All (JAJA) -liittoon, jonka Diokno perusti 25. elokuuta 1983 seurauksena
"Ninoy" Aquinon murha, koska hän palasi maahan kohdatakseen Marcon. JAJA oli ensimmäinen yhtenäinen rintama Marcosia vastaan, mutta se ei kestänyt kauan. KAAKBAY toimi tärkeimpänä koalitiona, joka esti muita ääriryhmiä jättämästä JAJA:ta. Valitettavasti JAJA korvattiin myöhemmin pääasiassa vasemmistolaisen Coalition of Organizations for the Restoration of Democracy -järjestön (CORD) kautta vuoden 1984 puolivälissä, jonka jäsenmäärä oli lähes sama. Ennen CORD:n perustamista monet entiset JAJA:n jäsenet, jotka olivat eri mieltä kommunistien kanssa, järjestivät myös paljon laajemman liiton nimeltään Kongreso ng Mamamayang Pilipino (KOMPIL) eli Filippiinien kansan kongressi, ja sitä johti pääasiassa Diokno.