Tämä ajatus siitä, että yksi kammio edustaa ihmisiä tasavertaisesti, kun taas toinen antaa tasavertaisen edustuksen valtioille väestöstä riippumatta, tunnettiin nimellä Connecticut-kompromissi. Haluttiin myös, että kaksi kammiota voisi toimia toistensa sisäisenä valvonnana. Yksi oli tarkoitettu "kansanhuoneeksi", jonka kansa valitsi suoraan, ja lyhyillä ehdoilla velvoittaen edustajat pysymään lähellä vaalipiirinsä jäseniä. Toinen oli tarkoitettu edustamaan valtioita siinä määrin kuin ne säilyttivät suvereniteettinsä lukuun ottamatta valtuuksia, jotka oli delegoitu hallitukselle.
Kaksi taloa, jotka voisivat toimia sisäisenä tarkistuksena toisilleen.