Lahore-sopimus oli yksi tärkeimmistä ja historiallisista sopimuksista Intian ja Pakistanin välillä suhteiden normalisoimiseksi ja sotilaallisen jännitteen lieventämiseksi Etelä-Aasiassa. Vuonna 1972 Shimla-sopimukseen liittyi rauhansuhteiden luominen sodan jälkimainingeissä.
Vuonna 1971 sopimus sitoi molemmat maat ratkaisemaan kahdenväliset riidat rauhanomaisella vuoropuhelulla ja yhteistyöllä. Vuonna 1978 Pakistan teki ehdotuksen rajoittaa kahden maan välistä ydinaseiden kilpailua ja perustaa Etelä-Aasian ydinaseettoman vyöhykkeen (SANWFZ), josta neuvottelut eivät koskaan päättyneet.