Kirjoita jatko-osa tähän kappaleeseen.
Armeijaryhmä G:llä oli 11 divisioonaa pitääkseen Ranskan Loiren eteläpuolella. 17. ja 18. elokuuta Saksan asevoimien ylimmäinen komento määräsi armeijaryhmä G:n (lukuun ottamatta linnoitussatamia pitäviä joukkoja) hylkäämään Etelä-Ranskan. Saksan LXIV-joukot, jotka olivat johtaneet joukkoja lounaispuolella sen jälkeen, kun ensimmäinen armeija oli vetäytynyt muutama viikko aiemmin pitämään linjaa Seine-joella Pariisin kaakkoon, muodosti kolme marssijoukkoa ja vetäytyi itään kohti Dijonia. Samaan aikaan Saksan 19. armeija vetäytyi pohjoiseen Rhonen laakson kautta Langresin tasanolle, jossa sen liittyi Saksan viidennen panssarielimiä, joka oli määrätty armeijaryhmä G:ään, jotta vastahyökkäys voitaisiin suorittaa Yhdysvaltojen kolmatta armeijaa vastaan. Perääntyminen ei mennyt suunnitelman mukaan, sillä 19. armeija perääntyi. Monet armeijaryhmä G:n henkilöstön jäsenet joutuivat kuudennen Yhdysvaltain armeijaryhmässä vankeuteen. Kun perääntyminen oli ohi, kenraali Johannes Blaskowitz oli menettänyt noin puolet joukkoistaan ja hänet korvasi kenraali Hermann Balck 21. syyskuuta. Syyskuun puoliväliin mennessä Viides oli asemissa Saksan linjan vasemmalla puolella Sveitsin rajalta pohjoiseen. Sieltä 5. panssarijoukko hyökkäsi ensimmäisten panssarijoukkojen kanssa Yhdysvaltojen kolmannen armeijan kimppuun, kun taas paljon pienentynyt saksalainen 19. armeija vastusti Ranskan ensimmäistä armeijaa ja Yhdysvaltain seitsemättä armeijaa kenraali Alexander M. Patchin johdolla.