Vuonna 1907 António Cabreira perusti Lissabonin kuninkaallisen tiedeakatemian kilpailevaksi laitokseksi. Uusi, lyhytaikainen Akatemia (joka lakkautettiin vuonna 1925) oli heijastus Cabreiran puolueellisuudesta absolutismille ja hänen inhotuksestaan laskevaa liberaalia monarkiaa ja sen instituutioita kohtaan. Uusi Akatemia sai arvokasta tukea tasavaltalaisen liikkeen johtavista henkilöistä - epätodennäköisiltä liittolaisilta, mutta myös oppositiojoukosta - pääasiassa heidän joukossaan huomattavat poliitikot (ja myöhemmin tasavallan presidentit) Teófilo Braga, Bernardino Machado ja António José de Almeida. Vuoden 1910 vallankumouksen jälkeen
Vuonna 1924 tasavaltalaiset viranomaiset hyväksyivät nopeasti uuden akatemian perussäännöt yrittäessään laillistaa sen hallinnon viralliseksi akatemiaksi, mutta aikanaan ja erityisesti Bragan kuoleman jälkeen vuonna 1924 se alkoi menettää suhteellista merkitystä ja katoaa hämärään, kun vanha Lissabonin akatemia assimiloitiin asteittain uuteen hallintoon.