Liittoutuneiden armeijoiden nopea eteneminen syyskuun alussa 1944 oli aiheuttanut logistisen ongelman: Normandian improvisoiduista satamisista rintamalle kulkeutuneet varustuslinjat olivat muuttuneet liian pitkiksi. Antwerpenin sataman käyttö ratkaisi ongelman, mutta liittoutuneiden vapauttamisen jälkeen
Saksan armeijan hallussa oli vielä Scheldtin suistoalue, jonka avulla se pystyi estämään Antwerpeniin suuntautuvan merenkulun. Varsinkin Walcherenin entisestä saaresta, joka sijaitsi Länsi-Scheldtin suulla, oli tullut linnoitus, joka oli täynnä pitkän matkan rannikkovartiostoja, jotka kontrolloivat meren lähestymistapoja. Tämä puolestaan teki mahdottomaksi saksalaisten Antwerpeniin vievässä kanavassa kylvemien miinakenttien puhdistamisen miinanraivaajilla. Walcherenin hävittäminen oli siis sotilaallisen välttämättömyyden mukaista.