Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Siirtymäkohta: Kun vapaudumme auktoriteetista, meille jää usein toivottomuuden tunne (hän vertaa tätä prosessia vauvojen yksilöitymiseen lapsen normaalin kehityksen aikana), joka ei vähene, ennen kuin käytämme 'vapauttamme' ja kehitämme jonkinlaisen korvauksen vanhalle järjestykselle. Kuitenkin yleinen korvike "vapauden" tai aitouden harjoittamiselle on alistuminen autoritaariseen järjestelmään, joka korvaa vanhan järjestyksen toisella, jolla on erilainen ulkonäkö, mutta identtinen tehtävä yksilölle: epävarmuuden poistaminen määräämällä, mitä ajatella ja miten toimia. Fromm kuvaa tätä dialektiseksi historialliseksi prosessiksi, jossa alkuperäinen tilanne on teesi ja siitä vapautuminen antiteesi. Synteesi saavutetaan vasta, kun jokin on korvannut alkuperäisen järjestyksen ja antanut ihmisille uuden turvallisuuden. Fromm ei osoita, että uusi järjestelmä olisi välttämättä parannus. Itse asiassa Fromm osoittaa, että tämä vain katkaisee loputtoman negatiivisen vapauden kierteen, johon yhteiskunta alistuu.  Kysymys: Mitä ihmisille on tarjottava, jotta synteesi saavutetaan?
Jokin on korvannut alkuperäisen järjestyksen ja antanut ihmisille uuden turvallisuuden.