Kirjoita tämän kappaleen jatko - 25. heinäkuuta 1958, jatkuvan sodan ja Britannian hallituksen tavoitteen vuoksi olla "vähemmän näkyvä" Lähi-idässä Suezin jälkeisessä maailmassa
, sulttaanin ja brittiläisten johtajien välillä vaihdettiin kirjeitä ja myöhemmin allekirjoitettiin taloudellisen kehityksen avustussopimus, joka koostui Omanin sulttaanin asevoimien (SAF) vahvistamisesta liittämällä brittiläisiä upseereja johtamaan pieniä yksiköitä ja johtamaan SAFia kokonaisuutena. Sota kesti viisi vuotta, kunnes Omanin sulttaanin asevoimat, paljon vaikeuksia ja seurauksena suoraa tukea sotilaat Britannian Special Air Service, 1. pataljoona Cameronions, joukko &lt;a href="15th/19th%20The%20King%27s%20Royal%20Hussars"&gt;15/19 Hussars&lt;/a&gt;, RAF hävittäjät ja laivue Ferret panssaroituja autoja, laittaa alas Jebel Akhdar sota vuonna 1959, ja Imam Ghalib Alhinai onnistui pakenemaan Saudi-Arabiaan. Hän johti lyhyeksi ajaksi väliaikaista maanpaossa olevaa hallitusta Dammamista (Saudi-Arabia) ja perusti imamatin toimiston Kairoon (Egypti), kun taistelut jatkuivat Omanissa.