Täytä seuraava lause: Vähän ennen vuoden 1988/89 säännöllisen kauden loppua, Flamesin pääjohtaja Cliff Fletcher ilmoitti, että hän oli päässyt sopimukseen Neuvostoliiton viranomaisten kanssa, joka salli Sergei Pryakhinin pelata Pohjois-Amerikassa. Se oli ensimmäinen kerta, kun Neuvostoliiton maajoukkueen jäsen sai pelata ei-neuvostoliittolaiselle joukkueelle. Pian sen jälkeen Neuvostoliiton pelaajat alkoivat tulvia NHL:ään. Joukkueet ennakoivat, että neuvostoliittolaisten pelaajien määrä lisääntyisi 1990-luvulla, sillä 18 neuvostoliittolaista valittiin NHL: n vuoden 1989 aloitusluonnoksessa. Koko "KLM"-joukkue liittyi NHL:ään vuonna 1989, kun Vladimir Krutov ja Igor Larionov pelasivat Canucksille, kun taas Sergei Makarov meni Calgaryyn. Makarov voitti Calder Memorial Trophyn vuoden aloittelijana vuonna 1990, valinta, joka aiheutti kiistaa; hän oli 32-vuotias ja oli pelannut 11 ammattilaisvuotta Neuvostoliiton liigassa. Kiistan johdosta NHL muutti sääntöjään: yli 26-vuotiaita pelaajia ei enää pidetty palkintoon. Berliinin muurin kaatuminen vuonna 1989 ja rautaesiripun kukistuminen avasi tilaa useammille itäeurooppalaisille pelaajille, jotka pelasivat Pohjois-Amerikassa. Vain kuusi eurooppalaista pelaajaa valittiin vuoden 1979 NHL:n peliluonnoksessa. Tämä määrä kasvoi 32:een vuonna
Vuoden 1989 aikana, kun taas ennätysmäärä oli 123 eurooppalaista vuonna 2000. Eurooppalaiset muodostavat 22,5% NHL: stä vuonna 2013-14, yhteensä 232 pelaajaa.