Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Siirtymävaihe: keuhkokuume diagnosoidaan tyypillisesti fyysisten oireiden ja röntgenkuvan perusteella. Aikuisilla, joiden elintoiminnot ovat normaaleja ja joiden keuhkotutkimus on normaali, diagnoosi on epätodennäköinen. Taustalla olevaa syytä voi kuitenkin olla vaikea vahvistaa, koska ei ole olemassa lopullista testiä, jolla voitaisiin erottaa bakteeri- ja ei-bakteeriperäistä alkuperää. Maailman terveysjärjestö on määritellyt keuhkokuumeen lapsilla kliinisesti joko yskän tai hengitysvaikeuksien ja nopean hengitysnopeuden, rintakehän syvennyksen tai tietoisuuden heikkenemisen perusteella. Nopealla hengitysnopeudella tarkoitetaan yli 60 hengitystä minuutissa alle 2- kuukauden ikäisillä lapsilla, yli 50 hengitystä minuutissa 2- kuukauden ja 1- vuoden ikäisillä lapsilla tai yli 40 hengitystä minuutissa 1- 5- vuotiailla lapsilla. Lasten alhainen happipitoisuus ja alhaisempi rintakehän syveneminen ovat herkempiä kuin rintakehän muriseminen stetoskoopilla tai hengitysnopeuden lisääntyminen. Muita hyödyllisiä oireita alle viiden vuoden ikäisten lasten kohdalla voivat olla murina ja nenän purkautuminen. Vihisevän hengityksen puuttuminen on Mycoplasma pneumoniae - taudin indikaattori keuhkokuumeisiin sairastuneilla lapsilla, mutta indikaattori ei ole riittävän tarkka, jotta voitaisiin päättää, onko makrolyydihoitoa käytettävä. Rintavaivojen esiintyminen lapsilla, joilla on keuhkokuume, kaksinkertaistaa Mycoplasma pneumoniae - taudin todennäköisyyden. Yleensä aikuisilla tutkimukset eivät ole tarpeen lievissä tapauksissa. keuhkokuumeen riski on hyvin pieni, jos kaikki elintoiminnot ja auskultatio ovat normaaleja. Potilailla, jotka tarvitsevat sairaalahoitoa, suositellaan pulssioksimetriaa, röntgenkuvaa rintakehästä ja verikokeita, mukaan lukien täydellinen verisuonimäärä, seerumin elektrolyytit, C- reaktiivisen proteiinin taso ja mahdollisesti maksan toiminnan testit. Procalcitoniini voi auttaa syyn määrittämisessä ja tukea sitä, kuka saa antibiootteja. Antibioottien käyttö on suositeltavaa, jos prokalcitoniinitaso saavuttaa 0,25 μg/l, erittäin suositeltavaa, jos se saavuttaa 0,5 μg/l, ja erittäin epäsuosittua, jos pitoisuus on alle 0,10 μg/l. Niillä, joilla CRP on alle 20 mg/l ilman vakuuttavia todisteita keuhkokuumeesta,...  Kysymys: Mihin hoito perustuu?
influenssan esiintyminen yhteisössä tai nopean influenssatestin tekeminen