1. asevoimien divisioona siirtyi varalle Marethin linjan taisteluun, joka alkoi 20.-21. maaliskuuta. Kun XXX-joukon etuhyökkäys pysäytettiin, 1. aseistettu diviisioni lähetettiin X-joukon kanssa 23. maaliskuuta klo 19.30 liittymään Uuden-Seelannin joukkoon pitkän flankkitoiminnan aikana, josta tuli "ensimmäisen tason sotku" Tebaga Gapin edessä. 21. panssaridivisioona tukki läpikulkun. Uusi hyökkäys (Operation Supercharge II) suunniteltiin nopeasti: illalla 25.-26. maaliskuuta 1. armeijan joukot marssivat nopeasti kuunvalossa, ohittivat 2. Uuden-Seelannin diviisin ja 8. armeijan joukot, jotka olivat rikkonut etulinjan, ja menivät suoraan toimintaan iltapäivällä. Hiekkamyrsky puhalsi vihollisen silmiin, jaos räjäytti tiensä halkeaman läpi ja jatkoi kohti El Hammaa seuraavana yönä. Maaliskuun 27. päivän aamunkoitteessa sen panssarivaunut ottivat yhteyttä hätäisesti järjestettyyn saksalaiseen panssarivaunujen torjuntaan ja ottivat rungon alapuolella olevat asemat. Samaan aikaan 15. panssari-divisioona yritti hyökätä divisioonan pylväsryhmän takaosaan, mutta se torjuttiin nopeasti 76. (On myös raportoitu, että rykmentti käytti menestyksekkäästi diakonejaan panssarivaunuja vastaan El Hammassa.) Nyt oli lyhyt pattitilanne, mutta Marethin taistelu oli ohi ja vihollinen vetäytyi seuraavaan puolustusasemaansa Wadi Akaritiin. 29. maaliskuuta 1. asevoimien diviisioni alkoi tutkia näitä puolustuksia, ja 5. huhtikuuta illalla se teki esityksen, kun 4. intialainen jalkaväkidivisioona valloitti korkeudet yöllä. Muutoin divisioona ei ollut merkittävässä osassa Wadi Akaritin taistelussa.
- Mitä?