WIBC:n radiotoiminnan menestyksen jälkeen vuonna 1951 Speedwayn johto oli kiinnostunut ottamaan lähetystoiminnan pysyvästi omakseen. Vuonna 1952 Speedway käynnisti virallisesti Indianapolis Motor Speedway Radio Networkin, hyödyntäen WIBC: n lähetystoimintaa ja teknistä tukea. Formaatti oli jälleen Mutual-tyylinen, jossa oli suora lähetys startissa, maaliin ja säännöllisiä päivityksiä kisan aikana. Vuodesta 1953 alkaen, kun alueen neljä muuta radioasemaa oli valittanut, lahjakkuuspooli laajennettiin esittämään kaikkien viiden Indianapolisin radioaseman henkilöitä. Vuoden 1953 kilpailu oli merkittävä, koska se laajennettiin esittämään ensimmäisen suoran "lipun lipun" kattavuuden, ja sidosryhmien määrä oli jo kasvanut 130 asemalle. Tämän ajanjakson aikana lähetys lähetettiin tyypillisesti samanaikaisesti kaikilla tärkeimmillä asemilla Indianapolisissa, ja koko maan sidosryhmien määrä kasvoi edelleen nopeasti. Joissakin vuosissa yhtiöt ilmoittautuivat jo kilpailun aamuna, ja he olivat innokkaita lähettämään kilpailun. Vuonna 1955
, lähetys kuultiin kaikissa 48 osavaltiossa (tuolloin oli vain 48 osavaltiota). Vuonna 1961 se saavutti myös Alaskan ja Havaijin. Armed Forces Radion kautta tapahtuva maailmanlaajuinen lyhytaaltoinen lähetys alkoi vuonna 1953, ja väitti saavuttavansa jokaisen maan, jossa puhutaan englantia. Vuonna 1964 Rhode Islandin tytäryhtiö otti lähetyksen ensimmäistä kertaa, mikä tarkoitti, että kaikki 50 osavaltiosta peräisin oleva maanpäällinen tytäryhtiö oli nyt osa verkkoa (aiemmin Rhode Islandin kuuntelijat saattoivat kuulla lähetyksen vain naapurivaltiosta). WJAR Providencissa liittyi vuoden 1964 kilpailuun 557 muun liittolaisen kanssa historiallisen virstanpylvään tähden.