Hän tunnisti kaksi uutta dominoivia ja vuorovaikutteisia geneettisiä paikkoja, jotka hän nimesi Dissociationiksi (Ds) ja Activatoriksi (Ac). Hän totesi, että Dissociation ei vain eristänyt tai aiheuttanut kromosomin rikkoutumista, sillä oli myös erilaisia vaikutuksia naapurigeeneihin, kun Activator oli myös läsnä, mikä sisälsi tiettyjen vakaiden mutaatioiden muuttamisen epävakaaksi. Vuoteen 1948 hän teki yllättävän löydön, että sekä D- että Activator -muutokset voisivat siirtää tai asentaa kromosomiin. Hän havaitsi Aclinothin ja D-pisteiden siirtymisen vaikutukset muuttamalla väriä maissiemen siementen mosaiikissa ja tämän mosaiikin epävakaan perinnön mekanismeja. Hän tunnisti kaksi uutta dominoivia ja vuorovaikutteisia geneettisiä paikkoja, joita hän nimesi Dissociationiksi (Ds) ja Activatoriksi (Ac). Hän totesi, että D- ja D-pisteiden siirtyminen ei vain eristänyt tai aiheuttanut kromosomin rikkoutumista
ohjauselementit