Koska itävaltalaiset olivat saaneet arvokasta opetusta Sileesian sodissa, Frederiksen taktiikka oli, kuten Frederik tiesi tiedottajiltansa, keskustelun aihe Wienin kabinettilla, jossa Francis I, Pyhän Rooman keisari, huomautti, että "Vanha Fritz" piti mieluummin yhden siiven hyökkäystapaa, joka rasitti hänen joukkojaan raskaasti. Vuonna 1760 saatujen virallisten asiakirjojen mukaan kenraalimajuri Gzettritzin vangitseminen antoi suoran käsityksen Fredrik II:n epäsuorista taktiikoista, mikä tarkoitti sitä, että Fredrik II saattoi tästä lähtien olla taistelussa hyvin informoidun armeijan kanssa, joka pystyi torjumaan hänen taktiikoitaan. Lisäksi Preussin joukot, jotka olivat hyvin väsyneitä saavuttaessaan tavoitteensa, eivät kyenneet torjumaan hyvin sijoitettua vihollista, kuten Kunersdorfissa, tai vihollista, joka teki äkillisen käänteen, kuten Zorndorfin taistelussa.
Tai Torgaun taistelussa.