Vuonna 1828 Cormenin astui Orléansin edustajainhuoneeseen, otti paikkansa vasemmisto-keskuksessa ja aloitti voimakkaan vastustuksen Kaarle X:n hallitukselle. Koska hänellä ei ollut puhujan pätevyyttä, hän esiintyi harvoin tribunaan; mutta erilaisissa komiteoissa hän puolusti kaikenlaisia kansanvapauksia ja antoi samanaikaisesti joukon voimakkaita esitteitä nimellä "Timon" pelottavimmat iskut tyranniaa ja kaikkia poliittisia ja hallinnollisia väärinkäytöksiä vastaan. Heinäkuun 1830 vallankumouksen jälkeen
Cormenin oli yksi 221:stä, joka allekirjoitti protestien Orléans-dynastian valtaistuimelle nousemista vastaan; ja hän erosi sekä virastaan valtioneuvostossa että paikastaan kammiossa. Hänet kuitenkin valittiin pian uudelleen varajäseneksi, ja nyt hän äänesti äärivasemmiston kanssa.