Kirjoita jatko tähän kappaleeseen - Puolan ensimmäisen jakamisen jälkeen kaupunki tuli osaksi Preussin kuningaskuntaa vuonna 1772. Preussilaiset lakkauttivat paikallishallinnon, joka palautettiin vuonna 1809. Tekstiiliteollisuus romahti. Kaupunki oli puolalaisvastaisen politiikan alainen, mukaan lukien saksalaisistuminen. Paikallisessa kuntosalilla puolaa opetettiin vain kaksi tuntia viikossa vuosina 1815-1820 ja 1846-1912, ja vuonna 1889 puolalaisen kirjallisuuden historia poistettiin opetussuunnitelmasta, kun taas puolalaista historiaa ei opetettu lainkaan. Luultavasti vuonna 1830 paikallisessa koulussa perustettiin puolalaisten opiskelijoiden salainen järjestö. Jotkut puolalaiset opiskelijat liittyivät Puolan 1830 ja 1863 kansannousuun
Puolan Venäjän osastoon. Järjestö luultavasti lakkasi olemasta 1860-luvulla, koska vuonna 1870 perustettiin uusi nuorisofilomaattinen järjestö "Mickiewicz", joka nimettiin Puolan kansalliskirjailijan Adam Mickiewiczin mukaan. Vuonna 1901 saksalaisten viranomaisten repressioiden uhan vuoksi järjestö hajottiin, jotta se voitaisiin aktivoida uudelleen muutaman kuukauden kuluttua. Paikallisten filomaattien joukossa olivat merkittävät puolalais-kashubilaiset aktivistit ja kirjailijat Aleksander Majkowski, Florian Ceynowa ja Jan Karnowski, tuleva ministerin ja senaattorin itsenäisessä Puolassa, pappi, historioitsija ja Toruńin tieteellisen yhteiskunnan perustaja, ensimmäisen puolalaisen tieteellisen yhteiskunnan perustaja ja presidentti Yhdysvalloissa Dominik Szopiński, sekä papit ja aktivistit ja, jotka saksalaiset myöhemmin murhasivat natsien keskitysleireissä vuonna 1940. Vuonna 1911 ensimmäinen Puolan salainen partiointijoukko perustettiin kaupungissa, jonka armeijan upseerinä myöhemmin taisteli Puolan puolustuksessa Puolan ja Neuvostoliiton sodassa (1920) ja Varsovan piirityksessä (1939) ja murhattiin saksalaisten toimesta toisen maailmansodan aikana.