Kirjoita tämän kappaleen jatko - CGT liittyi vuonna 1975 vapaiden ammattiliittojen kansainväliseen liittoon (ICFTU). Maaliskuussa 1976 tapahtuneen vallankaappauksen jälkeen kuitenkin 10000 tehtaan edustajaa 100000:sta pidätettiin. Likaisen sodan aikana
1970-luvun toisella puoliskolla kadonneista ainakin 2 700 eli 30% oli työläisiä. Näitä olivat lukuisat CGT:n johtajat ja aktivistit, erityisesti René Salamanca Córdoban auto-työläisten ammattiliitosta ja Light and Power Unionin johtaja Oscar Smith. CGT:n toiminta keskeytettiin aluksi väliaikaisesti, mutta hallitus purki sen myöhemmin. Vaikka CGT oli kielletty, se oli vuonna 1978 järjestäytynyt kahteen ryhmään: yksi tuki diktatuurin vastustamista (aluksi tunnettu nimellä "25:n komissio"), ja toinen tuki neuvotteluja armeijan kanssa, nimeltään ensin CNT ja sitten CGT-Azopardo (johon johtivat Ramón Baldassini ja Jorge Triaca); sekä CGT-Brasil että CGT-Azopardo nimettiin kaduilta, joilla päämajat sijaitsivat. CGT-Azopardo pystyi siten neuvottelemaan sotilasdiktatuurin kanssa työntekijöiden sairausvakuutusjärjestöjen hallinnasta.