Voyager 1 -luotain teki Titanin lähellä lentävän ohikulun, mikä lisäsi tietämystä kuun ilmakehästä. Se osoitti, että Titanin ilmakehä on läpäisemätön näkyvissä aallonpituuksissa; siksi pinta-asioita ei havaittu. Lentävä ohikulku muutti avaruusaluksen trajektooria Aurinkokunnan tasosta. Lähes vuosi myöhemmin, elokuussa 1981, Voyager 2 jatkoi Saturnuksen järjestelmän tutkimista. Saatiin enemmän lähikuvia Saturnuksen kuista sekä todisteita muutoksista ilmakehässä ja renkaissa. Valitettavasti ohikulun aikana luotain turnautuva luotain jumittui muutaman päivän ajan Saturnuksen kiertoradalle ja ohjasi satelliittien aurinkokunnan suuntaan. Se vahvisti, että Titanin ilmakehä on läpäisemätön näkyvissä aallonpituuksissa; siksi uusia pinta-asioita ei havaittu.
Ensimmäiset korkean resoluution kuvat planeetasta, sen renkaista ja satelliiteista.