Vaikka Orford ei enää ollut hallituksen jäsen, hän säilytti henkilökohtaista vaikutusvaltaansa Georgen II:n kanssa ja hänet kutsuttiin usein "Ministeriksi verhon takana" tämän neuvon ja vaikutusvallan vuoksi. Vuonna 1744 hän onnistui varmistamaan Carteretin erottamisen ja Henry Pelhamin nimittämisen, jota hän piti poliittisena suojattuna. Hän neuvoi Pelhamia käyttämään paikkaansa alahuoneessa palvelemaan siltana kuningas- ja parlamenttidynastian välillä, aivan kuten Walpole oli tehnyt. Tämän ajanjakson aikana Walpole itse teki kaksi väliintuloa Lordi Hanfolkiin.
- 1744. Mitä?