Antonioni oli lapsena kiinnostunut piirtämisestä ja musiikista. Hän oli varhaiskasvuinen viulisti ja antoi ensimmäisen konserttinsa yhdeksänvuotiaana. Vaikka hän hylkäsi viulun elokuvan löytämisen kanssa teini-ikäisenä, piirustus pysyi elinikäisenä intohimona. "En ole koskaan piirtänyt, edes lapsena, nukkeja tai siluetteja, vaan talon ja portin julkisivuja. Yksi suosikkipeleistäni oli kaupunkien järjestäminen. Arkkitehtuurista tietämätön rakensin rakennuksia ja kaduita, joissa oli pieniä hahmoja. Keksin heille tarinoita. Nämä lapsuuden tapahtumat - olin yksitoistavuotias - olivat kuin elokuvia". Valmistuttuaan Bolognan yliopistosta taloustieteellisestä tutkinnosta hän alkoi kirjoittaa paikallislehdelle Ferrara Il Corriere Padano vuonna 1935 elokuvajournalistina.
elokuvajournalistina