Englanninkielinen nimi Norja tulee vanhan englannin kielen sanasta Norþweg, joka mainittiin vuonna 880 ja merkitsee "pohjoista tietä" tai "tietä, joka johtaa pohjoiseen", joka on se, miten anglosaksit viittasivat Atlantin Norjan rannikolle samanlainen kuin tieteellinen yksimielisyys norjan kielen nimen alkuperästä. Britannian anglosaksit viittasivat myös Norjan kuningaskuntaan vuonna 880 nimellä Norðmanna land. On erimielisyyksiä siitä, oliko Norjan alkuperäinen nimi alun perin sama etymologia kuin englannin muoto. Perinteisen mielipiteen mukaan ensimmäinen komponentti oli alun perin norðr, englannin kieleen sukua pohjoinen, joten nimi oli Norrvegia, "pohjoinen tie", viittaen Norjan rannikolla purjelemiseen ja vastakohtana pohjoiseen ja pohjoiseen, joka merkitsee "pohjoiseen suuntaan". Englanninkielinen kääntäjä on ollut Norja-Norja-Norja-Norja-Norja-Norja, kun taas myöhemmin norja
Norja