Nämä ilmenevät magman purkautuessa pinnalle paterae-pohjan ilmakehistä tai tasangoilta halkeamuksista, jolloin ne tuottavat puhallettuja, yhdisteisiä laavavirtoja, jotka ovat samankaltaisia kuin Havaijilla Kilauealla havaitut. Galileo-avaruusaluksen kuvat paljastivat, että monet Io'n suurimmista laavavirroista, kuten Prometheuksen ja Amiranian, syntyvät pienten purkausten muodostumisesta vanhojen virtojen päälle. Suurempia laavavirtauksia on myös havaittu Io'ssa. Esimerkiksi Prometheuksen virran johtava reuna siirtyi 75-95 km: n (47-59 mi) välille 1979 ja Galileo'n ensimmäisten havaintojen välillä vuonna 1996.
rikkipitoisuus