Täytä seuraava lause: Tämä johtuu siitä, että maanjäristyksessä vapautuva energia ja siten sen voimakkuus ovat suhteessa rikkomuksen pinta-alaan, joka repeää, ja jännitteen vähenemiseen. Näin ollen mitä pidempi ja mitä leveämpi virhealue on, sitä suurempi on tuloksena oleva suuruus. Maapallon kuoren ylimmässä, hauraassa osassa - ja kuumaan vaippaan laskeutuvien tektonisten levyjen kylmissä levyissä - on planeettamme ainoat osat, jotka voivat varastoida joustavaa energiaa ja vapauttaa sen rikkoutumisissa. Kivet, jotka ovat lämpimämpiä kuin noin, virtaavat stressiin reagoidessaan; ne eivät repeydy maanjäristyksissä. Rikkojen ja kartoitettujen vikojen (jotka voivat rikkoutua yksittäisessä repeämässä) enimmäismäärät ovat noin. Esimerkkejä ovat maanjäristykset Alaskassa (1957), Chilessä (1960) ja Sumatrassa (2004), jotka kaikki sijaitsivat sukellusvyöhykkeillä. Pitkimmät maanjäristykset ovat San Andreasin rikkomuksessa (1857,
1906), Pohjois-Anatolian vika Turkissa (1939) ja Denali-vika Alaskassa (2002) ovat noin puolet tai kolmasosa subduuttien levyn reunojen pituuksista, ja ne, jotka sijaitsevat normaaleissa vikaissa, ovat vielä lyhyempiä.