Kun Kutuzov kuoli, Bennigsen kutsuttiin takaisin ja asetettiin armeijan johtoon. Bennigsen osallistui Bautzenin ja Lützenin taisteluun
Hän johti yhtä kolonnista, joka teki ratkaisevan hyökkäyksen Leipzigin taistelun viimeisenä päivänä (16-19 lokakuuta 1813). Samana iltana keisari Aleksander I nimitti hänet kreiviksi, ja hän myöhemmin komensi joukkoja, jotka toimivat marsalkka Davouttia vastaan Pohjois-Saksassa, etenkin vuoden mittaisessa Hampurin piirityksessä (1813-1814). Fontainebleaun rauhan jälkeen hänelle myönnettiin ensimmäisen asteen Pyhän Georgen ritarikunnan - korkein venäläinen sotilaskirjoitus - hänen toimistaan Napoleonin sodissa yleensä.