Vallabhbhai Patel (31. lokakuuta 1875 <unk> 15. joulukuuta 1950), tunnettu nimellä Sardar Patel, oli intialainen poliitikko. Hän toimi Intian ensimmäisenä varapääministerinä. Hän oli intialainen asianajaja ja valtiomies, intialaisen kansalliskongressin vanhempi johtaja ja Intian tasavallan perustajaisä, joka oli johtava rooli maan taistelussa itsenäisyydestä ja ohjasi sen yhdentymistä yhtenäiseksi, itsenäiseksi kansakunnaksi. Intiassa ja muualla häntä kutsuttiin usein Sardariksi, mikä tarkoittaa "päällikköä" hindiin, urduun ja persiaan. Hän toimi sisäministerinä Intian poliittisessa yhdentymisessä ja Indo-Pakistani-sodassa 1947. Patel kasvoi Gujaratin maaseudulla. Hän oli menestyksekäs lakimies. Myöhemmin hän edisti maanviljelijöitä Khallabadista, Bharatista ja Bardholista Gujaratissa.
15. joulukuuta 1950