Venäjän tappio ja liitto Britannian kanssa antoivat Ranskalle lisää valtaa ja arvostusta Euroopassa. Tämä oli ensimmäinen eurooppalaisten valtojen välinen sota sitten Napoleonin sodan päättymisen ja Wienin kongressin, mikä merkitsi liittojärjestelmän hajoamista, joka oli ylläpitänyt rauhaa lähes puolen vuosisadan ajan. Sota lopetti käytännössä myös Euroopan konsertin ja nelinkertaisen liiton eli "Waterloon liiton", jonka neljä muuta mahtia (Venäjä, Preussin, Itävallan ja Ison-Britannian) olivat perustaneet. Pariisin rauhankonferenssi vuonna 1856
Napoleonin hallituksen ulkomaanpolitiikka oli huippukohta. Se rohkaisi Napoleon III:ta tekemään vielä rohkeamman ulkopoliittisen hankkeen Italiassa.