Solger jatkoi matkaansa Berliiniin, jossa hän toivoi perustaa itsenäisen kirjallisen tai tieteellisen elämän. Nämä suunnitelmat eivät onnistuneet, ja vuoden 1847 lopulla hän palasi Pariisiin. Helmikuun-maaliskuun vallankumous
Pariisissa yllätti hänet muutama päivä hänen 19. helmikuuta tekemänsä avioliiton jälkeen nuorelle pariisilaiselle Adèle Marie Bémérelle vuonna 1848. Näitä helmikuun päiviä hän kuvasi vakuuttavasti Wigandin "Konversations-Lexikon" lisäosan artikkelissa. Hän palasi Berliiniin huhtikuussa 1848 ja liittyi innokkaasti demokraattisen kerhon jäseneksi, mutta enemmän katsojana kuin kiihottajana. Tästä huolimatta jotkut virkamiehet näkivät hänen suoranaisessa saapumisessaan Pariisista vallankumouksen maahantuojana.