Osana arabien vastustustaan kasvavaa juutalaista läsnäoloa Mandatory Palestiinassa, jotkut arabit johtajat pyrkivät järjestämään juutalaisten vastaisia boikotteja vuodesta 1922. Alkuperäinen boikotti kieltäytyi tekemästä kauppaa juutalaisten omistaman yrityksen kanssa, joka toimi Mandatoidun Palestiinan alueella. Palestiinalais-arabit, "joiden havaittiin rikkoneen boikotin, - joutuivat fyysisesti veljiensä hyökkäyksen kohteiksi ja heidän tavaransa vahingoitettiin", kun palestiinalais-arabit mellakoivat Jerusalemissa
Vuonna 1929. Toinen, tiukempi boikotti pantiin juutalaisyrityksiin mellakoiden jälkeen, jotka kehottivat kaikkia alueen arabeja noudattamaan sen ehtoja. Syyrian-Palestiinan kongressin arabien toimeenpaneva komitea kehotti boikotoimaan juutalaisia yrityksiä vuonna 1933, ja vuonna 1934 arabien työväenliitto suoritti boikotin sekä järjesti juutalaisten yritysten piketit. Vuonna 1936 Palestiinan arabit kutsuivat kansanäänestykseen ja uhkasivat väkivallalla niitä, jotka eivät kunnioittaneet sitä. Tämä boikotti ei kuitenkaan onnistunut, koska juutalaiset lakimiehet, lääkärit ja sairaalat olivat liian vahvasti integroituneet palestiinalaiseen yhteiskuntaan.