Varpas oli suunnattu älymystölle, jonka tavoitteena oli nostaa Liettuan kansallista tietoisuutta ja lopulta saavuttaa autonomia Venäjän valtakunnan sisällä. Puolan positivismin vaikutuksesta "Varpas" väitti, että liettualaiset voisivat saavuttaa tämän työn, taloudellisen kehityksen, koulutuksen ja muiden väkivallattomien keinojen avulla. Siksi useimmat artikkelit sisälsivät keskusteluja maanmuutoksen, koulujärjestelmän, terveydenhuollon, liikenneverkon jne. parantamisesta. Jotkut artikkelit olivat käytännöllisempiä "miten" oppaita, mutta useimmat pysyivät teoreettisina luentoina ja keskusteluina. Noin neljäsosa Varpasin sisällöstä oli historiaa. Toisin kuin "Aušra", se kuitenkin hylkäsi romanttisen idealistisen heroiikan menneisyyden (joka johti kahteen epäonnistuneeseen kansannousuun 1830 ja 1863:
) ja keskittyi käytännöllisempiin ja hyödyllisempiin nykyaikaisiin historiaan. Kirjailijat uskoivat, että nykyisen Euroopan politiikan ymmärtäminen voisi olla hyödyllisempi kuin vanhan Liettuan suurherttuakunnan ylistäminen.