Proteiinien sekvenssi voidaan määrittää Edmanin hajoamisella, jossa N-terminaalijäämät hydrolysoidaan ketjusta yksi kerrallaan, johdetaan ja tunnistetaan. Massaspektrometrin tekniikoita voidaan myös käyttää. Nukleiinihapposekvenssi voidaan määrittää käyttämällä geelielektroforesia ja kapillaarielektroforesia. Lopuksi näiden biopolymereiden mekaaniset ominaisuudet voidaan usein mitata käyttämällä optista pintsettiä tai atomivoimamakroskopiaa. Kaksoispolarisaatiointerferometriaa voidaan käyttää mittaamaan näiden materiaalien muodonmuutoksia tai itse kokoontumista, kun niitä stimuloidaan pH: n, lämpötilan, ionivahvuuden tai muiden sidostuotteiden avulla. Kysymys: Mitkä kaksi kumppaniaa voivat mitata biopolymerien mekaanisia ominaisuuksia?
optiset pinzetit tai atomivoimamakroskooppi