-Miksi korkeimmasta laillisesta auktoriteetista keskustellaan? Kirjoita edellisen kysymyksen perusteella tekstiyhteys, joka sisältää vastauksen. Se voi olla 1 - 20 lausetta. - Mitä tarkoitat?
SEUT-sopimuksen 294 artiklassa määritellään "tavallinen lainsäätämisjärjestys", jota sovelletaan useimpiin EU:n säädöksiin. Tärkeintä on, että on olemassa kolme käsittelyä, jotka alkavat komission ehdotuksesta, jossa parlamentin on äänestettävä kaikkien parlamentin jäsenten enemmistöllä (ei vain läsnä olevien) estääkseen tai ehdottaakseen muutoksia, ja neuvoston on äänestettävä määräenemmistöllä hyväksyäkseen muutokset, mutta yksimielisesti estääkseen komission tarkistuksen. Jos eri toimielimet eivät pääse missään vaiheessa yhteisymmärrykseen, kootaan Euroopan parlamentin jäseniä, ministereitä ja komissiota edustava sovittelukomitea, jonka tehtävänä on yrittää päästä yhteisymmärrykseen yhteisestä tekstistä. Jos tämä onnistuu, se lähetetään takaisin parlamentille ja neuvostolle hyväksyttäväksi ehdottomana ja määräenemmistöllä. Tämä tarkoittaa sitä, että parlamentin enemmistö, neuvoston vähemmistö ja komission enemmistö voivat estää lainsäädännön laatimisen: EU:n lainsäädäntöä on vaikeampi muuttaa kuin säilyttää ennallaan. Talousarvioihin sovelletaan eri menettelyä. Neuvoston on annettava lupa "yhteistyön lujittamiseksi" ainakin jonkin jäsenvaltion osa-alueen välillä. Komission olisi ilmoitettava jäsenvaltioiden hallituksille alusta alkaen ennen kuin ehdotukset aloittavat lainsäädäntömenettelyn. EU voi kokonaisuudessaan toimia vain perussopimuksissa määrättyjen valtuuksiensa puitteissa. SEU:n 4 ja 5 artiklassa todetaan, että toimivaltuudet jäävät jäsenvaltioille, ellei niitä ole annettu, vaikka Kompetenz-Kompetenz-kysymyksestä käydään keskustelua: kenellä on lopulta "toimivaltuus" määritellä EU:n "toimivaltuus". Monet jäsenmaiden tuomioistuimet uskovat päättävänsä, toisten jäsenmaiden parlamentit uskovat päättävänsä, kun taas EU:n sisällä tuomioistuin uskoo, että sillä on viimeinen sana.