Kirjoita jatkossa tähän kappaleeseen - Saksan Neuvostoliittoon hyökkäyksen alkuvaiheessa Baisultanov oli sijoitettu osaksi 13. hävittäjäluokan lentorykmenttiä, jossa hän taisteli Tallinnan taisteluissa
Hän puolusti Elämän tietä. Ennen kesäkuun loppua 1941 hän saavutti ensimmäisen ilmavoittonsa - Fokker D.XXI:n yhteinen tappaminen. Hänen ensimmäinen yksinvoittonsa tapahtui Tallinnan yllä lähes kaksi kuukautta myöhemmin, kun hän otti ulos Ju 88:n. Vuoden 1941 syyskuun puoliväliin mennessä hän teki vielä kaksi yksinäistä ja yhden yhteistä tappamista, minkä jälkeen hän meni useita kuukausia ilman ilmavoittoja. Sitten maaliskuussa ja huhtikuussa 1942 hän alkoi nopeasti lisätä laskentaansa, vaikka useimmat hänen vaatimuksistaan koskivat yhteisiä tappamista. Siitä huolimatta hänestä tuli ässä 4. huhtikuuta 1942, kun hän ampui alas Ju 87 sukelluspommittajan - hänen viides yksin tappo. Kesäkuussa 1942 hänet nimitettiin Neuvostoliiton sankariksi, koska hän oli lentänyt 277 lentoa ja saanut 5 soolo- ja 13 yhteistä laukausta. Arvonimi myönnettiin 23. lokakuuta 1942. Hänen laskunsa pysyi kuitenkin tällä tasolla, koska hänet lähetettiin laivueen komentajan koulutukseen kesällä 1943. Kun hän palasi rykmenttinsä, se oli saanut vartijoiden nimityksen ja nimettiin uudelleen 4. Vartijoiden hävittäjä-ilmailu rykmenttinä. Pian sen jälkeen, kun yksikkö sai uuden La-5:n, hänet ammuttiin alas Suomenlahden yllä, kun hän oli tehtävässä saattelemassa hyökkäyslentokoneiden ryhmää Seskarin saarelle. Pian hänen kuolemansa jälkeen hänen perheensä karkotettiin Oshin alueelle Keski-Aasiassa, koska he olivat balkarealaisia. Hänen vanhempansa ja kaksi hänen veljeään kuolivat pian karkeissa pakkosiirtolaisuussuhteissa.