Täytä lause: Vuonna 1657 hän liittyi Keisarin joukkoihin toiseen Pohjoissotaan, jossa hän taisteli laajalti Puolassa, Preussissa, Schleswigissa, Jutlannissa ja Pommeraniassa. Vuonna 1661 hän osallistui epäonnistuneeseen sotilaalliseen retkelle Transylvanian turkkilaisia vastaan. Vuonna 1663 Turkin hyökkäys Unkarin keisarikuntaan aiheutti Itävallan ja Turkin sodan (1663-1664). Hänen ratsuväkensä hyökkäys
Saint Gotthardin taistelu (1664) 6. elokuuta, sai keisari Leopold I:n kiitoksen, joka antoi hänelle keisarin ratsuväen kokouksen komennon ja teki hänestä keisarin kreivin. Kuusi vuotta myöhemmin hänet ylennettiin kenraalimaarsalkiksi ja lähetettiin Unkariin, jossa hän tukahdutti unkarilaisten magnaattien järjestämän kansannousun. Hän palasi Unkariin vuonna 1672, jossa hän johti veristä rauhoitusta alueilla, jotka olivat aiemmin ryöstäneet rosvot. Sillä välin valtakunta oli joutunut osallisiksi ranskalais-hollantilaiseen sotaan. Kesällä 1673 Sporckin ja Raimondo Montecuccolin johtamat joukot marssivat Reiniin, jossa he piirittivät Bonnin ja torjui Ranskan marsallikonstaapeli Turennen avustusyrityksen. Talvittuaan Westfalissa hän osallistui vuoden 1674 kampanjaan Belgiassa, jossa hän valloitti Dinantin, Chimayn ja Huyn. Huhtikuussa 1675 hän palasi Ylä-Reiniin ja yhdisti armeijansa Montecuccolin armeijaan. Hän jäi eläkkeelle helmikuussa 1676 vanhuuden vuoksi. Sporck kuoli Böömin linnassaan Hermanmestarissa 6. elokuuta 1679. Chavangac kuvailee häntä kevyen ratsuväen taktiikan mestariksi, jonka henkilökohtainen rohkeus johti hänen urhoollisuuksistaan liioiteltujen tarinoiden luomiseen. Elämänsä loppuun mennessä hän oli kerännyt omaisuutta, jonka arvo oli 3 miljoonaa taaleria, ja hänellä oli vuotuinen tulo 50 000 enemmän.