Lopeta lause: Lombardi debytoi Formula 1:ssä vuonna 1974 yksityisesti perustetulla Brabhamilla, jota tuki Italian Autoklubi, mutta hän ei päässyt kilpailuun. Vuonna 1975 hänet kutsuttiin liittymään Vittorio Brambillan ja Hans-Joachim Stuckin joukkoon Marsissa ja hän kilpaili koko kauden. Kampanjan avajaisissa
Etelä-Afrikassa, Lombardiista tuli ensimmäinen nainen, joka Maria Teresa de Filippisin jälkeen vuonna 1958 pääsi menestyksekkäästi Grand Prix -kilpailuun. Hänen kisansa kesti 23 kierrosta, kunnes hän joutui vetäytymään polttoainejärjestelmän ongelman vuoksi. Vuosi 1975 osoittautui tapahtumattomaksi vuodenajaksoksi. Brambilla voitti yllättäen vuoden 1975 Itävallan Grand Prix -kilpailun, joka lyhennettiin sateella, ja Lombardi sai mestaruuspisteen Espanjan Grand Prix -kilpailussa. Kilpailu kärsi suuresta tragediasta 25 kierroksen jälkeen, kun Rolf Stommelenin takasiipi Embassy Hillissä rikkoi ja lähetti hänet esteeseen. Hän hyppäsi siitä takaisin tielle ja törmäsi esteeseen tien toisella puolella ja lensi sen yli. Yrittäessään välttää Stommelenia radan ylittäessään Carlos Pace törmäsi. Stommelenin lentävä auto tappoi viisi katsojaa. Kuljettajan jalka, ranteet ja kylkiluut murtuivat. Kilpailu jatkui vielä neljä kierrosta, jolloin Jochen Mass ohitti Jacky Ickxin johtoon. 29. kierroksella kisa keskeytettiin, Mass voitti, Ickx tuli toiseksi ja Jean-Pierre Jarier kolmanneksi. Carlos Reutemann pääsi Brambillan edellä neljänneksi, Lombardi kuudes. Koska kilpailu lopetettiin ennen kuin kolme neljäsosaa suunnitellusta kilpailun etäisyydestä oli saavutettu, vain puolet pisteistä myönnettiin. Lombardin toinen paras tulos oli Saksan Grand Prix Nürburgringillä, jossa hän sijoittui seitsemänneksi. Watkinsissa Glen Lombardilla oli yksi Williamsille. Hän pääsi kilpailuun, mutta sytytysongelma esti häntä lähtemästä.