Vuonna 1293 mongolinen Yuan-dynastia hyökkäsi Javaan. Yuan lähetti tuhat laivaa ja 20 000 - 30 000 sotilasta, mutta lopulta voitettiin maassa yllätyshyökkäyksellä, mikä pakotti armeijan perääntymään rannalle. Rannikolla javanilaiset romulaivat jo hyökkäsivät mongolien laivoihin. Kun kaikki joukot olivat nousseet laivoihin rannikolla, Yuan-armeija taisteli Javan laivaston kanssa. Kun he olivat torjunneet sen, he purjehtivat takaisin Quanzhouhun. Vuoden 1294 Gunung Butakin kaiverruksessa mainitaan, että laivaston komentaja Aria Adikara esti uuden mongolien hyökkäyksen ja kukisti sen menestyksekkäästi ennen kuin se laskeutui Javaan. Alueelta kulkevat matkustajat, kuten Ibn Battuta ja Odoric of Pordenone, huomasivat kuitenkin, että mongolit olivat hyökänneet Jaavaan useita kertoja, mutta ne olivat aina epäonnistuneet. Näiden epäonnistuneiden hyökkäysten jälkeen Majapahitin valtakunta kasvoi nopeasti ja siitä tuli hallitseva merivoima 14-15. vuosisadalla. Tykkien käyttö mongolien Javan hyökkäyksessä
Majapahitin laivasto käytti cetbang- tykkejä 1300-luvulla ja sen jälkeen lähes kaikkialla Nusantaran saaristossa käytettiin pyöriviä aseita ja tykkejä. Majapahitin laivaston tärkein sotalaiva oli jong. Jong-alukset olivat suuria kuljetusaluksia, jotka pystyivät kantamaan 500-800 tonnia rahtia ja 200-1000 ihmistä, 70-180 metriä pitkiä. Majapahitin lähettämät jongit ovat tuntemattomia, mutta suurin joukko on noin 400 jongia, kun Majapahit hyökkäsi Pasaiin vuonna 1350. Tänä aikana, jopa 1600-luvulle saakka, Nusantarin merijalkaväen sotilaat taistelivat aluksillaan nimeltään "Balai" ja suorittivat risteilytoimia. Majapahitin merivoimat käytti cetbang-nimistä perälaadun tykkiä vastatakseen tällaiseen taisteluun, ampuen hajanaisia laukauksia vihollisen henkilöstöä vastaan.