Syntynyt 20. lokakuuta 1760 Lorry-Devant-le-Pontissa Ranskan kuningaskunnassa, Roget astui sotilaspalvelukseen "chasseurs a chevalen" (kevyen ratsuväen) 7. rykmentissä 13. toukokuuta 1777 yksinkertaisena sotilaana. Vuonna 1793 hän palveli "aliluutnanttina" Custinen armeijassa Mainzin piirityksessä. Myöhemmin hän palveli Marceau-Desgraviersin ja Kleberin kanssa tukahduttaakseen Vendén kapinan. Vendén kansannousun päättyessä hän oli saavuttanut kenraaliapulaisjohtajan aseman. Kenraali Desaix kutsui hänet takaisin Reinin ja Mosellen armeijaan ja antoi hänelle komennon 13. lohikäärmeistä, joka oli saavuttanut taistelun kunnianosoitukset Valmyyn.
Neljä vuotta aiemmin Diersteinin taistelussa hän johti 13. rykmenttiä ja voitti itävaltalaisen "D'Altonin rykmentin" ottamalla kaksi lippua ja viisi tykkiä. Sitten hän kääntyi Offenburgiin, jossa hän ajoi itävaltalaiset pois ja ajoi heitä takaa Gengenbachin ulkopuolelle; toisessa toiminnassa hän otti itävaltalaisilta neljä asetta sekä neljäkymmentä laatikkoa ammuksia ja suuren määrän vankeja.