1860-luvun alussa Maykovin suosio nousi: hän esiintyi usein julkisesti ja hänen teoksensa julkaistiin johtavissa venäläisissä lehdissä. 1860-luvun puolivälissä hän siirtyi jälleen konservatiivisen leirin puoleen ja pysyi siellä loppuikänsä. Hän tuomitsi nuoret radikaalit ja ilmaisi solidaarisuutta Mikhail Katkovin kansallismielisten huomautusten kanssa Puolan kapinaan liittyen.
ja Venäjän kansallisen politiikan yleisesti. Runoissa kuten "Kentät" (jossa Gogolin vertauskuva Venäjästä troikaksi, mutta myös ilmaisi kauhua kehittyvästä kapitalismista), "Niva" ja "The Sketch" hän ylisti vuoden 1861 uudistuksia, aiheuttaen terävän kritiikin Saltykov-Schedrinilta ja Nikolay Dobrolyubovilta. Pochvennichestvo-oppi, Maykov tuli läheiseksi Apollon Grigoriev, Nikolai Strakhov, ja Fyodor Dostoyevsky; hänen ystävyytensä jälkimmäisen kanssa osoittautui erityisen luja ja kestävä.