Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Xiao'erjingillä ei ole yhtenäistä nimeä. Shanxin, Hebein, Henanin, Shandongin, itäisen Shaanxin ja myös Pekingin, Tianjinin ja koillisprovinssien kirjoitustapaa kutsutaan "Xiǎo'érjīngiksi", joka lyhennettynä tulee "Xiǎojīngiksi" tai "Xiāojīngiksi" (viimeisessä "Xiāo" tarkoittaa "tarkistamista" edellä mainituilla alueilla). Ningxiassa, Gansussa, Sisä-Mongoliassa, Qinghaissa, Länsi-Shaanxissa ja Luoteisprovinsseissa kirjoitusta kutsutaan "Xiǎo'érjǐniksi". Dongxiangin ihmiset kutsuvat sitä "Dongxiang-kirjoitukseksi" tai "Huihui-kirjoitukseksi"; Salarit kutsuvat sitä "Salar-kirjoitukseksi"; Keski-Aasian Dunganit käyttivät Xiao'erjingin muunnelmaa, jota kutsutaan "Hui-kirjoitukseksi", ennen kuin heidät pakotettiin hylkäämään arabiankielinen kirjoitus latinan ja kyrillisen. A. Kalimovin, kuuluisan dunganin kielitieteilijän mukaan entisen Neuvostoliiton dunganit kutsuivat tätä kirjoitusta щёҗин (şjo<unk>in; 消經).  Kysymys: Mitä Xiao'erjingiltä puuttuu?
vakionimi