Kirjoita jatko-osa tähän kappaleeseen - Prithvi Narayan Shah nousi Gorkan kuningaskunnan valtaistuimelle vuonna 1743 isänsä Nara Bhupal Shahin kuoleman jälkeen. Hän perusti Nepalin vuonna 1744 Nuwakotin hyökkäyksen jälkeen, joka aloitti nykyisen Nepalin yhdentymisprosessin. Shah kuoli 11. tammikuuta 1775 hallittuaan yli 31 vuotta; hallituskautensa loppuun mennessä hän oli voittanut Nuwakotin, Makwanpurin ja Nepalin laakson. Kun Prithvi Narayan kuoli, hänen poikansa Pratap Singh Shah nimitettiin kuninkaaksi. Hän kuoli ennenaikaisesti 26-vuotiaana vuonna 1777. Samana päivänä hänen nuori poikansa Rana Bahadur Shahista tuli kuningas hänen äitinsä, kuningatar Rajendran kanssa ja myöhemmin hänen setänsä Bahadur Shahista hallitsijaksi. Myöhemmin Rana Bahadur luopui valtaistuimesta ja hänen laiton poikansa Girvan Yuddha Bikram Shahista tuli kuningas. Girvanin hallituskaudella, englantilais-nepalilainen sota
Se päättyi Sugaulin sopimuksen allekirjoittamiseen vuonna 1816, jolloin Nepal menetti kolmanneksen alueestaan. Kuningas kuoli 20. marraskuuta 1816 isorokkoon. Rajendra Bikram Shah tuli isänsä seuraajaksi kolmivuotiaana hänen isäpuoleisen isoäitinsä kuningattaren Lalita Tripura Sundari Devi ja pääministerin Bhimsen Thapan johdolla. Hän julisti hallitsevansa Nepalia vain Rajya Lakshmi Deviin neuvoen ja luovutti hänelle kaikki valtuutensa, mikä johti Kotin verilöylyyn vuonna 1846. Tapaturman jälkeen Jung Bahadur Rana nousi valtaan ja "de facto" hallitsi maata ja aloitti Ranan dynastian, joka hallitsi maata yli vuosisadan ajan. Seuraavana vuonna Jung Bahadur vangitsi Rajendran Hanuman Dhokassa, ja hänen poikansa Surendra Bikram Shah nousi valtaistuimelle. Hänen voimansa olivat rajalliset; hän kuoli vuonna 1881, kolme vuotta vanhimman poikansa Trailokyan jälkeen. Surendran pojanpoika Prithvi Bir Bikram Shahista tuli kuningas, mutta kuten isoisällään, hänellä ei ollut monia valtuuksia. Prithvi kuoli ennenaikaisesti 36-vuotiaana ja hänen viisivuotias poikansa, Tribhuvan, tuli hänen seuraajakseen.