Maltan pakkosiirtolaiset () (maaliskuussa 1919 lokakuussa 1920) on termi, jota Turkki käyttää Ottomaanien valtakunnan sotarikollisille (mukaan lukien korkeatasoiset sotilaat, poliittiset henkilöt ja hallintoviranomaiset), jotka valittiin Konstantinopolin vankiloista ja lähetettiin pakkosiirtolaisuuteen Maltan kruunun siirtokuntaan Mudrosin aselevon jälkeen epäonnistuneessa syytetoiminnassa, joka tapahtui Konstantinopolin miehityksen aikana.
Liittoutuneiden joukot. Kreikkalaisten joukkojen Smyrnan miehityksen jälkeen toukokuussa 1919 Anatolian mantereella tapahtui suuria mielenosoituksia, jotka lisäsivät painetta sotaoikeuteen. Tuomarit määräsivät sitten 41 epäillyn vapauttamisen tilanteen rauhoittamiseksi. Vapautus ei ollut sitä, mitä liittoutuneilla oli mielessään, ja se sai heidät harkitsemaan parempaa vankila-asemaa kuin Bekiragan sotilasvankilaa, hyvin tietoisena siitä, että vankila saattaisi joutua mielenosoittajien valtaan ja sen vangit vapautettaisiin.