Jopa ennen voittoa Pohjois-Afrikan taistelussa toukokuussa 1943 liittoutuneiden keskuudessa oli erimielisyyksiä siitä, mikä olisi paras strategia akselijoukkojen kukistamiseksi. Britit, varsinkin pääministeri Winston Churchill, puolustivat perinteistä merivoimien periaatestrategiaansa. Vaikka Britannialla oli suuri armeija, mutta suurempi merivoima, perinteinen vastaus mantereen vihollista vastaan oli taistella osana koalitiota ja järjestää pieniä syrjäisiä operaatioita, joiden tarkoituksena oli heikentää vihollista vähitellen. Yhdysvallat, jolla oli suurempi armeija, piti suoraa taistelutapaa Saksan armeijan pääjoukkoa vastaan.
- Mitä? Mahdollisuus käynnistää tällainen kampanja riippui siitä, että Atlantin taistelu voitaisiin ensin.