Kirjoita tämän kappaleen jatko - Merkittäviin 1900-luvun tilakompositioihin kuuluvat Charles Ivesin Neljäs sinfonia (1912<unk>18), Rued Langgaardin "Sphereiden musiikki" (1916<unk>18), Edgard Varésen "Poème électronique" (Expo '58)
), Henryk Góreckin "Scontri", op. 17 (1960), joka vapauttaa äänen määrän "valtavan orkesterin" kanssa, jonka säveltäjä määrittää tarkasti jokaisen soittajan aseman lavalla, mukaan lukien viisikymmentäkaksi iskunsoitinta, Karlheinz Stockhausenin "Helikopteri-sarjakvartetti" (1992<unk>93/95), joka on "epäilemättä äärimmäisin kokeilu, johon liittyy elävien esiintyjien liikkuvuus", ja Henry Brantin "Ice Field", "avaruudellinen kertomus" tai "avaruudellinen orgelinkonsertti", joka sai Pulitzer-palkinnon musiikista 2002, samoin kuin suurin osa Luigi Nonon tuotannosta vuoden 1960 jälkeen, jonka myöhäisistä teoksista, esim. "... sofferte onde serene... " (1976), "Al sole granco d'amore" (1977), "Prometeo" (1984), ja "Aurore: Pierre Dell'azzurro silenzio" (1985) heijastavat selkeästi Venetsian aluekehistettä ja sen alkuperäisiä ääniä.