Maximilian Ulysses Browne oli Itävallassa syntynyt ensimmäinen sukupolvi, mutta hän oli kuuluisa Limerickin perhe. Hänen äitinsä kautta hän oli FitzGeraldin jälkeläinen. Browneista tuli kenraalimajuri 30-vuotiaana. Hän nousi "generalfeldmarschall" -asteeseen ja kuoli johtamassa miehiään taisteluun Prahan taistelussa. Browne oli Franz Moritz von Lacyn (Peter Lacyn poika) sukulainen ja opettaja, joka nousi "Hofkriegsratin" presidentiksi vuosina 1766-1774. Muita kuuluisia irlantilais-autrialaisia kenraaleja olivat William O'Kelly Aughrimistä Galwayn piirikunnasta; John Sigismund Maguire Kerrystä, joka valloitti Dresdenin vuonna 1758 ja puolusti sitä menestyksekkäästi Frederik I:tä vastaan, joka mainitsi hänet useissa tilanteissa; ja kenraali Karl O'Donnell, joka oli tunnettu poikkeuksellisesta käytöksestään Torgaun taistelussa. Samalla Fermanaghin eversti Hume Caldwell oli tunnettu käytöksestään
Breslau ja Olmütz, missä hän kuoli. Caldwell oli epätavallisen protestanttista alkuperää. Feldmarsalkki Laval Nugent von Westmeath oli huomattava Napoleonin sodissa ja tunnettu erityisesti roolistaan Rooman valloittamisessa vuonna 1815. Tämän tunnustuksena paavi Pius VI nimitti hänet prinssiksi vuonna 1816. Itävallan armeijassa ei ollut irlantilaisia rykmenttejä, joiden vaikutusvalta rajoittui upseereina palveleviin aatelisiin.