Yhdistyneiden kansakuntien poliittiset elimet eivät olleet keskustelleet LGBT-oikeuksista sen perustamisesta vuonna 1945 asti (vastaa tasa-arvoa seksuaalisesta suuntautumisesta tai sukupuoli-identiteetistä riippumatta) vuoteen 1994 saakka YK:n ihmisoikeuskomitean myönteisen ratkaisun kautta "Toonen v. Australia" -tapauksessa, jossa määrättiin, että Kansainvälinen siviili- ja poliittisten oikeuksien yleissopimus toteaa, että homoseksuaalisuutta koskevat lait ovat ihmisoikeuksien rikkomista. Sen jälkeen syyskuussa 1995 seksuaalinen suuntautuminen tuli keskustelun aiheeksi vuoden 1995 Pekingin toimintaohjelman luonnoksesta neuvotteluissa 4. naisten oikeuksien ja tasa-arvon maailmankonferenssissa.
- Mitä? Vaikka ehdotettu "sukupuolista suuntautumista" koskeva kieli lopulta poistettiin tekstistä, se oli ensimmäinen kerta, kun hallitukset ottivat julkisen ja nimenomaisen kannan seksuaalisen suuntautumisen sisällyttämisen ja tunnustamisen puolesta tai vastaan osana naisten oikeutta hallita seksuaalisuuttaan. Lisäksi tuossa konferenssissa Beverley Palesa Ditsieista tuli ensimmäinen avoimesti lesbo henkilö, joka puhui Yhdistyneissä Kansakunnissa LGBT-kysymyksistä ja kehotti valtioita hyväksymään päätöslauselmia, jotka tunnustivat seksuaalisen monimuotoisuuden.