Recce ei ollut täysin voimissaan ennen heinäkuun loppua 1944. Sillä välin 43. diviisioni oli osallistunut operaatioihin lähellä Caenia.
Hän oli valmis siirtymään elokuun alussa. Koko 3. elokuuta 43 Recce oli 88 mm: n aseiden jatkuvan tulituksen alla odottaen ensimmäistä mahdollisuutta puuttua taisteluun. Mahdollisuus tuli seuraavana aamuna, mutta heti kun B-ryhmä siirtyi jyrkän mäen yläpuolelle 5. pataljoonan Duke of Cornwall's Light Infantry (DCLI) jalkaväen kanssa, Hawker Typhoonin partio, "nähdessään panssaroitujen autojen ja jalkaväen sekaantuneen näki soveltuvan puuttumaan asiaan". Puolijoukkojen hyökkäysjoukko hävisi tämän "ystävällisen tulen" tapahtuman. Kun he olivat ohittaneet harjan, kaksi joukkoa kääntyi vasemmalle pitkin metsässä kulkevaa tietä Ondefontainea kohti. Kylä osoittautui edelleen vihollisen miehittämäksi, ja nopea toiminta tapahtui, panssarivaunut ja DCLI-kuljetusryhmä joutuivat konekivääreillä, Panzer IV: llä ja kahdella Panther-tankilla. B-ryhmän toinen joukko oli kääntynyt toiseen suuntaan ja tutkinut pitkän matkan eteenpäin, kohdaten C-ryhmän, joka oli kulkenut useiden kylien läpi, kunnes se tavoitti vihollisen myöhään päivällä Montcharivelissä, jossa myös 15. (Scottish) -divisioonan johtavat elementit olivat saaneet yhteyden. Tulitaistelu ja kranaattiisku jatkui koko yön. 'Näin rohkeasti toimivat tiedustelujoukot olivat ensimmäisessä taistelussaan saaneet tietoja, jotka olivat elintärkeitä kenraalimajuri Thomasin suunnitelman onnistumisen kannalta', kirjoitti divisioonan historioitsija.