Täytä seuraava lause: Diewergen on täytynyt kirjoittaa saman päivän aikana malli tällaiselle kommentille, koska seuraavana päivänä, 8. marraskuuta, Völkischer Beobachter -lehdessä ilmestyi hänen piirtämänsä pääkirjoitus. Diewerge kirjoitti otsikossa "Rikolliset Euroopan rauhassa": "On selvää, että saksalaiset tekevät johtopäätöksensä tästä uudesta rikoksesta. On mahdotonta, että meidän rajojemme sisällä satoja tuhansia juutalaisia hallitsee vielä kokonaisia ostoskatuja, asuttaa viihdepaikkoja ja 'ulkomaisina' asunnonomistajina vetää saksalaisten vuokralaisten rahat taskuihinsa, kun taas heidän rotuyhteisönsä ulkopuolella kutsuvat sotaan Saksaa vastaan ja ampuvat alas saksalaisia virkamiehiä. David Frankfurterin ja Herschel Grünspanin välinen raja on selkeästi piirretty. [...] Muistamme niiden nimet, jotka tunnustavat tämän pelkurimaisen murhan. He ovat samoja joukkoja kuin Kairossa ja Davosissa, he ovat juutalaisia eivätkä ranskalaisia. Ammutut laukaukset Saksan suurlähetystöön Pariisissa eivät merkitse ainoastaan uuden asenteen alkua juutalaiskysymyksessä, vaan toivottavasti myös merkki niille ulkomaalaisille, jotka eivät ole vielä tajunneet, että lopulta vain kansainvälinen juutalainen seisoo kansojen ymmärryksen välissä". 8. marraskuuta Diewerge itse esiintyi sitten valtakunnan lehdistötilaisuudessa ja antoi tarkemmat ohjeet raportoinnista, erityisesti hänen antisemittisistä taipumuksistaan (esimerkiksi Emil Ludwig oli tunnistettava yhdeksi salamurhan älyllisistä tekijöistä; kuten jo käytettiin vuonna 1937, aina "Cohn" -nimellä).
Marraskuun pogromit, jotka tapahtuivat niin sanotun Reichskristallnachten aikana 9.-10. marraskuuta 1938.