Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Siirto: Virusinfektioiden leviämisen nopeus riippuu muun muassa väestön tiheydestä, alttiiden yksilöiden määrästä (eli niistä, jotka eivät ole immuuneja), terveydenhuollon laadusta ja säästä. Epidemiologian avulla voidaan rikkoa infektioketju väestöissä virussairauksien puhkeamisen aikana. Viruksen tartuntatavan tuntemukseen perustuvia valvontatoimenpiteitä käytetään. On tärkeää löytää taudinpurkauksen lähde tai lähde ja tunnistaa virus. Kun virus on tunnistettu, tartuntaketju voidaan joskus katkaista rokotteilla. Kun rokotteita ei ole saatavilla, hygienia ja desinfiointi voivat olla tehokkaita. Usein tartunnan saaneet eristetään muusta yhteisöstä, ja ne, jotka ovat altistuneet virukselle, asetetaan karanteeniin. Britanniassa vuonna 2001 karjan suu- ja sorkkataudin leviämisen hillitsemiseksi teurastettiin tuhansia karjaa. Useimmissa ihmisillä ja muilla eläimillä esiintyvissä virusinfektioissa on inkubaatioaikaa, jonka aikana infektio ei aiheuta merkkejä tai oireita. Inkubaatioaika virussairauksille vaihtelee muutamasta päivästä viikkoihin, mutta useimmille infektioille se on tunnettu. Jossain määrin päällekkäin, mutta lähinnä inkubointijakson jälkeen, on tartuntatautijakso eli aika, jolloin tartunnan saanut yksilö tai eläin on tarttuva ja voi tartuttaa toisen henkilön tai eläimen. Myös tämä on tunnettu monista virusinfektioista, ja molempien jaksojen pituuden tunteminen on tärkeää taudinpurkausten hallitsemiseksi. Kun taudinpurkaukset aiheuttavat epätavallisen suuren määrän tapauksia väestössä, yhteisössä tai alueella, niitä kutsutaan epidemioiksi. Jos taudinpurkaukset leviävät maailmanlaajuisesti, niitä sanotaan pandemioiksi.  Kysymys: Mikä on termi, jota käytetään kansainvälisesti laajalle levinneille virusinfektioille?
pandemia