Tanskan tappio käänsi historiallisen voimasuhteen Itämerellä. Ruotsi sai hallinnan Itämerellä, rajoittamattoman pääsyn Pohjanmerelle eikä Tanska-Norja enää piirittänyt Ruotsia. Yllätyshyökkäys sai Tanskan ja Norjan etsimään mahdollisuutta korvata tappiot, kun taas Ruotsi etsi mahdollisuuksia laajentua edelleen, mikä valmisti taistelun jatkumisen Itämerellä seuraavan vuosisadan aikana. Kun Tanska-Norja oli sodan ulkopuolella, Torstenson ajoi sen jälkeen perään Gallasin johdossa olleita keisarin armeijaa Tanskan Jyllandista etelään Böömiin. Jankaun taistelussa
Prahan lähellä Ruotsin armeija kukisti Gallasin keisarillisen armeijan - ja pystyi miehittämään Bohemian maat - ja uhkaamaan Prahaa sekä Wienissä.