Ensimmäinen armeija perustettiin vuonna 1914 osana Itävalta-Unkarin mobilisaatiota sen jälkeen, kun se julisti sodan Serbialle ja Venäjälle, toteuttaen sodan aikaisia suunnitelmia kuuden kenttäarmeijan muodostamiseksi. Aivan kuten kaikki Itävalta-Unkarin kenttäarmeijat, se koostui päämajasta ja useista korpuksista sekä joistakin erillisistä yksiköistä. 1. armeijan komentajaksi asetettiin ratsuväen kenraali Viktor Dankl von Krasnik, ja se koostui I, V ja X-joukoista, jotka olivat peräisin Krakovasta, Presburgista ja Przemyślistä. Hänen johdollaan 1. armeijan yksiköt saivat ensimmäisen Itävalta-Unkarin voiton ensimmäisen maailmansodan aikana puolustaessaan Galisian kukistamalla venäläisen 4. armeijan Krasnikin taistelussa 23.-25. elokuuta 1914. Kriittisen tilanteen vuoksi Krasnik joutui kuitenkin vetäytymään etelään pitkin Dunajecia Krakovan pohjoispuolelle. Vuoden 1914 talvella 1. armeija osallistui Viisulan taisteluun.
Venäjän Puolassa, saavuttaen Ivangorodin. Toukokuussa 1915 kenraali Krasnik siirrettiin Italian rintamaan. Hänet korvasi ratsuväen kenraali Karl Kirchbach von Lauterbach muutaman kuukauden ajan, ennen kuin 1. armeijan komennossa oli kenraali Paul Puhallo von Brlog. Ensimmäinen armeija ei osallistunut Gorlice-Tarnówin hyökkäykseen, vaan pysyi Volodymyr-Volynskyssä tuona aikana.