Clark johti viidettä armeijaa, jonka miehistö oli nyt huomattavasti vähentynyt, koska hän oli luopunut sekä Yhdysvaltain VI-joukoista että Ranskan tutkimusjoukoista (CEF)
Operaatio Dragoon, liittoutuneiden hyökkäys Etelä-Ranskaan (joka Clark oli aina vastustanut) koko Gothic-linjan taistelun ajan. Hyökkäyksessä Clarkin 5. armeijaa (joka koostui nyt vain II armeijakunnasta - 34:n ja 85:n jalkaväkidivisioonien kanssa - kenraalimajuri Geoffrey Keyesin johdolla ja IV armeijakunnasta - 88:n ja 91:n jalkaväkidivisioonien kanssa - kenraalimajuri Willis D. Crittenbergerin johdolla ja 1. panssarivuorosta reservissä) vahvisti brittien XIII armeijakunta, kenraaliluutnantti Sidney Kirkmanin johdolla. Alkuvaiheet menivät hyvin, kunnes syksyn sää alkoi, ja kuten edellisenä vuonna, eteneminen tukehtui.