Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Hyperemesis gravidarum (HG) on raskauden komplikaatio, jolle on ominaista voimakas pahoinvointi, oksentelu, painonpudotus ja mahdollinen nestehukka. Myöhästyneisyyttä voi myös esiintyä. Sitä pidetään vakavammaksi kuin aamupahoinvointia. Oireet paranevat usein raskauden 20. viikon jälkeen, mutta saattavat kestää koko raskauden ajan. Hyperemesis gravidarumin täsmällisiä syitä ei tunneta. Riskitekijöitä ovat ensimmäinen raskaus, moninkertainen raskaus, liikalihavuus, aikaisempi tai perhesuunnittelu HG: stä, trofoblastinen häiriö ja syömishäiriöiden historia. Diagnoosi tehdään yleensä havaittujen merkkien ja oireiden perusteella. HG on teknisesti määritelty yli kolmeksi oksennuskohtaukseksi päivässä, jolloin painonpudotus on ollut 5% tai kolme kiloa ja ketoneja on virtsassa. Muita oireiden mahdollisia syitä on suljettava pois, mukaan lukien virtsatietulehdus ja yliaktiivinen kilpirauhasen toiminta. Suosituksiin voivat kuulua elektrolyyttien korvaavat juomat, tiamiini ja proteiinipitoinen ruokavalio. Jotkut naiset tarvitsevat nesteitä laskimoon. Lääkkeiden osalta pyridoksiini tai metoklopramidi ovat suositeltavia. Prochlorperaziini, dimenhydrinaatti tai ondansetroni voidaan käyttää, jos ne eivät ole tehokkaita. Sairaalahoito saattaa olla tarpeen. Psykoterapia voi parantaa tuloksia. Akupressiosta on vain vähän näyttöä. Vaikka oksentelua raskauden aikana on kuvattu jo 2000 vuotta eKr., ensimmäisen selkeän lääketieteellisen kuvauksen HG:stä antoi Antoine Dubois vuonna 1852. HG: n arvioidaan vaikuttavan 0, 3 <unk> 2, 0%: lle raskaana olevista naisista. Vaikka aikaisemmin se tunnettiin yleisenä kuolinsyynä raskauden aikana, se on nyt hyvin harvinaista asianmukaisen hoidon avulla. Niillä on pienempi riski keskenmenolle, mutta suurempi riski ennenaikaiselle synnytykselle. Jotkut raskaana olevat naiset päättävät tehdä abortin HG-oireiden vuoksi.  Kysymys: Miten diagnoosi tehdään?
havaitut oireet