Loput Pohjois-Carolinan rannikon operaatiot alkoivat vuoden 1864 lopulla Benjamin Butlerin ja David D. Porterin epäonnistuneella yrityksellä vallata Fort Fisher, joka vartioi Wilmingtonin satamaa. Unionin joukot
Alfred H. Terryn, Adelbert Amesin ja Porterin johtaman Fort Fisherin toisen taistelun tammikuussa 1865 onnistui voittaa kenraali Braxton Bragg, ja Wilmington putosi helmikuussa. Tämän ajanjakson aikana kenraalimajuri William T. Shermanin armeijat marssittivat Carolinan sisämaahan, jossa he lopulta pakottivat suurimman jäljellä olevan konfederaation kenttäarmeijan antautumiseen Joseph E. Johnstonin johdolla 26. huhtikuuta 1865.