Täytä seuraava lause: Tsunami-aineiston tunnistaminen ja ajoittaminen on tärkeä osa paleoseismologiaa. Tietyn talteen laajuus voi auttaa arvioimaan tunnetun historiallisen maanjäristyksen suuruutta tai toimia todisteena esihistoriallisesta tapahtumasta. Vuoden 869 Sanriku-maanjäristyksen tapauksessa tsunami-aineistojen tunnistaminen Sendain tasangolla yli 4,5 km sisämaahan, joka on varsin lähellä historiallista tsunami-tapahtumaa, mahdollisti tämän maanjäristyksen voimakkuuden arvioinnin ja todennäköisen rikkoutumisalueen sijainnin merellä. Kaksi aikaisempaa samankaltaista kerrosta tunnistettiin ja päivättiin. Näiden kolmen kerrostuman perusteella voidaan olettaa, että Sendain rannikolla tapahtuvien suurten tsunamien aiheuttamien maanjäristysten toistuva jakso on noin 1 000 vuotta, mikä viittaa siihen, että tämän tapahtuman toistaminen oli myöhässä ja että suuria tulvia oli todennäköistä. Vuonna 2007 todennäköisyys suurelle tsunamimaiseen maanjäristykseen rannikolla seuraavien 30 vuoden aikana annettiin 99 prosenttiin. Osittain näiden tietojen perusteella TEPCO tarkisti tsunamin todennäköisen korkeuden arvioita Fukushiman ydinvoimalaitoksella yli 9 metriin, mutta ei ryhtynyt välittömiin toimiin. Tsunami, jonka aiheutti
Vuoden 2011 Tohokun maanjäristyksessä Fukushiman aallon korkeus oli noin 15 metriä, mikä on selvästi korkeampi kuin 5,7 metriä, mihin voimalan puolustus oli suunniteltu. Tsunamin tulva-alue oli lähes identtinen kolmen aikaisemman tapahtuman raportoidun kanssa, samoin kuin sen sivuvalikoima.