Hän oli ratsuväen kapteeni kardinaali Mazarinin rykmentissä. Hän palveli kolmekymmentä vuotta kestäneessä sodassa, osallistuen Lleidan piiritykseen vuonna 1644 ja seuraavana vuonna
Nördlingenin taistelu, jossa hän loukkaantui (hänen veljensä Kaarle III, Elbeufin herttua, palveli myös tässä taistelussa). Hän oli hyvä sotilas, ja myöhemmin hän taisteli Espanjaa vastaan ennen Ludvig XIV:n ja Maria Teresan avioliittoa Itävallan kanssa, mikä vahvisti rauhan kahden maan välillä.