Yhteenveto artikkelista:  Yhdysvallat pettää kumppaneitaan. Jos haluatte ymmärtää yhden syistä, miksi terrorismin on sallittu leviävän, se on se, että useimmilla kumppaneillamme ei ole uskottavia ja kykeneviä erikoisjoukkoja vastaamaan nykyiseen uhkaan ja kukistamaan se - emmekä tee tarpeeksi ongelman ratkaisemiseksi. Ongelmana on, että pieni osa ulkomaisesta sotilasrahoituksestamme - mukaan lukien hiljattain antama terrorisminvastainen kumppanuusrahasto - menee tähän elintärkeään osaan pyrkimyksissämme torjua ääriliikkeitä. Tämän seurauksena väkivaltaiset ääriainekset ovat saavuttaneet huolestuttavia tuloksia. Se ei johdu siitä, ettemme tunnistaisi ongelmaa -- emmekä siitä, ettemme puhuisi siitä. Vuoden 2015 kansallinen turvallisuusstrategia puhuu amerikkalaisten johtamien kumppanuuksien tärkeydestä, kun taas vuoden 2014 neljänvuotinen puolustusarviointi totesi, että "tasapainotamme terrorismin vastaisia ponnistelujamme suurempaan painopisteeseen kumppanuuskapasiteetin rakentamiseen". Näennäisestä tunnustamisesta huolimatta Yhdysvallat ei ole siinä, missä sen pitäisi olla, vaan sen sijaan löytää itsensä jatkuvasti reagoimassa kriiseihin sen sijaan, että se estäisi niitä, koska se ei priorisoi pitkän aikavälin investointeja erityisoperaatioyksiköihin keskeisissä kumppanivaltioissa. Tämän laiminlyönnin seurauksena syyskuun 11. päivän 2001 terrori-iskujen jälkeen olemme nähneet tappavia terrori-iskuja ei vain Lähi-idässä, vaan myös Indonesiassa, Intiassa ja Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Katsokaa Kenian tapausta. Syyskuun 21. päivänä 2013 Al-Shabaabin jihadistit hyökkäsivät Westgate Mallin kimppuun Nairobissa ja teloittivat kymmeniä aseettomia miehiä, naisia ja lapsia. Alle kaksi vuotta myöhemmin Garissan yliopistossa Al-Shabaabin jihadistit hyökkäsivät yliopiston asuntoliin ja teurastivat lähes 150 ihmistä. Tekijät erottivat kristityt muslimeista ja teloittivat kristityt järjestelmällisesti ennen kuin räjäyttivät itsemurhapussinsa. Molemmissa tapauksissa Kenian joukkojen vastatoimet toteutettiin hirvittävästi. Kenia ei ole valitettavasti poikkeus - eikä se ole ainoa maa, joka ei saa elintärkeää Yhdysvaltain apua. Vuonna 2015 USA...
Meaghan Keeler-Pettigrew, Stuart Bradin: USA:n täytyy miettiä erikoisjoukkoja uudelleen. He sanovat, että Yhdysvallat jakaa ulkomaista sotilaallista apua liian harvaan.