Vandermaesenin 5. diviisiota kohdeltiin pian keisarikunnan kreiviksi.
San Marcialin taistelu. 10 000 miehen takana hän huomasi, että Bidassoa-joki oli noussut liian korkealle sotilailleen, jotta he voisivat ylittää joen. Ainoa silta alueella oli brittiläisten kiväärimiehien ryhmä, jotka puolustivat porsaanreikäisiä rakennuksia, kun taas ranskalaisten ruutia kastettiin rankkasateeseen. Vandermaesen kuoli 1. syyskuuta 1813 varhain Vera-sillan hyökkäyksen valvonnassa ampumalla häntä sivuun. Vaikka ranskalaiset kärsivät suuria tappioita, loput kolonnan jäseniä pääsivät ansaan, mikä johtui suurelta osin brittiläisten virheestä. Hänen pojalleen myönnettiin paronin arvonimi vuonna 1814.