Hän vietti suurimman osan sodasta - erilaisissa henkilöstötehtävissä ja meni naimisiin Victoire Marion Williams-Freemanin kanssa vuonna 1942. Hänet ylennettiin everstiluutnanttiksi ja nimitettiin 1. pataljoonan, Manchesterin rykmentin, komentajaksi maaliskuussa 1944. Pataljoona (aiemmin 6. pataljoona, alueellinen armeija ennen kuin se nimitettiin uudelleen 1. pataljoona toukokuussa 1942) toimi 53: n (Welsh) jalkaväkidivisioonan konekivääripataljoona, ensimmäisen linjan TA-muodostus, jota komensi kenraalimajuri Robert Ross, oli huonosti koulutettu ja käytännössä kelpaamaton tehtävään, mutta Harington toi sen nopeasti täyteen taisteluvalmiuteen. Pataljoona laskeutui vanhemman divisioonansa kanssa Normandiaan Ranskaan kesäkuun lopulla, kolme viikkoa Normandia-laskennasta, ja se oli mukana ankarissa taisteluissa koko Normandia-taistelun ajan ja useimmat myöhempiä taisteluita Länsi-Euroopassa.
, kunnes Harington luopui komennosta syyskuun puolivälissä 1944, jolloin hänestä tuli 53: n divisioonan päämajan päällikkö. Hän säilytti tämän viran toukokuuhun 1945 asti. 1. Manchesterien komentajana Haringtonille myönnettiin Distinguished Service Order DSO vuoden 1945 alussa.