Mikä tulee myöhemmin, yhteinen markkinatilanne vai raha- ja finanssipolitiikan liitto? Kirjoita edellisen kysymyksen perusteella tekstiyhteys, joka sisältää vastauksen. Se voi olla 1 - 20 lausetta. - Mitä tarkoitat?
Vaikka "sosiaalisen markkinatalouden" käsite otettiin EU:n lainsäädäntöön vasta vuonna 2007, vapaan liikkuvuuden ja kaupan merkitys Euroopan kehitykselle on ollut keskeinen Rooman sopimuksesta 1957 lähtien. Vertailuedun vakioteorian mukaan kaksi maata voivat molemmat hyötyä kaupasta, vaikka toisen talouden tuottavuus olisi kaikilta osin heikompi. Kuten muissakin alueellisissa järjestöissä, kuten Pohjois-Amerikan vapaakauppaliitossa tai Maailman kauppajärjestössä, kaupan esteiden poistamisella ja tavaroiden, palvelujen, työvoiman ja pääoman vapaan liikkuvuuden edistämisellä pyritään alentamaan kuluttajahintoja. Alun perin oletettiin, että vapaakauppa-alueella oli taipumus antaa tilaa tulliliitolle, joka johti yhteismarkkinoille, sitten rahaliittoon, sitten rahaliiton ja veropolitiikan liittoon, poliittiseen ja lopulta liittovaltiolle ominaiseen täysipainoiseen unioniin. Euroopassa nämä vaiheet olivat kuitenkin huomattavasti sekaisin, ja on edelleen epäselvää, onko "loppupeli" sama kuin valtio, perinteisesti ymmärretty. Käytännössä vapaakauppa, jossa ei ole tasapuolisen kaupan varmistamista koskevia standardeja, voi hyödyttää joitakin ihmisiä ja ryhmiä maissa (erityisesti suuryrityksiä) paljon enemmän kuin toisia, mutta se rasittaa ihmisiä, joilla ei ole neuvotteluvoimaa laajenevilla markkinoilla, erityisesti työntekijöitä, kuluttajia, pieniä yrityksiä, kehittyviä teollisuudenaloja ja yhteisöjä. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 28-37 artiklassa vahvistetaan tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaate EU:ssa, kun taas 45-66 artiklassa edellytetään henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaata liikkuvuutta. Näitä ns. "neljää vapautta" pidettiin estävän fyysiset esteet (esim. tullit), tekniset esteet (esim. erilaiset turvallisuutta, kuluttajia tai ympäristöä koskevat lait) ja verotukselliset esteet (esim. erilaiset arvonlisäverokannat). Oikeuden jännitys on siinä, että vapaan liikkuvuuden ja kaupan ei pitäisi heijastua luvatuksi rajoittamattomalle kaupalliselle voitolle. Perustamissopimuksissa rajoitetaan vapaata kauppaa, jotta voidaan asettaa etusijalle muita arvoja, kuten kansanterveys...