Historioitsijat uskovat, että puiston itäinen barranca oli espanjalaisen valloittajan Pedro de Mendozan laskeutumispaikka ensimmäisessä epäonnistuneessa yrityksessä perustaa Buenos Aires vuonna 1536. Manuel Gallego y Valcárcel osti maan ensimmäisen kerran noin 1790 siirtomaakaupungin eteläpuolella. Myöhemmin tontti osti peräkkäiset englantilaiset argentiinalaiset, joista viimeinen, Charles Ridgley Horne, paransi ja laajensi kiinteistöä, nostamalla barokkihuoneiston maan länsirannalle, Defensa Streetille. Hän liittyi Buenos Airesin hallitsijan Juan Manuel de Rosasin joukkoon. Hän joutui pakkosiirtolaisuuteen sen jälkeen, kun hän kaatoi presidentin vuonna 1852.
, ja maa myytiin José Gregorio Lezamalle, joka lisäsi vierekkäitä tontteja pohjoiseen ja antoi vihreälle alueelle sen nykyiset mitat.