Puolan legioonat (puola: Polskie legiony) oli Puolan armeijan nimi (ensimmäinen aktiivinen Puolan armeija sukupolvien aikana), joka perustettiin elokuussa 1914 Galiciassa pian sen jälkeen, kun ensimmäinen maailmansota puhkesi kolmien ententtien vastakkaisten liittojen välillä toisella puolella (sisältää Brittiläisen valtakunnan, Ranskan tasavallan ja Venäjän valtakunnan); ja Keskusvallat toisella puolella, joka koostuu Saksan valtakunnasta ja Itävalta-Unkarista. Legioonista tuli "nykyaikaisen Puolan perustamisen myytti" huolimatta niiden melko lyhyestä olemassaolosta. Niitä korvattiin Puolan avustusjoukkojen muodostuksella 20. syyskuuta 1916, yhdistettiin Puolan II-joukkojen kanssa Venäjällä 19. helmikuuta 1918 Rarańzzan taistelussa Itävalta-Unkaria vastaan ja hajotettiin Kaniovin taistelun sotilaallisen tappion jälkeen.
toukokuussa 1918 Saksan valtakuntaa vastaan. Kenraali Haller pakeni Ranskaan muodostaakseen Puolan armeijan lännessä puolalaisten vastaista Saksan-Bolshevikkien sopimusta vastaan.