Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  5. kesäkuuta 1905 Henri Poincaré toimitti yhteenvedon teoksesta, joka sulki Lorentzin teoksen olemassa olevat aukot. (Tämä lyhyt artikkeli sisälsi täydellisemmän työn tulokset, jotka julkaistiin myöhemmin tammikuussa 1906.) Hän osoitti, että Lorentzin elektrodynamiikan yhtälöt eivät olleet täysin Lorentzin covariantteja. Niinpä hän osoitti muuntamisen ryhmäominaisuudet ja oikaisi Lorentzin kaavoja varauksen tiheyden ja virran tiheyden muutoksille (jotka implisiittisesti sisälsivät relativistisen nopeuden-lisäyksen kaavan, jonka hän kehitti toukokuussa kirjeessä Lorentzille). Poincaré käytti ensimmäisen kerran termiä "Lorentzin muuntaminen", ja hän antoi muuntamisille symmetrisen muodon, jota käytetään tähän päivään asti. Hän esitteli ei-sähköisen sitovoiman (ns. Poincarén jännitteet) varmistaakseen elektronien vakauden ja selittääkseen pituuden supistumisen. Hän piirsi myös Lorentz-invarianttimallin painovoimasta (mukaan lukien painovoimalla) laajentamalla Lorentz-invarianssin pätevyyttä ei-sähköisiin voimiin. Lopulta Poincaré (Einsteinista riippumatta) valmisti huomattavasti laajennetun työn kesäkuussa julkaistusta artikkelistaan (ns. "Palermo-paperi", vastaanotettu 23. heinäkuuta, painettu 14. joulukuuta, julkaistu tammikuussa 1906). Hän puhui kirjaimellisesti "suhteellisuusperiaatteesta". Hän osoitti, että muunnokset ovat seurausta vähäisimmän vaikutuksen periaatteesta ja kehitti Poincarén jännitteiden ominaisuuksia. Hän osoitti yksityiskohtaisemmin muuntamisen ryhmäominaisuuksia, joita hän kutsui Lorentzin ryhmäksi, ja hän osoitti, että yhdistelmä  Kysymys: Milloin Palermon asiakirja vastaanotettiin, vaikka se julkaistiin noin seitsemän kuukautta myöhemmin?
23. heinäkuuta