Yhteenveto artikkelista:  Mikä tahansa aiheutti pienten avaruuskivien kokoontumisen miljardeja vuosia sitten, - ei todennäköisesti ole syy magneettisuuteen. Tutkijat ilmoittivat tänään, että eurooppalaisen avaruusluotaimen Philaen mittaukset, - joka laskeutui komeetta 67P:hen marraskuussa, - osoittavat, että komeetan ydin ei ole magneettinen. Jotkut astrofyysikot ovat ehdottaneet, että magneettisuus saattoi olla vastuussa kivien kohdistumisesta ja sitten niiden yhdistämisestä suuremmiksi kivikappaleiksi planeettojen muodostumisen varhaisessa vaiheessa. 18 kuvan yhdistelmä, joka osoittaa komeetta 67P/Churyumov-Gerasimenko -aktiviteetin eri kulmista 31 päivän tammikuuta (ylhäällä vasemmalla) ja 25 päivän maaliskuuta (alhaalla oikealla) välisenä aikana, kun avaruusalus oli noin 30-100 km:n etäisyydellä komeetasta. Mutta Science -lehden julkaisemassa artikkelissa Hans-Ulrich Austerin johtama tiimi Braunschweigin teknillisestä yliopistosta Saksassa sanoi, että heidän tietonsa - jotka hyötyvät kolmesta odottamattomasta pompusta, jonka ansiosta Philae keräsi enemmän tuloksia kuin oli suunniteltu - eivät tue tätä teoriaa. "Jos pinta olisi magneettinen, olisimme odottaneet magneettikentän lukemien selkeän lisääntymisen, kun pääsimme yhä lähemmäksi pintaa", sanoi Auster. "Jos komeetta 67P/Churyumov-Gerasimenko edustaa kaikkia komeettayhdisteitä, niin me ehdotamme, että magneettiset voimat eivät todennäköisesti ole vaikuttaneet yli metrin kokoisten planeettojen rakennuspalikoiden kasautumiseen". Allan H. Treiman, vanhempi tutkija Lunar ja Planetary Institute Houston, Texas, joka ei ollut mukana tutkimuksessa, sanoi tulokset uskottavasti viittaavat muita voimia olivat vastuussa. Magneettiset tiedot ennen (ylhäällä) ja jälkeen (alhaalla) jyrkänteen törmäystä ensimmäisen ja toisen touchdownin välissä. Pinnan yläpuolella oleva korkeus on piirretty x-akselissa ja magneettikentän voimakkuus y-akselissa. Mittauksia (risteykset) verrataan hypoteettiseen malliin (liukuviiva), jossa oletetaan hieman magneettisen pinnan esiintymistä.
Magneettisuuden uskotaan johtavan kivien asettumiseen ja sitoutumiseen. Tämä olisi voinut johtaa planeettojen muodostumisen varhaisiin vaiheisiin, tiedemiehet sanoivat. Rosettan tulokset eivät tue teoriaa, koska 67P:n ydin ei ole magneettinen.