Vuotta myöhemmin sota oli kääntynyt toiseen suuntaan - eikä Brooke enää pitänyt tarpeellisena pysyä Churchillin rinnalla. Siksi hän odotti innolla liittoutuneiden hyökkäyksen johtamista Länsi-Euroopassa.
Brooke uskoi, että Churchill oli luvannut hänelle tämän kolmessa tilanteessa. Ensimmäisen Quebecin konferenssin aikana elokuussa 1943 päätettiin, että komennossa olisi kenraali George Marshall. (Vaikka Marshallin työ USA:n armeijan sotilaspäällikönä oli liian tärkeä hänelle, jotta hän jättäisi Washington DC:n ja sen sijaan nimitettiin Dwight D. Eisenhower.) Brooke oli katkerasti pettynyt, että Churchill ei ottanut päätöstä huomioon ja että Churchill kertoi hänelle päätöksestä, joka Brooken mukaan käsitteli asiaa ikään kuin se olisi vähäistä.