McDaniel voitti vuoden 1939 Oscar-palkinnon - roolistaan talouden orjana, joka toistuvasti nuhtelee omistajansa tytärtä Scarlett O'Haraa (Vivien Leigh) ja pilkkaa Rhett Butleria (Clark Gable).
Hän on ensimmäinen musta näyttelijä, joka on ehdolla ja voittanut Oscarin. "Rakastin äitiä", McDaniel sanoi puhuttaessaan valkoiselle lehdistölle hahmasta. "Luulen ymmärtäneeni häntä, koska oma isoäitini työskenteli plantaasilla, aivan kuten Tara". Hänen roolinsa elokuvassa "Mennetty tuulen kanssa" oli hälyttänyt joitakin valkoisia etelässä; valituksia oli, että elokuvassa hän oli ollut liian "tuntunut" valkoisille omistajilleen. Ainakin yksi kirjailija huomautti, että McDanielin hahmo ei poikkea merkittävästi Mammyn persoonasta Margaret Mitchellin romaanin, ja että sekä elokuvassa että kirjassa paljon nuorempi Scarlett puhuu Mammylle tavoilla, joita pidettäisiin sopimatonta eteläisen teini-ikäisen puhuvan paljon vanhemmalle valkoiselle henkilölle, ja että ei kirja eikä elokuva viittaa Mammyn omien lasten olemassaoloon (kuolleita tai eläviä), oma perhe (kuolleita tai eläviä), oikea nimi tai hänen toiveensa olla jotain muuta kuin elämä Tara, palvelemassa orjaplanteella. Lisäksi, vaikka äiti nuhtelee nuorempaa Scarlettia, hän ei koskaan risteile rouva O'Haran, vanhemman valkoisen naisen kanssa. Joidenkin kriitikoiden mielestä McDaniel ei ainoastaan hyväksynyt rooleja, vaan myös hänen lehdistötiedotteissaan hyväksyi Hollywoodin stereotypioita, mikä antoi polttoainetta niiden kriitikoille, jotka taistelivat mustien kansalaisoikeuksien puolesta. Myöhemmin, kun McDaniel yritti viedä "Mammy" -hahmonsa road-show'hun, mustat katsojat eivät osoittautuneet vastaanottaviksi.