Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Ritschlin tuen ansiosta Nietzsche sai vuonna 1869 huomattavan tarjouksen klassisesta filologiasta Baselin yliopistossa Sveitsissä. Hän oli vasta 24-vuotias, eikä ollut suorittanut tohtorintutkintoaan eikä saanut opetustodistusta ("habilitation"). Hänelle myönnettiin Leipzigin yliopiston kunniatohtori, jälleen Ritschl'n tuella. Vaikka tarjous tuli aikana, jolloin hän harkitsi filologian luopumista tieteestä, hän hyväksyi sen. Nykyäänkin Nietzsche on edelleen yksi nuorimmista klassikoiden professoreista. Nietzschen vuonna 1870 suunnitellussa väitöskirjassa "Beiträge zur Quellenkunde und Kritik des Laertius Diogenes" tutkittiin Diogenes Laertiuksen ideoiden alkuperää. Vaikka sitä ei koskaan toimitettu, se julkaistiin myöhemmin Gratulationsschriftina (onnittelulehti) Baselissa. Ennen Baselissa muuttamista Nietzsche luopui Preussin kansalaisuudestaan: loppuelämänsä ajan hän pysyi virallisesti kansalaisuudettomana. Nietzsche palveli kuitenkin Preussin joukossa Ranskan-Preussin sodan aikana (1870-1871) lääkintähoitajana. Lyhyessä armeijan palveluksessaan hän koki paljon ja oli nähnyt taistelun traumaattiset vaikutukset. Hän sairastui myös difteriaan ja tuhkarokkoon. Walter Kaufmann arvelee, että hän saattoi sairastua sifilisiin bordellissa muiden infektioidensa ohella. Palattuaan vuonna 1870 Basiliin Nietzsche tarkkaili Saksan valtakunnan perustamista ja Otto von Bismarckin myöhempiä politiikkoja ulkopuolisena ja jonkin verran epäilevästi niiden aitoutta. Hänen avajaispuheensa yliopistossa oli "Homer ja klassinen filologia". Nietzsche tapasi myös teologian professorin Franz Overbeckin, joka pysyi hänen ystävänsä koko elämänsä ajan. Afrikan Spir, vähän tunnettu venäläinen filosofi, joka oli vastuussa vuoden 1873 "Ajatus ja todellisuus" -kirjasta, ja Nietzschen kollega kuuluisa historioitsija Jacob Burckhardt, jonka luennot...  Kysymys: Mitä Nietzsche tunsi, josta puhutaan avoimesti?
eristys