Tilanteet pahenivat 1970-luvun puolivälissä, Watergate-jutun aikaan. Poliittisen elämän hallitseva piirre tuona aikana oli kongressin yritykset vahvistaa Yhdysvaltain presidentin ja Yhdysvaltain hallituksen toimeenpanovaltion valvonta. Paljastukset CIA:n aiemmista toiminnoista, kuten ulkomaisten johtajien (erityisesti Fidel Castron ja Rafael Trujillon) murhista ja murhayrityksistä sekä laittomasta kotimaisesta vakoilusta Yhdysvaltain kansalaisia, tarjosivat mahdollisuuksia lisätä kongressin valvontaa Yhdysvaltain tiedustelutoiminnasta. CIA:n osallisuus Nicaraguassa tapahtuvaan kokaiinin salakuljetukseen ja osallisuus El Salvadorin kuolemanpartioiden toimintaan
ja Honduras tulivat myös esiin.