Rykmentti muodostettiin ensimmäisen kerran toukokuussa 1938 12. hävittäjä-ilmailujärjestyksenä, osana 69. hävittäjä-ilmailuliigiaa, Kiovan sotilaspiirissä Kirovohradin lentokentällä 16. Erillisestä hävittäjäjoukkueesta. Aluksi se oli varustettu Polikarpov I-16 ja Polikarpov I-15bis. Se taisteli Neuvostoliiton hyökkäyksessä Puolaan, jossa se ampui alas yhden puolalaisen lentokoneen. Huhtikuussa 1940 kapteeni Pavel Terentjevitš Korobkov, Neuvostoliiton sankari ja Espanjan sisällissodan lentäjä, tuli rykmentin komentajaksi. Kesäkuussa rykmentti antoi ilmatukea Bessarabian Neuvostoliiton miehitykselle.
- Mitä? 14. heinäkuuta rykmentti siirrettiin 15. sekatavallankuljetusdivisioonaan. Se tuli osaksi 64. hävittäjädiviisiota 5. tammikuuta 1941. Kesäkuun 22. päivänä luutnantti Leonid Grigoryevich Butelin ampui alas yhden Junkers Ju 88 -koneen ja törmäsi toiseen Ivano-Frankivskin lentokentän yläpuolelle lentäessään I-153: llä, rykmentin ensimmäiset tapot sodassa. Butelin kuoli Taranissa, minkä vuoksi hänet palkittiin kuoleman jälkeen Punaisen lipun ritarikunnan kunnianosoituksella. Rykmentti taisteli Kiovan taistelussa ja lähetettiin takaosaan tarvikkeiden hankkimiseen. Se siirrettiin 11. Reservittäjä-lentorykmenttiin ja varustettiin uusilla LaGG-3-hävittäjillä Rostov-on-Donissa lokakuussa. Saksalaisten eteneminen pakotti rykmentin vetäytymään Kirovabadiin Azerbaidžanin SSR:ään jatkaakseen koulutusta marraskuussa. Uudelleenvarustamisen jälkeen rykmentti lähetettiin Krimin rintamaan osana 72. hävittäjä-ilmailudivisioonaa ja taisteli Sevastopolin puolustuksessa. Joulukuun 26. päivänä rykmentti nimettiin uudelleen 486. hävittäjä- ja ilmailujoukkueeksi. Koko noin kuuden kuukauden taistelun aikana 12. IAP: n oli tehnyt 2607 lähtöä, ammuttu alas 75 lentokonetta ja tuhottu yhteensä 97 lentokonetta. Se oli menettänyt 61 lentokonetta ja kymmenen lentäjää oli kuollut.