Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Käyntipaikka: Laaksojen seebrat syövät pääasiassa ruohoa; suosituimpia lajeja ovat Themeda triandra, Cynodon dactylon, Eragrostis superba ja Cenchrus ciliaris. Seebrat etsivät toisinaan tai kaivavat kuivuuden aikana puita ja juurikasveja. Toisin kuin monet Afrikan suuret kavioeläimet, tasankoiset seebrat eivät vaadi (mutta silti mieluummin) lyhyttä ruohoa laiduntaan. Se syö monenlaisia eri ruohoja, mieluummin nuoria, tuoreita kasveja, jos niitä on saatavilla, ja se myös seilaa lehdillä ja okseleilla silloin tällöin. Sen vuoksi sen levinneisyysalue on laajempi kuin monilla muilla lajeilla, jopa metsäalueilla, ja se on usein ensimmäinen laji, joka esiintyy hyvin kasvillisella alueella. Sebrat eivät saa ruoansulatusta tehokkaammin kuin märehtijät, mutta ruoan kuluminen on kaksi kertaa nopeampaa. Seebrat eivät siis ole niin valikoivia ruokintapaikassa, mutta ne käyttävät paljon aikaa syömiseen. Seebrat ovat edelläkävijöitä laiduntajia, ja ne valmistelevat tietä erikoistuneemmille laiduntajille, kuten sinisille gnuille ja Thomsonin gaselleille. Alueen seebran tärkeimmät saalistajat ovat leijonat ja täplätyt hyeenat. Leijonat onnistuvat parhaiten, kun ne kohdistuvat yksinäisiin yksilöihin, yleensä vanhoihin uroksiin, kun taas hyeenat jahtaavat ja eristävät yksilön ryhmästä, yleensä naaras tai poikanen. Niilin krokotiili syö myös seebroja, kun ne ovat veden lähellä. Vähemmän yleisiä petoeläimiä ovat gepardit ja afrikkalaiset villikoturit, jotka metsästävät pääasiassa vasikoita. Aikuinen seepra pystyy pakenemaan saalistajilta 70 kilometriä tunnissa.  Kysymys: Mikä on yksi harvinainen elinympäristö, jossa tasankoiset seebrat vaeltavat?
metsät