Kun Egyptin keskushallinto romahti Vanhan valtakunnan lopulla, hallinto ei enää voinut tukea tai vakauttaa maan taloutta. Alueelliset kuvernöörit eivät voineet luottaa kuninkaaseen avuksi kriisin aikana, ja seurauksena oli elintarvikkeiden puute ja poliittiset kiistat kiihtyivät nälkään ja pienimuotoisiin sisällissotiin. Vaikeista ongelmista huolimatta paikalliset johtajat, jotka eivät maksaneet kuninkaalle mitään kunnianosoitusta, käyttivät uutta itsenäisyyttään kukoistavan kulttuurin perustamiseksi maakunnissa. Kun maakunnat saivat hallintaan omat resurssit, ne rikastuivat taloudellisesti, mikä osoitettiin suuremmilla ja paremmilla hautajaisilla kaikkien sosiaalisten luokkien keskuudessa.
Herakleopolilaiset hallitsijat,