Ennen vuoden 1992 kesäolympialaisia Belisle haki kilpailla Hondurasin edustalla nimellä Apolineria Belisle Gomez. Belisle kertoi Hondurasin olympiakomitealle, että hän oli syntynyt Hondurasiin ja muuttanut Yhdysvaltoihin ollessaan kuuden; hän jätti mainitsematta, että hän oli viettänyt osan lapsuudestaan Belizessä ja myös, että hän oli kilpaillut Belizessä vuoden 1988 olympialaisissa. Belisle mainitsi myös ajan, jonka hän oli ajanut Los Angelesin maratonissa, joka oli nopeampi kuin mikään hondurasilainen urheilija oli koskaan juossut, ja Belisle jopa tarjosi maksamaan omat matkakustannuksensa olympialaisiin. 15. heinäkuuta Belisle vannoi valan Hondurasin olympialaisjoukkueelle ja osallistui 5 000 metrin, 10 000 metrin ja maratonin kilpailuun vuoden 1992 olympialaisissa. Heinäkuun 29. päivänä Belizen olympialaisjoukkue huomasi Belislen, ja he ilmoittivat siitä Belizen olympialaiskomitean presidentille Ned Pittsille. Sen jälkeen, kun Belisle oli ilmoitettu Hondurasin olympiakomitealle, hänet poistettiin joukkueesta ja heitettiin ulos olympiakylästä, vaikka hän säilytti henkilöllisyystodistuksensa ja kilpailun numeronsa. Tämän seurauksena Belisle pystyi yhä kilpailemaan maratonissa.
Juoksevat johtajien kanssa ensimmäistä mailia ennen kuin perääntyvät. Hän ei juossut loppuun asti. Hänen uskotaan olleen ensimmäinen valtuuttamaton juoksija, joka kilpaili olympialaisissa vuodesta 1984, kun Margaret de Jesús kilpaili siskonsa Madelinen sijasta 4 × 400 metrin kilpailun kelpoisuusalueella. Myöhemmin samana vuonna Belisle voitti Dam Tough Runin Isabella-järven ympärillä. Kilpailu oli pitkä, eikä Belisle ollut koskaan ennen juossut kauemmas kuin maratonin. Kilpailun aikana Belislea kiusattiin, ja kilpailun jälkeen kiistettiin, oliko Belisle juossut koko kilpailun. Hän oli käynyt läpi kaikki 19 tarkastuspistettä, vaikka väitettiin, ettei hän ollut käynyt läpi monia vesipisteitä.