Ensimmäinen rakennus, joka on rakennettu turkkilaisessa uusklassisessa tyylissä, on Vedat Beyin Sirkeciin rakentama Suurpostitoimisto (1905-09). Rakennus toi takaisin 1600-luvulta peräisin olevia klassisia ottomaanien elementtejä, kuten kaksikorinen kiviveisto ja islamilaiset geometriset mallit. Tämä sai alkunsa liikkeelle, joka sai nimekseen Uusi ottomaaniarkkitehtuuri. Nuorten turkkilaisten vallankumouksen jälkeen vuonna 1908 uusi hallitus edisti ottomaanien uudistumisen arkkitehtuuria vastakohtana monille Länsi-Euroopan tyyliin rakennetuille rakennuksille. Uudet hallitusrakennukset sekä valtakunnan viimeisen vuosikymmenen aikana rakennetut julkiset rakennukset suunniteltiin pääasiassa uus-osmanilaiseen tyyliin, kuten 7. Eyüp Reşadiye High-school (1911), Beşiktaş Pier (1913), Aviation Martyrs 'Monument (1916) sekä Unionin ja edistyksen komitean uusi pääkonttori, josta myöhemmin tuli ensimmäinen Suurten kansalliskokousten rakennus, kun se valmistui vuonna 1920. Jopa ensimmäisen maailmansodan jälkeen, liittoutuneiden miehittäessä Konstantinoplia
, uusien rakennusten rakentaminen jatkui tällaisessa tyylissä. Ahmet Kemaleddinin suunnittelemat Tayyare-asunnot rakennettiin vuosina 1918-1922, miehityksen aikana.