Kirjoita jatko tähän kappaleeseen.
Se avattiin San Franciscossa 28. kesäkuuta 1920 - Woodrow Wilsonin varjossa, - joka halusi ehdolle kolmannelle kaudelle. Delegaatit olivat vakuuttuneita siitä, että Wilsonin terveys ei sallisi hänen palvella, ja etsivät muualta ehdokasta. Entinen valtiovarainministeri William G. McAdoo oli merkittävä ehdokas, mutta hän oli Wilsonin vävy, ja kieltäytyi harkitsemasta nimitystä niin kauan kuin presidentti halusi sen. Monet konventissa äänestivät kuitenkin McAdoo'n puolesta, ja siitä seurasi umpikuja oikeusministeri A. Mitchell Palmerin kanssa. 44. äänestyksessä demokraatit nimittivät kuvernööri Coxin presidentiksi - ja hänen varapresidenttinsä Franklin D. Rooseveltin. Koska Cox oli, kun hän ei ollut politiikassa, sanomalehden omistaja ja päätoimittaja, tämä asetti kaksi Ohion päätoimittajaa toisiaan vastaan presidentin virkaan, ja jotkut valittivat, ettei ollut todellista poliittista valintaa. Cox ja Harding olivat taloudellisia konservatiiveja ja parhaimmillaan vastahakoisia progressiiveja.