Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Siirtymä: Vuonna 1900, lähellä muinaisen bysanttilaisen Theodosia-kaupungin sijaintipaikkaa, Zibold, joka oli tämän alueen vastuussa oleva metsämies ja insinööri, löysi kolmetoista suurta kivipitoa. Jokainen kivipalo kattoi hieman yli 900 neliömetriä ja oli noin 10 metriä korkea. Löytöihin liittyi 75 millimetrin halkaisijan terrakottaputkien jäänteitä, jotka ilmeisesti johtivat kaupungin kaivoihin ja suihkulähteisiin. Zibold päätteli, että kivirakennukset olivat kondensaattoreita, jotka toimittivat Theodosiaan vettä; ja laski, että jokainen ilmalähde tuotti yli 55 400 litraa (12 200 imp gal; 14 600 US gal) joka päivä. Varmistaakseen hypoteesinsa Zibold rakensi kivirakennuksen kondensaattorin 288 metrin korkeuteen Tepe-Oba-vuorella lähellä muinaista Theodosia-paikkaa. Ziboldin tiivistintä ympäröi seinä, joka oli 1 metriä korkea ja 20 metriä leveä. Hän käytti 10 <unk> 40 senttimetrin (3.9 <unk> 15.7 tuuman) halkaisijaltaan 6 metrin (20 jalkaa) korkeita merenkiviä, jotka olivat 8 metrin (26 jalkaa) halkaisijaltaan. Kivipylven muoto mahdollisti hyvän ilmavirtauksen, jossa kivien välinen lämpökontakti oli vain minimaalinen. Ziboldin tiivistelmä alkoi toimia vuonna 1912 ja sen päivittäinen enimmäistuotanto oli myöhemmin arvioitu olleen 360 litraa (79 imp gal; 95 US gal). Tukialueella oli vuotoja, jotka pakottivat kokeen päättymään vuonna 1915 ja paikka purettiin osittain ennen kuin se hylättiin. (Sijaintipaikka löydettiin uudelleen vuonna 1993 ja se puhdistettiin.) Ziboldin kondensaattori oli suunnilleen samankokoinen kuin muinaiset kivipaloja, jotka oli löydetty, ja vaikka tuotto oli paljon pienempi kuin Ziboldin alkuperäisten rakenteiden laskema tuotto, kokemus oli inspiraationa myöhemmille kehittäjille.  Kysymys: Millä vuodella kokeilu lopetettiin?
Vuosi 1915