Philips markkinoi CD-i:tä aluksi perheviihde-tuotteena, ja vältti mainitsemasta videopelejä, jotta se ei kilpailisi pelikonsoleita vastaan. Varhaiset ohjelmistolevyt keskittyivät voimakkaasti koulutus-, musiikki- ja itsensä parantamiseen liittyviin nimikkeisiin, joissa oli vain muutamia pelejä, joista monet olivat lautapelejen mukautuksia, kuten Connect Four. Kuitenkin järjestelmä voitti helposti multimediolaitteiden markkinoilla halpoilla matala-arvoisilla tietokoneilla, ja pelit olivat myydyimpiä ohjelmistoja. Vuoteen 1993 mennessä Philips kannusti MS-DOS- ja konsolikehittäjiä luomaan pelejä, esitteli 250 dollarin perifeerisen laitteen, jossa on enemmän muistia ja tukea täysliikkeisille videopeleille, ja lisäsi uusiin konsoleihin toisen porttiohjaimen pelaajalle.
Nintendo-sarjat