Brittiläiset ja ranskalaiset joukot olivat jo taistelleet Euroopassa esimerkiksi Dettingenin taisteluissa.
Vuoden 1743 lopulla valtio oli sodassa. Tammikuussa 1744 Ranskan kuningas Ludvig XV julisti virallisesti sodan Britanniaa vastaan. Hänen ministerinsä olivat vakuuttuneita siitä, että Britanniaa vastaan tarvittiin voimakas ja välitön isku, ja he alkoivat puolustaa Britannian saarten hyökkäystä. Brittiläiset taloudelliset tuet olivat välttämättömiä Itävallan, Hannoverin ja Alankomaiden liittolaisille. Ranska uskoi, että hyökkäämällä Britanniaan ja poistamalla sen sodasta se voisi helpolla voittaa itäpuolella olevat vihollisensa. Valmistelut hyökkäykseen olivat olleet käynnissä jo jonkin aikaa ennen sodan julistamista, ja merivoimien ministeri Maurepas oli määrännyt luotettavan ja erittäin pätevän päällikönsä Joseph Pellerinin valmistautumaan siihen. Pellerinin johdolla rakennettiin ja varustettiin pohjoisissa satamissa monia tasa-pohjaisia sota-aluksia. Kuningas hyväksyi suunnitelman.