Henkilökeskeinen terapia, joka tunnetaan myös nimillä henkilökeskeinen psykoterapia, henkilökeskeinen neuvonta, asiakaskeskeinen terapia ja Rogerian psykoterapia, on psykoterapian muoto, jonka psykologi Carl Rogers kehitti 1940-luvulta alkaen ja joka ulottuu 1980-luvulle. Henkilökeskeinen terapia pyrkii helpottamaan asiakkaan itseaktivoitumista, "sisäistä taipumusta kasvuun ja täyttymiseen" hyväksymisen (ehdoton positiivinen suhtautuminen), terapeutin yhteensopivuuden (aitous) ja empaattisen ymmärryksen kautta. Kysymys: Kuinka kauan Carl Rogers harjoitti psykoterapiaa?
1940-luvulta 1980-luvulle