Yhteenveto artikkelista:  Ajatus siitä, että kieli on erillään "vyöhykkeisiin" eri makujen vuoksi, on jo laajalti kiistetty - vaikkakin sitä, miten tämä tarkalleen tapahtuu, ei vielä täysin ymmärretä. Mutta nyt ensimmäistä kertaa tiedemiehet ovat luoneet elävän kuvauskartan kielen makuhermoista - selvittääksemme, mitä tapahtuu joka kerta, kun laitamme ruokaa suuhumme. Se paljastaa, miten makuhermoilla on erilaisia soluja, joita käytetään erottamaan viisi perusarjantaista makua. Harvardin johtama tutkimus on kartoittanut maunhermoja kielellä ensimmäistä kertaa. Tutkijat tutkivat erilaisia makuhermoja ja seurasivat, miten nämä solut vangitsivat ja käsittelivät molekyylejä elävänä. Tutkimuksen suoritti kansainvälinen tutkimusryhmä, johon kuului Australian kansallinen yliopisto (ANU) ja Harvardin lääketieteellinen koulu. He käyttivät erikoismallia mikroskooppijärjestelmää, jolla he ottivat kuvia hiiren kielestä olevista yksittäisistä soluista. Kun hiiren kieleen sytytettiin kirkasta infrapunasäteilylaseria, sen eri osat ja "makamolekyylit" fluorisoituivat. Tutkijat ovat saaneet selville, että pingviinit menettivät kolmea viidestä selkärankaisten perusmakusta - makean, karkean ja suolaisen, lihanomaisen makun, joka tunnetaan nimellä umami - yli 20 miljoonaa vuotta sitten, eivätkä ne ole koskaan saaneet niitä takaisin. Tutkijat sanovat, että geenit katosivat, kun kylmä Antarktiksen lämpötila häiritsi makuaistien havaintoa. Michiganin yliopiston tutkijat sanoivat olevansa yllättyneitä löydöstä. Koska pingviinit syövät kalaa, umami-maun menettäminen on erityisen hämmentävää, sanoi tutkimuksen johtaja tohtori Jianzhi 'George' Zhang, joka on UM:n ekologian ja evolutiivisen biologian laitoksen professori. Tohtori Zhang epäilee, että aistinmuutokset liittyvät - antiikin ilmaston jäähdytykseen Etelämantereella, josta pingviinit ovat peräisin. Käyttämällä menetelmää, jota kutsutaan intravitaaliseksi multifotoni-mikroskopiaksi, tutkijat pystyivät sitten erottamaan jokaisen kurpitsan sisällä olevat yksittäiset makusolut. He pystyivät myös havaitsemaan verisuonia jopa 240 mikronin syvyydessä.
Harvardin johtama tutkimus kartoitti maunhermosia kielellä ensimmäistä kertaa. Tutkijat tutkivat erilaisia soluja, joita käytetään maun tunnistamiseen. He näkivät solut vangitsevan ja käsittelevän molekyylejä elävänä. Tutkijat haluavat nyt tutkia, miten aivot reagoivat makuun.