Yhteenveto artikkelista:  Koko maailman katsellessa historiallista puheitaan Yhdysvaltain kongressin yhteiseen istuntoon, ensimmäistä kertaa japanilaisena pääministerinä, Shinzo Abe ei yllättänyt ketään jättämällä väliin suurta tilaisuutta levittää huolta ja jännitteitä, joita hän herättää historian tarkistuksellisilla näkemyksillään. Toisen maailmansodan päättymisen 70-vuotisjuhlavuoden aikana Abe on pettänyt Japanin sota-ajan historiaa, koska hän on ollut välttelevä ja epämääräinen siitä, että ottaisi vastuun Japanin sota-ajan toimista Aasiassa, jossa katkerat perinnöt jakavat edelleen. Ja tämä "Abenesia" vahingoittaa Japanin kansainvälistä imagoa, ärsyttää Kiinaa ja Etelä-Koreaa ja heikentää siten kahdenvälistä turvallisuusohjelmaa. Washington asetti tietoisesti Aben historian tason hyvin matalaksi, koska Obaman hallinto keskittyy enemmän yhteiseen käsitykseen Tokion kanssa, että nykyajan Kiina on uhka, joka vaatii kollektiivisen vastauksen. Liiton vahvistaminen Japanin kanssa ja Trans-Pacific Partnership -sopimuksen sinetöinti voittaa aiemmat rikokset. 40 vuotta Saigonin kaatumisen jälkeen, ja Irakissa ja Afganistanissa, - Amerikka ei voi opettaa muille kansakunnille - niiden aiheuttamista kauhista ja riittämättömästä vastuusta. Presidentti Barack Obama teki kaikkensa, jotta Abe saisi punaisen maton, koska hän on täyttänyt Washingtonin pitkäaikaiset turvallisuusvaatimukset paremmin kuin kaikki hänen edeltäjänsä yhteensä. Mutta Japanin vasta laajentama turvallisuusrooli saa vähäistä tukea japanilaisten keskuudessa. Pew-kyselyn mukaan vain 23 prosenttia kannattaa sitä, kun taas 68 prosenttia vastustaa sitä. On myös ongelmallista, että Aben historian näkemys on esteenä kolmipuoliselle turvallisuusyhteistyölle Etelä-Korean kanssa, jota Yhdysvallat pitää olennaisena. Abe räätälöi huomautuksensa tarkasti kuulijoidensa tarpeisiin, ja hän osui monin tavoin oikeisiin sävelmääriin ja jopa astui eteenpäin historiassa. Hän ilmaisi "iankaikkisen surunvalittelunsa" amerikkalaisten kuolemista toisessa maailmansodassa ja totesi: "Viholliset, jotka olivat taistelleet keskenään...
Abe ilmaisi "iankaikkisen surunvalittelunsa" amerikkalaisten kuolemista toisessa maailmansodassa. Mutta hän on ollut epäselvä Japanin sotatoimista. Hän asettaa historian tärkeyden kansallisen edun edelle.