Viitataan alla olevaan kohtaan ja vastataan kysymykseen sen jälkeen samalla kielellä kuin kohtaa:  Läpäys: Hepburnin laki, joka antoi osavaltioiden väliselle kauppakomitealle (ICC) valtuudet asettaa rautatieveron enimmäismäärät, tuli laiksi heinäkuussa 1906. Tämä heikensi rautatieyhtiöiden arvopapereiden arvoa. Syyskuun 1906 ja maaliskuun 1907 välillä pörssi laski, menettämällä 7,7% sen pääomasta. 9. ja 26. maaliskuuta välisenä aikana osakkeet laskivat vielä 9,8%. (Tätä maaliskuun romahdusta kutsutaan joskus "rikkaan miehen paniikiksi".) Talous oli epävakaa koko kesän ajan. Järjestelmään iski useita järkytyksiä: Union Pacificin osakkeet - useimmissa vakuudeksi käytetyissä osakkeissa - laskivat 50 pistettä; kesäkuussa New Yorkin joukkovelkakirjalainojen tarjous epäonnistui; heinäkuussa kuparimarkkina romahti; elokuussa Standard Oil Company sai 29 miljoonan dollarin sakot kartellien vastaisten sääntöjen rikkomisesta. Vuoden 1907 ensimmäisten yhdeksän kuukauden aikana osakkeet laskivat 24,4 prosenttia. 27. heinäkuuta The Commercial & Financial Chronicle -lehdessä todettiin, että "markkinat pysyvät epävakaina... heti kun nämä uuden elämän merkit ovat ilmeisiä, jotain sellaista kuin ehdotus uudesta kultavirrasta Pariisiin lähettää vapinaa koko luettelon läpi, ja arvojen ja toivon kasvu on poissa". Useita pankkiryöstöjä tapahtui Yhdysvaltojen ulkopuolella vuonna 1907: Egyptissä huhtikuussa ja toukokuussa; Japanissa toukokuussa ja kesäkuussa; Hampurissa ja Chilessä lokakuun alussa. Syksy on aina ollut pankkijärjestelmän haavoittuva ajankohta, kun osakemarkkinoilla on ollut mullistuksia, ja pienilläkin järkytyksillä voi olla vakavia seurauksia.  Kysymys: Miksi maaliskuun romahdusta kutsutaan joskus?
Rikkaan miehen paniikki.