Länsi-Ukrainan russofilia ilmestyi Karpaattien Ruteniassa 1700-luvun lopulla. Tuolloin monet alueen asukkaat asettuivat Venäjän Pietariin ja saivat korkeita akateemisia asemia. Heistä tunnetuin oli Vasilly Kukolnik (venäläisen näytelmäkirjailijan Nestor Kukolnikin isä), vanhan aatelisen perheen jäsen, joka oli opiskellut Wienissä ennen Venäjälle tuloaan. Vasillyn oppilaita olivat Venäjän suurherttua Konstantin Pavlovitš ja Venäjän suurherttua Nikolai Pavlovitš, tuleva Venäjän keisari Nikolai I. Vaikka nämä maahanmuuttajat omaksuivat venäläisen isänmaallisuuden tunteen, he säilyttivät myös siteensä kotimaahansa ja yrittivät käyttää varallisuuttaan esittelemään venäläistä kirjallisuutta ja kulttuuria alueelleen. Kun unkarilaiset kapinoivat
Itä-Slaavit, jotka olivat vihamielisiä unkarilaisille, - olivat syvästi liikuttuneita - näennäisesti voittamattomien venäläisten joukkojen läsnäolosta, - jotka Nikolai oli lähettänyt murskaamaan kapinan. Tuolloin Itävalta tuki rusofiililiikettä vastasuoraksi puolalaisille ja unkarilaisille etuille, ja rusofiili aatelismiehen Adolf Dobrianskyn johdolla Karpaattien Rutenian kansalle myönnettiin rajoitettu autonomia, vaikka alue palasi Unkarin valvontaan muutaman vuoden kuluttua.