Itsenäisten tutkijoiden arvion mukaan 300 000-500 000 siviiliä kuoli tuona aikana, kun taas Bangladeshin hallitus arvioi kuolleiden lukumäärän olevan kolme miljoonaa, luku, jota nykyään lähes kaikkialla pidetään liiallisena. Jotkut akateemikot, kuten Rudolph Rummel ja Rounaq Jahan, sanovat, että molemmat osapuolet tekivät kansanmurhan; toiset, kuten Richard Sisson ja Leo E. Rose, uskovat, että kansanmurhaa ei ollut. Vastauksena Intian tukemiseen Itä-Pakistanin kapinallisille, Pakistanin ilmavoimien, laivaston ja merijalkaväen ennaltaehkäisevät iskut Intiaan sytyttivät tavanomaisen sodan.
Se johti Intian voittoon ja Itä-Pakistanin itsenäistymiseen Bangladeshina.