En el seu judici, emès el 16 de novembre, Biron va aplicar la prova d'obscenitat de Hicklin: una obra era obscena si tendia a "depravar i corrompre aquells les ments dels quals estan obertes a aquestes influències immorals". Va considerar que el mèrit literari del llibre era irrelevant perquè un llibre obscè ben escrit era encara més perjudicial que un mal escrit. El tema en si mateix no era necessàriament inacceptable; un llibre que descrivia la "degradació moral i física que la indulgència en aquells vicis necessaris ha d'implicar" podria ser permès, però cap persona raonable podria dir que una petició per al reconeixement i la tolerància dels vicis no era obscè. Va ordenar que el llibre fos destruït, amb els acusats a pagar les despeses judicials.
cap persona raonable