Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Shakespeare no va ser venerat en la seva vida, però va rebre una gran quantitat d'elogi. El 1598, el cléric i escriptor Francis Meres el va destacar d'un grup d'escriptors anglesos com "el més excel·lent" tant en la comèdia com en la tragèdia. Els autors de les obres de Parnassus al St John's College, Cambridge, el van numerar amb Chaucer, Gower i Spenser. En el Primer Fòlio, Ben Jonson va anomenar a Shakespeare "l'ànima de l'època, l'aplaudiment, el plaer, la meravella de la nostra etapa", tot i que havia remarcat en un altre lloc que "Shakespeare volia art". Entre la Restauració de la monarquia el 1660 i el final del segle XVII, les idees clàssiques estaven en moda. Com a resultat, la majoria dels crítics de l'època van valorar Shakespeare per sota de John Fletcher i Ben Jonson. Thomas Rymer, per exemple, va condemnar Shakespeare per barrejar el còmic amb el tràgic. No obstant això, el poeta i crític John Dryden va valorar molt Shakespeare, dient de Jonson: "L'admiro, però m'encanta Shakespeare". Durant diverses dècades, la visió de Rymer va dominar; però durant el segle XVIII, els crítics van començar a respondre a Shakespeare en els seus propis termes i aclamaren el que van anomenar el seu geni natural. Una sèrie d'edicions acadèmiques de la seva obra, especialment les de Samuel Johnson el 1765 i Edmond Malone el 1790, van contribuir a la seva creixent reputació. El 1800, va ser fermament consagrat com el poeta nacional. Al segle XVIII i XIX, la seva reputació també es va estendre a l'estranger. Entre els que el van defensar hi havia els escriptors Voltaire, Goethe, Stendhal i Victor Hugo.  Pregunta: Tot i que va rebre molts elogis durant la seva vida, Shakespeare no va ser què?
reverenciat