Durrës (anomenat "Durazzo" de nou en italià) i la resta d'Albània van ser ocupades l'abril de 1939
i annexat al Regne d'Itàlia fins a 1943, després ocupat per l'Alemanya nazi fins a la tardor de 1944. El valor estratègic de Durrës com a port marítim el va fer un objectiu militar d'alt perfil per a ambdues parts. Va ser el lloc dels desembarcaments italians inicials el 7 d'abril de 1939 (i va ser ferotgement defensat per Mujo Ulqinaku), així com el punt de llançament de la mala sort invasió italiana de Grècia. La ciutat va ser fortament danyada pels bombardejos aliats durant la guerra i les instal·lacions portuàries van ser explotades pels soldats alemanys en retirada a la tardor de 1944.