Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: La idea d'un cos tan massiu que ni tan sols la llum pogués escapar va ser proposada breument pel pioner astronòmic i clergue anglès John Michell en una carta publicada el novembre de 1784. Els càlculs simplistes de Michell van assumir que un cos així podria tenir la mateixa densitat que el Sol, i va concloure que un cos així es formaria quan el diàmetre d'una estrella excedeixi el del Sol per un factor de 500, i la velocitat d'escapament superficial excedeixi la velocitat habitual de la llum. Michell va assenyalar correctament que aquests cossos supermassius però no radiants podrien ser detectables a través dels seus efectes gravitatoris en cossos visibles propers. Els erudits de l'època inicialment es van entusiasmar amb la proposta que les estrelles gegants però invisibles podrien estar amagades a la vista, però l'entusiasme es va atenuar quan la naturalesa ondulatòria de la llum es va fer evident a principis del segle XIX. Si la llum fos una onada en lloc d'un "corpuscle", no està clar quina influència, si és que hi ha alguna, la gravetat tindria en les ones de llum que escapen. La relativitat moderna desacredita la noció de Michell d'un raig de llum que dispara directament des de la superfície d'una estrella supermassiva, és alentit per la gravetat de l'estrella, s'atura, i després torna a caure lliurement a la superfície de l'estrella.  Pregunta: Quan va publicar John Michell les seves idees sobre la llum?
Novembre de 1784