Completa la següent frase: Segons Jolyet, Cubières era "el soldat més valent i el millor home de guerra que he conegut. Amb això [va aportar] una bellesa notable, un esperit brillant, [i] un amor generós i independent". Un dels informes de redacció de l'estat major de l'exèrcit per als acomiadaments de l'exèrcit després dels Cent dies va declarar que tenia "un físic agradable, [era] molt instructiu, un excel·lent coronel, [que] va servir amb zel i lleialtat, una excel·lent conducta" i va decidir que havia de ser mantingut en l'exèrcit borbònic. Malgrat aquest elogi va perdre la seva comissió després dels Cent dies, però la influència del seu pare a la cort li va permetre obtenir la recepció general del departament de Meuse i la creu de l'Ordre de Sant Lluís (1820). Va tornar a l'exèrcit per la
Expedició espanyola de 1823, i va ser posat al capdavant del 27è Regiment d'Infanteria de Línea. També va anar a l'expedició de Morea amb el seu regiment i va rebre el brevet de maréchal de camp (27 de febrer de 1829).