Un dels trets geogràfics més destacats de Columbia és la seva línia de caiguda, la frontera entre la regió de Piemont de les terres altes i la plana costanera atlàntica, a través de la qual els rius cauen com a cascades o ràpids. Columbia va créixer a la línia de caiguda del riu Congaree, que es forma per la convergència del riu Broad i el riu Saluda. El Congaree era el punt interior més llunyà de la navegació fluvial. L'energia de l'aigua caiguda també va alimentar els primers molins de Columbia. La ciutat ha capitalitzat en aquesta ubicació que inclou tres rius batejant-se "La regió de la ribera del riu Columbia".
7,0