Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passeig: Encara que tradicionalment es descriu com a desagradable i incòmode quan es troba a terra, l'anatomia d'alguns pterosaures (particularment pterodactiloides) suggereix que eren caminadors i corredors competents. Els primers pterosaures han estat considerats durant molt de temps locomotors particularment engorrosos a causa de la presència de grans cruropatagia, però també semblen haver estat generalment eficients a terra. Els ossos de les extremitats anteriors dels azhdarchids i ornithocheirids eren inusualment llargs en comparació amb altres pterosaures, i, en els azhdarchids, els ossos del braç i la mà (metacarpals) eren particularment alargats. A més, en el seu conjunt, les extremitats anteriors dels azhdarchid eren proporcionals de manera similar als mamífers ungulats de corrent ràpid. Les seves extremitats posteriors, d'altra banda, no van ser construïdes per a la velocitat, però eren llargues en comparació amb la majoria dels pterosaures, i permeten una llarga longitud de pas. Mentre que els pterosaures azhdarchid probablement no podien córrer, haurien estat relativament ràpids i eficients energèticament. La mida relativa de les mans i els peus en els pterosaures (en comparació amb els animals moderns com ara els ocells) pot indicar el tipus d'estil de vida que els pterosaures portaven al terra. Els pterosaures azhdarchid tenien peus relativament petits en comparació amb la mida del seu cos i la longitud de la cama, amb una longitud del peu només d'uns 25%-30% de la longitud de la cama inferior. Això suggereix que els azhdarchids estaven millor adaptats a caminar sobre terra seca i relativament sòlida. Pteranodon tenia peus lleugerament més grans (47% de la longitud de la tíbia), mentre que els pterosaures que s'alimentaven amb filtres com els ctenocasmatoides tenien peus molt grans (69% de la longitud de la tíbia en Pterodactylus, 84% en Pterodaustro), adaptats a caminar en sòl fangós suau, similar als ocells que trepitgen moderns. Tot i que clarament són llançadors basats en extremitats anteriors, els pterosaures basals tenen extremitats posteriors ben adaptades per saltar, suggerint una connexió amb els arcosaures com Scleromochlus.  Pregunta: A què es va comparar sovint els azgdarchhid?
mamífers ungulats ràpids