Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: L'èxit de qualsevol patogen depèn de la seva capacitat per eludir les respostes immunitàries de l'hoste. Per tant, els patògens van evolucionar diversos mètodes que els permeten infectar amb èxit un hoste, mentre eviten la detecció o destrucció pel sistema immunològic. Els bacteris sovint superen les barreres físiques secretant enzims que digereixen la barrera, per exemple, utilitzant un sistema de secreció de tipus II. Alternativament, utilitzant un sistema de secreció de tipus III, poden inserir un tub buit a la cèl·lula hoste, proporcionant una via directa per a les proteïnes per moure's del patogen a l'hoste. Aquestes proteïnes s'utilitzen sovint per tancar les defenses de l'hoste. Una estratègia d'evasió utilitzada per diversos patògens per evitar el sistema immunològic innat és amagar-se dins de les cèl·lules del seu hoste (també anomenada patogènesi intracel·lular). Aquí, un patogen passa la major part del seu cicle de vida dins de cèl·lules hoste, on està protegit del contacte directe amb cèl·lules immunes, anticossos i complement. Alguns exemples de patògens intracel·lulars inclouen virus, el bacteri d'intoxicació alimentària Salmonella i els paràsits eucariotes que causen malària (Plasmodium falciparum) i leishmaniosi (Leishmania spp.). Altres bacteris, com el Mycobacterium tuberculosis, viuen dins d'una càpsula protectora que impedeix la lisi per complement. Molts patògens secreten compostos que disminueixen o desorienten la resposta immunitària de l'hoste. Alguns bacteris formen biofilms per protegir-se de les cèl·lules i les proteïnes del sistema immunològic. Aquests biofilms estan presents en moltes infeccions reeixides, per exemple, les infeccions cròniques de Pseudomonas aeruginosa i Burkholderia cenocepacia característiques de la fibrosi quística. Altres bacteris generen proteïnes de superfície que s'uneixen als anticossos, fent-los ineficaços; exemples inclouen Streptococcus (proteïna G), Staphylococcus aureus (proteïna A) i Peptostreptococcus magnus (proteïna L). Els mecanismes utilitzats per evadir el sistema immunològic adaptatiu són més complicats. L'enfocament més senzill és canviar ràpidament epitops no essencials (aminoàcids i / o sucres) a la superfície del patogen, mentre...  Pregunta: De què està protegit el patogen durant el seu cicle de vida?
cèl·lules immunitàries, anticossos i complement