Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Mathilde és molt fosc, amb un albedo comparable a l'asfalt fresc, i es creu que comparteix la mateixa composició que els meteorits de condrita carbonatosa CI1 o CM2, amb una superfície dominada per minerals filosilicats. L'asteroide té un nombre de cràters extremadament grans, amb els cràters individuals anomenats per camps de carbó i conques de tot el món. Els dos cràters més grans, Ishikari (29,3 km) i Karoo (33,4 km), són tan amplis com el radi mitjà de l'asteroide. Els impactes semblen haver espatlat grans volums de l'asteroide, com suggereixen els límits angulars dels cràters. No es van veure diferències de brillantor o color en els cràters i no hi va haver cap aparició de capes, de manera que l'interior de l'asteroide ha de ser molt homogeni. Hi ha indicis de moviment de material al llarg de la direcció descendent. La densitat mesurada per NEAR Shoemaker, 1.300 kg / m3, és menys de la meitat de la d'una típica condrita carbonosa; això pot indicar que l'asteroide és un munt de residus molt ample. El mateix passa amb diversos asteroides de tipus C estudiats per telescopis terrestres equipats amb sistemes d'òptica adaptativa (45 Eugenia, 90 Antiope, 87 Sylvia i 121 Hermione). Fins a un 50% del volum interior de Mathilde consisteix en espai obert. No obstant això, l'existència d'una escarpa de 20 km de llarg pot indicar que l'asteroide té una certa resistència estructural, de manera que podria contenir alguns components interns grans. La baixa densitat interior és un transmissor ineficient de l'impacte a través de l'asteroide, que també ajuda a preservar les característiques de la superfície en un alt grau. L'òrbita de Mathilde és excèntrica, i la porta als confins exteriors del cinturó principal. No obstant això, l'òrbita es troba completament entre les òrbites de Mart i Júpiter; no creuarà les òrbites planetàries. També té un dels períodes de rotació més lents dels asteroides coneguts. La majoria dels asteroides tenen un període de rotació en el rang de 2 × 24 hores. A causa de la lenta velocitat de rotació, NEAR Shoemaker només va poder fotografiar el 60% de la superfície de l'asteroide. El ritme lent de rotació pot ser...  Pregunta: Quant de temps triga la majoria dels asteroides a girar?
2<unk>24 hores