La Confederació Argentina, formada per tretze províncies a l'interior, i l'Estat de Buenos Aires, format per la Província de Buenos Aires, havia dividit el que avui és l'Argentina des de la Batalla de Caseros de 1852
va destituir el governador suprem de Buenos Aires, Juan Manuel de Rosas (que havia exercit la suma del poder públic des de 1835, mantenint així la nació unida). La divisió va ser causada per la negativa de Buenos Aires a donar suport a l'Acord de San Nicolás de 1853 o a reconèixer la Constitució de l'Argentina, promulgada aquell any.