L'observança d'un dia de dejuni i pregària va ser portada a tots els colons pel Congrés Continental
el 1775. El Congrés va emetre una proclamació que recomanava "un dia d'humiliació pública, de dejuni i oració" per a les "colònies angleses" el dijous 20 de juliol de 1775, "i per beneir el nostre sobirà legítim, el rei Jordi III"... El text, escrit per John Witherspoon i John Hancock, va instruir els colons a pregar per la reanudació dels "justos drets i privilegis de les colònies" en assumptes "civils i religiosos". Una proclamació per a aquest fi va ser enviada a cada ciutat de les colònies. John Adams va escriure que la resposta popular va ser gratificant, que el dia especial va ser més àmpliament observat que la pràctica d'anar a l'església el diumenge. Després d'aquest èxit, el Congrés va decidir convocar un dia de dejuni i pregària cada primavera, i un dia d'agraïment i lloança cada tardor.