La mort de Hamad bin Thuwaini el 25 d'agost de 1896 va veure el Khalid bin Bargash, fill gran del segon sultà, Barghash ibn Sa'id, prendre el control del palau i declarar-se el nou governant. Això va ser contrari als desitjos del govern britànic, que va afavorir Hamoud bin Mohammed. Això va conduir a una confrontació, més tard anomenada la guerra anglo-Zanzibar
, al matí del 27 d'agost, quan els vaixells de la Royal Navy van destruir el palau Beit al Hukum, després d'haver donat a Khalid un ultimàtum d'una hora per marxar. Es va negar, i a les 9 del matí les naus van obrir foc. Les tropes de Khalid van tornar el foc i ell va fugir al consolat alemany. Un alto el foc va ser declarat 45 minuts després de l'inici de l'acció, donant al bombardeig el títol de La guerra més curta de la història. Hamoud va ser declarat el nou governant i la pau va ser restaurada una vegada més. Acceptant les demandes britàniques, va posar fi el 1897 al paper de Zanzíbar com a centre del comerç d'esclaus oriental de segles d'antiguitat mitjançant la prohibició de l'esclavitud i l'alliberament dels esclaus, compensant als seus propietaris. El fill i hereu aparent de Hamoud, Ali, va ser educat a Gran Bretanya.