Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Titania és la lluna més gran i massiva d'Urà, i la vuitena lluna més massiva del Sistema Solar. La seva densitat de 1,71 g/cm3, que és molt més alta que la densitat típica dels satèl·lits de Saturn, indica que consisteix en proporcions aproximadament iguals de gel d'aigua i components densos no-gel; aquests últims podrien estar fets de roca i material carbonatós, incloent compostos orgànics pesats. La presència de gel d'aigua està recolzada per observacions espectroscòpiques infrarojos realitzades el 2001-2005, que han revelat gel d'aigua cristal·lí a la superfície de la Lluna. Les bandes d'absorció de gel d'aigua són lleugerament més fortes a l'hemisferi principal de Titania que a l'hemisferi posterior. Això és el contrari del que s'observa a Oberó, on l'hemisferi posterior mostra signes més fortes de gel d'aigua. La causa d'aquesta asimetria no es coneix, però pot estar relacionada amb el bombardeig de partícules carregades de la magnetosfera d'Urà, que és més forta en l'hemisferi posterior (a causa de la co-rotació del plasma). Les partícules energètiques tendeixen a escopir gel d'aigua, descompondre el metà atrapat en el gel com a hidrat clatrat i escombrar altres compostos orgànics, deixant un residu fosc i ric en carboni. A part de l'aigua, l'únic altre compost identificat a la superfície de Titania per espectroscòpia infraroja és l'anhídrid de carboni, que es concentra principalment a l'hemisferi posterior. L'origen del diòxid de carboni no està completament clar. Podria ser produït localment a partir de carbonats o materials orgànics sota la influència de la radiació ultravioleta solar o partícules carregades energètiques procedents de la magnetosfera d'Urà. Aquest últim procés explicaria l'asimetria en la seva distribució, perquè l'hemisferi posterior està subjecte a una influència magnetosfèrica més intensa que l'hemisferi anterior. Una altra possible font és la desgasificació del CO2 primordial atrapat pel gel d'aigua a l'interior de Titania. L'escapament de CO2 de l'interior pot estar relacionat amb l'activitat geològica passada en aquesta lluna. Titania pot ser diferenciada...  Pregunta: Quants quilòmetres fa el nucli de la Titania?
320