Resumeix l'article:  La Samantha diu que se sent "fabulosa". M'he aixecat del llit aquest matí i m'he mirat al mirall del dormitori, i puc dir honestament que mai no hi ha un dia en què m'agradaria ser algú altre. La dona que em mirava? És bonica, intel·ligent i fabulosa! Molt simplement, adoro qui sóc, per dins i per fora. No sóc un narcisista. Sóc perfectament conscient que tinc defectes, però estan deliciosament embolicades en un jo molt únic. He crescut estimant el meu nas que s'inclina lleugerament cap a la dreta, la meva figura de rellotge de sorra que presumeix de canyes lleugerament massa grans, i els meus ulls verds, de vegades grisos. Tinc la talla 10, però tot i així podria fer-ho amb 10 lliures. Però mentre no m'importa, a qui li importa? És per això que estic molt enfadat pels últims resultats de la campanya de Dove. Com és humiliant filmar dones en un lloc públic que trien entrar per una porta marcada com a "bella" o "normal". Parlar de posar el sexe més humil en el lloc. No és una gran sorpresa que l'enquesta descobrís que el 96% de les dones van triar l'opció "mejana". Segons la meva experiència, la majoria de dones prefereixen aparèixer al públic tan desnudes com el dia que van néixer que admetre lliurement que no només són guapes, sinó que també són (susurren) belles. Per què és això? S'han realitzat nombrosos estudis universitaris (ho sé perquè els seus autors m'ho han enviat) i tots han arribat a la mateixa conclusió: és l'autoprotecció. Si les dones no encaixen amb les seves (normalment més grans, més grasses, menys atractives) companyes, llavors les que són bones d'aspecte no seran contractades per al sexe més just; les seves carreres s'aturaran si el seu cap és una dona i habitualment rebran el seu P45 per res més odiós que presumir d'un somriure encantador. I això és el que realment m'exaspera: no és la societat la que no ens deixa admetre que som boniques, són els mateixos membres del nostre propi sexe els que ens impedeixen. Tot i que sóc una no botoxada, no cirurgicament augmentada de 44 anys, hauria entrat per l'entrada marcada com a bella sense donar...
L'autor de l'article "Per què les dones m'odien perquè sóc bella" parla. La dona de 44 anys està "totalment irritada" per la campanya "explotacionista" de Dove. La Samantha diu que la modestia de les dones es redueix a l'autoprotecció.