Escriure una continuació per a aquest paràgraf - Per tal d'accelerar el final de la guerra, els cònsols de 256 van decidir portar les operacions a l'Àfrica, a la pàtria de Cartago. El cònsol Marcus Atilius Regulus va desembarcar a la península de Cap Bon amb uns 18.000 soldats. Va capturar la ciutat d'Aspis, després va repel·lir el contraatac de Cartago a Adys, i va prendre Tunis. Els cartaginesos suposadament el van demandar per la pau, però les seves condicions eren tan dures que van continuar la guerra. Van contractar mercenaris espartans, liderats per Xantipus, per comandar les seves tropes. L'any 255, el general espartà va marxar contra Régulus, encara acampat a Tunis, que va acceptar la batalla per evitar compartir la glòria amb el seu successor. No obstant això, la terra plana prop de Tunis va afavorir els elefants púnics, que van aplastar la infanteria romana a la plana de Bagradas
Només 2.000 soldats van escapar, i Regulus va ser capturat. No obstant això, els cònsols de 255 van guanyar una nova victòria naval al cap Hermaeum, on van capturar 114 vaixells de guerra. Aquest èxit va ser arruïnat per una tempesta que va aniquilar la victoriosa marina: 184 vaixells de 264 es van enfonsar, 25.000 soldats i 75.000 remers es van ofegar. El "corvus" dificultava considerablement la navegació dels vaixells, i els feia vulnerables durant les tempestes. Va ser abandonat després d'una altra catàstrofe similar que va tenir lloc el 253 (els 150 vaixells es van enfonsar amb la seva tripulació). Aquestes catàstrofes van evitar qualsevol campanya significativa entre el 254 i el 252.