Els dos principals tipus són agonistes β2 i anticolinergics; ambdós apareixen en formes d'acció llarga i curta. Redueixen l'apnea, la respiració sibilant i la limitació de l'exercici, el que resulta en una millora de la qualitat de vida. No està clar si canvien la progressió de la malaltia subjacent. En aquells amb malaltia lleu, els agents d'acció curta es recomanen segons la necessitat. En aquells amb malaltia més greu, es recomanen agents d'acció llarga. Els agents d'acció llarga funcionen en part reduint la hiperinflació. Si els broncodilators d'acció llarga són insuficients, llavors els corticosteroides d'acció llarga són típicament afegits.
agonistes β2 i anticolinèrgics