La companyia va introduir la primera locomotora Crampton a França, i va obtenir comandes no només del Chemin de Fer du Nord, sinó també dels ferrocarrils de París-Orléans i París-Lyon. Una crisi financera (a més de la revolució de 1848)
) va causar una recessió i una caiguda de les comandes de locomotores, que va estimular la companyia a diversificar. Un nou producte era la producció de màquines de filatura. Un altre era la fabricació de ponts de ferro, i el 1852 la companyia va construir el primer pont de ferro de França. L'estructura, construïda del Sena a Asnières tenia una longitud total de. Malgrat les comandes erràtiques, la companyia es va expandir ràpidament; el 1856 una segona emissió d'accions va duplicar el capital de la companyia, el mateix any els ingressos de la companyia van ser de 7 milions de francs. El 1855 la fàbrica de la companyia va ser ampliada per acomodar la construcció de ponts de ferro. Altres comandes de ponts de ferro van venir de França i de l'estranger, donant a la companyia treball durant diversos anys i un creixement constant. Per compensar les incerteses en el negoci de la construcció de locomotores, l'empresa va començar la producció de motors de vapor, així com la construcció naval <unk> adquirint un gran estació naval a Nantes, i es va convertir en un proveïdor de la Marina francesa.