La sèrie de victòries navals romanes, com Mylae i Ecnomus, els havia donat el comandament del mar i la confiança per fer un atac directe contra el mateix Cartago, que finalment va acabar en la derrota dels romans a Bagrades
i la pèrdua de la seva flota en una tempesta a Camarina el 255 aC. Els romans van evitar enfrontar-se a l'exèrcit cartaginès a Sicília fins al 253 aC, quan els cartaginesos van ser derrotats a la Batalla de Panormus el 250 aC. Els romans van atacar després la fortalesa cartaginesa de Lilybaeum governada per Himilco. El comandant cartaginès de Drepana, Adherbal, va enviar vaixells per atacar les costes de Sicília i Itàlia, mentre que la cavalleria cartaginesa de Drepana va emboscar l'operació de subministrament romana. La situació de subministrament es va tornar desesperada, els homes es van posar malalts per menjar carn en putrefacció, i només el gra enviat per terra per Hiero II de Siracusa va evitar el desastre per als romans.