Com que la situació general a la Unió Soviètica havia millorat des del final de la guerra, aquesta deportació massiva no va resultar en tantes víctimes com les deportacions anteriors.
, amb una taxa de mortalitat reportada de menys del 15 per cent. A causa de l'alta taxa de mortalitat dels deportats durant els primers anys del seu exili a Sibèria, causada pel fracàs de les autoritats soviètiques per proporcionar condicions de vida adequades als destins, ja sigui per negligència o premeditació, algunes fonts consideren aquestes deportacions un acte de genocidi. Basant-se en la clàusula Martens i els principis de la Carta de Nuremberg, el Tribunal Europeu de Drets Humans ha declarat que la deportació de març constituïa un crim contra la humanitat.