Va aparèixer a la Metropolitan Opera de Nova York de 1903 a 1914, especialitzada en papers wagnerians. En aquell moment ella cantava com una soprano dramàtica. Fremstad va aparèixer davant del públic 351 vegades com a membre de la llista estelar del Met, més freqüentment com a Venus a "Tannhäuser", Kundry a "Parsifal", Sieglinde, Isolde i Elsa a "Lohengrin". El públic nord-americà mai va acceptar la seva interpretació del paper principal de Carmen de Bizet, però havia cantat el paper oposat a Enrico Caruso a San Francisco la nit abans que la ciutat fos destruïda pel terratrèmol de San Francisco de 1906
i el foc que hi ha al darrere. (Ella i Caruso van escapar del desastre sense patir cap dany.)