Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: A finals de 1810, George III va ser una vegada més vençut per la seva malaltia després de la mort de la seva filla menor, la princesa Amelia. El Parlament va acordar seguir el precedent de 1788; sense el consentiment del Rei, el Lord Canceller va apuntar el Gran Segell del Regne a les cartes de patent que nomenaven els Lords Comissionats. Les cartes patents no tenien el manual de signes reials, però van ser segellades a petició de resolucions aprovades per les dues Cambres del Parlament. Els Lords Comissionats nomenats per les lletres patents, en nom del Rei, llavors van significar l'atorgament de la sanció reial a un projecte de llei que es va convertir en la Llei de Regència de 1811. El Parlament va restringir alguns dels poders del Príncep Regent (com es va conèixer el Príncep de Gal·les). Les restriccions van expirar un any després de l'aprovació de la llei. El Príncep de Gal·les es va convertir en Príncep Regent el 5 de febrer de 1811. El Regent va deixar que els seus ministres es encarreguessin plenament dels assumptes governamentals, jugant un paper molt menor que el seu pare. Es va establir el principi que el primer ministre era la persona que tenia el suport de la majoria a la Cambra dels Comuns, tant si el rei li era personalment favorable com si no. Els seus governs, amb poca ajuda del regent, van presidir la política britànica. Un dels conflictes polítics més importants que s'enfrontava el país es referia a l'emancipació catòlica, el moviment per alliberar els catòlics romans de diverses discapacitats polítiques. Els conservadors, liderats pel primer ministre, Spencer Perceval, es van oposar a l'emancipació catòlica, mentre que els whigs la van donar suport. Al començament de la Regència, es esperava que el Príncep de Gal·les donés suport al líder Whig, William Grenville, 1r Baró Grenville. No obstant això, no va posar immediatament a Lord Grenville i als Whigs en el càrrec. Influenciat per la seva mare, va afirmar que un destitució sobtada del govern conservador exigiria un preu massa gran per a la salut del rei (un ferm partidari dels conservadors), eliminant així qualsevol possibilitat de recuperació. El 1812, quan semblava molt improbable que el rei es recuperés, el príncep de Gal·les de nou no va nomenar un...  Pregunta: Qui pot limitar els poders d'un príncep?
Parlament Europeu