Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: La cinètica enzimàtica és la investigació de com els enzims uneixen substrats i els converteixen en productes. Les dades de velocitat utilitzades en anàlisis cinètiques s'obtenen habitualment a partir d'assaigs enzimàtics. El 1913 Leonor Michaelis i Maud Leonora Menten van proposar una teoria quantitativa de la cinètica de l'enzim, que es coneix com a cinètica de Michaelis <unk> Menten. La principal contribució de Michaelis i Menten va ser pensar en reaccions enzimàtiques en dues etapes. En el primer, el substrat s'uneix reversiblement a l'enzim, formant el complex enzim-substrat. A vegades s'anomena el complex Michaelis-Menten en el seu honor. L'enzim catalitza llavors l'etapa química de la reacció i alliberar el producte. Aquest treball va ser desenvolupat per G. E. Briggs i J. B. S. Haldane, que van derivar equacions cinètiques que encara són àmpliament utilitzades avui en dia. Les taxes d'enzim depenen de les condicions de la solució i la concentració de substrat. Per trobar la velocitat màxima d'una reacció enzimàtica, la concentració de substrat s'incrementa fins a veure una taxa constant de formació de producte. Això es mostra en la corba de saturació a la dreta. La saturació passa perquè, a mesura que augmenta la concentració de substrat, més i més de l'enzim lliure es converteix en el complex ES lligat al substrat. A la velocitat màxima de reacció (Vmax) de l'enzim, tots els llocs actius de l'enzim estan lligats al substrat, i la quantitat de complex ES és la mateixa que la quantitat total d'enzim. Vmax és només un dels diversos paràmetres cinètics importants. La quantitat de substrat necessària per aconseguir una determinada velocitat de reacció també és important. Això es dóna per la constant de Michaelis-Menten (Km), que és la concentració de substrat requerida per a que un enzim arribi a la meitat de la seva velocitat de reacció màxima; generalment, cada enzim té una KM característica per a un substrat donat. Una altra constant útil és kcat, també anomenat el nombre de rotació, que és el nombre de molècules de substrat manipulades per un lloc actiu per segon. L'eficiència d'un enzim es pot expressar en termes de kcat / Km. Això també s'anomena la constant d'especificitat i...  Pregunta: Quin tipus de material biològic és cataèticament i cinèticament perfecte?
Enzymes