El conflicte creat per les qüestions econòmiques i polítiques de Rússia va culminar en els mesos anteriors a l'octubre de 1905, també coneguda com la Revolució Russa de 1905. El 22 de gener de 1905, manifestants pacífics van intentar portar una petició al tsar, com era la tradició. No obstant això, aquesta protesta va ser violentament reprimida fora del palau d'hivern quan els guàrdies van rebre l'ordre de disparar contra els manifestants. El resultat de la rebel·lió violenta de la protesta seria conegut com el "Dimanch sagnant"
". La reacció violenta a la protesta va augmentar encara més la tensió a tot Rússia. La revolta entre el poble rus va seguir el diumenge sagnant. Milers de persones es van negar a anar a treballar i la vaga general va paralitzar l'Imperi. El malestar finalment es va estendre al camp rus on els camperols van començar a cremar les cases dels seus amos mentre el poble rus es va revoltar contra l'autocràcia. Amb les comunicacions, el transport i els serveis públics de Rússia paralitzats pels atacs, Nicolau II es va veure obligat a actuar abans de perdre el poder completament.