Escriu una continuació d'aquest paràgraf - El 1935, va publicar "Finale. Autorretrat de Nadja Malacrida", que incloïa les memòries de Nadja de Cecil Roberts, un amic íntim de la parella. El llibre era un homenatge a la seva difunta esposa i contenia cartes que els dos s'havien enviat l'un a l'altre el mes abans de la seva mort. En el llibre va proporcionar alguns detalls sobre la seva vida abans del seu matrimoni. Sembla que va ser un pilot de l'exèrcit italià durant la Primera Guerra Mundial i diu: "Coneixia Ljubljana, Leibach com es coneixia en els vells dies? Jo vaig dir que ho feia, tot i que mai havia estat allà; però era un dels meus objectius de vol durant la guerra, quan vaig tenir un encant de bombardeig en el vell Caproni. " Després de la guerra va ser corresponsal d'un diari. En els 18 mesos entre la seva primera trobada amb Nadja i el seu compromís, va estar molt temps a l'estranger: "Northcliffe, el meu senyor i mestre, em va portar a Helsingfors, on havia de recollir algunes notícies de Kronstadt
, i parlar amb tantes princeses russes com pogués, en el pintoresc camuflatge dels últims fugitius de la Rússia soviètica. Vestit de camperol i cordes de perles, recordeu? Després d'això vaig aconseguir entrar a Rússia, i després vaig anar a Polònia, i després, després de tres dies a Londres, de nou en algun lloc dels Balcans. Després tornar a Polònia una vegada més". Després del seu retorn a Londres i la seva segona trobada amb Nadja (una tarda a Kew) va ser obligat a viatjar de nou: "el dia següent vaig marxar a Amèrica, on vaig haver d'assistir a la Conferència de Washington, amb un espectacular i grossament sobrepagat treball per a algun diari americà combinar".