Després que el Marroc obtingués la independència de França el 1956, el rei Mohammed V va proporcionar armes, diners i medicines a les forces argelines del FLN que dueren a terme una guerra d'independència contra el domini francès; Marroc també va servir com a base de retaguarda per als insurgents argelins per establir camps d'entrenament per a nous reclutes. Durant aquest període, el rei Mohammed també es va negar a negociar amb França sobre el contorn precís de la frontera del Marroc amb Algèria, que, des de 1830
, no s'havien delimitat clarament.