El camp magnètic de Júpiter és catorze vegades més fort que el de la Terra, que va des de 4,2 gauss (0,42 mT) a l'equador fins a 1014 gauss (1,01,4 mT) als pols, el que el converteix en el més fort del Sistema Solar (excepte per les taques solars). Aquest camp es creu que es genera per corrents de remolins dels moviments de materials conductors dins del nucli metàl·lic d'hidrogen. Els volcans de la Lluna emeten grans quantitats de diòxid de sofre formant un tòrus de gas al llarg de l'òrbita de la Lluna. El gas és ionitzat a la magnetosfera produint sulfur i ions d'oxigen.
deformació del camp magnètic del dipol en el del magnetodisc