Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Una de les característiques disponibles per a la paleontologia, compartida per tots els mamífers vius (incloent monotremes), però no present en cap dels teràpsids del Triàssic primerenc, es mostra a la Figura 1 (a la dreta), és a dir: els mamífers utilitzen dos ossos per sentir que tots els altres amniotes utilitzen per menjar. Els primerencs amniotes tenien una articulació mandíbula composta per l'articulació (un petit os a la part posterior de la mandíbula inferior) i el quadrat (un petit os a la part posterior de la mandíbula superior). Tots els tetràpodes no mamífers utilitzen aquest sistema, inclosos amfibis, tortugues, llagarts, serps, cocodrils, dinosaures (inclosos els ocells), ictiosaures, pterosaures i teràpsids. Però els mamífers tenen una articulació de la mandíbula diferent, composta només de la dentària (l'os de la mandíbula inferior, que porta les dents) i l'escamosal (un altre petit os del crani). En el Juràssic, els seus ossos quadrats i articulars van evolucionar en els ossos incus i malleus de l'oïda mitjana. Els mamífers també tenen un còndil occipital doble; tenen dos botons a la base del crani que encaixen en la vèrtebra superior del coll, mentre que altres tetràpodes tenen un únic còndil occipital. En un article de 1981, Kenneth A. Kermack i els seus coautors van argumentar per traçar la línia entre mamífers i sinàpsids anteriors en el punt on es va adquirir el patró mamífer d'oclusió molar i va aparèixer la articulació dentària-squamosa. El criteri escollit, van assenyalar, és simplement una qüestió de comoditat; la seva elecció es va basar en el fet que "la mandíbula inferior és l'element més probable d'un mamífer esqueletal del Mesozoic per ser preservat". Avui dia, la majoria dels paleontòlegs consideren que els animals són mamífers si compleixen aquest criteri.  Pregunta: Quin tipus d'articulació mandibular tenien els primers amniotes?
articulació