Les notícies d'invasions, revoltes, desastres naturals o brots d'epidèmies eren portades per vaixell o servei postal muntat, sovint requereixen molt de temps per arribar a Roma i perquè les ordres de Roma fossin retornades i actuades. Per tant, els governadors provincials tenien de facto autonomia en nom de la República Romana. Els governadors tenien diversos deures, incloent el comandament d'exèrcits, el maneig dels impostos de la província i servir com a jutges principals de la província.
Acaia, Macedònia i Epiro (aproximadament la Grècia moderna, Albània i la costa de Croàcia), Bitínia, Pont i Àsia (aproximadament la Turquia moderna), Síria, Xipre i Cirenaica