Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: La necessitat de les lleis en desenvolupament com l'Organització Internacional del Treball (OIT), l'Organització de l'Alimentació i l'Agricultura (FAO) i l'Organització Mundial de la Salut (OMS), va conduir a la Conferència de les Nacions Unides de 1972 sobre el Medi Ambient Humà (la Conferència d'Estocolm) per fer front a la contaminació causada per la revolució industrial durant els anys 1960 i 1970. En aquesta conferència, es van discutir diversos temes, incloent la vida marina, la protecció dels recursos, el canvi ambiental, els desastres relacionats amb la natura i el canvi biològic. Aquesta conferència va resultar en una Declaració sobre el Medi Ambient Humà (Declaració d'Estocolm) i l'establiment d'un organisme de gestió ambiental, que més tard va ser anomenat Programa de les Nacions Unides per al Medi Ambient (PNUMA). El PNUMA va ser creat per l'Assemblea General per la seva Resolució 2997. Es van establir seues a Nairobi i Kenya amb un personal de 300, incloent-hi 100 professionals en una varietat de camps, i amb un fons de cinc anys de més de 100 milions de dòlars. En aquell moment, els Estats Units van prometre 40 milions de dòlars i la resta per 50 altres nacions. L'Escala Indicativa Voluntària de Contribució (VISC) establerta el 2002 té la funció d'augmentar els partidaris del PNUMA. Les finances relacionades amb tots els programes del PNUMA són aportades voluntàriament pels estats membres de l'ONU. El Fons Ambiental, en el qual totes les nacions del PNUMA inverteixen, és la font central dels programes del PNUMA. Entre 1974 i 1986 el PNUMA va produir més de 200 directrius tècniques o manuals sobre el medi ambient, incloent la gestió dels boscos i les aigües, el control de plagues, el control de la contaminació, la relació entre l'ús de productes químics i la salut, i la gestió de la indústria.  Pregunta: Quant va prometre Amèrica?
40 milions de dòlars