Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: El 1850, el Congrés va aprovar la Llei dels Esclaus Fugitius, que prohibia l'assistència als fugitius i enfortia les sancions fins i tot en estats lliures. En aquell moment, Stowe s'havia traslladat amb la seva família a Brunswick, Maine, on el seu marit era ara professor al Bowdoin College. La seva casa prop del campus està protegida com a monument històric nacional. Stowe va afirmar que va tenir una visió d'un esclau moribund durant un servei de comunió a la Primera Església Parroquial de Brunswick, que la va inspirar a escriure la seva història. No obstant això, el que més probablement li va permetre empatitzar amb els esclaus va ser la pèrdua del seu fill de divuit mesos, Samuel Charles Stowe. Fins i tot va dir el següent: "Having experimentat la pèrdua d'algú tan proper a mi, puc simpatizar amb tots els pobres, esclaus impotents en les subhastes injustes. Sempre estaràs al meu cor Samuel Charles Stowe". El 9 de març de 1850, Stowe va escriure a Gamaliel Bailey, editor de la revista setmanal anti-esclavitud The National Era, que planejava escriure una història sobre el problema de l'esclavitud: "Sento que ara ha arribat el moment en què fins i tot una dona o un nen que pot dir una paraula per la llibertat i la humanitat està obligat a parlar... Espero que tota dona que sàpiga escriure no estigui en silenci. "Poc després, el juny de 1851, quan tenia 40 anys, la primera entrega de la seva Cabana de l'Oncle Tom va ser publicada en forma de sèrie al diari The National Era. Originalment va utilitzar el subtítol "The Man That Was A Thing", però aviat va ser canviat a "Life Among the Lowly". Els capítols es van publicar setmanalment des del 5 de juny de 1851 fins al 1 d'abril de 1852. Per la serialització de la seva novel·la en un diari, a Stowe li van pagar 400 dòlars. La cabana de l'oncle Tom va ser publicada en forma de llibre el 20 de març de 1852, per John P. Jewett amb una tirada inicial de 5.000 exemplars. Cadascun dels dos volums incloïa tres il·lustracions i una portada dissenyada per Hammatt Billings. En menys d'un any, el llibre va vendre 300.000 còpies sense precedents. Al desembre, quan les vendes van començar a disminuir, Jewett va emetre una edició barata de 371⁄2 cèntims cadascuna per estimular les vendes.  Pregunta: Quantes còpies va vendre el llibre en menys d'un any?
300.000