Completa la següent frase: Amb Klim recentment retornant d'una lesió de dos anys, i Callus malalt, Thorpe només podia ancorar Austràlia al sisè lloc en el releu d'estil lliure de 4 × 100 m. Els 200 m van començar amb van den Hoogenband de nou atacant immediatament, arribant a la marca dels 100 m més d'un segon per sota del rècord mundial, amb Thorpe a la meitat de la longitud del cos darrere. Thorpe va reduir gradualment el lideratge abans de passar van den Hoogenband en els últims 50 metres per guanyar "La Cursa del Segle" per mitja longitud del cos, en un nou rècord olímpic de 1 min 44,71 s. Havent aconseguit el que li havia eludit quatre anys abans, Thorpe va reaccionar emocionalment, arrancant-se immediatament la gorra, colpejant l'aire i cridant. L'endemà es van acabar sis anys de victòries australianes en el releu d'estile lliure de 4 × 200 m quan Hackett, Klim i Sprenger van posar Thorpe a l'etapa final 1,48 s darrere de Keller. Thorpe va reduir gradualment el marge, però no va poder passar a Keller a l'última volta, els Estats Units van tocar 0,13 s abans. Thorpe es va trobar a l'altre costat d'un resultat estret quan es va qualificar per darrer per a la
100 m freestyle per 0.01 s. Va capitalitzar en la final arribant des del sisè lloc als 50 metres per guanyar la medalla de bronze en una millor marca personal de 48,56 s, convertint-se en l'única persona en guanyar una medalla en la combinació de 100 <unk> 200 <unk> 400 en la història olímpica. Després dels Jocs Olímpics d'Atenes, Thorpe va prendre un descans de la natació competitiva, saltant els Campionats del Món d'Aquàtica de 2005.