Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: La monarquia britànica traça els seus orígens des dels regnes menors de l'Escòcia medieval primerenca i Anglaterra anglosaxona, que es van consolidar en els regnes d'Anglaterra i Escòcia al segle X. Anglaterra va ser conquerida pels normands el 1066, després de la qual cosa Gal·les també va passar gradualment sota el control dels anglo-normands. El procés es va completar al segle XIII quan el Principat de Gal·les es va convertir en un estat client del regne anglès. Mentrestant, la Carta Magna va començar un procés de reducció dels poders polítics del monarca anglès. Des de 1603, els regnes anglesos i escocesos van ser governats per un sol sobirà. De 1649 a 1660, la tradició de la monarquia va ser trencada per la república de la Mancomunitat d'Anglaterra, que va seguir a les Guerres dels Tres Regnes. L'Acte de Resolució de 1701 va excloure els catòlics romans, o aquells que es casaren amb ells, de la successió al tron anglès. El 1707, els regnes d'Anglaterra i Escòcia es van fusionar per crear el Regne de Gran Bretanya, i el 1801, el Regne d'Irlanda es va unir per crear el Regne Unit de Gran Bretanya i Irlanda. El monarca britànic era el cap nominal del vast Imperi Britànic, que cobria una quarta part de la superfície del món en la seva major extensió el 1921.  Pregunta: quin va ser el primer país a trencar la tradició de la monarquia entre 1649 i 1660?
Commonwealth d'Anglaterra