Escriure una continuació per a aquest paràgraf - Gran Bretanya a principis de 1796 estava enmig de les guerres revolucionàries franceses i després de les derrotes dels seus aliats
al continent temia una invasió. Aquestes pors més tard es van demostrar ben fundades amb l'ocurrença de l'expedició francesa a Irlanda al desembre de 1796 i els desembarcaments de febrer de 1797 a Fishguard. El govern britànic es va preocupar que hi hagués massa pocs cavallers en l'actual cos de voluntaris britànic (conegut com a cavalleria de yeomanry). Es pensava que la cavalleria era essencial per derrotar una força invasora, que seria obstaculitzada pel nombre limitat de cavalls que podia portar per vaixell. A proposta del Secretari d'Estat de Guerra, Henry Dundas, el parlament va aprovar la Llei de Cavalleria Provisional el 1796. Aquesta acta va establir la Cavalleria Provisional, que era responsable del servei en qualsevol lloc del país (algunes unitats de milícies eren responsables del servei només dins dels seus propis comtats). Dundas també va ser responsable de cridar els Fencibles i la milícia complementària per a la defensa interna.