De Borre va començar la seva carrera militar en l'exèrcit reial francès com a voluntari. Va servir com a oficial de cavalleria en diverses campanyes durant la Guerra de Successió d'Àustria. El 1745 va ser ferit greument. El 1757 va formar una unitat des de la seva ciutat natal de Lieja, en el que ara és Bèlgica, però evidentment no va veure cap acció en la Guerra dels Set Anys. Quan va arribar a Amèrica el 1776, el Segon Congrés Continental
li va fer general de brigada. George Washington va assignar a de Borre com a comandant de la 2a Brigada de Maryland a la divisió de John Sullivan. Va dirigir les seves tropes a Staten Island i Brandywine. En aquesta darrera batalla va demostrar ser incapaç de manejar les seves tropes en acció. Amenaçat amb una cort marcial, va dimitir i va deixar Amèrica el 1779. Va ser ascendit a general de brigada de l'exèrcit francès el 1780, però ja no era físicament capaç de servir en actiu.