Resumeix l'article:  Fa trenta anys, aquest mes, una cosa tan elemental com dos homes que colpejaven les boles al voltant d'una taula amb un pal va agafar la nació pel coll. Va ser un moment tan emblemàtic dels anys vuitanta com Duran Duran, yuppies, hooliganisme futbol i la Sra. Thatcher que va fer una maleta als sindicats. Va ser Steve Davis, esvelta, robòtica i sense somriures, contra Dennis Taylor, gordinx i amb unes brillants ulleres. "I així s'apaguen les llums", va murmurar el comentarista Ted Lowe a 18,5 milions de espectadors. Els jugadors es donen la mà. Un d'aquests afortunats agafarà el títol, el trofeu i 60.000 lliures. Steve Davis (esquerra) i Dennis Taylor posen amb el trofeu abans de la final mundial de snooker el 1985. Davis liderava la final 8-0 quan va fallar un tir al green que ha dominat fins avui. Taylor va aprofitar l' error de Davis per revertir la diferència i liderar 9-7 durant la nit. La final de 1985 va ser vista per 18,5 milions de persones, un rècord de la BBC2, però està molt per darrere dels esdeveniments esportius més vistos: 1. La meva família. Final de la Copa del Món de 1966 32.30m. 2. La meva família. La repetició de la final de la FA Cup 1970 Chelsea v Leeds 28.49m. 3. La meva família. Cerimònia d'obertura dels Jocs Olímpics de Londres 2012 27.3m. 4. 2012 Cerimònia de tancament26.3m. 5. La meva família. Jocs Olímpics d' Hivern de 1984 Torvill i Dean23.95m. 6. La meva família. Copa del Món 1998 Anglaterra v Argentina 23.78m. Amb aquestes paraules, la major audiència de televisió britànica per a un programa de post-mitja nit i la més gran de la BBC2 per a qualsevol cosa, es va instal·lar per veure el 35è i darrer fotograma del Campionat del Món de 1985, una tortura de snooker nerviós, ple d'errors, que dura 68 minuts. Abans de reviure aquestes agonies tardanes, hauríem d'anar un poc més enrere perquè Davis recorda el punt d'inflexió del partit no com el negre que va sobrepassar amb el seu darrer i desastrós tir del torneig, sinó alguna cosa tan inofensiva com una bola verda en el novè frame. Estava a l'avantatge 8-0 mentre que Taylor, com ho va dir Davis, estava "lluitant per trobar el final de la seva punta amb el guix, i no cal dir les butxaques". Davis diu ara: "Si alguna vegada hagués de fer una teràpia, no seria sobre el negre. Qualsevol pot fallar una pilota sota pressió. El verd...
La final més dramàtica del snooker va atraure a 18,5 milions de espectadors el 1985. Steve Davis tenia un avantatge de 8-0 quan va perdre una pilota verda. Dennis Taylor va lluitar heroicament i finalment va guanyar la final 18-17.