Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Els últims anys de George van ser marcats per una creixent decadència física i mental i la retirada dels afers públics. En privat, un assessor superior del rei va confessar al seu diari: "No existeix un gos més menyspreable, covard, egoista i insensible... Hi ha hagut reis bons i savis, però no molts d'ells... i crec que aquest és un dels pitjors". A la seva mort, The Times va capturar la opinió de l'elit de manera concisa: "Mai no hi va haver un individu menys lamentat pels seus companys que aquest rei difunt. Quin ull ha plorat per ell? Quin cor ha emportat un pols de tristesa? Si alguna vegada va tenir un amic - un amic devot en qualsevol rang de la vida - protestem que el nom d'ell o ella mai ens va arribar. " George IV va ser descrit com el "Primer Cavaller d'Anglaterra" a causa del seu estil i maneres. Posseïa moltes bones qualitats: era intel·ligent, intel·ligent i coneixedor. No obstant això, la seva pregària i la seva voracitat el van portar a malgastar gran part del seu talent. The Times va escriure que sempre preferiria "una noia i una ampolla a la política i un sermó". El període de la Regència va veure un canvi de moda que va ser determinat en gran part per George. Després que els opositors polítics imposessin un impost a la pols de perruques, va abandonar el port de perruques en pols a favor del cabell natural. Va portar colors més foscos que abans, ja que ajudaven a amagar la seva talla, va preferir els pantalons i els pantalons sobre els pantalons de genoll perquè eren més lliures, i va popularitzar un collaret alt amb un drap al coll perquè ocultava el seu doble mentó. La seva visita a Escòcia el 1822 va conduir al renaixement, si no a la creació, del vestit de tartan escocès tal com es coneix avui. Durant la crisi política causada per l'emancipació catòlica, el duc de Wellington va dir que George era "l'home pitjor que mai va caure amb tota la seva vida, el més egoista, el més fals, el més malhumorat, el més completament sense una qualitat redemptora", però el seu elogi lliurat a la Cambra dels Lords va anomenar George "l'home més realitzat de la seva edat" i va elogiar el seu coneixement i talent. Els veritables sentiments de Wellington probablement...  Pregunta: Per què George portava un coll alt?
va amagar el seu doble mentó