La teràpia centrada en la persona, també coneguda com a psicoteràpia centrada en la persona, assessorament centrat en la persona, teràpia centrada en el client i psicoteràpia rogeriana, és una forma de psicoteràpia desenvolupada pel psicòleg Carl Rogers a partir de la dècada de 1940 i s'estén fins a la dècada de 1980. La teràpia centrada en la persona busca facilitar la tendència d'auto-actualizació d'un client, "una inclinació innata cap al creixement i l'ompliment", a través de l'acceptació (respecte positiu incondicional), la congruència del terapeuta (genuinitat) i la comprensió empàtica.
1940 i s'estén a la dècada de 1980