Completa la següent frase: El tsar i l'Imperi rus van utilitzar l'exili forçat i el treball forçat com a formes de càstig judicial. Katorga, una categoria de càstig reservada per als condemnats pels crims més greus, tenia moltes de les característiques associades amb l'empresonament en camps de treball: confinament, instal·lacions simplificades (en contraposició a les presons) i treball forçat, generalment implicant treball dur, no qualificat o semi-qualificat. Segons l'historiadora Anne Applebaum, la katorga no era una sentència comuna; aproximadament 6.000 condemnats a la katorga estaven sentenciats el 1906 i 28.600 el 1916. Sota el sistema penal de l'Imperi Rus, els condemnats per delictes menys greus eren enviats a presons correctives i també forçats a treballar. L'exili forçat a Sibèria havia estat utilitzat des del segle XVII per una àmplia gamma de delictes i era un càstig comú per als dissidents polítics i revolucionaris. En el segle XIX, els membres de la fallida
La revolta dels Decembristes, els nobles polonesos que es van resistir al govern rus, i els membres de diversos grups socialistes revolucionaris, incloent-hi bolxevics com Sergo Ordzhonikidze, Leon Trotsky i Iósif Stalin, van ser enviats a l'exili. Els condemnats a penes de treball i els exiliats van ser enviats a les zones poc poblades de Sibèria i l'Extrem Orient rus <unk> regions que tenien poques ciutats o fonts d'aliments i mancaven de sistemes de transport organitzats. Malgrat les condicions d'aïllament, hi havia presoners que van escapar amb èxit a zones poblades. El mateix Stalin va escapar tres de les quatre vegades que va ser enviat a l'exili. Des d'aquests temps, Sibèria va guanyar la seva connotació de temor del càstig, que va ser reforçada pel sistema GULAG soviètic. Les pròpies experiències dels bolxevics amb l'exili i el treball forçat els van proporcionar un model en el qual basar el seu sistema, incloent la importància de l'aplicació estricta.