Durant l'època Cretaci, algunes espècies de formigues primitives es van estendre àmpliament al supercontinent Laurasià (l'hemisferi nord). Eren escasses en comparació amb les poblacions d'altres insectes, que representaven només el 1% de tota la població d'insectes. Les formigues es van convertir en dominants després de la radiació adaptativa a l'inici del Paleogeni. A l'Oligocè i el Miocè, les formigues havien arribat a representar el 20-40% de tots els insectes trobats en els principals dipòsits fòssils. De les espècies que van viure a l'època Eocè, al voltant d'un de cada 10 gèneres sobreviuen fins al present.
després de la radiació adaptativa