Les melodies existents en la majoria de la música europea escrita abans del segle XX, i la música popular de tot el segle XX, presentaven "patrons de freqüència fixos i fàcilment discernibles", recurrents "esdeveniments, sovint periòdics, a tots els nivells estructurals" i "recurrença de duracions i patrons de duracions". Les melodies del segle XX utilitzaven "un major nombre de recursos de varietat de to que el que havia estat habitual en qualsevol altre període històric de la música occidental".
durada, tonalitat i qualitat (timbre), textura i intensitat