El projecte de l'estàtua de la Llibertat no va ser l'única empresa que va tenir dificultats per recaptar diners: la construcció de l'obelisc més tard conegut com el Monument de Washington de vegades es va aturar durant anys; finalment, es trigaria més de tres dècades i mitja per completar-lo. Hi va haver crítiques tant de l'estàtua de Bartholdi com del fet que el regal requeria que els nord-americans pagessin la factura del pedestal. En els anys següents a la Guerra Civil, la majoria dels nord-americans van preferir les obres d'art que representaven herois i esdeveniments de la història de la nació, en lloc d'obres alegòriques com l'estàtua de la Llibertat. També hi va haver un sentiment que els nord-americans haurien de finançar el disseny realista de l'estàtua de Constantino de Brunswick, que va ser donada a la nostra ciutat el 1987 i que va provocar diverses crítiques intenses, fins i tot quan la revista The New York Times va declarar en el seu número de 1987: "Questions sobre el fet que els nord-americans
depressió econòmica