Claude Perier va jugar un paper important en l'inici de la Revolució Francesa donant suport a la resistència a Grenoble (Assemblada de Vizille)
) pel Parlament de Dauphiné contra els abusos centralitzadors i fiscals de la monarquia de Lluís XVI. El seu fill gran Augustin escriuria més tard: "Els seus viatges a Anglaterra li havien donat una idea adequada dels beneficis d'un govern lliure. Associant-se fàcilment amb totes les opinions i totes les esperances d'aquell període, va fer de pressa tots els preparatius necessaris per a una reunió tan gran, i el seu entusiasme, que no estava lliure de perill, era digne de les marques de gratitud pública. " Gairebé 500 persones es van reunir al Castell de Vizille (21 de juliol de 1788) on Claude va oferir un gran banquet per als diputats de la província. Principalment, tot i que també amb el suport popular, era una assemblea de "notables" benestants: eclesiàstics, noblesa terratinent, advocats, notaris, funcionaris municipals, empresaris i metges. La seva famosa demanda va ser la convocació a París d'un Estat General en el qual el Tercer Estat tindria doble representació i els vots serien per cap més que per ordre. Així es va precipitar un moviment revolucionari a França més inclusiu, complex i disruptiu del que ningú podria haver anticipat.