Els astrònoms van assumir que només hi havia un sol cos en aquesta òrbita (no creien que dues llunes poguessin compartir òrbites gairebé idèntiques sense col·lidir-se), i en conseqüència van tenir dificultats per determinar les seves característiques orbitals. Les observacions eren fotogràfiques i s'espaciaven àmpliament en el temps, de manera que mentre que la presència de dos objectes no era òbvia, les observacions eren difícils de conciliar amb una òrbita raonable.
El nom Janus va ser aprovat per la UAI