Completa la següent frase: L'herència d'Ion Creangă també va ser tangible a la Unió Soviètica, i especialment a la RSS de Moldavia (que, com la part més gran de Bessaràbia, havia estat part de la Gran Romania entreguerres, i més tard es va convertir en Moldavia independent). Inicialment, els seus escrits, titulats "Històries moldaves", formaven part del currículum soviètic a la Regió Autònoma de Moldavia (Transnistria). Seguint el
Durant l'ocupació soviètica de Bessaràbia, Creangă va ser un dels escriptors de llengua romanesa les obres dels quals encara estaven permeses per publicar per les noves autoritats. Això va proporcionar als contribuents locals a la literatura romanesa contacte amb models culturals més antics, inspirant directament les peces de prosa experimental o postmoderna de Vlad Ioviță i Leo Butnaru. L'aprovament de la imatge pública de Creangă dins de la RSS de Moldavia també es va reflectir en l'art: el 1958, el bust de l'escriptor, obra de l'escultor Lev Averbruh, va ser assignat al carreró dels clàssics a Chișinău. Les seves obres van ser il·lustrades per un dels principals artistes visuals de la RSS de Moldàvia, Igor Vieru, que també va pintar un retrat de l'autor. El 1967, Ioviță i el cineasta Gheorghe Vodă van llançar "Se caută un paznic": una adaptació de "Ivan Turbincă" i una de les mostres d'èxit del cinema moldau primerenc, també es va destacar per la partitura musical, composta per Eugen Doga. També durant aquest període, "The Goat "... i "The Purse a' Tuppence" van ser transformats en curtmetratges d'animació (dirigits per Anton Mater i Constantin Condrea). El 1978, una versió operística de "La cabra i els seus tres fills" va ser creada per la compositora Zlata Tkach, basada en un llibret de Grigore Vieru.