Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Tal com es descriu per la cromodinàmica quàntica, la forta interacció entre quarks és mediada per gluons, bosons de gauge vectorial sense massa. Cada gluó porta una càrrega de color i una càrrega anticolor. En el marc estàndard de les interaccions de partícules (part d'una formulació més general coneguda com a teoria de la perturbació), els gluons s'intercanvien constantment entre quarks a través d'un procés virtual d'emissió i absorció. Quan un gluó es transfereix entre quarks, es produeix un canvi de color en tots dos; per exemple, si un quark vermell emet un gluó vermell-antigre, es torna verd, i si un quark verd absorbeix un gluó vermell-antigre, es torna vermell. Per tant, mentre el color de cada quark canvia constantment, la seva interacció forta es conserva. Com que els gluons porten càrrega de color, ells mateixos són capaços d'emetre i absorbir altres gluons. Això causa llibertat asimptòtica: a mesura que els quarks s'acosten els uns als altres, la força cromodinàmica d'unió entre ells es debilita. Per contra, a mesura que augmenta la distància entre quarks, la força d'unió es reforça. El camp de color es posa en tensió, de la mateixa manera que una banda elàstica es posa en tensió quan s'estira, i es creen espontàniament més gluons del color apropiat per enfortir el camp. Més enllà d'un determinat llindar d'energia, es creen parells de quarks i antiquarks. Aquests parells s'uneixen amb els quarks que es separen, causant la formació de nous hadrons. Aquest fenomen es coneix com a confinament del color: els quarks mai apareixen aïllats. Aquest procés d'hadronizació ocorre abans que els quarks, formats en una col·lisió d'alta energia, puguin interactuar de qualsevol altra manera. L'única excepció és el quark superior, que pot desintegrar-se abans d'hadronitzar.  Pregunta: Quantes càrregues de color té un gluó?
una