Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: El tractament psiquiàtric de primera línia per a l'esquizofrènia és la medicació antipsicòtica, que pot reduir els símptomes positius de la psicosi en uns 7 a 14 dies. Els antipsicòtics no milloren significativament els símptomes negatius i la disfunció cognitiva. En aquells que prenen antipsicòtics, l'ús continuat disminueix el risc de recaiguda. Hi ha poca evidència sobre els efectes del seu ús més enllà de dos o tres anys. L'ús d'antipsicòtics pot conduir a una hipersensibilitat a la dopamina que augmenta el risc de símptomes si s'aturen els antipsicòtics. L'elecció de quin antipsicòtic utilitzar es basa en beneficis, riscos i costos. Es pot debatre si, com a classe, els antipsicòtics típics o atípics són millors. L'amisulprida, l'olanzapina, la risperidona i la clozapina poden ser més efectives, però s'associen amb efectes secundaris més importants. Els antipsicòtics típics tenen iguals taxes d'abandonament i recaiguda dels símptomes que els atípics quan s'utilitzen en dosis baixes a moderades. Hi ha una bona resposta en el 40-50%, una resposta parcial en el 30-40%, i resistència al tractament (falta de resposta satisfactòria dels símptomes després de sis setmanes a dos o tres antipsicòtics diferents) en el 20% de les persones. La clozapina és un tractament eficaç per a aquells que responen mal a altres fàrmacs ("esquizofrènia resistent al tractament" o "refractària"), però té l'efecte secundari potencialment greu d'agranulocitosi (reducció del nombre de glòbuls blancs) en menys del 4% de les persones. La majoria de les persones que prenen antipsicòtics tenen efectes secundaris. Les persones que prenen antipsicòtics típics tendeixen a tenir una major taxa d' efectes secundaris extrapiramidales; alguns atípics s'associen amb un considerable augment de pes, diabetis i risc de síndrome metabòlica. Això és més pronunciat amb olanzapina; la risperidona i la quetiapina també s' han associat amb un augment de pes. La risperidona té una taxa similar de símptomes extrapiramidales a l' haloperidol. Encara no està clar si els antipsicòtics més nous redueixen les possibilitats de desenvolupar la síndrome neurolèptica maligna o la discinesia tardia, un trastorn neurològic rar però greu.  Pregunta: Quina és la freqüència de la discincia tardana?
rarament