Amb Newey capaç d'aprofitar els nous reglaments tècnics per a l'any, i amb Williams perdent els seus motors Renault de treball, McLaren va ser una vegada més capaç de desafiar per al campionat; La revista "F1 Racing" va declarar que l'única manera d'augmentar les seves esperances de campionat era contractar el doble campió de Ferrari, Michael Schumacher. Häkkinen i Coulthard van guanyar cinc de les sis primeres curses malgrat la prohibició del sistema de "brake steer" de l'equip, que permetia que els frens posteriors s'operessin individualment per reduir la subviració, després d'una protesta de Ferrari a la segona cursa al Brasil. Schumacher i Ferrari van proporcionar la competència més gran, el primer va igualar en punts amb Häkkinen amb dues curses per anar, però guanya per Häkkinen al Luxemburg i al Japó
El Gran Premi li va donar tant el Campionat de Pilots com el Campionat de Constructors a McLaren. Häkkinen va guanyar el seu segon Campionat de Pilots la temporada següent, però a causa d'una combinació d'errors de pilots i fallades mecàniques, l'equip va perdre el títol de constructors a Ferrari.