Una vegada assemblada la massa crítica, a la densitat màxima, es subministra una explosió de neutrons per iniciar tantes reaccions en cadena com sigui possible. Les primeres armes utilitzaven un generador de neutrons modulat anomenat "Urchin" dins de la fossa que contenia poloni-210 i berili separats per una fina barrera. La implosió de la fossa va aplastar el generador de neutrons, mesclant els dos metalls, permetent així que les partícules alfa del poloni interactuïn amb el berili per produir neutrons lliures. En les armes modernes, el generador de neutrons és un tub de buit d'alt voltatge que conté un accelerador de partícules que bombardeja un objectiu d'hidrid de deuteri/triti-metall amb ions de de deuteri i triti. La fusió resultant de petita escala produeix neutrons en un lloc protegit fora del paquet, del qual penetren el temps.
Urquins