Escriu una continuació per a aquest paràgraf - El 1918 l'exèrcit búlgar patia una escassetat crònica d'aliments, municions i baixa moral. La deserció, fins i tot en el Segon Exèrcit, es va fer més freqüent. L'Entente era ben conscient de la crisi en l'exèrcit búlgar i va planejar trencar el front macedoni amb una gran ofensiva dirigida de nou contra els XI i el Primer Exèrcits. El 14 de setembre els serbis i els francesos van atacar a Dobro Pole.
i va aconseguir un avanç. Dos dies més tard, els britànics i grecs van atacar el Primer Exèrcit búlgar a Doiran, però van patir una greu derrota. El comandant del Primer Exèrcit general Stefan Nerezov va proposar un contraatac amb les seves forces i el Segon Exèrcit búlgar, però després d'algunes vacil·lacions se li va denegar el permís. Per tant, durant gran part de l'ofensiva de l'Entente, el Segon Exèrcit, amb els seus 48 batallons, 251 canons i 462 metralladores, es va limitar a enviar petits reforços al Primer Exèrcit. No obstant això, l'exèrcit va continuar mantenint la línia de Struma i va frustrar un intent grec de capturar Serres, guanyant alguns canons com a trofeus. No obstant això, la situació general va obligar el govern búlgar a demanar a l'Entente un armistici i el general Ivan Lukov va ser enviat a Salònica per a les negociacions amb el general Franchet d'Esperey. Les converses van arribar a una conclusió exitosa i l'armistici va ser signat el 29 de setembre de 1918. Això va marcar el final de la participació búlgara a la Gran Guerra.