Averroes també va proporcionar una descripció de les taques solars al segle XII. L'invenció del telescopi a principis del segle XVII va permetre observacions detallades de les taques solars per Thomas Harriot, Galileo Galilei i altres astrònoms. Galileo va postular que les taques solars estaven a la superfície del Sol en lloc de petits objectes que passaven entre la Terra i el Sol. Les contribucions astronòmiques àrabs inclouen el descobriment d'Albatenius que la direcció de l'apogeu del Sol (el lloc fix en l'òrbita del Sol contra les estrelles on sembla estar movent-se més lentament) és el més lent.
Segle XVII