La lluna d'Ida, Dactyl, va ser descoberta per Ann Harch, membre de la missió, en imatges retornades de Galileu. Va ser anomenada així en honor a les Dactyls, criatures que habitaven el Mont Ida en la mitologia grega. La Dactyl té només 1,4 quilòmetres de diàmetre, aproximadament 1/20 de la mida d'Ida. La seva òrbita al voltant d'Ida no es va poder determinar amb molta precisió, però les restriccions de les òrbites possibles van permetre una determinació aproximada de la densitat d'Ida i van revelar que està esgotada de minerals metàl·lics.
Dactyl i Ida