A causa de la seva incapacitat per protegir els drets laborals, incloent-hi l'aprovació de lleis que prohibeixen la desocupació o el treball fora dels sectors controlats per l'estat, Bielorússia va perdre el seu estatus de Sistema Generalitzat de Preferències de la UE el 21 de juny de 2007, que va elevar els tipus aranzels als nivells anteriors de la nació més afavorida. Bielorússia va sol·licitar per convertir-se en membre de l'Organització Mundial del Comerç el 1993. La força de treball consta de més de quatre milions de persones, entre les quals les dones tenen una mica més llocs de treball que els homes. El 2005, gairebé una quarta part de la població estava ocupada per fàbriques industrials. L'ocupació també és alta en l'agricultura, la fabricació, la venda, el comerç de béns i l'educació. La taxa de desocupació, segons les estadístiques governamentals, era de l'1,5% el 2005. Hi havia 679.000 bielorussos desocupats, dos terços dels quals eren dones. La desocupació ha estat en declivi des del 2003, i
1 de gener de 2008