Introducit a finals del segle XIX, la fenacetina va ser un component comú dels analgèsics mixtos en parts d'Europa, Austràlia i els Estats Units. Aquests analgèsics combinats contenien aspirina o altres AINS amb fenacetina, paracetamol o salicilamida, i cafeïna o codeina. En la dècada de 1950, Spühler i Zollinger van informar d'una associació entre la lesió renal i l'ús crònic de la fenacetina. Van assenyalar que la prevalença d'una fenacetina analgèsica havia augmentat entre el 3% i el 3% entre la població, així com els antipirètics paracetamol (conegut com acetaminofen als Estats Units) i la fenacetina.
analgèsics