Completar la frase següent: La manca d'un supercompressor de dues velocitats del P-40 el va fer inferior als caces de la Luftwaffe com el Messerschmitt Bf 109 o el Focke-Wulf Fw 190 en combat a gran altitud i rarament es va utilitzar en operacions en
Nord-oest d'Europa. No obstant això, entre 1941 i 1944, el P-40 va jugar un paper crític amb les forces aèries aliades en tres grans teatres: el nord d'Àfrica, el sud-oest del Pacífic i la Xina. També va tenir un paper significatiu a l'Orient Mitjà, el sud-est asiàtic, Europa de l'Est, Alaska i Itàlia. L'actuació del P-40 a grans altituds no va ser tan important en aquests teatres, on va servir com a caça de superioritat aèria, escorta de bombarders i caça-bombarder. Tot i que es va guanyar una reputació de postguerra com un disseny mediocre, adequat només per al suport aeri proper, investigacions més recents, incloent l'examen dels registres d'esquadrons aliats individuals, indiquen que aquest no era el cas: el P-40 es va comportar sorprenentment bé com a caça de superioritat aèria, a vegades patint greus pèrdues, però també infligint un pesat tribut als avions enemics. Basant-se en les reclamacions de victòries en temps de guerra, més de 200 pilots de caces aliats del Regne Unit, Austràlia, Nova Zelanda, Canadà, Sud-àfrica, els EUA i la Unió Soviètica es van convertir en ases pilotant el P-40. Aquests van incloure almenys 20 aces dobles, principalment sobre el nord d'Àfrica, la Xina, Birmània i l'Índia, el sud-oest del Pacífic i l'Europa de l'Est. El P-40 oferia els avantatges addicionals de baix cost i durabilitat, que el va mantenir en producció com a avió d'atac a terra molt després que es va tornar obsolet com a caça.