Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Per realitzar anàlisis in vitro, una proteïna ha de ser purificada i separada d'altres components cel·lulars. Aquest procés normalment comença amb la lleis cel·lular, en la qual la membrana d'una cèl·lula es trenca i el seu contingut intern es lliura a una solució coneguda com a lisat cru. La barreja resultant es pot purificar mitjançant ultracentrifugada, que fraccionen els diversos components cel·lulars en fraccions que contenen proteïnes solubles; lípids i proteïnes de membrana; organells cel·lulars i àcids nucleics. La precipitació per un mètode conegut com a salinatge pot concentrar les proteïnes d'aquest lisat. Després s'utilitzen diversos tipus de cromatografia per a aïllar la proteïna o les proteïnes d'interès basades en propietats com el pes molecular, la càrrega neta i l'afinitat d'unió. El nivell de purificació es pot controlar mitjançant diversos tipus d'electroforesi en gel si es coneix el pes molecular i el punt isoelèctric de la proteïna desitjada, per espectroscòpia si la proteïna té característiques espectroscòpiques distingibles, o per assajos enzimàtics si la proteïna té activitat enzimàtica. A més, les proteïnes es poden aïllar segons la seva càrrega mitjançant l'electrofocusing. Per a les proteïnes naturals, pot ser necessària una sèrie de passos de purificació per obtenir proteïnes prou pures per a aplicacions de laboratori. Per simplificar aquest procés, l'enginyeria genètica s'utilitza sovint per afegir característiques químiques a les proteïnes que les fan més fàcils de purificar sense afectar la seva estructura o activitat. Aquí, una "etiqueta" que consisteix en una seqüència específica d'aminoàcids, sovint una sèrie de residus d'histidina (una "etiqueta His"), s'uneix a un extrem de la proteïna. Com a resultat, quan el lisat es passa sobre una columna de cromatografia que conté níquel, els residus d'histidina liguen el níquel i s'adhereixen a la columna mentre que els components no etiquetats del lisat passen sense obstacles. S'han desenvolupat diverses etiquetes per ajudar els investigadors a purificar proteïnes específiques de mescles complexes.  Pregunta: Per poder realitzar anàlisis in vitro, què ha de passar amb la proteïna?
s'ha de purificar de la resta de components cel·lulars