Resumeix l'article:  (CNN) El president Barack Obama va revelar el dijous que un atac de drons dels Estats Units havia matat Warren Weinstein i Giovanni Lo Porto, dos treballadors humanitaris segrestats a la frontera entre l'Afganistan i el Pakistan. Al Qaeda havia buscat intercanviar els dos per presoners detinguts pels Estats Units i el final dels atacs amb drons. Però no són només els grups terroristes els que intenten obtenir recompenses per la presa d'ostatges, com el cas de Jason Rezaian, cap de l'oficina del Washington Post a Teheran. El 20 d'abril, només dos dies abans que els diplomàtics reprenguessin les converses a Viena, Àustria, per arribar a un acord final sobre el programa nuclear de l'Iran, l'advocat iranià de Rezaian va anunciar que el seu client havia estat acusat d'espionatge, propaganda, col·laboració amb governs estrangers i recollida d'informació "amb intencions malicioses". El Departament d'Estat, els patrons de Rezaian al Washington Post i els seus companys periodistes van reaccionar amb indignació. La seva indignació és justificada, però la decisió no hauria de sorprendre a ningú: hi ha una llarga història de regims deshonestos que prenen ostatges en el marc de la diplomàcia per extreure concessions, humiliar els Estats Units o indicar malestar. L'escala de l'actual presa d'ostatges per part de l'Iran, no només de Rezaian, sinó també dels nord-americans d'origen iranià Saeed Abedini i Amir Hekmati, pot semblar pàl·lida en comparació amb el comportament iranià de dècades passades. Però l'ús d'ostatges per extreure concessions o atenuar l'entusiasme que envolta la reconciliació és part d'un patró constant. Considerem l'arrest original d'ostatges a l'Iran: El 4 de novembre de 1979, estudiants radicals van prendre l'ambaixada americana a Teheran, i finalment van mantenir 52 diplomàtics com a ostatges durant 444 dies. Sovint s'oblidava el que va desencadenar aquest episodi, que va ocórrer més de nou mesos després que l'Ayatollah Ruhollah Khomeini declarés victoriosa la revolució islàmica. El problema va ser una pressa per reconciliar-se: En una recepció d'Alger l'1 de novembre de 1979, Zbigniew Brzezinski, assessor de seguretat nacional del president Jimmy Carter, es va reunir amb el primer ministre iranià Mehdi Bazargan. Segons les memòries del mateix Brzezinski, va dir a Bazargan...
Un atac de drons americans va matar accidentalment a Warren Weinstein i Giovanni Lo Porto. Els ostatges com el periodista Jason Rezaian són canaris a la mina de carbó.