En la primera meitat del segle XX, la psicologia clínica es va centrar en l'avaluació psicològica, amb poca atenció donada al tractament. Això va canviar després de la dècada de 1940, quan la Segona Guerra Mundial va resultar en la necessitat d'un gran augment en el nombre de clínics entrenats. Des d'aquell moment, tres models educatius principals s'han desenvolupat als EUA: el model de doctorat en Ciències Clíniques (en gran mesura centrat en la recerca), el model de doctorat en ciència-pràctic (integrant recerca i pràctica), i el model de doctorat en psicologia-pràctic-escolar (centrat en la pràctica clínica).
El 1896