Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Encara que les persones amb síndrome d'Asperger adquireixen habilitats lingüístiques sense un retard general significatiu i la seva parla normalment no té anormalitats significatives, l'adquisició i l'ús del llenguatge sovint són atípics. Les anomalies inclouen verbositat; transicions abruptes; interpretacions literals i malentenduts de matisos; ús de metàfora que només té sentit per a l'orador; dèficits de percepció auditiva; discurs inusualment pedàtic, formal o idiosincràtic; i estranyes en el volum, la tonalitat, la entonació, la prosodia i el ritme. També s'ha observat ecolalia en individus amb SA. Tres aspectes dels patrons de comunicació són d'interès clínic: pobra prosodia, discurs tangencial i circumstancial i una notable verbositat. Tot i que la inflexió i la entonació poden ser menys rígides o monotòniques que en l'autisme clàssic, les persones amb SA sovint tenen una gamma limitada d'entonació: el discurs pot ser inusualment ràpid, sacsejat o fort. El discurs pot transmetre una sensació d'incoherència; l'estil de conversa sovint inclou monòlegs sobre temes que avorrien l'escoltor, no proporciona context per als comentaris o no suprimeix els pensaments interns. Les persones amb SA poden no detectar si l'escoltator està interessat o involucrat en la conversa. La conclusió o el punt de vista de l'orador mai pot ser fet, i els intents de l'escoltat d'elaborar el contingut o la lògica del discurs, o de passar a temes relacionats, sovint no tenen èxit. Els nens amb SA poden tenir un vocabulari sofisticat a una edat jove i aquests nens sovint han estat anomenats coloquialment "petits professors", però tenen dificultats per entendre el llenguatge figuratiu i tendeixen a utilitzar el llenguatge literalment. Els nens amb SA semblen tenir debilitats particulars en àrees del llenguatge no literal que inclouen l'humor, la ironia, les burles i el sarcasme. Tot i que les persones amb SA solen entendre la base cognitiva de l'humor, sembla que no comprenen l'intenció de l'humor de compartir el plaer amb els altres. Tot i la forta evidència d'apreciació de l'humor deteriorada, informes anecdòtics d'humor en individus amb SA...  Pregunta: Pel que fa al discurs incoherent, què no suprimeix?
pensaments interns