A Corea del Sud, les proporcions van pujar del 13% al 21% i després fins al 40%, mentre que els altres països nord-americans recentment industrialitzats van anar molt millor. Només a Tailàndia i Corea del Sud van augmentar les proporcions de servei de deute a les exportacions. Tot i que la majoria dels governs d'Àsia tenien polítiques fiscals aparentment sòlides, el Fons Monetari Internacional (FMI) va intervenir per iniciar un programa de 40 mil milions de dòlars per estabilitzar les monedes de Corea del Sud, Tailàndia i Indonèsia, economies durament afectades per la crisi.
una gran afluència de diners