Els físics han estat observant l'espectre solar des que Isaac Newton va utilitzar per primera vegada un prisma simple per observar les propietats refractives de la llum. A principis del segle XIX, Joseph von Fraunhofer va utilitzar les seves habilitats com a fabricant de vidre per crear prismes molt purs, que li va permetre observar 574 línies fosques en un espectre aparentment continu. Poc després d'això, va combinar telescopi i prisma per observar l'espectre de Venus, la Lluna, Mart i diverses estrelles com Betelgeuse; la seva companyia va continuar fabricant i venent telescopis refractaris d'alta qualitat basats en els seus dissenys originals fins al seu tancament el 1884. La resolució d'un prisma és limitada per la seva mida; un prisma més gran proporcionarà un espectre més detallat, però l'espectre en ell és molt inadequat per al treball. Aquest problema es va resoldre a principis del segle XIX amb el desenvolupament d'un prisma de vidre, que li va permetre observar 574 línies fosques en un espectre aparentment continu.
Joseph von Fraunhofer