Després del seu retorn al front, el JG 77 va ser assignat al recentment creat Grup d'Exèrcits B en suport de "Fall Blau" (Cas Blau), l'ofensiva estratègica d'estiu de 1942 de la Wehrmacht al sud de Rússia. El 5 de juliol de 1942, el II./JG 77 estava basat a Kastornoje, aproximadament a l'oest de Voronezh, on va lluitar en la Batalla de Voronezh
- No. Setz va comandar breument el II./JG 77 al juliol pel "Gruppenkommandeur" (comandant de grup) Anton Mader. Va reclamar dos MiG-3 el 23 de juliol de 1942. L'endemà, el 24 de juliol, va aconseguir la seva 100a victòria aèria. Va ser el 13è pilot de la Luftwaffe a aconseguir la marca del segle. Aquest èxit li va valer la Creu alemanya en or (German Cross in Gold) que li va ser atorgat el 21 d'agost de 1942. El 16 de setembre, Setz, per segona vegada, es va convertir en un "as en un dia" després que reclamés la destrucció de tres avions de combat LaGG-3 i dos avions d'atac a terra Ilyushin Il-2, portant el seu total a 133 victòries aèries. Setz té 4. El "Staffel" va ser reequipat amb el Bf 109 G-2 i transferit a un aeròdrom a Stary Oskol el 23 de setembre de 1942. El 2 d'octubre, 4. I 6. "Staffel" va volar en una missió d'escorta de caces per a un vol de bombarders Heinkel He 111 atacant posicions soviètiques al nord de Voronezh. En aquesta missió, Setz va reclamar dos LaGG-3, les seves últimes victòries al front oriental. Això va portar el seu total a 135 victòries aèries. Setz va ser ascendit a "Hauptmann" l'1 de novembre de 1942. El 7 de novembre de 1942, II. "Gruppe" va rebre ordres del "Generalmajor" Alfred Bülowius, el comandant de la 1. "Flieger-Division" (1a Divisió Aèria), per traslladar-se al teatre d'operacions del nord d'Àfrica.