Escriu una continuació per a aquest paràgraf - El Gran Premi Britànic
va arribar a Kent el 1964 i havia de ser compartit amb Silverstone en anys alterns fins al 1986. A més, la cursa va rebre el títol de cortesia "Grand Prix Europeu" i la direcció va estar a l'altura de l'ocasió. La data era l'11 de juliol, un dia fresc i sec que va veure a Jim Clark en el seu millor en el Lotus 25 guanyant per 2,8 segons de Graham Hill en el BRM P261, que va ser seguit a casa per John Surtees en el V8 Ferrari 158; quart i una volta més avall va ser Jack Brabham conduint un cotxe que porta el seu propi nom. Una volta més en el cinquè lloc va ser Lorenzo Bandini en el V6 Ferrari amb Phil Hill prenent el punt final del Campionat del Món en un Cooper. La mitjana de la cursa va ser de 94.14 mph i Clark va establir la volta més ràpida a 1min 38.8secs (96.5 mph). Les sis hores de motor van tenir la seva tercera i última cursa el 6 de juny (encara una ronda de l'ETCC), amb la victòria de l'Alan Mann-entrat Lotus-Cortinas de Sir John Whitmore / Peter Proctor i Henry Taylor / Peter Harper.