Escriu una continuació per a aquest paràgraf - Smith, Field i altres es van reunir a Salisbury el 13 de març de 1962 i van acordar unir-se contra Whitehead com el Front Rhodesià (RF). El Front va anar des d'ancians homes de l'UFP, incloent-hi Smith, que va defensar la transició gradual i un govern basat en el mèrit i les qualificacions electorals, fins als membres més de dreta del Partit Dominion, alguns dels quals tenien opinions segregacionistes no dissimiles a les del Partit Nacional de Sud-àfrica. Enmig d'aquestes diferències, la coalició RF nascent era feble en el millor dels casos. Els seus membres es van unir per la seva oposició comuna a les promeses de Whitehead de reformes accelerades, que van acordar que conduirien a un Congo
La fugida de la comunitat blanca i, finalment, la destrucció del país. En el context més ampli de la Guerra Freda, la RF ardentment anticomunista aspirava a representar un baluard prooccidental a Àfrica, al costat de Sud-àfrica i Portugal, davant del que consideraven com a expansionisme soviètic i xinès. Smith va afirmar que la RF va treballar per frustrar "aquesta idea boig d'un lliurament, d'una venda de l'europeu i la seva civilització, de fet de tot el que havia posat en el seu país". "L'home blanc és el senyor de Rhodèsia", va declarar; "el va construir i té la intenció de mantenir-lo".