Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Pas de Calais, el punt més proper a la Gran Bretanya a Europa continental, era la ubicació dels llocs de llançament dels coets V-1 i V-2, llavors encara en desenvolupament. Els alemanys la van considerar com la zona d'aterratge inicial més probable, i en conseqüència la van convertir en la regió més fortament fortificada. No obstant això, va oferir als aliats poques oportunitats d'expansió, ja que l'àrea està limitada per nombrosos rius i canals, mentre que els desembarcaments en un ampli front a Normandia permetrien amenaces simultànies contra el port de Cherbourg, els ports costaners més a l'oest a Bretanya i un atac terrestre cap a París i, finalment, a Alemanya. La Normandia va ser escollida com a lloc d'aterratge. L'inconvenient més greu de la costa de Normandia, la manca d'instal·lacions portuàries, es superaria mitjançant el desenvolupament de ports artificials. L'equip del COSSAC va planejar començar la invasió l'1 de maig de 1944. L'esborrany inicial del pla va ser acceptat a la Conferència de Quebec a l'agost de 1943. El general Dwight D. Eisenhower va ser nomenat comandant de SHAEF. El general Bernard Montgomery va ser nomenat comandant del 21è Grup d'Exèrcits, que comprenia totes les forces terrestres involucrades en la invasió. El 31 de desembre de 1943, Eisenhower i Montgomery van veure per primera vegada el pla COSSAC, que proposava desembarcaments amfibis per tres divisions, amb dues divisions més en suport. Els dos generals van insistir immediatament en ampliar l'escala de la invasió inicial a cinc divisions, amb descensos aeris de tres divisions addicionals, per permetre operacions en un front més ampli i accelerar la captura del port de Cherbourg. La necessitat d'adquirir o produir vaixells de desembarcament addicionals per a l'operació ampliada va significar retardar la invasió fins al juny de 1944. Finalment, els Aliats van comprometre 39 divisions a la Batalla de Normandia: 22 nord-americans, 12 britànics, tres canadencs, un polonès i un francès, amb un total de més d'un milió de soldats, tots sota el comandament britànic.  Pregunta: Quan es va planificar el reclutament?
Agost de 1943