El 2002 va començar amb una explosió per a Slater quan va guanyar la seva segona medalla d'or de la Copa del Món de Gran Premi en l'esdeveniment de Cottbus a Alemanya. El Campionat de l'Aliança del Pacífic aviat va seguir i Slater va ajudar a l'equip australià a una forta actuació de la medalla de plata, així com a recollir una medalla de plata individual en l'exercici de terra. Al Campionat d'Austràlia, va acabar en segon lloc general, darrere d'Alex Croak, i va guanyar tres dels quatre títols individuals. Aquest esdeveniment va ser el primer assaig de selecció per a l'equip dels Jocs de la Commonwealth, i després d'un camp de selecció d'un mes a l'Institut Australià d'Esport (AIS) a Canberra, Slater va ser nomenada en el seu segon equip de la Commonwealth. Com havia estat el 1998, l'equip australià era una barreja de joventut i experiència. L'equip va entrar a la competició a Manchester com a favorits per defensar el títol que havien guanyat quatre anys abans, i no va decebre. Amb una actuació gairebé perfecta, les australianes van guanyar el títol per equip amb gairebé quatre punts. Slater va guanyar quatre medalles individuals i va tornar a casa com un dels membres més reeixits de l'equip australià. Va ser seleccionada com una de les tres atletes per representar a tot l'equip en ser benvinguda a casa pel primer ministre John Howard, un gran honor per a la gimnasta. Amb el Campionat del Món de Gimnàstica Artística de 2002
apropant-se ràpidament, amb prou feines hi havia temps per celebrar. Slater va ser seleccionat com a únic representant d'Austràlia per a l'esdeveniment després de guanyar cinc medalles d'or en les proves de selecció.