Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: El gener de 2002, Intel va llançar Pentium 4s amb un nou codi de nucli anomenat "Northwood" a velocitats de 1.6 GHz, 1.8 GHz, 2 GHz i 2.2 GHz. Northwood (codi de producte 80532) va combinar un augment de la mida de la cache L2 de 256 KB a 512 KB (augmentant el nombre de transistors de 42 milions a 55 milions) amb una transició a un nou procés de fabricació de 130 nm. Fer el processador amb transistors més petits significa que pot funcionar a velocitats de rellotge més altes i produir menys calor. En el mateix mes es van llançar plaques que utilitzaven el chipset 845 amb suport habilitat per a DDR SDRAM, que proporcionava el doble d'amplada de banda de PC133 SDRAM, i alleujà els alts costos associats a l'ús de Rambus RDRAM per al rendiment màxim amb Pentium 4.A 2.4 GHz Pentium 4 va ser llançat el 2 d'abril de 2002, i la velocitat del bus va augmentar de 400 MT / s a 533 MT / s (133 MHz rellotge físic) per als models de 2.26 GHz, 2.4 GHz i 2.53 GHz al maig, els models de 2.66 GHz i 2.8 GHz a l'agost i el model de 3.06 GHz al novembre. Amb Northwood, el Pentium 4 va arribar a l'edat. La batalla pel lideratge de rendiment es va mantenir competitiva (com AMD va introduir versions més ràpides de l'Athlon XP) però la majoria dels observadors van estar d'acord que el Pentium 4 basat a Northwood amb el rellotge més ràpid sol estar per davant del seu rival. Això va ser especialment així a mitjans de 2002, quan el canvi d'AMD al seu procés de producció de 130 nm no va ajudar a les CPUs Athlon XP de la revisió inicial "Thoroughbred A" a cronometrar prou per superar els avantatges de Northwood en el rang de 2,4 a 2,8 GHz. El Pentium 4 de 3,06 GHz va habilitar la tecnologia Hyper-Threading que va ser suportada per primera vegada en Xeons basats en Foster. Això va començar la convenció de processadors virtuals (o nuclis virtuals) sota x86 permetent que múltiples threads s'executessin al mateix temps en el mateix processador físic. En barrejant dues instruccions de programa (idealment diferents) per executar-les simultàniament a través d'un únic nucli de processador físic, l'objectiu és utilitzar millor els recursos del processador que d'una altra manera no s'haurien utilitzat de l'enfocament tradicional de tenir aquestes instruccions úniques esperant...  Pregunta: Quin era el nom del nucli llançat per Intel el 2002?
Northwood