Escriu una continuació per a aquest paràgraf - L'Audi núm. 2 de Kristensen, Duval i McNish va liderar les 248 voltes finals per reclamar la dotzena victòria del fabricant a Le Mans des de la seva primera a la cursa de 2000
- No. Va ser la novena victòria de Kristensen, la tercera de McNish i la primera de Duval. Buemi es va alliberar de Kristensen en la mitja hora final, però va caure una volta després. Ell, Davidson i el Toyota núm. 8 de Sarrazin van acabar segons i l'Audi núm. 3 de di Grassi, Jarvis i Gené van completar el podi general en tercer lloc. Al podi, la bandera danesa va ser aixecada a mig maste en memòria de Simonsen i Kristensen li va dedicar la victòria. El Strakka HPD ARX-03c número 21 de Kane, Danny Watts i Nick Leventis va quedar sense obstacles després de la desaparició de Rebellion i va guanyar la categoria LMP1 de corsaris en sisena posició general. OAK Racing va guanyar la classe LMP2 amb el número 35 Morgan de Baugette, Ricardo González i Martin Plowman i el segon cotxe de l'equip de Pla, Heinememer Hansson i Brundle va ser una volta per darrere per a un segon lloc. John Martin, Conway i Rusinov van acabar tercers de la classe amb el G-Drive Oreca núm. 26, però el cotxe va ser desqualificat perquè es va trobar que el seu dipòsit de combustible estava per sobre del límit obligat de, promovent el Greaves Zytek núm. 42 de Mardenborough, Krumm i Lucas Ordóñez al podi de la categoria. En LMGTE Pro, Porsche Manthey Racing va guanyar la categoria en el debut de Le Mans del nou cotxe de cursa de la generació 991 amb els conductors Lieb, Lietz i Romain Dumas en el cotxe núm. 92, mentre que la classe LMGTE Am va augmentar el total de victòries de classe de Porsche a Le Mans a 100 amb l'entrada de rendiment IMSA núm. 76 de Jean-Karl Vernay, Raymond Narac i Bourret guanyant.