Escriu una continuació d'aquest paràgraf - L'oponent de Rommel, Auchinleck (i el seu predecessor Wavell), va ser sotmès a una constant interferència política. Va rebre una sèrie de telegrames i instruccions del primer ministre Winston Churchill a finals de 1941 i principis de 1942. Churchill constantment buscava una ofensiva d'Auchinleck. Decepcionat amb els reversos militars a Egipte i Cirenaica, estava desesperat per alguna mena de victòria britànica abans dels desembarcaments angloamericans planejats al nord d'Àfrica (Operació "Torch"
) programat per al novembre de 1942. A l'agost de 1942, immediatament després que l'Vitès Exèrcit s'hagués esgotat després del Primer Alamein, Churchill va volar al Caire, suposadament per a consultes amb Auchinleck, però de fet havia decidit abans de sortir de Gran Bretanya. Auchinleck va ser acomiadat per Churchill, gairebé segurament perquè es va negar a ser intimidat per Churchill per ordenar una gran ofensiva abans que ell i les seves tropes estiguessin ben preparades. Va ser reemplaçat com a comandant de l'Exèrcit de l'Orient Mitjà pel general Sir Harold Alexander i com a comandant del Vuitè Exèrcit per el tinent general William Gott, que va ser mort a Egipte abans de prendre el comandament. A la mort de Gott, el tinent general Bernard Montgomery va ser nomenat comandant del Vuitè Exèrcit. A Auchinleck se li va oferir el comandament d'un recentment creat Comandament de Pèrsia i l'Iraq que estava sent separat del Comandament de l'Orient Mitjà, però es va sentir incapaç d'acceptar el nomenament, que va ser pres pel general Sir Henry Maitland Wilson.