A la primavera de 479 aC, després de la mort del seu co-governador Leonidas a la Batalla de les Termópiles, Leotiquides va comandar una flota grega que consistia en 110 vaixells a Egina i més tard a Delos, donant suport a les revoltes gregues a Quios i Samos contra Pèrsia. Leotiquides va derrotar les forces militars i navals perses a la Batalla de Micalès
a la costa d'Àsia Menor a l'estiu de 479 aC (possiblement a mitjans d'agost). El 476 aC, Leotychidas va dirigir una expedició a Tessàlia contra la família Aleuadae per col·laborar amb els perses, però es va retirar després de ser subornat per la família. En tornar a Esparta va ser jutjat per suborn, i va fugir al temple d'Atena Alea a Tegea. Va ser condemnat a l'exili i la seva casa va cremar. Va ser succeït pel seu nét, Arxidamo II, fill del seu fill Zeuxidamo, anomenat Cínisc, que havia mort en vida del seu pare. Leotychidas va morir uns anys més tard, al voltant del 469 aC.