Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Mentre que Arquimedes no va inventar la palanca, va donar una explicació del principi implicat en el seu treball Sobre l'equilibri dels plans. Les primeres descripcions de la palanca es troben a l'escola peripatètica dels seguidors d'Aristòtil, i de vegades s'atribueixen a Arquitas. D'acord amb Pappus d'Alexandria, el treball d'Arquimedes sobre palanques el va fer remarcar: "Doneu-me un lloc per a posar-me, i movré la Terra". (Grec: δῶς μοι π<unk> στῶ καὶ τὰν γ<unk>ν κινάσω) Plutarc descriu com Arquimedes va dissenyar sistemes de poleia de bloqueig i acoblament, permetent als mariners utilitzar el principi de palanca per aixecar objectes que d'una altra manera haurien estat massa pesats per moure. També s'ha atribuït a Arquimedes la millora de la potència i la precisió de la catapulta, i la invenció de l'odòmetre durant la Primera Guerra Púnica. L'odòmetre va ser descrit com un carro amb un mecanisme d'engranatges que deixava caure una bola en un contenidor després de cada milla recorrida. Ciceró (106<unk>43 aC) esmenta Arquimedes breument en el seu diàleg De re publica, que retrata una conversa fictícia que té lloc el 129 aC. Després de la captura de Siracusa c. El 212 aC, el general Marc Claudi Marcell es diu que va portar de tornada a Roma dos mecanismes, construïts per Arquimedes i utilitzats com a ajuts en astronomia, que mostraven el moviment del Sol, la Lluna i cinc planetes. Ciceró esmenta mecanismes similars dissenyats per Tales de Milet i Eudoxus de Cnidus. El diàleg diu que Marcell va mantenir un dels dispositius com el seu únic botí personal de Siracusa, i va donar l'altre al Temple de la Virtut a Roma. El mecanisme de Marcell va ser demostrat, segons Ciceró, per Gaius Sulpicius Gallus a Lucius Furius Philus, que el va descriure així:  Pregunta: Qui va demostrar el mecanisme de Marcel?
Caio Sulpici Gal·lo