Resumeix l'article:  L'escalfament global no ha passat tan ràpid com s'esperava, segons un nou estudi basat en 1.000 anys de registres de temperatura. La investigació afirma que la variabilitat natural de les temperatures superficials en el transcurs d'una dècada pot explicar els augments i caigudes en les taxes d'escalfament. Però afegeix que aquestes anomenades 'cambiaments climàtics' també podrien, en el futur, fer que el nostre planeta s'escalfi molt més ràpid del que s'anticipava. Descarrega cap avall per veure el vídeo. L'estudi va comparar els seus resultats amb els escenaris d'emissions més greus esmentats pel Grup Intergovernamental d'Experts sobre el Canvi Climàtic (IPCC). L'últim estudi, però, diu que aquest model climàtic pot estar equivocat. L'estudi va comparar els seus resultats amb els escenaris d'emissions més greus esmentats pel Grup Intergovernamental d'Experts sobre el Canvi Climàtic (IPCC). "Basant-nos en la nostra anàlisi, un escenari d'escalfament de la meitat de la carretera és més probable, almenys per ara", va dir Patrick Brown, estudiant de doctorat en climatologia a la Universitat de Duke. Però això podria canviar. L'estudi dirigit per Duke diu que la variabilitat és causada per interaccions entre l'oceà i l'atmosfera, i altres factors naturals. Afirmen que aquests "moviments" poden ralentizar o accelerar el ritme d'escalfament de dècada en dècada, i exagerar o compensar els efectes de l'augment de les concentracions de gasos d'efecte hivernacle. Si no s'expliquen i no s'expliquen adequadament, poden distorsionar la fiabilitat dels models climàtics i conduir a una interpretació excessiva de les tendències de la temperatura a curt termini. Resum dels canvis projectats en el rendiment dels cultius en un informe anterior del IPCC. Com que no es van tenir en compte les "cambiaments climàtics", els investigadors de la Universitat de Duke diuen que l'informe pot haver estat una interpretació excessiva de les tendències de la temperatura a curt termini. La investigació, utilitza dades observades, en lloc dels models climàtics més comunament utilitzats, per estimar la variabilitat de dècada a dècada. En qualsevol moment, podríem començar a escalfar-nos a un ritme més ràpid si les concentracions de gasos d'efecte hivernacle a l'atmosfera augmentessin sense cap canvi compensador en les concentracions d'aerosol...
Un estudi de la Universitat de Duke va examinar 1.000 anys de registres de temperatura. El va comparar amb els escenaris d' emissions més greus de l' IPCC. Descobreix que la variabilitat natural pot alentir o accelerar el ritme de l' escalfament. Aquestes "cambiaments climàtics" no van ser adequadament explicades en l'informe de l'IPCC.