Les històries armènies informen que els àrabs van arribar per primera vegada el 642, penetrant fins a la regió central d'Ayrarat, i van saquejar Dvin, tornant amb més de 35.000 captius. El 643, els àrabs van envair de nou, des de la direcció d'Adharbayjan, van devastar Ayrarat i van arribar a Iberia, però van ser derrotats en batalla pel líder armeni Theodore Rshtuni i forçats a tornar. Després d'aquest èxit, Rshtuni va ser reconegut com a governant d'Armènia per l'emperador bizantí Constans II, a canvi d'acceptar el sobirania bizantina. No obstant això, quan la treva de Constant amb els àrabs va acabar el 653, per evitar una nova invasió àrab, Rshtuni va acceptar voluntàriament sotmetre's al domini musulmà. L'emperador Constant va fer llavors una campanya personal a Armènia, restaurant el domini bizantí, però poc després de la seva sortida a principis de 654 els àrabs van envair el país. Amb la seva ajuda, Rshtuni va desallotjar les guarnicions bizantines d'Armènia i va aconseguir el reconeixement àrab com a príncep president d'Armènia, Iberia i Albània. Els bizantins sota el general Maurianos van intentar recuperar el control de la regió, però sense èxit. El 655, fins i tot l'Armènia bizantina va ser envaïda, i els àrabs van ocupar Teodosiòpolis (àrab "Qaliqala") i van cimentar el seu control del país prenent Rhstuni a Damasc, on va morir el 656, i nomenant el seu rival Hamazasp Mamikonian en el seu lloc. No obstant això, amb l'esclat de la Primera Guerra Civil Musulmana
el 657, l'autoritat àrab efectiva en el país va cessar, i Mamikonian va tornar a la dominació bizantina gairebé immediatament.