La ràbia de Rudolf va escalfar quan va ser cridat de nou al gener de 1943 com a part d'un programa de mobilització total. Més tard va expressar (als distribuïdors de Puma American) la creença que va ser injustament retribuït per aconseguir que el seu germà fos "liberat per a la fàbrica" el 1942 i va afirmar que per la seva pròpia conscripció immediata "havia de donar les gràcies al meu germà i als seus amics del partit [nazi]... "Estacionat a Tuschin l'abril de 1943, Rudolf va escriure al seu germà: "No dubtaré a demanar el tancament de la fàbrica per tal que vostè sigui forçat a assumir una ocupació que li permeti jugar al líder i, com a esportista de primera classe, portar una arma". Sis mesos més tard, la fàbrica va ser tancada, però com a part de la "Totaler Krieg<unk>Kürzester Krieg
" (Guerra Total <unk> Guerra més curta) campanya, part de la qual va implicar la conversió de tota la indústria a la producció militar. En permís en el moment de l'aturament, Rudolf tenia la intenció de prendre part de l'inventari de cuir per al seu propi ús posterior. Sorprès de trobar que Adi ja ho havia fet, va denunciar el seu germà a la "Kreisleitung" (els líders del Partit a nivell de comtat), segons Käthe, que va tractar al seu marit "de la manera més degradant".