En una ocasió va ser traslladat a través del Bàltic fins a Finlàndia. El seu viatge més llarg va ser a l'est de Göteborg, a través de l'amplada de Suècia i sobre el Bàltic fins a Gotland. Tot i que va veure un far i va sentir els interruptors d'Öland, va romandre convençut que estava viatjant per terra i veient llacs. Durant un parell de vols de Svea, Andrée va provar i va provar la tècnica de direcció de corda de arrastre que havia desenvolupat i volia utilitzar en la seva expedició al Pol Nord projectada. Les cordes de arrastre, que penduen de la cistella del globus i arrosseguen part de la seva longitud sobre el terra, estan dissenyades per contrarestar la tendència de les embarcacions més lleugeres que l'aire a viatjar a la mateixa velocitat que el vent, una situació que fa que les veles del vent siguin impossibles. La fricció de les cordes de direcció tenia la intenció de fer que les veles del globus giressin lentament fins al punt on les veles s'
cap a l'est des de Göteborg, a través de l'amplada de Suècia i sobre el Bàltic fins a Gotland