El 1929, Roza va gravar quatre temes per a Columbia, tres dels quals eren amanedes (Tzivaeri, Minore i Matzore) i un demòtic (Emorfi Pou Ein I Leivadia). A mitjans de la dècada de 1930, havia gravat més de 300 cançons per a Columbia i HMV, i s'havia convertit en una de les seves estrelles més populars. Algunes eren cançons folclorals, especialment de Grècia i Esmirna (İzmir) a Turquia. La seva contribució més important a l'escena musical local, però, van ser els seus enregistraments de rebetiko i especialment l'escola de rebetiko d'Esmirna.
200 dracmes per nit