La segona fase de la literatura francòfona algeriana va començar quan les tensions polítiques van augmentar en la nació, i la Guerra de la Independència
va començar. La majoria d'autors argelins d'aquest període van ser ferms partidaris del FLN i d'una Argel independent, tant que moltes figures literàries de l'època van ser participants actius en la lluita per la independència. Innumerables escriptors com Kateb Yacine, Mohamed Boudia, Anna Gréki i Leila Djabali van ser detinguts i empresonats pel règim colonial durant la dècada de 1950. En contrast amb els seus homòlegs d'abans de 1945, aquests escriptors van ser més crítics amb França en la seva obra i van utilitzar un estil realista per destacar les injustícies del colonialisme. Les obres notables d'aquest període inclouen "Le Fils du pauvre" de Feraoun, "La Grande maison" de Mohammed Dib, "La Colline oubliée" de Mouloud Mammeri, "Ndjema" de Kateb Yacine i "La Dernière impression" de Malek Haddad.