En el desembre de 1689, el Parlament va aprovar un dels documents constitucionals més importants de la història anglesa, la Declaració de Drets. Aquesta mesura, que va reafirmar i confirmar moltes disposicions de la anterior Declaració de Drets, va establir restriccions a la prerrogativa reial; va declarar, entre altres coses, que el Sobirà no podia suspendre les lleis aprovades pel Parlament, cobrar impostos sense el consentiment parlamentari, infringir el dret a la petició, elevar un exèrcit permanent durant el temps de pau sense consentiment parlamentari, negar el dret de portar armes als subjectes protestants, interferir indegudament en les eleccions parlamentàries, castigar els membres de la Cambra del Parlament per qualsevol cosa dita durant els debats, requerir fiança excessiva, o infligir càstigs cruels o inusuals. La següent Llei de Drets també va confirmar la successió al tron.
el cinquè manament