Escriure una continuació per a aquest paràgraf - En el prefaç de "Kaputt", Malaparte descriu en detall el complicat procés d'escriptura. L'havia començat a escriure a la tardor de 1941, mentre es trobava a la casa de Roman Souchena al poble ucraïnès de Pestchianka, situat prop de la "Casa dels Soviets" local que va ser requerida per les SS; el poble estava llavors a només dues milles darrere del front. Souchena era una camperola educada, que tenia una petita biblioteca a casa que incloïa les obres completes de Pushkin i Gogol. La jove esposa de Souchena, absorbida en "Eugene Onegin" després d'un dur dia de treball, va recordar a Malaparte d'Elena i Alda, les dues filles de Benedetto Croce. La parella Souchena va ajudar al projecte d'escriptura de Malaparte, que va mantenir el manuscrit ben amagat a casa seva contra les perquisicions alemanyes i ella el va cosir al forró de la roba de Malaparte quan va ser expulsat del front ucraïnès a causa de l'escàndol dels seus articles al Corriere della Sera. Va continuar escrivint el gener i el febrer de 1942, que va passar a la Polònia ocupada pels nazis.
i al front de Smolensk. Des d'allà va anar a Finlàndia, on va passar dos anys, durant els quals va completar tot el llibre, excepte el capítol final. Després de contraure una malaltia greu al front de Petsamo a Lapònia, li va ser concedit un permís de convalescència a Itàlia. En el camí, la Gestapo va embarcar en el seu avió a l'aeroport de Tempelhof a Berlín i les pertinences de tots els passatgers van ser buscades a fons. Afortunadament, cap pàgina de "Kaputt" era en el seu equipatge. Abans de marxar d'Helsinki, havia pres la precaució de confiar el manuscrit a diversos diplomàtics amb seu a Helsinki: el comte, ministre de la legació espanyola; el príncep Dina Cantemir, secretari de la legació romanesa; i Titu Michai, l'adjunt de premsa romanès. Amb l'ajuda d'aquests diplomàtics, el manuscrit va arribar finalment a Malaparte, a Itàlia, on va poder publicar-lo.