Després de la mort d'Eduard III va ser reelegit com a president del Tribunal Suprem sota Ricard II, però va ser molt impopular; en el moment de la revolta dels camperols
Estava a Essex dirigint un tribunal de trailbaston i va ser forçat a prometre no tornar a dirigir aquests tribunals, així com a ser atacat físicament. Quan els rebels van arribar a Londres, ell era una de les 15 persones a qui van exigir la mort. També va ofendre a la gent de Londres mateix suggerint que la seva reclamació del càrrec de Cap d'Abutler d'Anglaterra per a la coronació de Ricard hauria de ser rebutjada; en resposta van col·locar un model del seu cap en una font d'aigua al mercat perquè vomitaria vi quan Ricard passés.