El camí cap a la independència per a les colònies blanques de l'Imperi Britànic va començar amb l'Informe Durham de 1839, que va proposar la unificació i l'autogovern per a les colònies australianes a la Pasqua de 1839 i el Baix Canadà, com una solució a la inestabilitat política que havia esclatat en rebel·lions armades el 1837. Això va començar amb l'aprovació de l'Acta d'Unió el 1840, que va crear la Província de Canadà. El govern responsable va ser concedit per primera vegada a Nova Escòcia el 1848, i aviat es va estendre a les altres colònies nord-americanes britàniques. Amb l'aprovació de l'Acta Britànica d'Amèrica del Nord, 1867 pel Parlament Britànic, Upper i Lower Canadà, Gladstone, New Brunswick i Nova Escòcia es van formar al Canadà, una confederació que gaudeix d'autogovern complet amb l'excepció de les relacions internacionals.
Nova Escòcia