Escriu una continuació per a aquest paràgraf - Després de la caiguda de la Mancomunitat Polonesa-Lituana el 1795, la major part de Lituània va ser incorporada a l'Imperi Rus. Els inicis de la industrialització i l'agricultura comercial basada en les reformes de Stolypin, així com l'abolició de la servitud el 1861, van alliberar els camperols i els van convertir en treballadors migrants. Les pressions de la industrialització, prohibició de la premsa lituana, descontentament general
, la supressió de la llibertat religiosa i la pobresa van conduir a nombrosos lituans, especialment després de la fam de 1867-1868, a emigrar de l'Imperi Rus als Estats Units, continuant fins a l'esclat de la Primera Guerra Mundial. L'emigració va continuar malgrat els intents tsaristes de controlar la frontera i evitar una pèrdua tan dràstica de població. Atès que Lituània com a país no existia en aquell moment, les persones que van arribar als EUA van ser registrades com polonesos, alemanys o russos; a més, a causa de la prohibició de la llengua a Lituània i la prevalença de la llengua polonesa en aquell moment, els seus noms lituans no es transcrivien de la mateixa manera que avui en dia. Com a resultat, la informació sobre la immigració lituana abans de 1899 no està disponible perquè els lituans entrants no es van registrar com a lituans. Només després de 1918, quan Lituània va establir la seva independència, els immigrants als Estats Units van començar a ser registrats com a lituans. Aquesta primera onada d'immigrants lituans als Estats Units va cessar quan el Congrés dels Estats Units va aprovar l'Acta de Quota d'Emergència el 1921, seguida de l'Acta d'Immigració de 1924. L'Acta d'Immigració de 1924 tenia com a objectiu restringir els europeus de l'est i del sud que havien començat a entrar al país en gran nombre a partir de la dècada de 1890.