Resumeix l'article:  Sigui el que sigui el que va causar que les petites roques espacials s'agrupessin fa milers de milions d'anys, és poc probable que el magnetisme fos la raó. Els científics han anunciat avui que les mesures realitzades per la sonda espacial europea Philae, que va aterrar al cometa 67P al novembre, mostren que el nucli del cometa no està magnetitzat. Alguns astrofísics han suggerit que el magnetisme podria haver estat responsable de l'alineació i l'unió de roques en grans roques durant les primeres etapes de la formació planetària. Una composició de 18 imatges que mostren l'activitat del cometa 67P/Churyumov-Gerasimenko des de diferents angles vistes entre el 31 de gener (més a l'esquerra) i el 25 de març (més a la dreta), quan la nau espacial estava a distàncies d'uns 30 a 100 km del cometa. Però en un article publicat en línia per la revista Science, l'equip dirigit per Hans-Ulrich Auster de la Universitat Tècnica de Braunschweig, Alemanya, va dir que les seves dades, que es van beneficiar de tres rebots inesperats que van permetre a Philae recollir més resultats del previst, no donen suport a aquesta teoria. "Si la superfície fos magnetitzada, hauríem esperat veure un clar augment en les lectures del camp magnètic a mesura que ens apropéssim més i més a la superfície", va dir Auster. "Si el cometa 67P/Churyumov-Gerasimenko és representatiu de tots els nuclis de cometes, llavors suggerim que les forces magnètiques no han jugat un paper en l'acumulació de blocs de construcció planetaris de més d'un metre de mida". Allan H. Treiman, científic senior de l'Institut Lunar i Planetari de Houston, Texas, que no va estar involucrat en l'estudi, va dir que els resultats suggereixen de manera creïble que altres forces eren responsables. Dades magnètiques abans (superior) i després (inferior) de la col·lisió de penya-segats entre el primer i el segon aterratges. L'alçada sobre la superfície es traça en l'eix x i la intensitat del camp magnètic en l'eix y. Les mesures (creuces) es comparen amb un model hipotètic (línea sòlida) assumint una superfície lleugerament magnetitzada.
Es pensava que el magnetisme era el responsable d' alinear i unir les roques. Això podria haver portat a les primeres etapes de la formació de planetes, van dir els científics. Els resultats de Rosetta no donen suport a la teoria ja que el nucli de 67P no està magnetitzat.