L'ascens del nacionalisme irlandès, i les disputes dins d'Irlanda sobre els termes de l'autogovern irlandès, van conduir finalment a la partició de l'illa el 1921. L'Estat Lliure d'Irlanda es va convertir en independent, inicialment amb estatus de domini el 1922, i sense ambiguïtat independent el 1931. Irlanda del Nord va seguir formant part del Regne Unit. L'Acta de 1928 va ampliar el sufragi donant a les dones la igualtat electoral amb els homes. Una onada de vagues a mitjans de la dècada de 1920 va culminar en la Vaga General de 1926
- No. Gran Bretanya encara no s'havia recuperat dels efectes de la guerra quan es va produir la Gran Depressió (1929 <unk> 1932). Això va conduir a una considerable desocupació i dificultats en les antigues zones industrials, així com a disturbis polítics i socials en la dècada de 1930, amb un augment de membres en partits comunistes i socialistes. El 1931 es va formar un govern de coalició.