Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Al Regne Unit, abans de la Primera Guerra Mundial, un sistema bipartidista en gran part estable va existir durant generacions; tradicionalment, només els conservadors i els whigs, o des de mitjan segle XIX els partits conservadors i liberals, van aconseguir lliurar membres del Parlament en un nombre significatiu. Els parlaments hongs eren, per tant, rares, especialment durant el segle XIX. La possibilitat d'un canvi va sorgir quan, després de l'Acte d'Unió de 1800, un nombre de diputats irlandesos van prendre seients a la Cambra, tot i que inicialment van seguir les alineacions tradicionals. No obstant això, dues lleis de reforma (el 1867 i el 1884) van estendre significativament el dret a vot i van redissenyar els districtes electorals, i van coincidir amb un canvi en la política irlandesa. Després de les eleccions generals de 1885, cap partit va tenir la majoria absoluta. El Partit Parlamentari Irlandès va mantenir l'equilibri de poder i va fer que l'autogovern irlandès fos una condició del seu suport. No obstant això, el Partit Liberal es va dividir en la qüestió de l'autogovern irlandès, el que va conduir a una altra elecció general el 1886, en la qual els conservadors van guanyar la majoria de seients i van governar amb el suport del fragment del liberalisme oposat a l'autogovern, el Partit Unionista Liberal.  Pregunta: Quins noms es van anomenar als partits conservador i liberal abans de la meitat del segle XIX?
Tories i Whigs