Contràriament a l'avaluació d'alguns historiadors búlgars, la posició romanesa no va ser debilitada per Alemanya sinó per la Unió Soviètica. Després d'haver ocupat Bessaràbia
al juny de 1940, l'URSS considerava Bulgària un país més amistós que Romania i considerava que seria en el seu interès tenir una frontera comuna amb Bulgària. Per tant, la diplomàcia soviètica estava encoratjant els búlgars a no estar satisfets amb el Cadrilater, sinó a exigir la transferència de la seva sobirania sobre tota la Dobruja. A més de crear una frontera comuna entre la Unió Soviètica i Bulgària, això també va presentar l'avantatge potencial per a la Unió Soviètica d'aconseguir el control del Delta del Danubi. Com que el Delta no formava part de la Dobruja, no hauria estat ocupat per Bulgària, però la possibilitat que Romania mantingués la sobirania sobre un territori al qual només podria tenir accés a través d'un tronc del Danubi limitat per nacions hostils era dubtosa. Durant una audiència, el rei Boris III de Bulgària va informar Eugen Filotti sobre les intencions soviètiques. Això va induir als romanesos a accelerar les negociacions i a arribar a un acord abans que la Unió Soviètica intervingui d'una manera més agressiva.