Resumeix l'article:  Cuidar a algú amb demència pot estirar les persones fins als seus límits, i hi ha molts en aquesta situació. Només a Anglaterra, hi ha més de 670.000 cuidadors no remunerats que ajuden a algú amb demència. Aquí, en l'última setmana de la nostra gran sèrie de bona salut sobre la demència, dirigim la nostra atenció als cuidadors i el que es pot fer per fer la vida més fàcil per a ells i els seus éssers estimats... Descarrega cap avall per veure el vídeo. Cuidar a algú amb demència pot estirar a la gent fins al límit. Aquí teniu com fer la vida més fàcil. Què esperar. Les primeres etapes de la malaltia provoquen canvis que poden ser tan subtils que alguns amics i coneguts no són conscients que hi hagi res de dolent, i aquesta etapa pot continuar durant molts anys. Però a mesura que la malaltia progressa i es produeix més dany al cervell, els símptomes es fan més pronunciats: les dificultats de comunicació es fan més intenses i qüestions com vestir-se o gestionar els assumptes del dia a dia es fan més problemàtiques. Això marca l'inici de l'etapa intermèdia, la etapa més llarga, que pot durar diversos anys. És quan la condició es fa més difícil i pot ser necessària una ajuda extra. No obstant això, hi haurà dies bons i dies dolents. Els següents consells poden ajudar-te... Estableix una rutina. En les primeres etapes de la demència, és la memòria a curt termini la que es veu més afectada, fent més difícil per als pacients fer un seguiment del dia, o fins i tot quina hora del dia és. He descobert que mantenir una rutina ajuda a una persona amb demència a estar millor orientada, i posa el seu rellotge corporal en un ritme. En les primeres etapes, pretén establir hores fixes del dia per a les següents - pot ser útil escriure això en un tauler que es manté al costat d'un calendari (cruci-lo per mostrar quin dia és) i un rellotge, de manera que sàpiguen què esperar quan. En les etapes mitjanes de la demència, les rutines poden ser útils, però els pacients poden ser més propensos a canvis d'humor, així que sigui flexible. Encoratgeu-los, però no els obligueu. Sovint les persones amb demència poden mostrar més símptomes i ansietat a mesura que la llum comença a esvair. Quan el comportament...
Aquesta és la darrera setmana de la nostra sèrie sobre demència. Ens centrem en els cuidadors i el que es pot fer per facilitar la vida. A Anglaterra hi ha més de 670.000 cuidadors no remunerats que ajuden a algú. Explicarem què fer si es tornen ansiosos quan la llum comença a desaparèixer. Hora de dormir i de despertar. Quan prendre medicaments. Temps de menjar. Els dies de compres. Temps lliure com ara televisió, ràdio o temps social. Abans de començar a parlar, fes sempre contacte visual per ajudar a la persona amb demència a centrar-se en tu. Hi pot haver una tendència per a ells a mirar cap a un altre costat i això fa que sigui més difícil per a ells concentrar-se en la conversa. Tingues cura de fer-los preguntes que potser no puguin processar. Per exemple, si estan enfadats, no pregunteu què passa, perquè potser no ho sàpiguen o no puguin expressar-ho amb paraules. En comptes d'això, digueu-los: 'Pareix que estàs molest; pensem en com podem fer que et senti millor.' Acabar frases per ells pot augmentar la frustració. És millor preguntar-los si volen que els trobis paraules si tenen dificultats. Observa el seu llenguatge corporal, ja que això pot donar pistes sobre com es senten. Per exemple, els moviments repetitius poden significar que estan ansiosos o espantats, mentre que la retirada pot significar que se senten aclaparats. Si estan fent alguna cosa òbviament malament, per exemple posant els plats a la rentadora o la roba en un armari de menjar, no els preguntes per què o els castigis - la part racional del seu cervell ha estat afectada i assenyalar els seus errors només els causarà vergonya i frustració.