Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Xiao'erjing es pot dividir en dos grups, el "sistema de la mesquita" i el "sistema diari". El "sistema de la mesquita" és el sistema utilitzat pels alumnes i imams a les mesquites i madrasahs. Conté molt de llexic religiós àrab i persa, i no utilitza caràcters xinesos. Aquest sistema és relativament estandarditzat, i podria ser considerat un veritable sistema d'escriptura. El "sistema diari" és el sistema utilitzat pels menys educats per a cartes i correspondències a nivell personal. Sovint els caràcters xinesos simples es barregen amb l'escriptura àrab, principalment per discutir assumptes no religiosos, i amb això relativament pocs préstecs àrabs i perses. Aquesta pràctica pot variar dràsticament de persona a persona. El sistema seria ideat pel mateix escriptor, amb la pròpia comprensió dels alfabets àrab i persa, cartografiat en conseqüència a la pròpia pronunciació dialectal. Sovint, només l'emissor i el destinatari poden entendre completament el que està escrit, mentre que és molt difícil per als altres llegir-lo. A diferència dels musulmans hui d'altres àrees de la Xina, els musulmans de les províncies del nord-oest de Shaanxi i Gansu no tenien coneixement del Han Kitab o del xinès clàssic, utilitzaven Xiao'erjing. Xiao'erjing va ser utilitzat per anotar en xinès, documents islàmics de llengua estrangera en idiomes com el persa. Xiaojing va ser utilitzat principalment pels musulmans que no podien llegir caràcters xinesos. Era imperfecte a causa de diversos factors. Els diferents dialectes xinesos requeririen múltiples representacions diferents amb Xiaojing. Xiaojing no pot mostrar els tons presents en xinès, les terminacions de la síl·laba són indistingibles, és a dir, xi'an i xian. Xiao'erjing era molt més simple que els caràcters xinesos per representar el xinès.  Pregunta: Comprenent de quins alfabets va necessitar l'escriptor?
Àrab i persa