Bonaparte va restaurar la ciutadania de Lafayette l'1 de març de 1800 i va poder recuperar algunes de les seves propietats. Després de Marengo
, el Primer Cónsul li va oferir el càrrec de ministre francès als Estats Units, però Lafayette va rebutjar, dient que estava massa lligat a Amèrica per actuar en relació a ella com a enviat estranger. El 1802, va formar part de la minúscula minoria que va votar no en el referèndum que va fer de Bonaparte cònsol per a vida. Bonaparte li va oferir repetidament un lloc al Senat i la Legió d'Honor, però Lafayette va tornar a declinar, tot i que va declarar que hauria acceptat els honors d'un govern democràtic.