El 21 de febrer de 1915, l'Endurance, encara mantinguda ferma, es va desplaçar cap a la seva latitud més meridional, 76° 58′S. Després va començar a moure's amb el pack en una direcció més al nord. El 24 de febrer, Shackleton es va adonar que es mantindrien en el gel durant tot l'hivern, i va ordenar que abandonessin la rutina de la nau. Els gossos es van treure de bord i es van allotjar en canals de gel o "cans", i l'interior del vaixell es va convertir en quarters d'hivern adequats per als diversos grups d'oficials, científics, enginyers i mariners. Un aparell sense fil va ser equipat, però la seva ubicació remota era massa remota per rebre senyals. Shackleton estava conscient de l'exemple recent del vaixell de Wilhelm Filshner, el Deutschland, que s'havia convertit en el mateix vicinat de la mateixa latitud setentrional tres mesos abans.
6 de març de 1912, a uns 320 km de la costa de Coats Land