Escriu una continuació d'aquest paràgraf - La Convenció Nacional Democràtica
va obrir a San Francisco el 28 de juny de 1920, sota l'ombra de Woodrow Wilson, que volia ser nomenat per un tercer mandat. Els delegats estaven convençuts que la salut de Wilson no li permetria servir, i van buscar a un altre lloc un candidat. L'exsecretari del Tresor William G. McAdoo va ser un dels principals candidats, però era el gendre de Wilson, i es va negar a considerar una nominació mentre el president la volgués. Molts de la convenció van votar per McAdoo de tota manera, i un punt mort va seguir amb el fiscal general A. Mitchell Palmer. En la 44a votació, els demòcrates van nomenar el governador Cox per a president, amb el seu company de carrera, el secretari adjunt de la Marina Franklin D. Roosevelt. Com que Cox era, quan no estava en política, propietari i editor d'un diari, això va posar dos editors d'Ohio l'un contra l'altre per a la presidència, i alguns es van queixar que no hi havia cap opció política real. Tant Cox com Harding eren conservadors econòmics, i eren progressistes reticents en el millor dels casos.