Escriu una continuació per a aquest paràgraf - Als 37 anys, les obligacions laborals el van obligar a prendre un any de vacances. L'any següent, el 1969, esperava renovar la seva targeta d'atletisme amb la FIDAL, l'òrgan governant nacional italià, però les "Lleies federals" de la Federació, article 8, paràgraf 1, prohibien registrar atletes majors de 35 anys que havien pres una pausa en la competició. Mentre que va continuar competint en carreres de carretera, va ser necessària una llarga batalla i pressió sobre el llavors president de la FIDAL, Primo Nebiolo, per demostrar la seva aptitud i, finalment, guanyar la seva targeta per permetre-li continuar competint. Aquest cas és considerat una pedra angular per a l'establiment de les divisions d'edat del Masters a Itàlia, generalment inaudits el 1971 i que van obrir la porta als atletes que competeixen sense límit d'edat. Un any després d'això, als 41 anys, Acquarone va acabar segon, només 9 segons per darrere del guanyador en el Campionat Nacional Italià de Marató a Rassina, que hauria d'haver-lo qualificat per córrer als Jocs Olímpics d'estiu de 1972.
però no va ser seleccionat, possiblement a causa de la seva edat.