El 1822 l'expansió birmana a Manipur i Assam havia creat una llarga frontera entre l'Índia britànica i l'Imperi Birmà. Els britànics, amb seu a Calcuta, van donar suport als rebels de Manipur, Assam i Arakan que fugiren al territori britànic. Calcuta va declarar unilateralment els protectorats britànics de Cachar i Jaintia i va enviar tropes. Les incursions transfrontereres en aquests territoris recentment adquirits dels territoris britànics i les esferes d'influència van molestar als birmans. Convençut que la guerra era inevitable, el comandant en cap birmà, Maha Bandula, es va convertir en el principal defensor de la política ofensiva contra els britànics.
enfrontaments fronterers a Arakan