No obstant això, com a culmen d'aquests esforços, els presoners de guerra indis de França, Turquia, Alemanya i Mesopotàmia -especialment Basra, Bushehr i Kut al Amara
Els turcs van ser reclutats, elevant el Cos de Voluntaris Indians que va lluitar amb les forces turques en molts fronts. Els deobandis, dirigits per Amba Prasad Sufi, van intentar organitzar incursions a la frontera occidental de l'Índia des de Pèrsia, a través de Balochistan, fins al Panjab. Amba Prasad va ser acompanyat durant la guerra per Kedar Nath Sondhi, Rishikesh Letha i Amin Chaudhry. Aquestes tropes indies van participar en la captura de la ciutat fronterera de Karman, Uzbekistan i la detenció del cònsol britànic allà, i també van assetjar amb èxit la campanya persa de Percy Sykes contra els balucs i els caps tribals perses que van ser ajudats pels alemanys. El germà de l'Aga Khan va morir mentre lluitava contra els rebels. Els rebels també van assetjar amb èxit les forces britàniques a Sistan a l'Afganistan, confinant-les a Karamshir al Balochistan, i més tard movent-se cap a Karachi. Alguns informes indiquen que van prendre el control de les ciutats costaneres de Gawador i Dawar. El cap baluchi de Bampur, havent declarat la seva independència del domini britànic, també es va unir als ghadarites. Però la guerra a Europa va ser pitjor per a Turquia i Bagdad va ser capturada per les forces britàniques. Les forces Ghadarites, les seves línies de subministrament es van morir de gana, van ser finalment desallotjades. Es van retirar per reagrupar-se a Xiraz, on finalment van ser derrotats després d'una amarga lluita durant el setge de Xiraz. Amba Prasad Sufi va morir en aquesta batalla, però els ghadarites van continuar la guerra de guerrilles juntament amb els partisans iranians fins al 1919.