Escriu una continuació per a aquest paràgraf - El primer RDF reeixit de la Royal Navy va ser el "Alerta de superfície tipus 79Y", provat al mar a principis de 1938. John D. S. Rawlinson era el director del projecte. Aquest conjunt de 43 MHz (7 m), 70 kW utilitzava antenes d'emissió i recepció fixes i tenia un abast de 30 a 50 milles, depenent de les altures de l'antena. El 1940, aquest es va convertir en el "Tip 281", augmentat en freqüència a 85 MHz (3,5 m) i potència entre 350 i 1.000 kW, depenent de l'amplada de l'impuls. Amb antenes direccionables, també es va utilitzar per al control d'armes. Va ser utilitzat per primera vegada en combat el març de 1941
amb un èxit considerable. El "tipe 281B" utilitza una antena d'enviament i recepció comuna. El "Tipe 281", incloent la versió B, va ser el sistema mètric més provat en batalla de la Royal Navy durant tota la guerra.