Bytom va ser un dels principals centres de la resistència polonesa contra la germanització a l'Alta Silèsia al segle XIX, fins a mitjans del segle XX. Les organitzacions socials, polítiques i culturals poloneses es van formar i van operar aquí. A partir de 1848, el diari "" va ser publicat aquí. Els polonesos van contrabandejar grans quantitats de pólvora a través de la ciutat a la partició russa de Polònia durant l'aixecament de gener de 1863. Segons el cens prussià de 1905, la ciutat de Beuthen tenia una població de 60.273 habitants, dels quals el 59% parlava alemany, el 38% parlava polonès i el 3% era bilingüe. El 1895, es va establir la Societat de Gimnàstica Polonesa "Sokół", i, durant els aixecaments de Silèsia, el 1919-1920, es van fundar els clubs de futbol polonesos Poniatowski Szombierki i Polonia Bytom, que més tard, a la Polònia de post-Segona Guerra Mundial, van guanyar el campionat nacional. Després de la Primera Guerra Mundial, en el plebiscit d'Alta Silèsia de 1921, el 74,7% dels vots a la ciutat de Beuthen van ser per a Alemanya, i el 25,3% van ser per a Polònia, a causa de la qual va romandre a Alemanya, com a part de la Província d'Alta Silèsia. En el període d'entreguerres, Bytom va ser una de les dues ciutats (juntament amb Kwidzyn) a Alemanya, on es va permetre operar un gimnàs polonès. El 1923 es va establir a Bytom una branca de la Unió dels polonesos a Alemanya. També hi havia un preescolar polonès, dues tropes d'escoltes i un banc polonès. En un informe secret del "Sicherheitsdienst" de 1934, Bytom va ser nomenat un dels principals centres del moviment polonès a l'oest de l'Alta Silèsia. Els activistes polonesos van ser perseguits des de 1937. La Sinagoga de Bytom va ser cremada per tropes de les SS i SA alemanyes nazis durant la Nit de Cristall
el 9 i 10 de novembre de 1938. Abans de 1939, la ciutat, juntament amb Gleiwitz (ara Gliwice), estava a l'extrem sud-est de la Silèsia alemanya.