Brock també va pilotar un Holden Monaro 427C per a Garry Rogers Motorsport (GRM), guanyant quatre de quatre carreres en el que es pensava que era una sola aparició en les carreres de suport per al Gran Premi d'Austràlia de 2003
A Melbourne. Això el va portar a conduir un segon Monaro construït i dirigit per GRM al Campionat de la Copa de Nacions d'Austràlia, un campionat de tipus GT per a cotxes de carretera altament modificats i exòtics el 2003 abans de crear el seu propi equip per a ell i el seu fill James el 2004 (amb Monaros subministrats per GRM). Va aconseguir una desena victòria en Bathurst el 2003 a les 24 hores de Bathurst, quan va guanyar, amb Greg Murphy, Jason Bright i Todd Kelly en el seu GRM Monaro, amb un motor V8 de 7.0L 427 cui i no el 5.7L Gen III utilitzat per la producció Monaro CV8 (la controvèrsia va venir de cap altre cotxe a la Nations Cup que pogués utilitzar un motor de mida diferent del model de producció en el qual es basava. El triple campió de la Copa de Nacions Jim Richards va etiquetar el Monaro com un "Millor Supercar V8" quan va aparèixer per primera vegada a les 24 hores de Bathurst de 2002.