El govern de la República Italiana i la UNESCO van signar un acord el 1957 per establir aquest Centre a Roma. L'adhesió de cinc Estats membres el 1958 va permetre que els Estatuts entressin en vigor, convertint el Centre en una entitat legal. Es va establir una col·laboració amb altres institucions europees de conservació, és a dir, l'Institut Central de Restauració d'Itàlia (ICR, ara ISCR) i el Reial Institut per a la Restauració d'Obes d'Art (IRPA) a Bèlgica. Es va crear un consell provisional nomenat per la UNESCO per governar el Centre i el 1959 es va inaugurar a Roma amb Harold J. Plenderleith, conservador del Museu Britànic, com a director.
Institut Central de Restauració d'Itàlia (ICR, ara ISCR) i l'Institut Reial de Restauració d'Obras d'Art (IRPA)