Colin Chapman va desenvolupar el 56 com un potencial competidor de la F1, part del seu pla de tenir un únic disseny per competir tant a la Indy 500 com a la Fórmula 1, però era massa pesat i mai competitiu. El cotxe va ser designat com el 56B i Emerson Fittipaldi el va provar en la Cursa de Campions de 1971 i en les reunions no del Campionat del Trofeu Internacional. A Brands Hatch, durant els entrenaments a humit, el 56 era de lluny el cotxe més ràpid de la pista, però la cursa es va celebrar en temps sec i el cotxe es va perdre al mig del camp. En el Trofeu Internacional de Silverstone, el cotxe només va durar tres voltes de la primera prova abans que el falliment de la suspensió obligés a la retirada de Fittipaldi. Dave Walker va córrer amb el cotxe al Gran Premi d'Holanda, i havia progressat del 22n al 10n en cinc voltes de la pista molt humida, abans de sortir de la carretera i retirar-se. Fittipaldi va utilitzar el cotxe de nou en el Gran Premi d'Itàlia de 1971
i va aconseguir portar el disseny fràgil a casa 8a.