Franklin va començar a explorar el fenomen de l'electricitat el 1746 quan va veure algunes de les conferències d'Archibald Spencer utilitzant l'electricitat estàtica per a il·lustracions. Franklin va proposar que l'electricitat "vitrosa" i "resinosa" no eren diferents tipus de "fluid elèctric" (com es deia llavors l'electricitat), sinó el mateix "fluid" sota diferents pressions. (La mateixa proposta va ser feta de manera independent el mateix any per William Watson.) Franklin va ser el primer a etiquetar-los com positius i negatius respectivament, i va ser el primer a descobrir el principi de conservació de la càrrega. El 1748 va construir un condensador de plaques múltiples, que va anomenar una "bateria elèctrica" (que no s'ha de confondre amb la pila de Volta) per onze panells de vidre de plom entre plaques de plom, suspendides amb cordons de seda i connectades amb cables. En honor del seu treball, Franklin va ser elegit com a membre de la Royal Society el 1756 i el 1756 va ser eleg
càrrega elèctrica