Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Mentre que la insurrecció de 1967 no havia estat planificada, els khmers rojos van intentar, sense gaire èxit, organitzar una revolta més seriosa durant l'any següent. La dizimació del príncep de Prachea Chon i els comunistes urbans, però, havia netejat el camp de la competència per Saloth Sar (també conegut com Pol Pot), Ieng Sary i Son Sen, el lideratge maoista dels maquisards. Van conduir els seus seguidors a les terres altes del nord-est i a les terres dels khmers Loeu, un poble primitiu que era hostil tant als khmers de les terres baixes com al govern central. Per als khmers vermells, que encara mancaven d'ajuda dels nord-vietnamites, va ser un període de reagrupament, organització i entrenament. Hanoi va ignorar bàsicament els seus aliats patrocinats per la Xina, i la indiferència dels seus "camarades fraterns" a la seva insurrecció entre 1967 i 1969 va causar una impressió indeleble en el lideratge dels Khmers Vermells. El 17 de gener de 1968, els Khmers Vermells van llançar la seva primera ofensiva. L'objectiu era més recollir armes i difondre propaganda que capturar territori, ja que, en aquell moment, els adherents a la insurrecció no superaven els 45.000 homes. Durant el mateix mes, els comunistes van establir l'Exèrcit Revolucionari de Kampuchea com l'ala militar del partit. Ja al final de la revolta de Battambang, Sihanouk havia començat a reevaluar la seva relació amb els comunistes. El seu acord anterior amb els xinesos no li havia servit de res. No només havien fracassat a contenir els nord-vietnamites, sinó que s'havien implicat ells mateixos (a través dels khmers vermells) en la subversió activa dins del seu país.  Pregunta: A quins països van ser portats els seguidors?
Khmer Loeu