Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Les llunes gelades de Galileu, Europa, Ganímedes i Callisto, totes generen moments magnètics induïts en resposta als canvis en el camp magnètic de Júpiter. Aquests moments magnètics variables creen camps magnètics dipols al seu voltant, que actuen per compensar els canvis en el camp ambient. Es creu que la inducció té lloc en capes subsuperficials d'aigua salada, que probablement existeixen en totes les grans llunes gelades de Júpiter. Aquests oceans subterranis poden potencialment albergar vida, i la prova de la seva presència va ser un dels descobriments més importants realitzats en els anys noranta per naus espacials. La interacció de la magnetosfera joviana amb Ganímedes, que té un moment magnètic intrínsec, difereix de la seva interacció amb les llunes no magnetitzades. El camp magnètic intern de Ganímedes talla una cavitat dins de la magnetosfera de Júpiter amb un diàmetre d'aproximadament dos diàmetres de Ganímedes, creant una mini-magnetosfera dins de la magnetosfera de Júpiter. El camp magnètic de Ganímedes desvia el flux de plasma co-rotatiu al voltant de la seva magnetosfera. També protegeix les regions equatorials de la Lluna, on les línies de camp estan tancades, de partícules energètiques. Aquest darrer encara pot colpejar lliurement els pols de Ganímedes, on les línies de camp estan obertes. Algunes de les partícules energètiques estan atrapades prop de l'equador de Ganímedes, creant mini cinturons de radiació. Els electrons energètics que entren en la seva fina atmosfera són responsables de les aurores polars de Ganimèdianes observades. Les partícules carregades tenen una influència considerable en les propietats de la superfície de les llunes galileanes. El plasma originari d'Io transporta ions de sofre i sodi més lluny del planeta, on s'implanten preferentment en els hemisferis de final d'Europa i Ganímedes. En Callisto, però, per raons desconegudes, el sofre es concentra en l'hemisferi superior. El plasma també pot ser responsable de l'obscurització dels hemisferis de les llunes (de nou, excepte el de Callisto). Els electrons i els ions energètics, amb el flux d'aquest últim essent més isotròpic, bombardegen la superfície de gel, escampant àtoms i molècules i causant...  Pregunta: Què es crea al llarg de l'equador?
cinturons de mini radiació