Resumeix l'article:  França s'ha unit a Itàlia i Israel en l'aprovació de lleis que prohibeixen la promoció de la magreça extrema en la indústria de la moda. Les reformes sanitàries, que inclouen multar les agències que empleen models amb un IMC menor de 18 anys i criminalitzar el contingut web pro-anorexia, ja han passat per la cambra alta del parlament. Una anàlisi de les reformes per Sarah Jackson, psicòloga investigadora de la University College de Londres, va suggerir que la censura d'imatges de models ultra primes pot alleujar els seus efectes adversos en les dones joves, com ara les preocupacions sobre la imatge corporal i els comportaments com l'alimentació poc saludable. Però mentre que alguns han estat aclamant la legislació com una'repressió contra l'anorèxia', les lleis poden ser poc probables que tinguin aquest efecte. La idea que l'anorèxia és causada per comparar-se amb les models de pasarela segueix sent popular. Però Rachel Cole-Fletcher, de la Universitat de Durham, diu que no és una elecció d'estil de vida i que els trets de personalitat són els culpables. A Europa Occidental, es creu que al voltant del 0,5% dels adults pateixen anorexia nerviosa. En aproximadament el 10% d'aquests casos, els afectats són homes. Aquestes xifres, però, probablement són una subestimació. L'anorèxia té la taxa de mortalitat més alta de totes les malalties psiquiàtriques, principalment per fallida d'òrgans i suïcidi. No obstant això, la malaltia és sovint confosa per molts com una elecció de estil de vida amb una causa externa. Tot i que es parla d'aquest trastorn abans de la indústria de la moda, la idea que l'anorèxia és causada per comparar-se amb una model de pasarela segueix sent popular. De la mateixa manera, mentre que els llocs web pro-ana insisteixen que l'anorèxia és un compromís, no una malaltia, són comunitats en línia molt exclusives, creades per i per a aquells que ja mostren signes de la malaltia. Els merament curiosos no són benvinguts. Els nivells alts de perfeccionisme, la necessitat d'organització i l'atenció als detalls s'observen sovint en les persones amb anorexia, segons han demostrat els estudis. En canvi, el vincle entre l'aprobació dels mitjans de comunicació de la magreça extrema i el desenvolupament de l'anorèxia no és ni simple ni clar. Investigació mencionada per...
Rachel Cole-Fletcher és professora a la Universitat de Durham i treballa amb estudiants que estudien trets cognitius associats amb el risc d' anorexia. Argumenta que més que les models magres són culpables, altres factors són. Afirma que les persones amb anorexia tendeixen a tenir un cert tipus de personalitat. I que les imatges de dones magres no tenen gaire efecte.