Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: El 1998, Kerner va descobrir que en dades de trànsit de camp real l'aparició d'un embotellament ampli en moviment en el flux lliure s'observa com una cascada de transicions de fase F → S → J (Figura 9): primer, una regió de flux sincronitzat emergeix en una regió de flux lliure. Com s'ha explicat anteriorment, aquesta transició de fase F → S es produeix principalment en un coll d'ampolla. Dins de la fase de flux sincronitzat es produeix una nova "autocompressió" i la densitat del vehicle augmenta mentre la velocitat del vehicle disminueix. Aquesta autocompressió s'anomena "efecte de pinça". En les regions de "pinch" de flux sincronitzat, emergeixen embotellaments estrets. Si aquests embotellaments mòbils estrets creixen, emergeixen embotellaments mòbils amplis marcats per S → J a la Figura 9). Així, els grans embotellaments emergeixen més tard que la interrupció del trànsit (transició F → S) i en una altra ubicació de la carretera a l'aval del coll d'ampolla. Per tant, quan les transicions de fase F → S → J de Kerner que es produeixen en el trànsit real (Figura 9 (a)) es presenten en el pla de densitat de velocitat (Figura 9 (b)) (o de flux de velocitat, o altres plans de densitat de flux), s'ha de recordar que els estats de flux sincronitzat i l'estat de baixa velocitat dins d'un ample embolic en moviment es mesuren en diferents llocs de la carretera. Kerner assenyala que la freqüència de l'aparició d'embutaments amplis en moviment augmenta si augmenta la densitat en el flux sincronitzat. Els embotellaments amplis es propaguen més amunt, fins i tot si es propaguen a través de regions de flux sincronitzat o colls d'ampolla. Òbviament, qualsevol combinació de transicions de fase de retorn (S → F, J → S, i J → F transicions mostrades a la Figura 9) també és possible.  Pregunta: Què passa amb les regions de pinçament durant l'autocompressió?
emergeixen estrets embotellaments