Al Napoli, Maradona va arribar a l'apogeu de la seva carrera professional: aviat va heretar el braçall de capità del veterà defensor del Napoli, Giuseppe Bruscolotti, i ràpidament es va convertir en una estrella adorada entre els aficionats del club; en el seu temps allà, va elevar l'equip a l'era més exitosa de la seva història. Maradona va jugar al Napoli en un període en què les tensions nord-sud a Itàlia eren al pic a causa d'una varietat de qüestions, especialment les diferències econòmiques entre els dos. Dirigit per Maradona, el Napoli va guanyar el seu primer campionat italià de la Serie A el 1986 <unk> 87
- No. Goldblatt va escriure: "Les celebracions van ser tumultuoses. Una sèrie contínua de festes i festes de carrer improvisades va esclatar de manera contagiosa per tota la ciutat en un carnaval que va durar més d'una setmana. El món es va posar de cap per avall. Els napolitans van celebrar simulacres funerals per a la Juventus i el Milan, cremant els seus ataus, i els seus avisos de mort anunciant: "Mai de 1987, l'altra Itàlia ha estat derrotada. Un nou imperi ha nascut.'" Els murals de Maradona van ser pintats en els edificis antics de la ciutat, i els nens recentment nascuts van ser anomenats en el seu honor. La temporada següent, el prolífic trio d'atac de l'equip, format per Maradona, Bruno Giordano i Careca, va ser anomenat més tard "Ma-Gi-Ca" ("mágic") de primera línia.