El primer intent d'explotar la relació simbiòtica entre la fissió i la fusió va ser un disseny dels anys 40 que combinava combustible de fissió i fusió en capes primes alternades. Com a dispositiu d'un sol estadi, hauria estat una aplicació engorrossa de la fissió impulsada. Es va fer pràctic per primera vegada quan es va incorporar en el secundari d'una arma termonuclear de dos estadis. El nom dels Estats Units, Alarm Clock, va venir de Teller: el va anomenar així perquè podria "despertar el món" a la possibilitat del potencial del Super. El nom rus del mateix disseny era més descriptiu: Sloika (rus: Слойка), un pastís de capes.
6,9 megatones