Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: De tornada al campament principal dels croats, dos espies turcs havien difós rumors que els alemanys que havien pres Xerigordos també havien pres Nicea, el que va causar emoció per arribar allà el més aviat possible per participar en el saqueig. Els turcs ens esperaven al camí de Nicea. Pere l'Ermità havia tornat a Constantinoble per organitzar subministraments i havia de tornar aviat, i la majoria dels líders van argumentar per esperar que tornés (el que mai va fer). No obstant això, Geoffrey Burel, que tenia suport popular entre les masses, va argumentar que seria covard esperar, i que haurien d'anar contra els turcs immediatament. La seva voluntat va prevaler i, al matí del 21 d'octubre, tot l'exèrcit de 20.000 homes va marxar cap a Nicea, deixant dones, nens, vells i malalts al campament. A tres milles del campament, on la carretera entrava en una vall estreta i boscosa prop del poble de Dracon, l'exèrcit turc esperava. Quan es van apropar a la vall, els croats van marxar amb soroll i immediatament van ser objecte d'una pluja de fletxes. El pànic va començar immediatament i en pocs minuts, l'exèrcit estava en plena marxa de tornada al campament. La majoria dels croats van ser massacrats, però les dones, els nens i els que es van rendir van ser estalviats. Tres mil, incloent Geoffrey Burel, van aconseguir refugi en un castell abandonat. Finalment, els bizantins sota Constantí Katakalon van navegar i van aixecar el setge; aquests pocs milers van tornar a Constantinoble, els únics supervivents de la croada popular.  Pregunta: Qui no va tornar mai després d'anar a Constantinoble?
Pere l'Ermità