Completa la següent frase: El 23 d'abril de 1775, el Congrés Provincial de Massachusetts va autoritzar la creació d'un exèrcit colonial que consistia en 26 regiments de companyia. New Hampshire, Rhode Island i Connecticut aviat van reunir forces similars però més petites. El 14 de juny de 1775, el
El Segon Congrés Continental va decidir procedir amb l'establiment d'un Exèrcit Continental per a fins de defensa comuna, adoptant les forces ja existents fora de Boston (22.000 soldats) i Nova York (5.000). També va reclutar les primeres deu companyies de tropes Continentals en un alistament d'un any, fusiladors de Pennsilvània, Maryland, Delaware i Virgínia per ser utilitzats com a infanteria lleugera, que es va convertir en el 1r Regiment Continental el 1776. El 15 de juny de 1775, el Congrés va elegir per vot unànime George Washington com a Comandant en Cap, que va acceptar i va servir durant tota la guerra sense cap compensació excepte el reemborsament de les despeses. El suport a Washington com a comandant en cap eren quatre generals majors (Artemas Ward, Charles Lee, Philip Schuyler, i Israel Putnam) i vuit generals de brigada (Seth Pomeroy, Richard Montgomery, David Wooster, William Heath, Joseph Spencer, John Thomas, John Sullivan, i Nathanael Greene). A mesura que el Congrés Continental adoptava cada vegada més les responsabilitats i la postura d'una legislatura per a un estat sobirà, el paper de l'Exèrcit Continental es va convertir en el tema de considerable debat. Alguns nord-americans tenien una aversió general per mantenir un exèrcit permanent; però, d'altra banda, els requisits de la guerra contra els britànics requerien la disciplina i l'organització d'un exèrcit modern. Com a resultat, l'exèrcit va passar per diverses fases diferents, caracteritzades per la dissolució oficial i la reorganització d'unitats.