La revolta va costar al govern britànic 40 milions de lliures, que era el doble de l'import del pressupost anual allotjat per a l'Iraq i un factor enorme en la reconsideració de la seva estratègia a l'Iraq. Va costar més que tota la revolta àrab finançada per britànics contra l'Imperi Otomà el 1917<unk>1918. El nou secretari colonial, Winston Churchill, va decidir que es necessitava una nova administració a l'Iraq, així com les colònies britàniques a l'Orient Mitjà involucrades per un gran debat important anomenat El Caire el març de 1921. En la Conferència de El Caire, els funcionaris britànics van disparar 183.861 rondes per la pèrdua de nou homes morts, set ferits i 11 avions destruïts darrere de les línies rebelles. La revolta va fer que els funcionaris britànics reconsideressin dràsticament la seva estratègia a l'Iraq.
Sunnites i xiïtes