Marko Penov (2 d'octubre de 1922 <unk> 24 de març de 1998) va ser un escultor artístic serbi i restaurador d'artefactes. Nascut a Titel, Regne de Iugoslàvia, (ara Sèrbia) i que vivia a Novi Sad, era d'ascendència croata i búlgara. Era un deixeble de J. Szoter. El seu treball va incloure la creació de noves i la restauració d'antics iconostasis i altars per a l'Església Ortodoxa Sèrbia, l'Església Catòlica Grega i l'Església Catòlica Romana, esglésies i monestirs a Sèrbia, especialment monestirs a Fruška Gora, Croàcia i Bòsnia i Hercegovina, així com la restauració de peces antigues i danyades d'objectes sagrats. També ha creat gabinets de diferents estils, com el barroc, l'estil Lluís XIV, el neo-barroc, el neo-rococó i el classicisme, com Biedermeier. És conegut pels seus treballs en la reconstrucció de les estructures de fusta de l'església de la Mare de Déu de Tekije, també coneguda com a Maria de la Neu, que commemora la Batalla de Petrovaradin
i visitat i utilitzat per peregrinos cristians catòlics i ortodoxos. Marko Penov també ha estat conegut per la restauració d'obres d'art de fusta a l'església El nom de Maria a Novi Sad. Va ser casat amb Elisabet, b. Batrnek (1925-2000).