Completa la següent frase: Sense competicions importants programades per al 2010, va fer el seu debut en el circuit de la Lliga de Diamants, arribant cinquè a la reunió de Doha. Va guanyar medalles d'or en el Campionat Iberoamericà d'Atletisme de 2010 tant en obstacles com en relay. Aquell juliol a l'Havana va millorar els seus 400 metres amb barreres per sis dècimes de segon, trencant el rècord cubà de Yacnier Luis amb una carrera de 48,29 segons. Dues setmanes més tard, el jove de 20 anys va ser encara més ràpid amb un temps de 48,21 segons. A la primera meitat de 2011 va guanyar el Memorial Barrientos i dos partits europeus a Cottbus i Celle Ligure. Cisneros va representar Cuba en els obstacles en el Campionat del Món d'Atletisme de 2011, però va estar molt lluny de la seva millor forma i va acabar darrer en la seva semifinal amb una carrera de 50,10 segons. Malgrat aquesta modesta temporada, els Jocs Panamericans de 2011 a Guadalajara van veure a Cisneros assolir un nou cim en la seva carrera. Va guanyar la prova d'obstacles amb un temps de 48,99 segons, la seva carrera més ràpida des de terra cubana. Tot i que va entrar a la competició amb l'esperança d'arribar als tres primers, va dominar la final amb una carrera rècord nacional i dels Jocs Panamericans de 47,99 segons, acabant gairebé un segon per davant dels medalistes menors Isa Phillips i Félix Sánchez. El temps el va fer el cinquè corredor de barreres més ràpid del món aquell any. Va acabar la competició amb una segona victòria en el releu de 4x400 metres i el temps de 2:59.43 minuts establert per un equip de Noel Ruíz, Yoandri Betanzos, Cisneros i Collazo va ser el més ràpid per un quartet cubà des de la
Jocs Olímpics de Barcelona de 1992, on el país va guanyar la plata olímpica.