Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: A partir de 1514, durant més d'un segle, l'Imperi Otomà i la Pèrsia safávida van estar involucrats en una guerra gairebé constant pel control del Caucas Sud i Mesopotàmia. Els dos estats eren les majors potències d'Àsia Occidental, i la rivalitat va ser alimentada per diferències dogmàtiques: els otomans eren sunnites, mentre que els safàvids eren musulmans xiïtes ferms de la secta Qizilbash, i vist com a heretges pels otomans. Després de la Batalla de Chaldiran va eliminar la influència safàvida a Anatolia, durant la guerra de 1532-55 els otomans van conquerir l'Iraq àrab, prenent Bagdad el 1534 i assegurant el reconeixement dels seus guanys pel Tractat d'Amasia el 1555. La pau va durar dues dècades fins que va començar una altra guerra el 1578. Els perses es van veure pressionats, ja que els avenços otomanos es van combinar amb un atac dels shaybanides al Khorasan persa. La guerra va acabar amb el Tractat de Constantinoble el 1590, amb una clara victòria otomana: els otomans van ocupar Geòrgia, Revan, i fins i tot l'antiga capital safávida, Tabriz. El nou xah persa, Abbas I (regnat 1588-1629), va reorganitzar el seu exèrcit, elevant la nova infanteria ghulam a imitació dels janissaris, reclutada entre desenes de milers de persones, majoritàriament circassians i georgians armats amb el millor equipament i entrenament, i va esperar el seu temps. El 1603, va llançar una ofensiva que va recuperar Tabriz, Azerbaidjan i Geòrgia el mateix any. Els otomans, distraïts per les guerres amb la monarquia dels Habsburg a Europa, no van poder oferir una resistència efectiva. El 1622, després d'una conclusió exitosa de la guerra contra els mogols, i encoratjat per la turbulència interna dins de l'Imperi Otomà que va seguir l'assassinat del sultà Osman II (r. 1618-22), Abbas va decidir atacar les possessions otomanes a l'Iraq.  Pregunta: Contra qui estava en guerra l'imperi otomà?
Pèrsia safávida