Quin era l'acte de la Nederlandse Administratie der Belastingen en el cas Van Gend en Loos contra la Nederlandse Administratie der Belastingen? Tenint en compte la pregunta anterior, escriu un context que conté la resposta. Pot ser de 1 a 20 frases. Context:
Tot i que generalment s'accepta que el dret de la UE té primacia, no totes les lleis de la UE donen als ciutadans dret a presentar reclamacions: és a dir, no totes les lleis de la UE tenen "efecte directe". En Van Gend en Loos v. Nederlandse Administratie der Belastingen es va declarar que les disposicions dels Tractats (i els Reglament de la UE) tenen efecte directe si són (1) clares i inequívoques (2) incondicionals, i (3) no requereixen que les autoritats de la UE o nacionals prenguin mesures addicionals per aplicar-les. Van Gend en Loos, una empresa postal, va afirmar que el que ara és l'article 30 del TFUE impedia que les autoritats duaneres neerlandeses cobressin aranzels quan importava plàstics d'urea-formaldehid des d'Alemanya als Països Baixos. Després que un tribunal neerlandès fes una referència, el Tribunal de Justícia va declarar que, encara que els Tractats no confereixin "expressament" als ciutadans o a les empreses un dret a presentar reclamacions, podien fer-ho. Històricament, els tractats internacionals només havien permès als estats que tinguessin reclamacions legals per a la seva aplicació, però el Tribunal de Justícia va proclamar que "la Comunitat constitueix un nou ordre jurídic de dret internacional". Com que l'article 30 estableix de manera clara, incondicional i immediata que no es poden imposar restriccions quantitatives al comerç, sense una bona justificació, Van Gend en Loos podria recuperar els diners que va pagar per la tarifa. En aquest sentit, els reglaments de la UE són iguals a les disposicions del Tractat perquè, com estableix l'article 288 del TFUE, són "directament aplicables en tots els Estats membres". A més, els estats membres tenen l'obligació de no reproduir els reglaments en el seu propi dret, per tal d'evitar confusions. Per exemple, en la sentència Comissió/Itàlia, el Tribunal de Justícia va considerar que Itàlia havia infringut un deure dels Tractats, tant per no aplicar un sistema de pagament a agricultors d'una prima per tallar vaques (per reduir la sobreproducció de llet), com per reproduir les normes en un decret amb diverses addicions. El Tribunal de Justícia va declarar que "les regulacions només entren en vigor en virtut de la seva publicació" i que la seva aplicació podria tenir l'efecte de "compromisar el seu funcionament simultani i...