Completa la següent frase: John Hanson Saunders de la Universitat Estatal de Pennsilvània va escriure que la reina "bastant bàrbara... la tortura i la mort dóna un tancament al lector i la mort sembla més adequada... La seva mort pot proporcionar justícia i permet al públic veure el triomf del bé sobre el mal". Cashdan va argumentar que, des d'un punt de vista psicològic, la Reina no podia fugir o quedar tancada en una masmorra o exiliada, ja que la història l'ha retratat "com una criatura totalment despreciable que mereix el pitjor càstig concebible". A més, afirma que "una mort tan horrible" és necessària perquè, com en diversos altres contes de fades, "si la bruixa ha de morir <unk> i romandre morta <unk> ha de morir d'una manera que faci que el seu retorn sigui molt improbable", i així "el lector ha de saber que la mort de la bruixa és completa i completa, fins i tot si això significa exposar els joves lectors a actes de violència que són extrems per als estàndards contemporanis". D'altra banda, Oliver Madox Hueffer va escriure que "és impossible no sentir una certa simpatia per aquesta desafortunada dama real en el seu destí posterior". Segons Sharna Olfman, professora de Psicologia a la Universitat de Point Park, "quan llegeixen o escolten històries, els nens no són assaltats amb imatges visuals gràfiques precreades. No han de veure de prop... l'agonia del dolor als ulls de la reina mentre balla fins a la seva mort". No obstant això, la preferència personal d'Olfman és "saltar les escenes de tortura quan llegeixo aquestes històries als nens". Anthony Burgess va comentar: "Llegint això, com de seriosament podem prendre-ho? És una violència de conte de fades, que no és com robatori real, el terrorisme i
Tortura argentina".