El règim de permisos israelià a Cisjordània és el règim legal que exigeix que els palestins obtinguin una sèrie de permisos separats de les autoritats militars israelianes que governen els palestins a Cisjordània ocupada per Israel per a una àmplia gamma d'activitats. La primera ordre militar que requeria permisos per als palestins va ser emesa abans del final de la Guerra dels sis dies de 1967. Les dues revoltes de 1987
i el 2001 es van trobar amb mesures de seguretat més estrictes, diferenciació d'identificadors en verd i vermell, polítiques de tancament de pobles, tocs de queda i restriccions més estrictes al moviment palestí, amb el permís general de sortida de 1972 substituït per permíss individuals. La justificació israeliana declarada per a aquest nou règim de permisos pel que fa als moviments era contenir l'expansió de les revoltes i protegir tant les FDI com els civils israelians de les confrontacions militars amb els palestins armats. Des de llavors, el règim s'ha ampliat a 101 tipus diferents de permisos que cobreixen gairebé tots els aspectes de la vida palestina, que regulen els moviments a Israel, als assentaments israelians, el trànsit entre Gaza i Cisjordània, Jerusalem, la zona de costura i viatjar a l'estranger a través de fronteres internacionals. L'Alt Tribunal israelià ha rebutjat peticions contra el règim de permisos, permetent que afecti greument els drets dels residents palestins, però que el dany era proporcional.