Resumeix l'article:  Adrianne Haslet-Davis i el seu marit, Adam Davis, estaven a prop de la línia de meta el dia del bombardeig de la Marató de Boston. Els seus peus li dolen per portar talons de 4,5 polzades. Tot i així, van caminar fins al carrer Boylston per veure els corredors. "Estem tan enamorats i feliços junts", va dir a un jurat federal dimecres. Va ser el segon dia que el jurat de Boston va escoltar una processó de pèrdues desgarrades: els supervivents i les famílies dels morts quan dues bombes plantades pels germans Tsarnaev van explotar prop de la línia de meta. El jurat ha de decidir si el terrorista Dzhokhar Tsarnaev, de 21 anys, ha de viure o morir pel que ha fet. Haslet-Davis i Davis, que acabaven de tornar d'una gira a l'Afganistan amb la Força Aèria, estaven a pocs passos de l'explosió prop del restaurant Forum. Va recordar la força de l'explosió que va matar a tres persones i va ferir més de 200 aquell dia d'abril de 2013. Va saber de seguida que era un atac terrorista. Els crits i el fum pesat van omplir l'aire. No podia sentir els seus propis crits. Pensava que estava morta. Quan el seu marit, que també estava ferit, va aixecar la seva cama, també va llançar un crit. Va dir que creia que estava en xoc. Es va rodar sobre el seu estómac i es va arrossegar sobre vidres trencades, trencant els seus braços. S'ha arrossegat fins al Fòrum. "Vaig veure els meus cinc dits, però vaig veure molta sang", va dir. "No vaig veure el meu turmell". La cama esquerra de Haslet-Davis, ballarina de ball, seria amputada més tard per sota del genoll. A l'interior del Fòrum, Haslet-Davis demanava whisky. "Només volia que el dolor desaparegués. Només vaig demanar el whisky quan vaig pensar que anava a morir". Quan algú li va treure la sabatilla a l'Adam, una artèria estava escupint sang. La seva cara es va tornar cada cop més blanca, va dir. El seu ull va tornar a rodar. Ella pensava que estava mort. A l'hospital, va trucar als seus pares amb el mòbil. Els va dir que havia participat en un atac terrorista. "Crec que ja no tinc un peu esquerre", li va dir al seu pare. "Estic molt malament i necessito parlar amb tu perquè podria ser això". El seu pare li va dir que...
Els jurats en la fase de sentència en el judici de Dzhokhar Tsarnaev senten la pèrdua. Les víctimes testifiquen sobre l' impacte del bombardeig en les seves vides.