En 1922, Bamford & Martin va produir cotxes per competir en el Gran Premi de França, que va seguir per establir rècords mundials de velocitat i resistència a Brooklands. Tres cotxes de l'equip de treball amb motors de 16 vàlvules de doble cames van ser construïts per a les carreres i batent rècords: el número de xassís 1914, més tard desenvolupat com el Green Pea; el número de xassís 1915, el cotxe de rècord Razor Blade; i el número de xassís 1916, més tard desenvolupat com el Halford Special. Aproximadament 55 cotxes van ser construïts per a la venda en dues configuracions; xassís llarg i xassís curt. Bamford & Martin va anar a la fallida el 1924 i va ser comprat per Dorothea Charnwood, que va posar el seu fill John Renford Benson i Renwood Martin en el finançament del comte Louis Zborowski. En 1922, Bamford & Martin va produir cotxes per a competir en el Gran Premi de França, que va seguir per establir rècords mundials de velocitat i resistència a Brooklands.
Xassís Enfield-Allday