Resumeix l'article:  (CNN) Pensant en candidats presidencials? Aparentment, les hormones són un factor important que cal tenir en compte. Segons una dona de negocis de Texas, Hillary Clinton no hauria de ser presidenta perquè les seves hormones la podrien fer tan irracional que començaria una guerra innecessària. Quan George W. Bush va llançar una guerra innecessària a l'Iraq, va ser la seva testosterona la culpable? Tal com ho veu Cheryl Rios, directora general de Go Ape Marketing: "Estem construïts de manera diferent, tenim hormones diferents. En el món en què vivim, entenc que hi ha igualtat de drets i això és una cosa meravellosa i ho recolzo tot. No estic a favor que una dona sigui presidenta". "Amb les hormones que tenim no hi ha manera que puguem començar una guerra", va escriure Rios en un post a Facebook. Si Rios està preocupada per les hormones que afecten les decisions a l'Oficina Oval, seria millor que es preocupés pels candidats masculins a president. Al llarg de la història, les hormones masculines han afectat la presa de decisions d'alguns líders masculins. Els estudis mostren que les dones líders prenen menys riscos innecessaris que els seus homòlegs masculins. Si la ciència no us convenç, busqueu a Google "polítics tramposos" per trobar la llarga i sórdida llista d'homes com Arnold Schwarzenegger, Mark Sanford i John Edwards, els quals van ser dominats per les seves hormones. Rios ha rebut moltes crítiques per les seves creences "biblicament" inspirades, però no és l'única que argumenta que les hormones d'una dona són una preocupació legítima per al lideratge. La revista Time va declarar a Hillary Clinton l'edat "perfecta" per ser presidenta, perquè és una dona postmenopàusica que està "biològicament preparada" per liderar. (També és una ex primera dama, senadora i secretària d'Estat.) No estic bromejant. Creu-me, m'agradaria ser-ho. No és estrany que Jon Stewart hagi deixat "The Daily Show" abans que el cicle electoral arribi al seu màxim. Si les discussions sobre les hormones d'un candidat són el que hem d'esperar, l'estat de la política presidencial és realment depriment. Però sota el debat sobre la bioquímica hi ha una consideració molt més espantosa: el prejudici contra les dones...
Una dona de negocis es preocupa que si Hillary Clinton esdevé presidenta, les seves hormones la portaran a la guerra. Mel Robbins: El que fa por és que els prejudicis contra les dones en el lloc de treball encara són forts el 2015.