Escriu una continuació per a aquest paràgraf - La part final de la creació de Sadoveanu també comprèn una sèrie de peces on l'enfocament narratiu va ser, segons Crohmălniceanu, "corregit" per mostrar el seu tipus de reclús favorit guanyat per la nova societat. En essència, sosté Ungureanu, el nou estil és el de "reportage i informació senzilla, adaptada a les ordres que vénen d'allà dalt". Aquestes obres inclouen el 1951 "Nada Florilor" ("L'atracció de les flors") i "Clonț-de-fier" ("Dent de ferro"), juntament amb una peça inacabada, "Cântecul mioarei" ("Cançó de l'Ewe"). A "Nada"..., el noi camperol Culai segueix el seu heroi, Alecuțu, a la vida de fàbrica. "Clonț-de-fier", una reinterpretació ideològica de "Demonul tinereții", tracta d'un monjo que torna de la reclusió al món dels treballadors, on el paisatge es remodela per obres de construcció a gran escala. Segons Ungureanu, també mostra l'univers de Sadoveanu despullat de "tots els seus significats profunds". Mentre que el seu autor va arribar a personificar les noves directrius culturals, els llibres anteriors de Sadoveanu, des de "Frații Jderi" fins a "Baltagul", van estar subjectes a la censura comunista. Diverses declaracions que contradiuen les directrius ideològiques van ser tallades de les noves edicions: els llibres en general ja no podien incloure mencions de Bessaràbia (una regió incorporada per primera vegada a la Unió Soviètica per una ocupació de 1940 per les tropes soviètiques).
) o creences ortodoxes romaneses. En un d'aquests casos, els censors de "Baltagul" van eliminar l'afirmació d'un personatge que "el rus" era per naturalesa "el més borratxo de tots, [...] un digne mendicant i cantant a les fires".