Fred Duesenberg també va dissenyar els motors Duesenberg per als cotxes de curses que van guanyar les tres curses de 500 milles d'Indianapolis: la cursa de 1924 amb el pilot Lora L. Corum i el pilot de suplent Joe Boyer; la cursa de 1925
amb el pilot Pete DePaolo i el pilot de reemplaçament Norman Batten; i la cursa de 1927 amb George Sanders en un cotxe construït per Duesenberg propietat de Bill White. El 1925 un cotxe de Duesenberg amb Pete DePaolo com a pilot es va convertir en el primer guanyador de les 500 milles d' Indianapolis amb una mitjana de més de. El 1926, el DePaulo va acabar en cinquè lloc en la cursa reduïda per la pluja, mentre que l'altre cotxe de l'equip Duesenberg pilotat pel pilot novell Ben Jones va experimentar problemes mecànics i va caure abans del final de la cursa. L'equip de Duesenberg va continuar situant-se entre els deu primers en les curses de 500 milles d'Indianapolis de 1928 i 1929. En la cursa de 1928, Fred Frame va conduir un pilot de Duesenberg a la vuitena posició, mentre que Jimmy Gleason va conduir un cotxe de l'equip de Duesenberg a la quinzena posició. En la cursa de 1929 els resultats de l'equip van millorar amb Gleason ocupant el tercer lloc i Freddy Winnai acabant cinquè.