Els criteris de McDonald, que se centren en l'evidència clínica, de laboratori i radiològica de les lesions en diferents moments i en diferents àrees, és el mètode de diagnòstic més utilitzat amb els criteris de Schumacher i Poser, que són principalment de importància històrica. Les dades clíniques per si soles poden ser suficients per a un diagnòstic de EM si un individu ha tingut episodis separats de símptomes neurològics característics de la malaltia. En aquells que busquen atenció mèdica després d'un sol atac, es necessiten altres proves per al diagnòstic. Les més utilitzades són el neuroimatge, la fluidització cerebrospinal i els exàmens d'imatge evocables.
Esclerosi múltiple