Resumeix l'article:  (CNN) "Fa molt, molt de temps"... Aquestes cinc paraules, quan es pronuncien o canten, fan que la generació del baby boom immediatament pensi en la obra mestra del pop de Don McLean, "American Pie". És difícil de creure que la seva fenomenal al·legoria de 8 minuts i mig, que milions d'americans saben de memòria, té 44 anys. Tot tipus de corrents històriques es juguen entre si en aquesta cançó intemporal, brillantment adornada amb l'inolvidable cor, que comença com "Bye, Bye, Miss American Pie". No hi ha cap manera real de categoritzar "American Pie" de McLean per la seva híbrida de poesia moderna i balada popular, cants de cervesa i rock d'alt art. El dimarts, Christie's va vendre el manuscrit manuscrit de 16 pàgines de les lletres de la cançó per 1,2 milions de dòlars a un comprador anònim. McLean era un col·leccionista de diaris quan, el 3 de febrer de 1959, va veure que Buddy Holly, Ritchie Valens i J.P. "The Big Bopper" Richardson havia mort tragicament en un accident d'avió a Clear Lake, Iowa. "L'endemà vaig anar a l'escola en estat de xoc i adivina què?" McLean ha recordat. "A ningú li importava. El rock 'n' roll en aquells dies era una mena de hula hoops i Buddy no havia tingut un gran èxit en les llistes des del '57". En escriure "American Pie" McLean ha assegurat que la memòria d'aquests grans músics viurà per sempre. Després d'haver gravat el seu primer àlbum, "Tapestry", el 1969, a Berkeley, Califòrnia, durant els disturbis estudiantils, McLean, natiu de Nova York, es va convertir en una mena de galàxia per al que ell va anomenar la "generació perduda a l'espai". Quan el seu himne cultural "American Pie" va ser llançat el novembre de 1971, va reemplaçar a "The Times They Are A Changin" de Bob Dylan com l'Almanac del Poble de la nova dècada. És important pensar en "American Pie" com un pensaria en "Evangeline" d'Henry Longfellow o en "Moon River" de Johnny Mercer -- un poema essencial de l'Americana que emana un record nostàlgic, un blues valencià, i una protesta juvenil en un sol. Hi ha màgia en la música i les paraules de "American Pie", perquè les lletres i la melodia de McLean enmarquen un somni còsmic, com els que Jack Kerouac va intentar conjurar en el seu...
El manuscrit de les lletres de "American Pie" es ven a un comprador anònim per 1,2 milions de dòlars. Douglas Brinkley: La cançó, un talismà per a la seva època, porta alegria a la gent 44 anys després.