Va ser una de les víctimes del regnat de terror desencadenat per l'usurpador Andrònic I Comneno (regnat 1183<unk>1185) el 1183, que el va deixar cec, tot i que possiblement no completament, i després va ser llançat a la presó, perquè va atacar a un eunuc de la cort que va culpar de les catàstrofes de l'imperi a la incompetència del predecessor d'Andrònic, el seu nebot menor d'edat Alexi II Comneno (). Donald Nicol argumenta que això demostra que era un partidari de la Casa d'Angelos, i va tenir la seva recompensa quan Isaac II Angelos () va arribar al tron el 1185: el nou emperador li va donar el rang de "César" i el va nomenar per comandar l'expedició contra els búlgars
el 1186, que s'havia rebel·lat recentment contra el domini bizantí i havia restaurat l'Imperi búlgar. Els rebels no es van oposar als bizantins en camp obert, i en lloc d'això es van retirar a la seva fortalesa de la muntanya. Joan els va seguir fins allà, però a causa de la seva excessiva confiança va deixar de fortificar el seu campament i va permetre que fos envoltat, patint una derrota humiliant. Els seus vestits d'ofici van ser capturats i exhibits pels líders búlgars Pere i Asen. Joan va ser alliberat del comandament per l'emperador en favor d'Alexios Branas, i va viure en retirada.