Escriu una continuació per a aquest paràgraf - Els grecs no consideraven els morts com a déus, però els van retre homenatge i els van oferir sacrificis utilitzant rituals diferents als dels déus de l'Olimp. Els grecs anomenaven els morts extraordinaris <unk> fundadors de ciutats i els similars <unk> herois; en la forma més simple, el culte de l'heroi era l'enterrament i els monuments que qualsevol família grega respectable donava als seus morts, però pagats per la seva ciutat perpetuament. La majoria dels herois eren figures de l'antiga llegenda, però alguns eren històrics: els atenesos reverenciaren Harmodius i Aristogeiton com a herois, com a salvadors d'Atenes de la tirania; també, col·lectivament, aquells que van caure a la Batalla de Marató
- No. Els homes d'Estat no es van convertir en herois, però Sòfocles va ser l'heroi Dexion ("el Receptor") <unk> no com a dramaturg, ni com a general, sinó perquè quan els atenesos van prendre el culte d'Asclepi durant la Guerra del Peloponès, Sòfocles va allotjar una imatge d'Asclepi fins que es pogués construir un santuari. El líder atenenc Hagnon va fundar Amphipolis poc abans de la Guerra del Peloponès; tretze anys més tard, mentre Hagnon encara era viu, el general espartà Brasidas la va alliberar de l'imperi atenenc, i va ser ferit fatalment en el procés. Els anfipolitans el van enterrar com un heroi, declarant-lo el segon fundador de la ciutat, i van esborrar els honors de Hagnon tant com van poder.