Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: D'acord amb Oscar Schachter, hi ha alguna pregunta sobre si el procés tradicional de legislació internacional de ratificació de tractats estat per estat és adequat avui: "El procés tradicional de cas per cas de dret consuetudinari no pot satisfer la necessitat d'una acció comuna per tractar els nombrosos problemes plantejats pels desenvolupaments tecnològics, els impactes demogràfics i mediambientals, els canvis d'actituds respecte a la justícia social o els molts requisits dels negocis internacionals. Tot i que tots aquests assumptes poden ser tractats per tractats multilaterals, els processos de tractats són sovint complicats i lents, mentre que les resolucions de l'ONU es poden aconseguir més fàcilment". La Llei del Mar és un exemple d'un acord que fa dècades i encara no ha estat aprovat als EUA (tot i que l'Institut Cato considera el retard com una cosa bona). George Monbiot argumenta: "L'absència d'una legislatura internacional socava l'autoritat d'un poder judicial internacional (com el tribunal penal proposat). Els jutges que presideixen els tribunals de crims de guerra de l'Haia i d'Arusha s'han vist obligats, en efecte, a crear la llei a mesura que avancen. "Les propostes per donar a l'Assemblea General de les Nacions Unides el poder legislatiu - incloent la idea de la "tríada vinculant" que hauria fet que les resolucions de l'Assemblea General de les Nacions Unides fossin vinculants si fossin aprovades per països que constitueixen una supermajoritat dels estats, la població i la producció econòmica del món - han fet pocs avenços. Segons Heinrich, una vegada que s'estableixi l'UNPA, serà més fàcil reunir suport per empoderar-lo. Es pot esperar que els propis membres de l'assemblea juguin un paper important en impulsar la seva evolució buscant una esmena a la Carta de les Nacions Unides per fer-la un "òrgan principal" en paral·lel amb l'Assemblea General. Amb els seus coneixements polítics, el seu accés als nivells més alts dels seus governs nacionals i la seva credibilitat amb la  Pregunta: Qui argumenta això?
George Monbiot