Els cofactors poden ser inorgànics (per exemple, ions metàl·lics i clústers de ferro i sofre) o compostos orgànics (per exemple, flavina i heme). Aquests cofactors serveixen a molts propòsits; per exemple, els ions metàl·lics poden ajudar a estabilitzar les espècies nucleòfils dins del lloc actiu. Els cofactors orgànics poden ser coenzims, que es liberen del lloc actiu de l'enzim durant la reacció, o grups protètics, que estan estretament lligats a un enzim. Els grups protètics orgànics poden ser covalents (per exemple, en enzims com la carboxila biotina). Un exemple d'una enzima que conté un cofactor no protectiu, que és un cofactor anidràsic, que conté múltiples carbons, és la flavinina i l'hem.
compostos orgànics