Escriure una continuació per a aquest paràgraf - El tercer període de la literatura francofona argelina inclou escriptura sobre la Guerra d'Independència
, però també criticant elements de la tradició argelina. Aquestes obres es centren en temes d'urbanisme, burocràcia, intolerància religiosa i patriarcat. Similar als seus variats temes, aquestes obres varien en estil des del realisme fins al postmodernisme. Aquests autors inclouen Rachid Boudjedra, Rachid Mimouni, Leila Sebbar, Tahar Djaout i Tahir Wattar. La trilogia de Leila Sebbar va explorar el punt de vista d'una segona generació d'algerins. Va abordar noves situacions socials i culturals com la difícil reconstrucció de la identitat en un país destrossat per la seva història. Com ho explica Karina Eileraas en "Reframing the Colonial Gaze: Photography, Ownership, and Feminist Resistance": Sherazade és víctima de la seva "incapacitat persistent d'accedir al passat" que "traumatiza la seva vida com a immigrant magrebina a França, i impedeix un dol reeixit". El llibre de Leila Sebbar explora el tema de la identitat i la hibridació cultural amb l'ús de referències intertextuals i artístiques. En el seu llibre, Sherazade és capaç de plorar la seva pàtria perduda a través de les fotografies del fotògraf francès Marc Garanger. Com explica Karina Eileraas, les seves fotografies "ofereixen a Sherazade un racó suplementari cap al passat, que li permet de plorar temporalment la seva (falta de) Algèria".