El disseny de la xarxa va incloure el reconeixement que només havia de proporcionar les funcions d'eficiència en la transmissió i enrutament del trànsit entre els nodes finals i que tota la resta de la intel·ligència havia de ser localitzada a la vora de la xarxa, en els nodes finals. Aquest disseny és conegut com el principi d'extrem a extrem. Utilitzant aquest disseny, es va fer possible connectar gairebé qualsevol xarxa a ARPANET, sense tenir en compte les característiques locals, resolent així el problema inicial d'internetworking de Kahn. Una expressió popular és que TCP/IP, el producte final del treball de Cerf i Kahn, pot funcionar sobre "dues llaunes i una cadena".
TCP/IP, el producte final de l'obra de Cerf i Kahn, pot córrer sobre "dues llaunes i una cadena