Va revelar que la seva carrera com a activista feminista va començar quan va participar en la creació d'un curs d'estudis de dones a la seva universitat finançat per l'Agència dels Estats Units per al Desenvolupament Internacional el 1977 durant el seu discurs al Global Engagement &amp; Empowerment Forum on Sustainable Development el 2019. En la mateixa ocasió, també va elogiar l'organització alemanya d'ajuda, EZE (ara EED, ) per proporcionar assistència financera en la fundació de l'organització de dones, ara Korean Women Link, el 1982. Després de servir com a primera co-vicepresidenta i presidenta de l'actual Korean Women Link fins a 1986, va dirigir l'Associació de Dones Coreanes Unides com a vicepresidenta i presidenta durant una dècada. També va ser membre d'alt rang del Consell Coreà per a les dones reclutades per a l'esclavitud sexual militar pel Japó des de 1990 fins a 1996. De 1994 a 1995 va ser co-presidenta del Comitè d'ONG de les dones coreanes per a la Conferència Mundial de Beijing sobre les Dones.
treballant amb l'actual ministre d'Afers Exteriors Kang Kyung-wha, llavors-el seu portaveu.