Les analogies entre Perón i Rosas es van fer explícites durant la "Revolución Libertadora", un cop d'estat que va expulsar Perón del poder i va prohibir el peronisme. Eduardo Lonardi, president "de facto", va utilitzar la cita "ni vencedores ni vencidos" (), que va ser utilitzada per Justo José de Urquiza després de deposar Rosas a la batalla de Caseros. La perspectiva oficial era que Perón era "la segona tirania", la primera de les quals era la de Rosas, i que ambdues haurien de ser igualment rebutjades, i per contra, els dos governs que els van expulsar haurien de ser elogiats. Per a això tracen la línia de continuïtat històrica "May <unk> Caseros
<unk> Libertadora", coincidint el cop amb la Revolució de Maig i la derrota de Rosas. Aquest enfocament va ser contraproducent. Perón era molt popular i el cop militar era impopular; així que els peronistes van abraçar la comparació establerta entre Rosas i Perón, però en canvi el van veure amb una llum positiva. Els historiadors nacionalistes dibuixen llavors la seva pròpia línia de continuïtat històrica, "San Martín <unk> Rosas <unk> Perón".