En el passat, el riix a Corea era tradicionalment fet utilitzant calderes de ferro pesades (com un forn holandès), amb el riix cuinat fins que tota l'aigua s'havia bollit i una crosta feta al fons de la olla. La fabricació de sungnyung no només evitaria el malbaratament del riix restant que s'adheriava a la olla, sinó que també netejaria de forma natural l'interior de la olla que facilitava la neteja. Com que el sungnyung es feia després que el riix s'havia servit, normalment es servia després del menjar. El consum de'sungnyung' cuiners de níquel-argent i els moderns cuiners d'arròs elèctrics van guanyar popularitat, ja que generalment no deixen una capa de crosta torrada després que l'arròs es vaporiza.
aigua calenta