La forta majoria dels conservadors va donar a Baldwin un mandat complet durant el qual el govern va haver de tractar amb la vaga general de 1926
- No. La desocupació es va mantenir alta però relativament estable a poc més del 10% i, a excepció de 1926, les vagues es van mantenir a un nivell baix. A les eleccions de maig de 1929, els laboristes van guanyar 288 escons contra els 260 dels conservadors, amb 59 liberals sota Lloyd George que mantenien l'equilibri de poder. MacDonald estava cada vegada més fora de contacte amb el seu suposadament segur lloc gal·lès a Aberavon; va ignorar en gran mesura el districte i tenia poc temps o energia per ajudar amb els seus problemes cada vegada més difícils relacionats amb les disputes del carbó, les vagues, l'atur i la pobresa. Els miners esperaven un home ric que financessin les operacions del partit, però no tenia diners. No estava d'acord amb l'activisme cada vegada més radical dels líders del partit al districte, així com l'agent permanent i la Federació de Miners de Gal·les del Sud. Es va traslladar a Seaham Harbour al comtat de Durham, un lloc més segur, per evitar una derrota molt vergonyosa.