El mendicant maleiria a la noblesa embarassada, i el naixement del nen seria una noia, sana i perfectament formada en tots els aspectes que no són el rostre d'un porc. El nen creixeria sa, però amb alguns dels comportaments d'un porc. Ella menjaria d'un plat de plata, i parlaria només en gruixos o amb un so de gruixos al seu discurs. L'únic fill dels seus pares, ella heretaria una fortuna, però els seus pares estarien preocupats pel que seria de ella després de la seva mort. Així es creia que trobarien un home disposat a casar-se amb ella, o fer arranjaments per a ella, i en fer-ho, d'alguna manera compararien els fills del mendicant amb porcs. A Anglaterra, Charles Dickens va comentar més tard que la seva fortuna era d'origen a Holanda, Irlanda i França, tot i que la llegenda va ser àmpliament coneguda a la resta de la seva vida, i que la seva fortuna només havia estat utilitzada per a tenir cura d'un porc.
varien en detall, tenen la mateixa forma bàsica