Resumeix l'article:  La Gran Morta, que va afectar la Terra fa 252 milions d'anys, va exterminar més del 96% de les criatures del món. I mentre que les erupcions volcàniques extremes són comunament culpades per desencadenar l'esdeveniment, la investigació ha trobat que la majoria de les espècies del planeta van morir finalment quan els oceans es van fer més àcids. En particular, afirmen que les erupcions volcàniques van alliberar enormes quantitats de diòxid de carboni que van ser absorbides pels oceans i van canviar la seva composició química. La Gran Morta, que va afectar la Terra fa 252 milions d'anys, va exterminar més del 96% de les criatures del món. I mentre que les erupcions volcàniques extremes són comunament culpades per desencadenar l'esdeveniment, la investigació ha trobat que la majoria d'espècies del planeta van morir finalment quan els oceans es van fer més àcids. L'estudi, dirigit per la Universitat d'Edimburg, és el primer que demostra que els oceans altament àcids eren els culpables. I els investigadors van dir que la quantitat de carboni afegit a l'atmosfera per desencadenar l'extinció en massa era 'probablement més gran que les reserves d'actuals combustibles fòssils'. La gran extinció, també coneguda com l'extinció de la frontera entre el Permià i el Triàsic, va tenir lloc durant un període de 60.000 anys, i l'acidificació dels oceans va durar uns 10.000 anys. En aquest moment, un sol supercontinent anomenat Pangea cobria la Terra. Aquesta immensa massa de terra va crear condicions extremadament àrides i per al Permià tardà, les temperatures eren molt altes. Aquestes temperatures extremes ja amenaçaven moltes espècies terrestres i marines, però això va empitjorar quan van començar a tenir lloc grans erupcions volcàniques. Enormes volums de lava de basalt viscosa van cobrir una àrea aproximadament set vegades la grandària de França, va explicar el Museu d'Història Natural, i el diòxid de sofre d'aquestes erupcions va causar que la pluja àcida semblant al vinagre cobrís la Terra. Durant la Gran Mort, un supercontinent anomenat Pangea va cobrir la Terra. Aquesta massa de terra (il·lustrada) va crear condicions calentes i seques. La gran extinció, també coneguda com l'extinció de la frontera entre el Permià i el Triàsic, va tenir lloc 252 milions...
Els geòlegs van estudiar roques als Emirats Àrabs Units que podrien haver estat al fons de l' oceà durant la Gran Mort fa 252 milions d' anys. A partir d' això podrien crear un model climàtic per traçar l' extinció massiva. Creuen que les erupcions volcàniques van alliberar diòxid de carboni als oceans. I l'augment de l'acidesa va donar el cop final a un ecosistema ja inestable.