Fins a finals del segle XIX, l'únic procés de soldadura era la soldadura de forja, que els ferrers havien utilitzat durant mil·lennis per unir el ferro i l'acer per escalfament i martell. La soldadura d'arc i la soldadura d'oxí-combustible van ser entre els primers processos que es van desenvolupar a finals del segle, i la soldadura de resistència elèctrica va seguir poc després. La tecnologia de soldadura va avançar ràpidament durant la primera meitat del segle XX, ja que les guerres mundials van impulsar la demanda de mètodes d'unió fiables i poc costosos. Després de les guerres, es van desenvolupar diverses tècniques modernes de soldadura, incloent mètodes manuals com la soldadura d'arc metàl·lic blindat, ara un dels mètodes de soldadura més populars, així com processos semiautomàtics i automàtics com la soldadura d'arc metàl·lic, la soldadura d'arc submergida, la soldadura d'arc de flux i els electroslags.
qualitat de la soldadura