Després de mitjan 1942, amb el creixement de la Resistència armada, i la espectacular destrucció del pont Gorgopotamos (Operació "Harling") per una força de guerrilles gregues i sabotejadors britànics el 25 de novembre, les autoritats italianes van intentar en va contenir l'augment d'actes de resistència dirigits contra les seves forces. Les guerrilles van tenir un gran èxit contra els italians, permetent la creació d'àrees "liberades" a l'interior muntanyós, incloent-hi ciutats importants, a mitjans de 1943. En aquell moment, però, les tropes alemanyes van començar a ser traslladades a Grècia. Formacions d'elit com la 1a Divisió Panzer i la 1a Divisió de Muntanya van ser portades al país, ambdues en previsió d'un possible desembarcament aliat a Grècia (un concepte promogut deliberadament pels mateixos aliats com una desviació dels desembarcaments a Sicília
) i com a garantia contra una possible capitulació italiana.