En resposta a la invasió, els japonesos van llançar el seu últim gran esforç naval, una operació coneguda com a "Sho-Go", que involucrava gairebé tota la seva flota supervivent. L'objectiu era destruir els vaixells de la invasió al golf de Leyte. La Força del Nord de l'Almirall Ozawa es va construir al voltant dels portaavions japonesos restants, ara debilitats per la gran pèrdua de pilots entrenats. La Força del Nord estava destinada a atraure les forces nord-americanes de cobertura lluny del Golf mentre que dos grups de batalla de superfície, la Força Central i la Força del Sud, havien de trencar fins al cap de platja i atacar els vaixells d'invasió. Aquestes forces es van construir al voltant de la força restant de la Marina japonesa, i comprenia un total de 7 cuirassats i 16 creuers. L'operació va provocar la Batalla del Golf de Leyte
, la batalla naval més gran de la Segona Guerra Mundial i, segons alguns criteris, la batalla naval més gran de la història.