Passatge: Recerca extraordinària <unk> Quan s'han acumulat suficients anomalies significatives en contra d'un paradigma actual, la disciplina científica es veu llançada a un estat de crisi. Per fer front a la crisi, els científics empenyen els límits de la ciència normal en el que Kuhn anomena "recerca extraordinària", que es caracteritza per la seva naturalesa exploratòria. Sense les estructures del paradigma dominant en què dependre, els científics que participen en recerca extraordinària han de produir noves teories, experiments de pensament i experiments per explicar les anomalies. Kuhn veu la pràctica d'aquesta etapa <unk> <unk> la proliferació d'articulacions competents, la voluntat d'intentar qualsevol cosa, l'expressió d'un descontent explícit, el recurs a la filosofia i el debat sobre anomalies <unk> encara més important que els canvis de paradigma de la ciència. Pregunta: Quina és una conseqüència de les anomalies contra un paradigma fonamental?
La disciplina científica es veu en una situació de crisi.