Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Els éssers humans tenien lliure albir per ignorar la guia divina i el comportament requerit per maat, però fent-ho podien portar el càstig diví sobre ells mateixos. Una deïtat va dur a terme aquest càstig utilitzant el seu ba, la força que manifestava el poder del déu en el món humà. Els desastres naturals i les malalties humanes eren vistos com l'obra d'uns déus enfadats. A la inversa, els déus podien curar els justos de la malaltia o fins i tot allargar-los la vida. Ambdós tipus d'intervenció van ser representats per deïtats: Shed, que va sorgir en el Nou Regne per representar el rescat diví del mal, i Petbe, un déu apotropaic de les èpoques finals de la història egípcia que es creia que venjava els delictes. Els textos egipcis tenen diferents punts de vista sobre si els déus són responsables quan els humans pateixen injustament. La desgràcia sovint era vista com un producte d'isfet, el desordre còsmic que era el contrari de maat, i per tant els déus no eren culpables de causar esdeveniments dolents. Algunes deïtats que estaven estretament connectades amb isfet, com Set, es podien culpar del desordre dins del món sense posar la culpa als altres déus. Alguns escrits acusen les deïtats de causar la misèria humana, mentre que altres donen teodicies en defensa dels déus. A partir de l'Imperi Mitjà, diversos textos van connectar la qüestió del mal en el món amb un mite en el qual el déu creador lluita contra una rebel·lió humana contra el seu govern i després es retira de la terra. A causa d'aquest mal comportament humà, el creador està allunyat de la seva creació, permetent que el sofriment existeixi. Els escrits del Nou Regne no qüestionen la naturalesa justa dels déus tan fortament com els del Regne Mitjà. Destaquen les relacions directes i personals dels humans amb les deïtats i el poder dels déus d'intervenir en els esdeveniments humans. La gent d'aquesta època va posar fe en déus específics que esperaven que els ajudessin i protegissin durant tota la seva vida. Com a resultat, mantenir els ideals de maat es va fer menys important que guanyar el favor dels déus com una manera de garantir una bona vida. Fins i tot els faraons eren considerats com a dependents de la divina...  Pregunta: En quin regne podria començar?
Regne Mitjà