Encara que Ludendorff no estava segur si els nord-americans entrarien en la guerra amb força, en una reunió dels caps d'estat major dels exèrcits alemanys al front occidental l'11 de novembre de 1917, va decidir llançar una ofensiva. El govern alemany i el mariscal de camp Paul von Hindenburg, nominalment el cap de l'Estat Major General, no van ser part del procés de planificació. Finalment es va decidir llançar l'Operació Michael
prop de Saint-Quentin, a la bisagra entre els exèrcits francès i britànic, i atacar el nord a Arras. La raó principal de la elecció va ser l'oportunitat tàctica. El terreny en aquest sector del front s'assecaria molt més aviat després de les pluges d'hivern i primavera i, per tant, seria més fàcil d'avançar. També era una línia de menys resistència ja que els exèrcits britànic i francès eren febles en el sector.