Ibrahim Pasha era originalment un cristià de Parga (a Epiro), que va ser capturat en una incursió durant la guerra otomano-veneciana de 1499-1503, i va ser donat com a esclau a Suleiman probablement el 1514. Suleiman el va fer el falconer reial, després el va promoure a primer oficial de la Cambra Reial. Ibrahim Pasha va ascendir a Gran Vizier el 1523 i comandant en cap de tots els exèrcits. Suleiman també va conferir a Ibrahim Pasha l'honor de beyler de Rumelia (primer governador militar general de rang), concedint a Ibrahim una àmplia autoritat sobre tots els territoris otomans a Europa, així com el comandament de les tropes que residien dins d'ells en la guerra d'Iskender.
Durant els seus tretze anys