El F/A-18 va entrar en acció de combat per primera vegada l'abril de 1986, quan els VFA-131, VFA-132, VMFA-314 i VMFA-323 Hornets de les missions de Supressió de la Defensa Aèria Enemiga (SEAD) van volar contra les defenses aèries líbies durant l'Operació Prairie Fire.
i un atac a Bengasi com a part de l'Operació El Dorado Canyon. Durant la Guerra del Golf de 1991, la Marina va desplegar 106 F/A-18A/C Hornets i el Cos de Marines va desplegar 84 F/A-18A/C/D Hornets. Els pilots del F/A-18 van ser acreditats amb dues morts durant la Guerra del Golf, ambdós MiG-21. El 17 de gener, el primer dia de la guerra, els pilots de la Marina dels Estats Units, el tinent comandant Mark I. Fox i el tinent Nick Mongilio, estaven en un vol de quatre Hornets quan van ser enviats des del Mar Roig per bombardejar l'aeròdrom H-3 al sud-oest de l'Iraq. Mentre estaven en ruta, van ser advertides per un E-2C de l'aproximació dels "Bandits" o els avions iranians MiG-21. Els Hornets van abatre els dos MiG amb míssils AIM-7 i AIM-9 en una breu lluita a cavall. Van passar 40 segons des que els bandits van aparèixer al radar de l'E-2 fins que els dos avions van ser abatuts. Els F/A-18, cadascun portant quatre bombes, van reprendre el seu bombardeig abans de tornar a "Saratoga".