Després de la mort de Kutuzov, Bennigsen va ser reclamat i posat al capdavant d'un exèrcit. Bennigsen va participar en les batalles de Bautzen i Lützen
, liderant una de les columnes que va fer l'atac decisiu en l'últim dia de la Batalla de Leipzig (16-19 d'octubre de 1813). La mateixa nit va ser nomenat comte per l'emperador Alexandre I, i després va comandar les forces que van operar contra el mariscal Davout al nord d'Alemanya, especialment en el setge d'Hamburg (1813-1814). Després del Tractat de Fontainebleau va ser guardonat amb l'ordre de Sant Jordi de Primer Grau - la més alta ordre militar russa - per les seves accions en les guerres napoleòniques en general.