Resumeix l'article:  Els pares d'un noi amb una malaltia terminal han complert el seu desig final casant-se al seu costat a l'hospital. Corey Edwards, de Teignmouth, Devon, més que res volia veure els seus pares Craig, de 28 anys, i Jemma, de 21 anys, casar-se. El nen de cinc anys va ser diagnosticat amb un complex defecte cardíac congènit a l'edat de set mesos i des de llavors s'ha sotmès a vuit operacions a cor obert i altres tractaments. Jemma i Craig Edwards escolten els seus vots de noces durant el seu matrimoni a l'Hospital Infantil de Bristol. El treball de Corey Edwards era portar els anells als seus pares durant la cerimònia de matrimoni. El nen de cinc anys pateix un defecte cardíac congènit terminal i sovint havia preguntat als seus pares per què no es van casar. Corey ha estat a la unitat de cures intensives pediàtriques de l'Hospital Infantil de Bristol des de gener i quan els metges van donar als seus pares la devastadora notícia que potser no viuria gaire més, el senyor i la senyora Edwards van decidir casar-se. Havien estat promeses durant tres anys, però els plans per casar-se van ser posats en espera a causa del naixement de les seves filles, Isabelle de dos anys i Caitlyn de sis mesos, i la mala salut de Corey. Quan es van assabentar del desig del seu fill, van sentir que no hi havia un moment com el present i, amb l'ajuda del personal i els amics que es van fer a l'hospital, van ser capaços d'organitzar tot el servei en 48 hores. Van fer història quan es van convertir en la primera parella que es va casar a l'hospital però van haver d'obtenir permís especial de l'arquebisbe de Canterbury. La llei permet que les parelles es casin a l'hospital si un d'ells està desesperadament malalt i això no es va aplicar en aquest cas. Però una llei que es remunta a Enric VIII dóna a l'arquebisbe de Canterbury una dispensa especial per permetre matrimonis a l'hospital per 'raons pastorals'. El senyor Edwards, un treballador del consell, va dir: "Fa un parell de setmanes ens van dir que no creien que aniria a casa. Esperem que ho faci, però cada dia sembla menys probable. Quan vam saber els desitjos de Corey, tots a la unitat de cures intensives pediàtriques i a la Sala 32,
Corey Edwards de cinc anys sovint preguntava per què els seus pares no estaven casats. Craig i Jemma havien posat el seu casament en espera per lluitar contra el seu defecte cardíac. Van decidir casar-se quan van descobrir que la seva malaltia era terminal. Els Edwards van fer història com la primera parella que es va casar a l' hospital. Necessitava un permís especial per escrit de l' Arquebisbe de Canterbury. Van complir el desig final de Corey organitzant la cerimònia en 48 hores. Va portar els anells, mentre el personal va fer un pastís i va decorar la sala de l'hospital.