En 1819, Bradish va ser encarregat pel secretari d'Estat dels Estats Units, John Quincy Adams, sota el president dels Estats Units, James Monroe, per perseguir un tractat amb l'Imperi Otomà sobre el comerç i el transport marítim a la Mediterrània. Fins aleshores, el Philadelphian David Offley estava intercedint, en nom dels embarcadors americans, amb les regències de l'Imperi al llarg de la costa de Barbary, és a dir, Algeri, Líbia, Tunis, etc. La seva eficàcia va ser limitada perquè els EUA no tenien relacions oficials amb l'Imperi, fins i tot després de la conclusió de la Primera Guerra Mundial
i les Segones Guerres Bàrbares. Els termes del tractat exigits per Halet Efendi, el ministre d'Afers Exteriors otomà, eren inacceptables per als Estats Units. Com que es pensava que Halet havia contribuït a una insurrecció grega el 1821 per una pobra política, desagradant al sultà, va ser desterrat de la capital de l'Imperi de Constantinoble (Istanbul) i executat el 1822.