La seva densitat de 1,71 g/cm3, que és molt més alta que la densitat típica dels satèl·lits de Saturn, indica que consisteix en proporcions aproximadament iguals de gel d'aigua i densos components no-gelosos; aquests últims podrien estar fets de roca i material carbonatós, incloent compostos orgànics pesats. La presència de gel d'aigua està recolzada per observacions espectroscòpiques infrarojos realitzades el 2001-2005, que han revelat gel d'aigua cristal·lina a la superfície de la Lluna. Les bandes d'absorció de gel d'aigua són lleugerament més fortes a l'hemisferi principal de Titania que a l'hemisferi solar.
320