Farouk Masri, exdirector d'un cinema, va dir als periodistes que la seva família havia decidit que la situació política s'havia calmat suficientment per fer que la construcció d'un cinema modern fos rendible en una ciutat que no n'havia tingut cap durant molts anys. "Ha desaparegut de Nablus, les sales de cinema, han desaparegut des de la primera Intifada
, més de 20 anys". Va dir que el nou cinema era, "La xerrada del carrer, no deixo d'escoltar... Tothom està emocionat, són molt positius sobre això, i són molt solidaris". Entre els emocionats nens de l'audiència hi havia molts que mai havien vist una pel·lícula que es mostrava en un teatre, només en les petites pantalles dels televisors i els reproductors de vídeo.