I Lewis i Tolman (1909) van descriure la reciprocitat de la dilatació del temps mitjançant l'ús de dos rellotges de llum A i B, que viatgen amb una certa velocitat relativa entre si. Els rellotges consisteixen en dos miralls plans paral·lels entre si i a la línia de moviment. Entre els miralls, un senyal de llum rebota, i per a l'observador que descansa en la mateixa referència que A, el període d'un rellotge és la distància entre els miralls dividida per la velocitat de la llum. Però si l'observador ve a un rellotge B, que es produeix dins del rellotge, que traça un senyal de rellotge, B és més lent que B. I Lewis i Tolman (1909) van descriure la reciprocitat de la dilatació del temps utilitzant dos rellotges de llum A i B, que viatgen amb una certa velocitat relativa entre si. Els rellotges consisteixen en dos miralls plans paral·lels entre si i a la línia de moviment. Entre els miralls, una llum rebota, i per a l'observador que
més lent