Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: La velocitat de rotació de les estrelles es pot determinar a través de la mesura espectroscòpica, o més exactament determinada seguint les seves taques estel·lars. Les estrelles joves poden tenir una rotació superior a 100 km/s a l'equador. L'estrella de classe B Achernar, per exemple, té una velocitat equatorial d'aproximadament 225 km/s o més, fent que el seu equador es desprengui cap a fora i li dóna un diàmetre equatorial que és més del 50% més gran que entre els pols. Aquesta velocitat de rotació és just per sota de la velocitat crítica de 300 km/s a la qual velocitat l'estrella es trencaria. Per contra, el Sol gira una vegada cada 25-35 dies depenent de la latitud, amb una velocitat equatorial de 1,93 km / s. El camp magnètic d'una estrella de seqüència principal i el vent estel·lar serveixen per alentir la seva rotació en una quantitat significativa a mesura que evoluciona en la seqüència principal. Les estrelles degenerades s'han contractat en una massa compacta, donant lloc a una ràpida velocitat de rotació. No obstant això, tenen taxes de rotació relativament baixes en comparació amb el que s'esperaria per la conservació del moment angular - la tendència d'un cos rotatiu a compensar una contracció de la mida augmentant la seva taxa de rotació. Una gran part del moment angular de l'estrella es dissipa com a resultat de la pèrdua de massa a través del vent estelar. Malgrat això, la velocitat de rotació d'un púlsar pot ser molt ràpida. El púlsar al cor de la nebulosa del Cranc, per exemple, gira 30 vegades per segon. La velocitat de rotació del púlsar es ralentizarà gradualment a causa de l'emissió de radiació.  Pregunta: Què resulta en la ràpida velocitat de rotació de les estrelles degenerades?
Estrelles degenerades