Els Kharijites (, "al-Khawārij", singular, "khāriji"), també anomenats al-Shurat (Arabic), van ser una secta islàmica que va aparèixer en el primer segle de l'Islam durant la Primera Guerra Civil Musulmana
, la crisi de lideratge després de l'assassinat del tercer califa Uthman. Alguns membres de l'exèrcit del quart califa Ali es van separar després que ell acceptés arbitrar amb el seu rival, Mu'awiya I, per decidir la successió al califat després de la Batalla de Siffin el juliol de 657. Afirmaven que "el judici pertany només a Déu" i que deixar l'assumpte al judici dels humans era una violació de les injuncions del Corà que ordenava que els rebels s'haurien de combatre i vencer. Ali no va tenir èxit a la recuperació de la seva lleialtat i després de les seves activitats insurgents els va atacar i va derrotar a la Batalla de Nahrawan el juliol de 658. No obstant això, els kharijites estaven lluny de ser eliminats i la seva insurrecció contra el califat va continuar. El mateix Ali va caure el gener del 661 a mans d'un assassí kharijite que buscava venjança per Nahrawan.