En 1828 Cormenin va entrar a la Cambra de Diputats com a membre d'Orléans, va prendre el seu seient a l'Esquerra Centre, i va començar una vigorosa oposició al govern de Carles X. Com que no estava dotat de les qualificacions de l'orador, rarament apareixia a la tribuna; però en els diversos comitès va defensar totes les formes de llibertats populars, i al mateix temps va lliurar, en una sèrie de poderosos pamflets, sota el pseudònim de "Timon", els més formidables cops contra la tirania i tots els abusos polítics i administratius. Després de la revolució de juliol de 1830
Cormenin va ser un dels 221 que van signar la protesta contra l'elevació de la dinastia d'Orléans al tron; i va renunciar tant al seu càrrec al consell d'estat com al seu seient a la cambra. Va ser, però, aviat reelegit diputat, i ara va votar amb l'extrema esquerra.