Mentrestant, al nord de la pàtria manchua, els aventurers Vassili Poyarkov (1643-1646) i Yerofei Khabarov (1649-1653) havien començat a explorar la vall del riu Amur per a la Rússia tsarista. El 1653 Khabarov va ser cridat a Moscou i va ser reemplaçat per Onufriy Stepanov, que va assumir el comandament de les tropes cosaques de Khabarov. Stepanov va anar cap al sud en el riu Sungari, al llarg del qual va exigir "yasak" (homenatge pel) de poblacions natives com els Daur i els Duchers, però aquests grups van resistir perquè ja estaven pagant homenatge a l'emperador Shunzhi ("Shamshakan" en fonts russes). El 1654 Stepanov va derrotar una petita força manchú que havia estat enviada des de Ningguta per investigar els avanços russos. El 1655, un altre comandant Qing, el mongol Minggadari (m. 1669), va derrotar les forces de Stepanov al fort Kumarsk a l'Amur, però això no va ser suficient per perseguir els russos. No obstant això, el 1658, el general manchú Šarhūda (1599<unk>1659) va atacar Stepanov amb una flota de 40 o més vaixells que van aconseguir matar o capturar la majoria dels russos. Aquesta victòria dels Qing va netejar temporalment la vall de l'Amur de bandes cosaques, però els conflictes fronterers sino-rusos
continuaria fins al 1689, quan la signatura del Tractat de Nerchinsk va fixar les fronteres entre Rússia i Qing.