Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Els rumors havien arribat al govern lituà en el sentit que Alemanya tenia plans específics per prendre Klaipėda. El 12 de març, el ministre d'Afers Exteriors Urbšys va representar Lituània a la coronació del Papa Pius XII a Roma. Al seu retorn a Lituània es va aturar a Berlín amb l'esperança d'aclarir els rumors creixents. El 20 de març Ribbentrop va acceptar reunir-se amb Urbšys, però no amb Kazys Škirpa, a qui se li va demanar que esperés en una altra habitació. La conversa va durar uns 40 minuts. Ribbentrop va exigir la devolució de Klaipėda a Alemanya i va amenaçar amb una acció militar. Urbšys va transmetre l'ultimàtum verbal al govern lituà. Com que l'ultimàtum mai no va ser establert per escrit i no va incloure un termini formal, alguns historiadors han minimitzat la seva importància, descrivint-lo com un "conjunt de demandes" més que com un ultimàtum. No obstant això, es va deixar clar que s'utilitzaria la força si Lituània resistís, i es va advertir que no busqués ajuda d'altres nacions. Tot i que no es va donar un termini clar, a Lituània se li va dir que prengués una decisió ràpida i que qualsevol enfrontament o baixes alemanyes inevitablement provocarien una resposta de l'exèrcit alemany. Lituània va informar en secret als signataris del Conveni de Klaipėda sobre aquestes demandes, ja que tècnicament Lituània no podia transferir Klaipėda sense l'aprovació dels signataris. Itàlia i el Japó van donar suport a Alemanya en aquest assumpte, mentre que el Regne Unit i França van expressar simpatia per Lituània però van optar per no oferir cap ajuda material. Van seguir una política ben publicitada d'apaivagar Hitler. El Regne Unit va tractar la qüestió de la mateixa manera que havia tractat la Crisi dels Sudets i no va fer plans per ajudar Lituània o els altres Estats Bàltics si fossin atacats per Alemanya. La Unió Soviètica, tot i que va donar suport a Lituània en principi, no va voler trencar les seves relacions amb Alemanya en aquell moment, ja que estava contemplant una aliança amb els nazis. Sense cap suport internacional material Lituània no tenia altra opció que acceptar l'ultimàtum. La diplomàcia lituana...  Pregunta: On es va aturar el ministre Urbšys per aclarir els rumors creixents?
Berlín