Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: En la majoria de les teories fins al segle XVIII, la llum era representada com a composta de partícules. Com que els models de partícules no poden explicar fàcilment la refracció, la difracció i la birefringència de la llum, les teories d'ona de la llum van ser proposades per René Descartes (1637), Robert Hooke (1665), i Christiaan Huygens (1678); no obstant això, els models de partícules van romandre dominants, principalment a causa de la influència d'Isaac Newton. A principis del segle XIX, Thomas Young i August Fresnel van demostrar clarament la interferència i la difracció de la llum i el 1850 els models d'ona eren generalment acceptats. El 1865, la predicció de James Clerk Maxwell que la llum era una ona electromagnètica, que va ser confirmada experimentalment el 1888 per la detecció d'ones de ràdio per Heinrich Hertz, semblava ser el cop final als models de partícules de llum.  Pregunta: per què els models de partícules segueixen sent dominants?
a causa de la influència de Isaac Newton