Completa la següent frase: En la dècada de 1930, H.O.R. va desenvolupar un motor dièsel de doble acció de dos temps, inicialment basat en els motors MAN del creuer alemany "Leipzig", però amb vuit cilindres en lloc de set, ampliat a nou cilindres en la versió final del submarí. El disseny de doble acció produïa més potència d'un motor físicament més petit que els dissenys convencionals. No obstant això, els motors de doble acció de H.O.R., en particular els de l'USS "Pompano", van guanyar notorietat per la seva falta de fiabilitat en la força submarina, on van ser sobrenomenats "putes". A causa de l'espai limitat disponible dins dels submarins, es van afavorir els motors de pistó oposat o, en aquest cas, de doble acció per ser més compactes. Un problema inherent als cilindres de doble acció, a causa de la barra del pistó que redueix l'àrea del pistó d'un costat, és un desequilibri de la força a cada costat del pistó. Els motors H.O.R. van patir vibracions i altres problemes com a resultat. Això, al seu torn, va sobrecarregar el tren d'accionament i va causar que les engranatges (que ells mateixos havien estat fabricats incorrectament) perdessin dents, creessin vibracions de torsió i, amb freqüència, feien que el motor i el tren d'engranatges no funcionessin. Com a exemple dels problemes causats per la poca fiabilitat dels motors H.O.R., el capità Charles Herbert Andrews de l'USS "Gurnard" va recordar una patrulla de guerra en suport de
Operació Torxa, "Només en vaig utilitzar tres, guardant el quart per a recanvi. Quan dos d'ells es van trencar a la badia de Biscaia, vaig interrompre la patrulla i vaig tornar a Escòcia. "