Els alemanys van utilitzar soldats d'assalt especialment entrenats amb gran èxit el 1918, durant l'Operació Michael.
, trencant les línies de trinxeres aliades i permetent que la infanteria de suport s'ofegui a través d'una ampla breca a les línies del front. Tot i que la majoria de les forces alemanyes eren a peu, aviat amenaçaven París. Només la resistència puntual i dura, l'ús de reserves, i els problemes logístics i de personal alemanys van evitar un desastre aliat. Després d'aquesta ofensiva de primavera, els aliats van llançar una sèrie de contraatacs amb tancs i petites unitats d'assalt d'infanteria protegides per suport aeri i intensos bombardejos d'artilleria mentre que la força principal d'infanteria va seguir i va apoderar-se dels punts forts. Això va forçar els alemanys a retrocedir i després de menys de tres mesos els aliats van fer els majors guanys territorials al front occidental des que va començar la guerra. Els alemanys van demanar la pau per acabar la guerra.