Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: A mesura que la República Romana s'expandeix, arriba a un punt en què el govern central de Roma no pot governar de manera efectiva les províncies distants. Les comunicacions i el transport eren especialment problemàtics donada la vasta extensió de l'Imperi. Les notícies d'invasió, rebel·lió, desastres naturals o brots d'epidèmia es van portar per vaixell o servei postal muntat, sovint requereix molt de temps per arribar a Roma i perquè les ordres de Roma fossin retornades i actuades. Per tant, els governadors provincials tenien de facto autonomia en nom de la República Romana. Els governadors tenien diversos deures, incloent el comandament d'exèrcits, la gestió dels impostos de la província i servir com a principals jutges de la província. Abans de l'establiment de l'Imperi, els territoris de la República Romana s'havien dividit el 43 aC entre els membres del Segon Triumvirat: Marc Antoni, Octavi i Marc Emili Lépid. Antoni va rebre les províncies a l'Est: Acaia, Macedònia i Epiro (aproximadament la Grècia moderna, Albània i la costa de Croàcia), Bitínia, Pont i Àsia (aproximadament la Turquia moderna), Síria, Xipre i Cirenaica. Aquestes terres havien estat conquerides abans per Alexandre el Gran; per tant, gran part de l'aristocràcia era d'origen grec. Tota la regió, especialment les grans ciutats, s'havia assimilat en gran mesura a la cultura grega, el grec sovint servint com a lingua franca.  Pregunta: Quines províncies va rebre Antoni?
Acaia, Macedònia i Epiro (aproximadament la Grècia moderna, Albània i la costa de Croàcia), Bitínia, Pont i Àsia (aproximadament la Turquia moderna), Síria, Xipre i Cirenaica