Quin dels següents no és un tipus de bé: importacions, la cort, o els productes nacionals? Tenint en compte la pregunta anterior, escriu un context que conté la resposta. Pot ser de 1 a 20 frases. Context:
Sovint les normes s'apliquen a tots els béns de manera neutral, però poden tenir un efecte pràctic més gran en les importacions que en els productes nacionals. Per a aquestes mesures discriminatòries "indirèctes" (o "indistintament aplicables") el Tribunal de Justícia ha desenvolupat més justificacions: ja siguin les de l'article 36, o requeriments addicionals "obligatoris" o "suprèmers" com la protecció dels consumidors, la millora de les normes laborals, la protecció del medi ambient, la diversitat de la premsa, l'equitat en el comerç, i més: les categories no estan tancades. En el cas més famós Rewe-Zentral AG vs Bundesmonopol für Branntwein, el Tribunal de Justícia va concloure que una llei alemanya que requeria que totes les begudes espirituoses i licors (no només les importades) tinguessin un contingut mínim d'alcohol del 25% era contrària a l'article 34 del TFUE, perquè tenia un major efecte negatiu en les importacions. Els licors alemanys tenien més del 25% d'alcohol, però el Cassis de Dijon, que Rewe-Zentrale AG volia importar de França, només tenia entre el 15 i el 20% d'alcohol. El Tribunal de Justícia va rebutjar els arguments del govern alemany que la mesura protegia proporcionalment la salut pública en virtut de l'article 36 del TFUE, perquè les begudes més fortes estaven disponibles i l'etiquetatge adequat seria suficient perquè els consumidors entenguessin el que compraven. Aquesta norma s'aplica principalment als requisits sobre el contingut o el packaging d'un producte. En la sentència Walter Rau Lebensmittelwerke/De Smedt PVBA, el Tribunal de Justícia va considerar que una llei belga que exigia que tota la margarina estigués en envasos en forma de cub va infringir l'article 34 i no estava justificada per la protecció del consumidor. L'argument que els belgues creurien que era mantega si no era en forma de cub era desproporcionat: "excediria considerablement els requisits de l'objecte a veure" i l'etiquetatge protegiria als consumidors "de la mateixa manera". En un cas de 2003, Comissió contra Itàlia, la llei italiana exigia que els productes de cacau que continguessin altres greixos vegetals no es poguessin etiquetar com a "chocolata". Havia de ser "substitut de xocolata". Tota la xocolata italiana es feia només de mantega de cacau, però la britànica...