Segons H. H. Scullard, però, el poder d'Octavià es basava en l'exercici d'un "poder militar predominant i... la sanció final de la seva autoritat era la força, per molt que el fet fos dissimulada". El Senat va proposar a Octavià, el vencedor de les guerres civils de Roma, que assumís un cop més el comandament de les províncies. La proposta del Senat era una ratificació del poder extraconstitucional d'Octavià. A través del Senat, Octavià va ser capaç de continuar l'aparença d'una constitució encara funcional. Fingient reticència, va acceptar una responsabilitat de deu anys de supervisió de les províncies que es consideraven caòtiques.
deu anys