La datació per radiocarboni, les proves de deforestació i la variabilitat de l'ADN mitocondrial dins de les poblacions maoris suggereixen que Nova Zelanda va ser poblada per primera vegada pels polinesians de l'est entre 1250 i 1300, concloent una llarga sèrie de viatges a través de les illes del Pacífic sud. Durant els segles següents, aquests colons van desenvolupar una cultura distinta ara coneguda com a maoris. La població es va dividir en iwi (tribus) i hapū (subtribus) que de vegades cooperaven, de vegades competeixen i de vegades lluitaven entre ells. En algun moment un grup de maoris va emigrar a Rēkohu, ara coneguda com a les illes Chatham, on van desenvolupar la seva cultura Moriori. La població maori va ser exterminada entre 1835 i 1862, en gran part a causa de l'esclavització de Taranaki i les malalties maoris van morir en 1830; tot i que també van sobreviure en 1863.
iwi (tribes) i hapū (subtribes)