Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: El juliol de 1956, Nasser va nacionalitzar unilateralment el canal de Suez. La resposta d'Anthony Eden, que havia succeït a Churchill com a primer ministre, va ser col·ludir amb França per dissenyar un atac israelià a Egipte que donaria a Gran Bretanya i França una excusa per intervenir militarment i recuperar el canal. Eden va enfadar el president dels Estats Units, Dwight D. Eisenhower, per la seva falta de consulta, i Eisenhower es va negar a donar suport a la invasió. Una altra de les preocupacions d'Eisenhower era la possibilitat d'una guerra més àmplia amb la Unió Soviètica després que amenacés d'intervenir al costat egipci. Eisenhower va aplicar una palanca financera amenaçant amb vendre les reserves nord-americanes de la lliura britànica i per tant precipitar un col·lapse de la moneda britànica. Tot i que la força d'invasió va tenir èxit militarment en els seus objectius, la intervenció de l'ONU i la pressió dels Estats Units van obligar Gran Bretanya a una retirada humiliant de les seves forces, i Eden va dimitir. La crisi de Suez va exposar molt públicament les limitacions de Gran Bretanya al món i va confirmar el declivi de Gran Bretanya a l'escenari mundial i el seu final com a superpotència, demostrant que d'ara en endavant ja no podia actuar sense almenys l'acquiescència, si no el suport total, dels Estats Units. Els esdeveniments de Suez van ferir l'orgull nacional britànic, fent que un parlamentari el descrigués com "el Waterloo britànic" i un altre per suggerir que el país s'havia convertit en un "satèl·lit nord-americà". Margaret Thatcher més tard va descriure la mentalitat que creia que havia caigut sobre els líders polítics britànics després de Suez, on "van passar de creure que Gran Bretanya podia fer-ho tot a una creença gairebé neuròtica que Gran Bretanya no podia fer res", de la qual Gran Bretanya no es va recuperar fins a la recuperació reeixida de les Illes Falkland de l'Argentina el 1982. Gran Bretanya va desplegar de nou les seves forces armades a la regió, intervenint a Oman (1957), Jordània (1958) i Kuwait (1961), tot i que en aquestes ocasions amb l'aprovació dels Estats Units, ja que la política exterior del nou primer ministre Harold Macmillan era...  Pregunta: A quins països va enviar la Gran Bretanya tropes després de la crisi de Suez?
Oman (1957), Jordània (1958) i Kuwait