La temporada 1986-87 va veure els Oilers unir-se com a equip, decidits a recuperar la Copa Stanley. Excepte per un mal rècord contra els Flames, Edmonton va dominar de nou la temporada regular, acabant en primer lloc amb 50 victòries i 106 punts, sis punts per davant de la segona posició de Filadèlfia. L'equip va capturar el seu segon Trofeu dels Presidents consecutiu, i l'últim fins a la data. Wayne Gretzky (62 gols i 183 punts) i Jari Kurri (54 gols i 108 punts) van acabar primer i segon en la cursa de punts de la NHL. Mark Messier (37 gols i 107 punts) va acabar quart. Paul Coffey es va perdre 21 partits per lesions, però va aconseguir 67 punts. La temporada va ser notable pel deteriorament de la relació entre Coffey i l'entrenador en cap Glen Sather. La relació va estar marcada per l'antagonisme durant la major part de la temporada, i Coffey va creure que era víctima d'un doble ras i blanc en el tractament dels jugadors. A la data límit de canvi de la NHL de 1987, els Oilers van adquirir Kent Nilsson a canvi d'una selecció de segona ronda del draft de 1988
, que va solidificar les dues línies superiors d'Edmonton a temps per als playoffs.