La Simfonia núm. 9 en re menor, Op. 125, també coneguda com la 9a de Beethoven, és la simfonia completa final de Ludwig van Beethoven, composta entre 1822 i 1824. Va ser interpretada per primera vegada a Viena el 7 de maig de 1824. És una de les obres més conegudes en la música de pràctica comuna, és considerada per molts crítics i musicòlegs com una de les obres més grans de Beethoven i un dels assoliments suprems en la història de la música occidental. En la dècada de 2010, és una de les simfonies més interpretades del món.
El novè de Beethoven