Escriu una continuació d'aquest paràgraf - Era un falangista convençut. Va començar la seva participació participant en la vaga dels miners asturians de 1934.
com a periodista. Va ser guardonat amb el prèmi "Palma de Plata" per la seva obra. És important destacar el seu treball com a periodista a la premsa falangista i al diari La Nación. Va ser empresonat a la presó de Bilbao, Larrínaga, per crims contra la Segona República Espanyola, a causa del seu treball com a pistolar de la Falange (el moviment falangista espanyol). Va estar present en el moment de l'aixecament de l'exèrcit nacionalista el 18 de juliol de 1936. Quan havia de ser traslladat, va escapar de la presó i va fugir a la zona nacional. El 1937, va viatjar a Salamanca com a corresponsal al front per a una entrevista amb Manuel Hedilla, Líder Nacional de la Falange, que va intentar obtenir suport contra aquells que tenien un sentit de dret a causa de la seva proximitat a José Antonio Primo de Rivera. La situació a Salamanca havia dividit els nacionalistes en dos. Els partidaris d'Hedilla, sota el comandament d'Agustín Aznar, Sancho Dávila i Rafael Dávila Garcerán, van ser recolzats pels alemanys. A més, es van difondre rumors des de la seu de Francisco Franco per destruir i desacreditar ambdues faccions, abans que es presentessin com a salvadors. Segons les seves memòries, Alcázar de Velasco intueix això i per tant proposa, almenys dues vegades, assassinar Francisco Franco.