Escriu una continuació per a aquest paràgraf - Al mateix temps (efectivament a partir de l'8 de març de 1918), el comandament otomà va canviar. El comandament otomà de més alt nivell a Palestina era el Grup d'Exèrcits Yıldırım. El Grup d'Exèrcits havia estat format originalment per recapturar Bagdad, que havia estat capturat pels britànics el març de 1917. En lloc d'això, havia estat desviat a Palestina on els britànics estaven a punt de capturar Jerusalem. El comandant del Grup d'Exèrcits era el general alemany Erich von Falkenhayn, que desitjava continuar una política de "defensa cedeix" en lloc de mantenir totes les posicions a qualsevol preu. També estava preparat per retirar-se per tal d'encurtir les línies de comunicació i reduir la necessitat de guarnicions estàtiques. No obstant això, va ser impopular entre els oficials otomans, principalment perquè es va basar gairebé exclusivament en oficials alemanys en lloc d'oficials d'estat major otomans, i va ser culpat per les derrotes a Gaza.
i Jerusalem. Va ser reemplaçat per un altre general alemany, Otto Liman von Sanders, que havia comandat la defensa otomana durant la Campanya de Gallipoli. Liman va argumentar que la retirada contínua a Palestina desmoralitzaria les tropes, arruïnaria els seus animals de tiro, encoratjaria la revolta àrab a estendre-se més al nord a les zones posteriors otomanes i també portaria a que totes les forces otomanes al sud a l'Hejaz fossin finalment aïllades. Les seves forces van aturar la seva retirada i es van endarrerir per resistir als britànics, fins i tot van reocupar alguns terrenys prop del Jordà quan es van repel·lir les dues incursions d'Allenby a través del Jordà.