Resumeix l'article:  El pollet de sis mesos estava en un estat lamentable. Abandonat al costat d'una carretera molt transitada fora de Southampton, esmagat i ple de cucs, estava tremolant lamentablement en el fred de gener i aferrant-se a la vida per un fil. Els seus rescatadors el van anomenar Rupert: un nom d'ós de peluche per al seu temperament d'ós de peluche. Malgrat tot el que ha patit, Rupert és una ànima amorosa i afectuosa que no li agrada res més que que li fessin fregar la part posterior del cap. Veure'l avui, tres mesos després, però encara inestable als peus, sembla cruel més enllà de la creença que algú podria deixar una criatura tan vulnerable a morir. Elise, de setze anys, d'Eaton Bray, Bedfordshire, és només una de les moltes persones que descobreixen que ja no poden seguir amb els costos financers de tenir i cuidar un cavall. Però, tristament, històries com la de Rupert són massa comunes. A tot el país, els cavalls, els ponis i els asns - molts d'ells abans estimables mascotes de la família - estan sent abandonats en un nombre rècord i deixats a si mateixos o lligats als costats de carreteres ocupades amb l'esperança que algú els rescatarà. Mentrestant, les organitzacions de beneficència dels animals estan plenes, deixant-les cada cop més indefenses a causa de les centenars de trucades que reben cada mes sobre cavalls negligits o abandonats. A principis d'aquest mes, en desesperació, la RSPCA va llançar una crida urgent per reallotjar alguns dels centenars de cavalls que tenen al seu càrrec. Els seus tres santuaris, amb capacitat per a 640 cavalls, estan plens, amb altres 500 cavalls que es mantenen amb una gran despesa en estables privades mentre esperen un lloc. Mentrestant, s'estima que hi ha més de tres mil persones en risc, encara que el nombre real podria ser molt més alt. L'any passat, només la RSPCA va acollir 1.500 cavalls, molts d'ells antics animals de companyia. No és estrany que la paraula que els treballadors de la RSPCA utilitzen per descriure la situació és "crisi". Com Anna Hemmings, directora del centre de Lockwood, un dels seus tres centres d'animals, ho expressa, intentar proporcionar atenció al nombre cada vegada més gran d'equins necessitats és una "batalla constant". Quan tornem a casa...
L' augment dels costos fa que pocs propietaris puguin cuidar un cavall. Amb el declivi dels compradors, més cavalls que mai s' abandonen. L'any passat, només la RSPCA va rebre 1.500, molts d'ells animals de companyia.