Abans de 1944, els Aliats van bombardejar objectius a França que eren part de la indústria de guerra alemanya. Això va incloure atacs com els de la fàbrica Renault a Boulogne-Billancourt al març de 1942 o les instal·lacions portuàries de Nantes al setembre de 1943 (que van matar 1.500 civils). En preparació dels desembarcaments aliats a Normandia i els del sud de França
, La infraestructura francesa (principalment el transport ferroviari) va ser intensament atacada per la RAF i USAAF al maig i juny de 1944. Malgrat la intel·ligència proporcionada per la Resistència francesa, moltes zones residencials van ser afectades per error o falta de precisió. Això va incloure ciutats com Marsella (2.000 morts), Lió (1.000 morts), Saint-Étienne, Rouen, Orléans, Grenoble, Niça, París i els seus voltants (1000+ morts), i així successivament. La Força Aèria Francesa Lliure, operativa des de 1941, sol optar per la tàctica més arriscada d'esquiar quan operava en territori nacional, per evitar víctimes civils. El 5 de gener de 1945, els bombarders britànics van colpejar la "butxa atlàntica" de Royan i van destruir el 85% d'aquesta ciutat. Una incursió posterior, utilitzant napalm, es va dur a terme abans de ser alliberada de l'ocupació nazi a l'abril. Dels 3.000 civils que van quedar a la ciutat, 442 van morir.