Ferrario, un migcampista defensiu físic i dominant, es va convertir en titular a la Juventus, guanyant la posició de Carlo Parola. A la Juventus va guanyar dos campionats de la Serie A, el primer el 1952
i l'altre el 1958, així com una Copa d'Itàlia abans de acabar la seva carrera amb el seu rival Torino als trenta-cinc anys.