Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Albert Calmette i Camille Guérin van aconseguir el primer èxit genuí en la immunització contra la tuberculosi el 1906, utilitzant la tuberculosi atenuada de la soca bovina. Es va anomenar bacille Calmette <unk> Guérin (BCG). La vacuna BCG va ser utilitzada per primera vegada en humans el 1921 a França, però va aconseguir una acceptació generalitzada als EUA, Gran Bretanya i Alemanya només després de la Segona Guerra Mundial. La tuberculosi va causar una preocupació pública generalitzada en els segles XIX i principis del XX, ja que la malaltia es va fer comuna entre els pobres urbans. El 1815 una de cada quatre morts a Anglaterra es va deure al "consum". El 1918, la tuberculosi encara causava una de cada sis morts a França. Després que es determinés que la tuberculosi era contagiosa, en la dècada de 1880, es va posar en una llista de malalties notificables a Gran Bretanya; les campanyes van començar a impedir que la gent escopés en llocs públics, i els pobres infectats van ser "encoratjats" a entrar en sanatorios que s'assemblaven a presons (els sanatorios per a les classes mitjanes i superiors oferien una cura excel·lent i atenció mèdica constant). Sigui quin sigui el benefici de l'"aire fresc" i el treball en el sanatori, fins i tot en les millors condicions, el 50% dels que van entrar van morir en cinc anys (c. 1916). Quan el Medical Research Council es va formar a Gran Bretanya el 1913, inicialment es va centrar en la investigació de la tuberculosi. A Europa, les taxes de tuberculosi van començar a pujar a principis del segle XVII fins a un nivell màxim al segle XIX, quan va causar gairebé el 25% de totes les morts. En la dècada de 1950, la mortalitat a Europa havia disminuït al voltant del 90%. Les millores en el sanejament, la vacunació i altres mesures de salut pública van començar a reduir significativament les taxes de tuberculosi fins i tot abans de l'arribada de l'estreptomicina i altres antibiòtics, encara que la malaltia continuava sent una amenaça significativa. El 1946, el desenvolupament de l'antibiòtic estreptomicina va fer que el tractament i la curació eficaç de la tuberculosi fos una realitat. Abans de la introducció d'aquest medicament, l'únic tractament era la intervenció quirúrgica, incloent la "tècnica de pneumotòrax", que implicava col·lapsar un pulmó infectat per "descansar-lo" i permetre que les lesions tuberculoses guarien.  Pregunta: Què va passar quan la tuberculosi va entrar a França el 1918?
va causar una de cada sis morts a França