A l'inici de la temporada de 1967, Rodríguez va guanyar en el seu novè Gran Premi, a Kyalami. El manager de Cooper, Roy Salvadori, va permetre a Rodríguez conduir el cotxe d'entrenament, malgrat les objeccions del seu company d'equip Jochen Rindt, que havia demanat el cotxe de Rodríguez, amb un fort suport de l'amic proper de Rindt, Jackie Stewart. La conducció suau i consistent de Rodríguez li va guanyar la victòria després que Denny Hulme hagués tingut una llarga parada als boxes i el corsari local John Love's Tasman Cooper necessitava una parada de combustible tardana. Rindt, per contra, va retirar l'altre Cooper-Maserati després de 38 voltes. Rodríguez va conduir una temporada controlada el 1967 com el número 2 de Rindt. Tot i que normalment era més lent que el seu company d'equip, va adquirir experiència en el T81 més vell i més pesat, mentre que a Rindt se li va donar el T81B millorat i més tard el nou T86. Un accident a mitja temporada en un Protos-Ford, en el esdeveniment de Fórmula Dos a Enna, el va deixar fora de joc durant tres "Grans Premis". Rodríguez només va ser marginalment més lent que Rindt al Gran Premi d'Holanda
, també l'única altra cursa de la temporada on els Cooper eren competitius.