Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: els halòfils, incloent el gènere Halobacterium, viuen en ambients extremadament salins com els llacs salats i superen en nombre els seus homòlegs bacterians en salinitats superiors al 20<unk>25%. Els termòfils creixen millor a temperatures superiors a 45 °C (113 °F), en llocs com les aigües calentes; les arquees hipertermòfiles creixen de manera òptima a temperatures superiors a 80 °C (176 °F). L'arquea Methanopyrus kandleri de la soca 116 pot fins i tot reproduir-se a 122 °C (252 °F), la temperatura més alta registrada de qualsevol organisme. Altres arquees existeixen en condicions molt àcides o alcalines. Per exemple, un dels acidòfils arqueus més extrems és Picrophilus torridus, que creix a pH 0, que és equivalent a prosperar en àcid sulfúric de 1,2 molar. Aquesta resistència als entorns extrems ha fet que els arqueus siguin el centre de l'especulació sobre les possibles propietats de la vida extraterrestre. Alguns hàbitats extremòfils no són diferents dels de Mart, el que porta a suggerir que els microbis viables podrien ser transferits entre planetes en meteorits. Recentment, diversos estudis han demostrat que les arquees no només existeixen en entorns mesòfils i termòfils, sinó que també estan presents, de vegades en grans nombres, a baixes temperatures. Per exemple, les arquees són comuns en ambients oceànics freds com els mars polars. Encara més significatius són els grans nombres d'arquees que es troben en tots els oceans del món en hàbitats no extrems entre la comunitat de plàncton (com a part del picoplàncton). Tot i que aquestes arquees poden estar presents en un nombre extremadament elevat (fins al 40% de la biomassa microbiana), gairebé cap d'aquestes espècies ha estat aïllat i estudiat en cultiu pur. En conseqüència, la nostra comprensió del paper dels arqueus en l'ecologia oceànica és rudimentària, de manera que la seva influència total en els cicles biogeoquímics globals segueix sent en gran part inexplorada. Alguns Crenarchaeota marins són capaços de nitrificació, suggerint que aquests organismes poden afectar el cicle de nitrogen oceànic, tot i que aquests Crenarchaeota oceànics també poden utilitzar altres fonts d'energia. Un gran nombre d'arquees també...  Pregunta: A quina temperatura representada en el sistema mètric pot reproduir-se aquest organisme?
122 °C