A principis del segle XX la Societat Zoològica de Nova York va ser instrumental en el desenvolupament de conceptes d'establiment de reserves per a espècies particulars i la realització dels estudis de conservació necessaris per determinar la idoneïtat dels llocs que són més adequats com a prioritats de conservació; el treball de Henry Fairfield Osborn Jr., Carl E. Akeley, Archie Carr i el seu fill Archie Carr III és notable en aquesta època. Akeley per exemple, havent dirigit expedicions a les muntanyes Virunga i observat el goril·la de muntanya a la natura, es va convèncer que l'espècie i l'àrea eren prioritats de conservació.
Els anys 90