El sistema bipartidista va acabar amb el president Ferdinand Marcos, que el 1976 va declarar la llei marcial. Malgrat enfortir les rebel·lions comunistes i separatistes islàmics, Marcos va mantenir un control ferm del país fins que els problemes econòmics i el desencantament amb la corrupció van conduir a una major oposició. Els opositors es van consolidar al voltant de Corazon Aquino, la vídua d'un assassinat
polític de l'oposició. Després que Marcos fos declarat guanyador d'unes eleccions anticipades el 1986, les protestes militars i públiques van conduir a la Revolució del Poder Popular que va destituir a Marcos i va instal·lar Aquino. Una nova constitució va augmentar els límits del poder presidencial, incloent-hi la creació d'un únic límit de mandat. Des de llavors, ha aparegut un sistema multipartidista inestable a nivell nacional, que ha estat desafiat per una sèrie de crisis que inclouen diversos intents de cop d'estat, un impeachment presidencial i dos moviments públics més. En aquest període també es va descentralitzar part del poder polític al govern local i es va establir la regió autònoma de Bangsamoro a Mindanao musulmana.