Escriu una continuació per a aquest paràgraf - Churchill tenia una fascinació pels Balcans, que veia com un dels llocs més favorables per a les operacions. Un tema recurrent de la seva "estratègia mediterrània" era el seu pla per als aliats per desembarcar a la costa adriàtica de Iugoslàvia i avançar a través de la bretxa de Ljubljana als Alps per arribar a Àustria per tal de reivindicar una postguerra a l'Europa de l'Est. El col·lapse de la posició alemanya als Balcans va estimular l'interès de Churchill una vegada més en els seus plans per a la bretxa de Ljubljana, però desembarcar a Dalmàcia requeriria capturar primer el nord-est d'Itàlia. El 25 d'agost, el 8è Exèrcit britànic va començar l'Operació Olive, una ofensiva contra la Línia Gòtica al nord d'Itàlia liderada pel 1r Cos Canadenc amb l'objectiu de prendre Pesaro i Rimini, que havien d'utilitzar-se com a ports per donar suport a l'ofensiva britànica planejada a Iugoslàvia. La dura resistència alemanya a la Línia Gòtica, que va fer el millor ús del terreny defensiu natural del nord-est d'Itàlia que estava travessat per muntanyes i 14 rius, va fer que el 8è Exèrcit avancessés molt més lentament del que s'havia esperat i va fer que els plans per a la Porta de Ljubjana fossin arxivats. En "Triomf i tragèdia", l'últim dels seus llibres "Història de la Segona Guerra Mundial", Churchill va atacar als americans per l'Operació Dragoon
, la invasió del sud de França, a la qual es va oposar. Com a expressió de l'amargor que els nord-americans s'oposaven a la seva estratègia mediterrània, Churchill va afirmar que si només s'hagués posat a disposició la força de treball i els recursos dedicats a l'Operació Dragoon per als plans d'avançar cap a la bretxa de Ljubanja, llavors els Aliats haurien pres Viena el 1944 i, per tant, haurien impedit que l'Exèrcit Roig capturés aquesta ciutat el 1945.