Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Per a l'irrigació de cultius, l'eficiència òptima de l'aigua significa minimitzar les pèrdues per evaporació, escorrent o drenatge subsuperficial alhora que maximitza la producció. Es pot utilitzar un recipient d'evaporació en combinació amb factors de correcció de cultius específics per determinar la quantitat d'aigua necessària per satisfer les necessitats de la planta. L'irrigació per inundació, el tipus més antic i més comú, sovint és molt desigual en la distribució, ja que algunes parts d'un camp poden rebre aigua en excés per tal de lliurar quantitats suficients a altres parts. L'irrigació aèria, utilitzant aspersors centrals o laterals, té el potencial d'un patró de distribució molt més igualitari i controlat. L'irrigació per gota és el tipus més car i menys utilitzat, però ofereix la capacitat d'oferir aigua a les arrels de les plantes amb pèrdues mínimes. No obstant això, l'irrigació per gota a gota és cada vegada més assequible, especialment per al jardiner domèstic i a la llum de l'augment de les taxes d'aigua. L'ús de mètodes d'irrigació per gota a gota pot estalviar fins a 30.000 galons d'aigua per any quan es reemplacen els sistemes d'irrigació que roquen en totes les direccions. També hi ha mètodes efectius i barats similars a l'irrigació per goteig, com l'ús de mangles de remoig que fins i tot es poden submergir en el medi de creixement per eliminar l'evaporació.  Pregunta: Quina és la forma més antiga d'irrigació?
Irrigació per inundació