Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: El 24 de febrer, Boris Kevorkov, el secretari del partit de la regió autònoma de Nagorno-Karabakh i un lleialista d'Azerbaidjan, va ser acomiadat. Els líders armenis de Karabakh es van queixar que la regió no tenia llibres de text en llengua armènia a les escoles ni a la televisió, i que el secretari general del Partit Comunista d'Azerbaidjan, Heydar Aliyev, havia intentat "azerificar" la regió i augmentar la influència i el nombre d'azerbaidjanos que viuen a Nagorno-Karabakh, al mateix temps que reduïa la seva població armènia (el 1987, Aliyev renunciaria com a secretari general del Politburó d'Azerbaidjan). El 1988, la població armènia de Karabakh s'havia reduït a gairebé tres quartes parts de la població total. El moviment va ser liderat per figures armènies populars i va trobar suport entre els intel·lectuals de Rússia també. Segons el periodista Thomas de Waal, alguns membres de la intel·ligència russa, com el dissident Andrei Sakharov, van expressar el seu suport als armenis. Un suport més destacat per al moviment entre l'elit de Moscou va ser interpretat per alguns en el públic: al novembre de 1987 L'Humanité va publicar els comentaris personals fets per Abel Aganbegyan, un assessor econòmic de Gorbatxov, als armenis que viuen a França, en què va suggerir que Nagorno-Karabakh podria ser cedit a Armènia. Abans de la declaració, els armenis havien començat a protestar i organitzar vagues de treballadors a Erevan, exigint una unificació amb l'enclavament. Això va provocar contraprotestes azerí a Bakú.  Pregunta: Què van fer els armenis a Erevan per protestar contra el suport rus al control azerí de Nagorno-Karabakh?
les vagues dels treballadors de l'escenari