Escriu una continuació per a aquest paràgraf - El 1900, el ministre prussià de Treballs Públics a la Cambra de Representants de Prússia va parlar a favor de la construcció d'un pont sobre el Rin a Bingen. Els estudis dels Ferrocarrils Estatales de Prússia inicialment van afavorir una ubicació a Bingerbrück perquè el corrent al voltant del Binger Loch (<unk>Bingen hole<unk>, un passatge estret creat a través d'un escull al Rin al segle XVII i posteriorment ampliat) va fer que un pont fos inviable a Bingen. Per tant, es va seleccionar un lloc per al pont a la part amunt de l'illa del Rin de Rüdesheim Aue a la marca del km 525.26 del Rin, on el riu té uns 900 metres d'ample. Els debats sobre si construir un pont de ferrocarril, un pont de carretera o un pont combinat van continuar durant més d'una dècada al Reichstag fins que els fons per a la construcció d'un pont de ferrocarril van ser aprovats el març de 1913. En aquest cas, les preocupacions militars van ser decisives. El nou pont del Rin era un ferrocarril estratègic que connectava el ferrocarril del Rin dret amb el ferrocarril de la vall de Nahe i el ferrocarril de la vall del Glan, creant així un altre ferrocarril militar alemany a la frontera francesa. L'Imperi Alemany va proporcionar més del 75% del cost del pont i les línies d'accés, la resta va ser finançada pels estats participants de Prússia i el Gran Ducat de Hesse. La corba de connexió era des del pont cap a Geisenheim i cap a Wiesbaden no era elegible per al finançament imperial, perquè el transport militar aparentment seguiria el Rin des d'Oberlahnstein, utilitzant el ferrocarril de la vall de Lahn. Dos ponts ferroviaris similars també es van construir a través del Rin principalment per raons militars: el Pont del Príncep Guillem a Urmitz i el Pont Ludendorff
a Remagen.