Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: El terme gegant de gas va ser encunyat el 1952 per l'escriptor de ciència-ficció James Blish i va ser utilitzat originalment per referir-se a tots els planetes gegants. Es pot dir que és un nom equivocat, perquè a través de la major part del volum d'aquests planetes la pressió és tan alta que la matèria no està en forma gasosa. A part de les capes superiors de l'atmosfera i els sòlids en el nucli, tota la matèria està per sobre del punt crític, on no hi ha distinció entre líquids i gasos. Planeta fluid seria un terme més precís. Júpiter també té hidrogen metàl·lic prop del seu centre, però gran part del seu volum és hidrogen, heli i traces d'altres gasos per sobre dels seus punts crítics. Les atmosferes observables de tots aquests planetes (a menys d'una unitat de profunditat òptica) són bastant primes en comparació amb els seus radis, estenent-se potser només un per cent del camí fins al centre. Per tant, les porcions observables són gasoses (en contrast amb Mart i la Terra, que tenen atmosferes gasoses a través de les quals es pot veure l'escorça).  Pregunta: Com són les atmosferes de Júpiter?
bastant prim en comparació amb els seus radis