Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Descobrir l'estructura terciària d'una proteïna, o l'estructura quaternària dels seus complexos, pot proporcionar pistes importants sobre com la proteïna realitza la seva funció i com es pot afectar, és a dir, en el disseny de fàrmacs. Com que les proteïnes són massa petites per ser vistes sota un microscopi de llum, s'han d'emplegar altres mètodes per determinar la seva estructura. Els mètodes experimentals comuns inclouen la cristal·lografia de raigs X i l'espectroscòpia RMN, que poden produir informació estructural a resolució atòmica. No obstant això, els experiments de RMN són capaços de proporcionar informació a partir de la qual es pot estimar un subconjunt de distàncies entre parells d'àtoms, i les possibles conformacions finals d'una proteïna es determinen resolent un problema de geometria de distància. La interferometria de polarització dual és un mètode analític quantitatiu per a mesurar la conformació proteica global i els canvis de conformació deguts a interaccions o altres estímuls. El dicroisme circular és una altra tècnica de laboratori per determinar la composició interna de la fulla β / α-helical de les proteïnes. La microscòpia cryoelectrònica s'utilitza per produir informació estructural de baixa resolució sobre complexos proteics molt grans, inclosos els virus muntats; una variant coneguda com a cristal·lografia electrònica també pot produir informació d'alta resolució en alguns casos, especialment per a cristalls bidimensionals de proteïnes de membrana. Les estructures resoltes normalment es dipositen en el Banc de Dades de Proteïnes (PDB), un recurs lliurement disponible des del qual es poden obtenir dades estructurals sobre milers de proteïnes en forma de coordenades cartesianes per a cada àtom de la proteïna. Es coneixen moltes més seqüències de gens que estructures de proteïnes. A més, el conjunt d'estructures resoltes està inclinat cap a les proteïnes que poden ser fàcilment sotmeses a les condicions requerides en la cristal·lografia de raigs X, un dels mètodes principals de determinació d'estructura. En particular, les proteïnes globulars són comparativament fàcils de cristal·litzar en preparació per a la cristal·lografia de raigs X. Les proteïnes de membrana i els grans complexos proteics, en canvi, són difícils de cristal·litzar...  Pregunta: Quina és la variant anomenada tat que produeix informació d'alta resolució en microscòpia cryoelectrònica?
cristal·lografia electrònica