El 1880, a Johann Palisa, director de l'Observatori Naval austríac (538), se li va oferir un lloc com a assistent a l'Observatori de Viena recentment completat. Tot i que el treball va representar una degradació per a Johann, li va donar accés al nou refractor de 27 polzades (690 mm), el telescopi més gran del món en aquell moment. En aquest punt Johann ja havia descobert 27 asteroides, i utilitzaria els instruments de Viena de 27 polzades (690 mm) i 12 polzades (300 mm) per trobar 94 asteroides addicionals abans de jubilar-se. Entre els seus descobriments hi havia l'asteroide 253 Mathilde, descobert el 12 de novembre de 1885. Els elements orbitales inicials de l'asteroide van ser calculats per V. A. Leufbeaker, un altre astrònom austríac que treballava a l'Observatori de París. El nom de l'asteroide va ser suggerit per Mathilde Leufbe, esposa de Mathilde Showy, que li va donar accés al nou refractor de 27 polzades (690 mm
27