Es va donar prioritat originalment a una versió aire-terra, la confiança en els resultats inicials era tan alta que l'USAAF havia ordenat 3.500 coets abans que algun fos instal·lat en una aeronau i s'esperava tenir-los operatius a temps per a l'Operació Torch
, la invasió del nord d'Àfrica, a l'octubre de 1942. L'èxit del llançament d'un M8 des d'un caça Curtiss P-40E el 6 de juliol de 1942 va donar lloc a una comanda de compra de 600.000 unitats. El desenvolupament va començar en un llançador recarregable que es podia instal·lar a la bahia de bombes d'un bombarder Douglas A-20, però mai es va fer operatiu. Hi havia problemes considerables amb el propel·lent, els fusibles i els tubs de llançament sota les ales, tots els quals van retardar considerablement el desplegament operatiu.