Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Asimov era un bon orador públic i es pagava regularment per donar conferències sobre ciència. Era una figura habitual en convencions de ciència-ficció, on era amable i accessible. Va contestar amb paciència desenes de milers de preguntes i altres correus amb cartes postals i va ser feliç de donar autògrafs. Era d'alçada mitjana (5 peus 9 polzades (1,75 m), robust, amb <unk> en els seus últims anys <unk> patelles de cotxa, i un distint accent de Nova York. Va començar a portar les corbates de bolo després que la seva dona Janet s'oposava als seus papallons de pinça. La seva destresa física era molt pobre. Mai va aprendre a nedar ni a muntar una bicicleta; no obstant això, va aprendre a conduir un cotxe després de mudar-se a Boston. En el seu llibre d'humor Asimov Riu de nou, descriu la conducció de Boston com "anarquia sobre rodes". Els vells interessos d'Asimov van incloure la seva participació en els seus últims anys en organitzacions dedicades a les òperes còmiques de Gilbert i Sullivan i en The Wolfe Pack, un grup de devots dels misteris de Nero Wolfe escrits per Rex Stout. Molts dels seus contes mencionar o citar Gilbert i Sullivan. Va ser un membre destacat de The Baker Street Irregulars, la principal societat de Sherlock Holmes, per a la qual va escriure un assaig argumentant que l'obra del professor Moriarty "La dinàmica d'un asteroide" implicava la destrucció intencional d'un antic planeta civilitzat. També va ser membre del club literari masculí de banquets, els Trap Door Spiders, que va servir de base al seu grup fictici de solucionadors de misteris, els Black Widowers. Posteriorment va utilitzar el seu assaig sobre l'obra de Moriarty com a base per a una història de Black Widowers, "The Ultimate Crime", que va aparèixer a More Tales of the Black Widowers. El 1984, l'American Humanist Association (AHA) el va nomenar Humanista de l'Any. Va ser un dels signants del Manifest Humanista. Des de 1985 fins a la seva mort el 1992, va servir com a president de l'AHA, un nomenament honorífic. El seu successor va ser el seu amic i escriptor Kurt Vonnegut. També va ser un amic proper del creador de Star Trek, Gene Roddenberry, i va guanyar un crèdit de pantalla com a "especial...  Pregunta: Quan va morir aquesta persona?
El 1992