Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Mercuri sembla tenir una crosta de silicats sòlids i un mantell que recobreix una capa externa de nucli sòlid de sulfur de ferro, una capa de nucli líquid més profunda i un nucli interior sòlid. Mercuri és un dels quatre planetes terrestres del Sistema Solar, i és un cos rocós com la Terra. És el planeta més petit del Sistema Solar, amb un radi equatorial de 2.439,7 quilòmetres. Mercuri també és més petit, encara que més massiu, que els satèl·lits naturals més grans del Sistema Solar, Ganímedes i Tità. El mercuri consta d'aproximadament un 70% de material metàl·lic i un 30% de silicat. La densitat de Mercuri és la segona més alta del Sistema Solar amb 5,427 g/cm3, només lleugerament menor que la densitat de la Terra de 5,515 g/cm3. Si s'excluís l'efecte de la compressió gravitatòria de tots dos planetes, els materials dels quals està fet Mercuri serien més densos que els de la Terra, amb una densitat no comprimida de 5,3 g/cm3 versus 4,4 g/cm3 de la Terra. La densitat de Mercuri es pot utilitzar per inferir detalls de la seva estructura interna. Tot i que l'alta densitat de la Terra resulta apreciablement de la compressió gravitacional, especialment al nucli, Mercuri és molt més petit i les seves regions interiors no estan tan comprimides. Per tant, perquè tingui una densitat tan alta, el seu nucli ha de ser gran i ric en ferro. Els geòlegs estimen que el nucli de Mercuri ocupa al voltant del 55% del seu volum; per a la Terra aquesta proporció és del 17%. La investigació publicada el 2007 suggereix que Mercuri té un nucli fundit. Al voltant del nucli hi ha un mantell de 500 a 700 km format per silicats. Basant-se en les dades de la missió Mariner 10 i l'observació a la Terra, s'estima que l'escorça de Mercuri és de 35 km de gruix. Una característica distintiva de la superfície de Mercuri és la presència de nombroses cintes estretes, que s'estenen fins a diversos centenars de quilòmetres de longitud. Es creu que es van formar quan el nucli i el mantell de Mercuri es van refredar i es van contraure en un moment en què l'escorça ja s'havia solidificat. El nucli de Mercuri té un contingut de ferro més alt que el de qualsevol altre gran planeta del Sistema Solar, i diverses teories han...  Pregunta: Com es compara la grandària de Mercuri amb els satèl·lits Ganímedes i Tità?
més petit