Durant els primers anys de la Segona Guerra Mundial, Romania va quedar atrapada entre els governs hostils de l'Alemanya nazi i la Unió Soviètica ("veure Pacte Molotov-Ribbentrop, Romania en la Segona Guerra Mundial"). En aquest context, els soviètics van comunicar un ultimàtum a Romania, i van ocupar Bessaràbia
(Juny de 1940). Pântea i la seva família van fugir a Bucarest, on el polític refugiat va continuar la seva feina amb el Cercle de Bessarabia. Més tard aquell any, les pressions alemanyes van resultar en la pèrdua de Transsilvània del Nord, el que va confirmar la ruptura de la Gran Romania. En aquell moment, el Cercle de Bessaràbia representava una comunitat de refugiats de 120.000 persones, amb Inculeț i Daniel Ciugureanu com a presidents, Bosie-Codreanu i Pântea com a vicepresidents.