La seva intensitat a l'equador és aproximadament una vintena de la del camp al voltant de Júpiter i una mica més feble que el camp magnètic de la Terra. Com a resultat, la magnetosfera de Saturn és molt més petita que la de Júpiter. Quan la Voyager 2 va entrar a la magnetosfera, la pressió del vent solar era alta i la magnetosfera s'estenia només 19 radis de Saturn, o 1,1 milions de km, tot i que es va ampliar en diverses hores, i es va mantenir així durant uns tres dies. Probablement, el camp magnètic es genera de manera similar a la de Júpiter per corrents en la capa metàl·lica líquida d'hidrogen anomenada una capa de dinamohidrogen metàl·lic.
plasma de les partícules ionitzades de l'atmosfera exterior de Titan