Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Els estudis van mostrar que un únic estabilitzador vertical era insuficient en angles d'atac alts, i es va canviar per estabilitzadors verticals dobles, inclinats a 45 °, resultant en un disseny de "estabilitat longitudinal relajada", que millora la maniobrabilitat. Northrop encara no confiava en els controls fly-by-wire i va retenir els controls de vol de senyal mecànic. El primer prototip (número de sèrie 72-1569) va ser llançat a Hawthorne el 4 d'abril de 1974; el seu primer vol a Edwards AFB va ser el 9 de juny amb Henry "Hank" Chouteau als controls volant durant 61 minuts arribant a una altitud de 18,000 peus i una velocitat màxima de 610 milles per hora. Chouteau després va comentar que, "Quan els nostres dissenyadors van dir que en el YF-17 havien de tornar l'avió al pilot, ho volien dir. És el caça d'un pilot de caça". El segon YF-17 (s/n 72-1570) va volar per primera vegada el 21 d'agost. Fins al 1974, el YF-17 va competir contra el General Dynamics YF-16. Els dos prototips YF-17 van fer 288 vols de prova, amb un total de 345,5 hores. El YF-17 va aconseguir una velocitat màxima de Mach 1.95, un factor de càrrega màxima de 9.4 g, i una altitud màxima de més de 50.000 peus (15.000 m). Podia aconseguir un angle d'atac sostingut de 34 ° en vol horizontal, i 63 ° en un ascens a 50 kt (58 mph, 93 km / h).  Pregunta: Quan va volar el segon YF-17?
21 d'agost