Després del desastre de la Superga, el president de Torino Ferruccio Novo va garantir l'estadi a la Federació Italiana de Futbol, i fins i tot va pensar en possiblement demolir-lo. En el període de postguerra, la zona de Filadèlfia es va convertir en residencial, i es va proposar demolir l'estadi per construir nous edificis. El 1959 l'estadi es va convertir en "espai públic", i el projecte va fracassar. A la temporada 1958-59
El Torino, sota el nom de "Talmone Torino" per raons de patrocini, es va traslladar a l'Stadio Comunale: la temporada va acabar amb la primera relegada del club a la Serie B. L'any següent, el club va tornar a Filadèlfia per superstició i el terreny es va convertir de nou en la casa del Torino durant diversos anys. El 19 de maig de 1963, es va jugar l'últim partit oficial a l'estadi, un partit de lliga contra el Napoli, que va acabar 1<unk>1, amb gols d'Enzo Bearzot i Gianni Corelli. El trasllat a la "Comunale", un estadi amb capacitat per a 65.000 persones de peu, es va completar el 1963-64.