Es va fer evident que el desenvolupament continuat del FW11 significava que era clarament el millor cotxe d'aquell any, i el campionat de 1987 seria disputat entre Piquet i Mansell. Tot i haver guanyat menys carreres que Mansell el 1987, Piquet va emergir com a campió del món. De Detroit a Portugal
, mai va acabar fora del podi, acumulant punts en el que ell va anomenar la seva "política de conducció de percentatge" en la seva oferta exitosa per guanyar el seu tercer campionat. Piquet va anunciar durant l'entrenament per al Gran Premi d'Hongria de 1987 que havia signat amb Lotus com el pilot indiscutible número 1, una posició que va afirmar que va ser promès a Williams des de 1986, però mai va ser honrat després de l'accident de cotxe de Frank Williams. També es creia que aquest era un factor important en la Honda que deixava Williams i es traslladava a McLaren per al 1988, malgrat que quedava un any més en el contracte. La companyia japonesa, que pagava la major part del salari de Piquet, el considerava el número 1 i estava furiosa que la direcció de Williams no controlava Mansell i permetés a Piquet un temps més fàcil.