En política exterior, els gaullistes s'identifiquen tant amb el realisme com amb l'excepcionalisme francès, i de Gaulle va intentar imposar la influència francesa a l'ordre global. Els gaullistes van donar suport a la descolonizació, que va alliberar França de la càrrega de l'imperi. Això es va reflectir en la resolució de de Gaulle de la crisi d'Algèria
(1958<unk>62), que va ser fortament influenciat per la realpolitik de de Gaulle, o "sens agud de conveniència política". En adonar-se que la descolonizació era inevitable, i que una crisi contínua i una guerra d'Algèria estesa perjudicaria l'economia francesa i perpetuaria la desunitat nacional, "de Gaulle va sentir que era en el millor interès de França concedir la independència i desistir de l'engatjament militar", preservant així la unitat i la grandesa franceses.