Mentre la major part de la Luftwaffe estava ocupada amb la batalla terrestre, el III./KG 26 va intentar interrompre les comunicacions marines soviètiques. Van enfonsar el petrolier "Mikhail Gromov", però el líder de la flotilla "Tashkent", el destructor "Bezuprechnyy" i el transport "Abkhaziya" van escapar per portar 2.785 soldats a la fortalesa. El suport aeri va continuar amb 643 sortides el 3 de juny, 585 el 4 de juny i 555 el 5 de juny, amb algunes tripulacions alemanyes que volaven una mitjana diària de 18 missions. A l'inici de l'atac a terra el 7 de juny, la Luftwaffe havia fet 3.069 sortides i s'havien llançat 2.264 tones d'explosius i 23.800 bombes incendiàries. Moltes de les bombes llançades eren de 1.000 kg SC 1000, 1.400 kg SC 1400 i 2.500 kg SC 2500 bombes. Les armes de calibre pesat estaven dirigides a bunkers de formigó soviètics. Ivan Laskin, comandant de la 172a Divisió de Rifles en el sector nord, va recordar: "Els bombarders en grups de vint a trenta ens van atacar sense preocupar-se pels seus objectius. Van entrar, onada rere onada, i literalment van arar la terra per tota la nostra zona de defensa. Els avions alemanys estaven en l'aire sobre les nostres posicions tot el dia. El cel estava embolicat pel fum de les explosions de milers de bombes i obús. Un enorme núvol gris fosc de fum i pols va pujar més i més alt i finalment va eclipsar el sol". La campanya aèria alemanya contra Sebastopol el juny de 1942 va superar de lluny els bombardejos alemanys de Varsòvia
, Rotterdam o Londres. Del 3 al 6 de juny, la Luftwaffe va dur a terme 2.355 operacions i va llançar 1.800 tones d'explosius.