L'inici de la Guerra Civil americana va interrompre l'educació de Corson quan es va al·legar a la Companyia K de la 4a Infanteria de Pennsilvània l'abril de 1861, i es va retirar com a sergent el juliol de 1861. Tornant a Penn a finals d'aquell any, va servir com a cadet mèdic a l'hospital de l'exèrcit a Cherry i Brad Streets mentre estudiava a l'escola. Es va alistar a les 6es Reserves de Pennsilvània (35a Pennsylvania Voluntaris) com a cirurgià assistent el març de 1863 després de graduar-se amb un títol de MD, participant en les batalles de Gettysburg, Falling Waters, Manassas Gap, Bristoe Station, Mine Run
, Rappahannock Station, el Desert, Spotsylvania, North Anna, i l'església de Bethesda. Brevetted major per distingir-se en el Wilderness, Corson es va reunir de nou al juny de 1864. A l'estació de Bristoe el 14 d'octubre, Corson i un ajudant de l'hospital van rescatar un soldat greument ferit entre les línies mentre estava sota el foc de l'artilleria confederada. Per aquesta acció, va rebre la Medalla d'Honor el 13 de maig de 1899. Al novembre de 1864, es va convertir en oficial mèdic al Camp Discharge, utilitzat per reunir soldats, a Filadèlfia.