Completa la frase següent: Reima Pietilä també havia estat activa en les activitats del Museu d'Arquitectura Finès, així com la publicació d'articles teòrics a "Le Carré Bleu" i "Arkkitehti". Pietilä fins i tot va assistir a una reunió del grup d'arquitectes del Team X, celebrada el 1972 a la Universitat de Cornell als EUA, que estaven molt preocupats per les qüestions de l'estructuralisme en l'arquitectura, és a dir, emfatitzant els elements de la cultura, en certa manera en reacció a les tendències universalitzadores del modernisme, especialment com es va promoure originalment pels instigadors del Team X, la generació més vella del CIAM. Pietilä va prendre un punt de vista diametral a la de l'escola racionalista, i tot i que les obres (dissenyades en col·laboració amb la seva dona Raili Pietilä) tenien moltes de les idiosincrasies orgàniques d'Aalto, eren molt més abstractes i nebuloses. En argumentar que la natura és l'apoteosi de la plasticitat, va exigir una anàlisi morfològica dels productes arquitectònics, considerant la geometria euclidiana com un instrument inadequat d'anàlisi. La seva primera obra important, el Pavelló finès a la 1958
De fet, Brussels Expo va adoptar un enfocament modular semblant a les teories de Blomstedt; no obstant això, les unitats rectangulars de fusta com a conjunt van donar una mostra de les superfícies posteriors de Pietilä basades totalment en la forma lliure; les més notables d'aquestes obres orgàniques són l'església de Kaleva, Tampere (1959<unk>1966), l'edifici d'assemblea d'estudiants de Dipoli, Espoo (1961<unk>66), la biblioteca Metso, Tampere (1978<unk>1986) i culminant en la seva última obra, la residència oficial del president de Finlàndia, Mäntyniemi, Helsinki (1983<unk>1993). Tots aquests edificis havien estat el resultat de concursos arquitectònics oberts.