Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: La posició en què el príncep es va situar pel seu matrimoni, mentre que una de distinció, també va oferir dificultats considerables; en les pròpies paraules d'Albert, "Sóc molt feliç i content; però la dificultat per omplir el meu lloc amb la dignitat adequada és que jo només sóc el marit, no el senyor de la casa". La casa de la reina va ser dirigida per la seva ex governanta, la baronesa Lehzen. Albert es va referir a ella com la "Dragona de la Casa", i va maniobrar per desallotjar la baronesa de la seva posició. En dos mesos del matrimoni, Victoria estava embarassada. Albert va començar a assumir papers públics; es va convertir en president de la Societat per a l'Extinció de l'Esclavitud (que encara era legal al sud dels Estats Units i les colònies de França); i va ajudar a Victòria en privat amb els seus papers governamentals. El juny de 1840, mentre que en un passeig de carruatge públic, Albert i la embarassada Victòria van ser disparats per Edward Oxford, que més tard va ser jutjat com a boig. Ni Albert ni Victoria es van ferir i Albert va ser elogiat pels diaris pel seu coratge i calma durant l'atac. Albert estava guanyant suport públic i influència política, que es va mostrar pràcticament quan, a l'agost, el Parlament va aprovar la Llei de Regència de 1840 per designar-lo regent en cas de la mort de Victòria abans que el seu fill arribés a la majoria d'edat. El seu primer fill, Victoria, anomenat així per la seva mare, va néixer al novembre. Vuit altres fills seguirien en els següents disset anys. Tots els nou nens van sobreviure fins a l'edat adulta, el que era notable per a l'època i que la biògrafa Hermione Hobhouse va atribuir a la "influència il·lustrada" d'Albert en el bon funcionament de la llar d'infants. A principis de 1841, va aconseguir treure el control generalitzat de Lehzen de la nursery, i al setembre de 1842, Lehzen va deixar la Gran Bretanya de forma permanent, molt al sou d'Albert. Després de les eleccions generals de 1841, Melbourne va ser reemplaçat com a primer ministre per Sir Robert Peel, qui va nomenar Albert com a president de la Comissió Reial encarregada de redecorar el nou Palau de Westminster. El Palau havia cremat...  Pregunta: Quant de temps es va cremar el palau de Westminster abans de ser reconstruït
set anys