A prop del volcà, les partícules de cendres giratòries a l'atmosfera van generar fulgors, que al seu torn van iniciar molts incendis forestals. Durant aquest temps, parts de la columna de núvol de cendres en forma de fong es van desintegrar i van caure de nou sobre la terra. Aquesta precipitació, barrejada amb magma, fang i vapor, va enviar fluxos piroclàstics addicionals que es van accelerar pels flancs de St. Helens. Més tard, fluxos més lents van venir directament del nou cràter de la cara nord i van consistir en cendres brillant i bombes de pumi i pumi calent. Algunes bombes de vapor de pumi i pumi molt calents es van situar a uns 6.500 metres d'altura, creant una gran quantitat d'aigua i vapor que es van cobrir de gel.
A prop del volcà