Completa la següent frase: Gran Bretanya va assegurar el canal contra els alemanys i el seu Afrika Korps durant la segona guerra mundial. Immediatament després del final de la Segona Guerra Mundial, els beneficis de l'empresa van augmentar molt a causa dels enviaments de petroli i l'empresa va reservar gran part d'aquests ingressos. El 1952, l'empresa tenia quatre comptes de reserves diferents: una reserva legal de 430 milions de francs, una reserva especial de 7 mil milions de francs, un fons de contingència d'1,72 mil milions de francs i un fons de pensions de 7,81 mil milions de francs. Després d'arribar a la companyia en la dècada de 1940, el consell va començar a contractar assessorament d'inversions, i a finals de la dècada de 1940, la companyia tenia inversions en Air France, Air Liquide, refineries de sucre colonials, empreses mineres de carbó, empreses ferroviàries, empreses elèctriques, la Societat Africana de Boscos i Agricultura, i la Lyonnaise de Madagascar. El rei Farouk de la línia de Muhammad Ali va ser derrocat en un cop militar el 1952 i el coronel Gamal Abdel Nasser va emergir com a líder d'Egipte. A mitjans de la dècada de 1950, el trànsit del canal va arribar a 122 milions de tones anuals, més de la meitat dels quals eren enviaments de petroli. En resposta a la negativa del Banc Mundial a concedir un préstec per construir una presa a través del Nil a Assuan, Nasser va declarar el 26 de juliol de 1956 que Egipte estava nacionalitzant el canal. En resposta,
Gran Bretanya, França i Israel van atacar Egipte i van destruir grans parts de Port Said. El canal va ser retornat a Egipte després que els Estats Units desaprovessin l'acció. Durant els deu anys següents, el canal va ser operat per Egipte, que va pagar una quantitat a la Companyia del Canal de Suez per al seu ús. El 1967, va sorgir una altra guerra amb Israel i el canal va ser impassable amb vaixells enfonsats. El canal no reobriria fins a 1975 després de l'Acord de Camp David. El trànsit pel canal va començar a caure a principis de la dècada de 1980 després que els oleoducts de petroli erodissin el trànsit de vaixells. Després que la companyia desaparegués a finals de la dècada de 1990, el canal generava 2 mil milions de dòlars a l'any en ingressos per a Egipte.