Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: S'ha dit que la gratitud molda i modela tota la vida cristiana. Martin Luther es referia a la gratitud com "L'actitud cristiana bàsica" i avui encara es refereix a ella com "el cor de l'evangeli". Els cristians són encoratjats a lloar i donar gràcies al seu creador. En la gratitud cristiana, Déu és vist com el donant desinteressat de totes les coses bones i per això, hi ha un profund sentit de gratitud que permet als cristians compartir un vincle comú, que modela tots els aspectes de la vida d'un seguidor. La gratitud en el cristianisme és un reconeixement de la generositat de Déu que inspira els cristians a modelar els seus propis pensaments i accions al voltant d'aquests ideals. En lloc d'un simple sentiment, la gratitud cristiana és considerada com una virtut que modela no només les emocions i els pensaments, sinó també les accions i els fets. Jonathan Edwards escriu en el seu Tractat sobre afeccions religioses que la gratitud i l'agraïment cap a Déu són entre els signes de la religió veritable. A causa d'aquesta interpretació, les mesures modernes de l'espiritualitat religiosa inclouen avaluacions d'agraïment i gratitud cap a Déu. Allport (1950) va suggerir que les intencions religioses madures provenen de sentiments de profunda gratitud i Edwards (1746/1959) va afirmar que l'"afecte" de la gratitud és una de les maneres més exactes de trobar la presència de Déu en la vida d'una persona. En un estudi realitzat per Samuels i Lester (1985) es va afirmar que en una petita mostra de monges i sacerdots catòlics, de 50 emocions, l'amor i la gratitud eren les emocions més experimentades cap a Déu. En les esglésies ortodoxes, catòliques, luteranes i anglicanes, el rit més important s'anomena eucaristia; el nom deriva de la paraula grega eucharistia per a l'acció de gràcies.  Pregunta: La gratitud prové de quina font innombrable?
La generositat de Déu