Completar la següent frase: Tot i que l'Índia independent va ser vista inicialment com un campió de diversos moviments d'independència africans, la seva cordial relació amb la Mancomunitat de Nacions i els seus punts de vista liberals de les polítiques britàniques a l'Àfrica Oriental havien perjudicat la seva imatge com a un ferm defensor de diversos moviments d'independència en el tercer món. La condemna de l'Índia a les lluites militants a Kenya i
Algèria estava en fort contrast amb la Xina, que havia donat suport a la lluita armada per guanyar la independència africana. Després d'arribar a un alt punt diplomàtic després del paper de Nehru a la crisi de Suez, l'aïllament de l'Índia d'Àfrica va ser complet quan només quatre nacions - Etiòpia, Kenya, Nigèria i Líbia - la van donar suport durant la guerra sino-india el 1962. Després que Gandhi esdevingués primer ministre, es van expandir les relacions diplomàtiques i econòmiques amb els estats que s'havien aliat amb l'Índia durant la Guerra Sino-Índia. Gandhi va començar les negociacions amb el govern de Kènia per establir la Cooperació per al Desenvolupament d'Àfrica i l'Índia. El govern indi també va començar a considerar la possibilitat de portar els indis establerts a l'Àfrica en el marc dels seus objectius de política per ajudar a recuperar la seva influència geoestratègica en declivi. Gandhi va declarar a la gent d'origen indi instal·lada a l'Àfrica com a "Ambaixadors de l'Índia". No obstant això, els esforços per convèncer a la comunitat asiàtica per unir-se a la diplomàcia índia van ser enlloc, en part a causa de la falta de voluntat dels indis de romandre en un entorn políticament insegur, i a causa de l'èxode dels indis africans a Gran Bretanya amb l'aprovació de la Llei d'Immigrants de la Commonwealth el 1968. A Uganda, la comunitat índia africana va patir persecucions i finalment l'expulsió sota el govern d'Idi Amin.