Com que la insulina promou l'entrada de la glucosa a la majoria de les cèl·lules, la resistència a la insulina impedeix que la glucosa entri a les cèl·lules. Com a resultat, la glucosa roman al corrent sanguini, on els nivells de glucosa augmenten. Es necessita més insulina per superar aquesta resistència; es produeix aproximadament 1.52.5 vegades més insulina que en un embaràs normal. La resistència a la insulina és un fenomen normal que emergeix en el segon trimestre de l'embaràs, que en el progrés de la GDM pot alterar els nivells observats en una persona no embarassada amb diabetis de tipus 2. Es creu que les hormones de l'embaràs i altres factors interfereixen amb l'acció de la insulina a mesura que s'uneix al receptor d'insulina. La interferència probablement es produeix al nivell de la via de senyalització cel·lular més enllà del receptor d'insulina.
Resistència a la insulina