La primera part del Renaixement va veure una guerra gairebé constant a terra i al mar, ja que les ciutats-estats van competir per la preeminença. A terra, aquestes guerres van ser combatudes principalment per exèrcits de mercenaris coneguts com a condottieri, bandes de soldats provinents de tot Europa, però especialment d'Alemanya i Suïssa, liderats en gran part per capitans italians. Els mercenaris no estaven disposats a arriscar les seves vides indegudament, i la guerra es va convertir en una gran part de setges i maniobres, ocasionant poques batalles en camp. També era en l'interès dels mercenaris de tots dos costats per prolongar qualsevol conflicte, per continuar el seu treball. Els mercenaris també eren una amenaça constant per als seus empresaris; si no es pagaven, sovint es tornaven al seu patró.
Ciutats-estat