Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: El camí cap a la independència per a les colònies blanques de l'Imperi Britànic va començar amb l'Informe Durham de 1839, que proposava la unificació i l'autogovern per a l'Alt i el Baix Canadà, com a solució a la inestabilitat política que havia esclatat en rebel·lions armades el 1837. Això va començar amb l'aprovació de l'Acte de la Unió el 1840, que va crear la Província de Canadà. El govern responsable va ser concedit per primera vegada a Nova Escòcia el 1848, i aviat es va estendre a les altres colònies nord-americanes britàniques. Amb l'aprovació de l'Acta Britànica d'Amèrica del Nord, 1867 pel Parlament britànic, el Canadà Superior i Inferior, Nova Brunswick i Nova Escòcia es van formar al Canadà, una confederació que gaudeix d'un autogovern complet amb l'excepció de les relacions internacionals. Austràlia i Nova Zelanda van aconseguir nivells similars d'autogovern després de 1900, amb les colònies australianes federades el 1901. El terme "estat de domini" va ser introduït oficialment a la Conferència Colonial de 1907. Les últimes dècades del segle XIX van presenciar campanyes polítiques concertades per a l'autogovern irlandès. Irlanda s'havia unit amb Gran Bretanya en el Regne Unit de Gran Bretanya i Irlanda amb l'Acte d'Unió de 1800 després de la Rebel·lió irlandesa de 1798, i havia patit una greu fam entre 1845 i 1852. L'autogovern va ser recolzat pel primer ministre britànic, William Gladstone, que esperava que Irlanda seguís els passos de Canadà com a domini dins de l'imperi, però el seu projecte de llei d'autogovern de 1886 va ser derrotat al Parlament. Tot i que el projecte de llei, si s'aprovava, hauria concedit a Irlanda menys autonomia dins del Regne Unit que les províncies canadenques tenien dins de la seva pròpia federació, molts parlamentaris temien que una Irlanda parcialment independent pogués representar una amenaça de seguretat per a Gran Bretanya o marcar l'inici de la ruptura de l'imperi. Un segon projecte de llei d'autogovern també va ser derrotat per raons similars. Un tercer projecte de llei va ser aprovat pel Parlament el 1914, però no va ser implementat a causa de l'esclat de la Primera Guerra Mundial que va conduir a l'aixecament de Pasqua de 1916.  Pregunta: Quan es va aprovar la tercera llei?
El 1914