Els efectes de la radiació del desastre nuclear de Fukushima Daiichi són els efectes observats i predits com a resultat de l'alliberament d'isòtops radioactius de la central nuclear de Fukushima Daiichii després del terratrèmol de Tōhoku de magnitud 9,0 i el tsunami de 2011
(El gran terratrèmol del Japó Oriental i el tsunami resultant). L'alliberament d'isòtops radioactius dels recipients de contenció del reactor va ser el resultat de la ventilació per reduir la pressió gasosa, i l'escorregut d'aigua de refrigeració al mar. Això va donar com a resultat que les autoritats japoneses implementessin una zona d'exclusió de 30 km al voltant de la central elèctrica i el desplaçament continuat d'aproximadament 156.000 persones a principis de 2013. El nombre d'evacuats ha disminuït a 49.492 a partir de març de 2018. Des de llavors, s'han detectat grans quantitats de partícules radioactives de l'incident, incloent iode-131 i cesi-134/137, a tot el món. S'han observat nivells substancials a Califòrnia i a l'Oceà Pacífic.