Leningrad () va ser el vaixell principal de la seva classe de sis caps de flotilla de destructors construïts per a la Marina Soviètica durant la dècada de 1930, una de les tres variants del Projecte 1. Completat el 1936, el vaixell va ser assignat a la Flota del Bàltic i va jugar un paper menor en la Guerra d'Hivern contra Finlàndia el 1939-1940. Després de l'inici de l'Operació Barbarossa, la invasió alemanya de la Unió Soviètica el juny de 1941, el "Leningrad" va cobrir les operacions de minatge, va col·locar les mines ella mateixa i va proporcionar suport naval a les unitats soviètiques. Va escoltar vaixells durant la
evacuació de Tallinn, Estònia, a l'agost i després va bombardejar les tropes alemanyes durant el setge de Leningrad. El vaixell va ser assignat a evacuar les tropes soviètiques del seu enclavament a Hanko, Finlàndia, al novembre, però va ser greument danyat per mines en el camí i va ser forçat a tornar a Leningrad per a reparacions. Després que es completessin, "Leningrad" va reprendre el bombardeig de les posicions alemanyes i va continuar fent-ho fins que l'Ofensiva de Leningrad-Novgorod els va allunyar de la ciutat al gener de 1944.