Completa la frase següent:
Gran Revolta Síria, França va acordar celebrar eleccions dins dels dos països. Tot i que la revolta va tenir lloc a Síria, va impactar les constitucions tant al Líban com a Síria. França es va negar a canviar les fronteres del Líban encara que diversos líders musulmans sunnites encara esperaven la reunificació amb Síria. Com que els musulmans sunnites van donar suport al no sectarisme dins de la política libanesa, la seva negativa a participar va significar que era més fàcil per als francesos establir un sistema confessional de política. L'ús de la política confessional, que va permetre als musulmans participar dins del govern libanès, va reduir els seus desitjos de fusionar-se amb Síria. No obstant això, els musulmans van seguir impulsant la identitat del Líban com una nació àrab mentre que els cristians s'identificaven amb el Mediterrani. Les veus que criticaven les fronteres franceses encara existien; Antun Sa'adah, fundador del Partit Nacionalista Social Sirià i cristià libanès, va criticar França per dividir la Gran Síria. No obstant això, encara va escriure que Síria, amb la seva història regional distinta, hauria de romandre separada. Els escriptors com Sati' al-Husri creien que l'única raó per la qual les terres àrabs es mantenien separades era a causa de la interferència estrangera. Altres escriptors, incloent Nabih Amin Fares, George Antonius i Michel <unk>Aflaq, van sostenir que les potències colonials van dividir la terra àrab perquè la unitat representaria una amenaça per al govern colonialista. Els nacionalistes àrabs sirians al principi van veure el govern libanès com inconstitucional i no representatiu a causa del sistema confessional; no obstant això, van suspendre aquests punts de vista amb l'esperança d'aconseguir la independència mitjançant la col·laboració amb els moviments nacionalistes libanesos.