Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Una infecció del tracte urinari (ITU) és una infecció que afecta una part del tracte urinari. Quan afecta el tracte urinari inferior es coneix com una infecció de la bufeta (cistitis) i quan afecta el tracte urinari superior es coneix com una infecció renal (pielonefritis). Els símptomes d' una infecció del tracte urinari inferior inclouen dolor a la hora d' orinar, orinar freqüentment i sentir la necessitat d' orinar malgrat tenir la bufeta buida. Els símptomes d'una infecció renal inclouen febre i dolor de flanc normalment a més dels símptomes d'una infecció urinària inferior. Rarament, l'orina pot aparèixer sagnant. En els molt vells i els molt joves, els símptomes poden ser vagues o no específics. La causa més comuna d'infecció és Escherichia coli, encara que altres bacteris o fongs poden ser rarament la causa. Els factors de risc inclouen l'anatomia femenina, les relacions sexuals, la diabetis, l'obesitat i la història familiar. Tot i que les relacions sexuals són un factor de risc, les infeccions urinàries no es classifiquen com a infeccions de transmissió sexual (ITS). La infecció renal, si es produeix, normalment segueix una infecció de la bufeta, però també pot ser el resultat d'una infecció transmesa per la sang. El diagnòstic en dones joves i sanes es pot basar només en els símptomes. En aquells amb símptomes vagues, el diagnòstic pot ser difícil perquè els bacteris poden estar presents sense que hi hagi una infecció. En casos complicats o si el tractament falla, pot ser útil un cultiu d'orina. En casos no complicats, les infeccions urinàries es tracten amb un curt cicle d'antibiòtics com la nitrofurantoïna o el trimetoprim/sulfametoxazol. La resistència a molts dels antibiòtics usats per tractar aquesta malaltia està augmentant. En casos complicats, pot ser necessari un curs més llarg o antibiòtics intravenosos. Si els símptomes no milloren en dos o tres dies, pot ser necessària una nova prova de diagnòstic. La fenazopiridina pot ajudar amb els símptomes. En aquells que tenen bacteris o glòbuls blancs a l'orina però no tenen símptomes, generalment no es necessiten antibiòtics, tot i que durant l'embaràs és una excepció. En aquells amb infeccions freqüents, es pot prendre un curt cicle d'antibiòtics tan aviat com els símptomes...  Pregunta: Quantes dones tenen una infecció urinària cada any?
10%