Escriu una continuació per a aquest paràgraf - Quan el president dels Estats Units Andrew Jackson va permetre que la carta del Segon Banc dels Estats Units expirés el 1836, els Estats Units no tenien cap tipus de banc central, i la oferta monetària a la ciutat de Nova York va fluctuar amb el cicle agrícola anual del país. Cada tardor, els diners surtien de la ciutat a mesura que es compraven les collites i, en un esforç per atraure diners, s'elevaven els tipus d'interès. Els inversors estrangers van enviar llavors els seus diners a Nova York per aprofitar les taxes més altes. A partir de gener de 1906 el Dow Jones Industrial Average va arribar al màxim de 103, el mercat va començar una modesta correcció que continuaria durant tot l'any. El terratrèmol d'abril de 1906
que va devastar San Francisco va contribuir a la inestabilitat del mercat, provocant una inundació encara més gran de diners de Nova York a San Francisco per ajudar a la reconstrucció. Una nova tensió en la oferta monetària es va produir a finals de 1906, quan el Banc d'Anglaterra va augmentar els seus tipus d'interès, en part en resposta a les companyies d'assegurances del Regne Unit que pagaven tant als titulars de polsistes dels Estats Units, i més fons van romandre a Londres del que s'esperava. Des del seu pic de gener, els preus de les accions van disminuir un 18% el juliol de 1906. A finals de setembre, les accions havien recuperat aproximadament la meitat de les seves pèrdues.