Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: D'altra banda, Gibbs va rebre els majors honors llavors possibles per a un científic acadèmic als EUA. Va ser elegit membre de l'Acadèmia Nacional de Ciències el 1879 i va rebre el 1880 el Premi Rumford de l'Acadèmia Americana d'Arts i Ciències pel seu treball en termodinàmica química. També va ser guardonat amb doctorats honoraris per la Universitat de Princeton i el Williams College. A Europa, Gibbs va ser introduït com a membre honorari de la Societat Matemàtica de Londres el 1892 i va ser elegit membre estranger de la Royal Society el 1897. Va ser elegit membre corresponent de les Acadèmies de Ciències de Prússia i França i va rebre doctorats honoraris de les universitats de Dublín, Erlangen i Christiania (ara Oslo). La Royal Society va honrar més endavant a Gibbs el 1901 amb la Medalla Copley, llavors considerada com el premi internacional més alt en ciències naturals, i va assenyalar que havia estat "el primer en aplicar la segona llei de la termodinàmica a la discussió exhaustiva de la relació entre l'energia química, elèctrica i tèrmica i la capacitat per al treball extern". Gibbs, que va romandre a New Haven, va ser representat en la cerimònia de lliurament pel comandant Richardson Clover, l'ataixat naval dels Estats Units a Londres. En la seva autobiografia, el matemàtic Gian-Carlo Rota parla de navegar casualment per les piles matemàtiques de la Biblioteca Sterling i tropeçar en una llista de correu manuscrita, adjunta a algunes de les notes del curs de Gibbs, que enumeraven més de dos-cents científics notables de la seva època, incloent Poincaré, Boltzmann, David Hilbert i Ernst Mach. A partir d'això, Rota va concloure que el treball de Gibbs era més conegut entre l'elit científica del seu temps del que el material publicat suggereix. Lynde Wheeler reprodueix aquesta llista de correu en un apèndix a la seva biografia de Gibbs. Que Gibbs va aconseguir interessar als seus corresponsals europeus en el seu treball és demostrat pel fet que la seva monografia "Sobre l'equilibri de substàncies heterogènies" va ser traduïda a l'alemany (aleshores la principal llengua per a la química) per Wilhelm Ostwald el 1892 i al francès per Henri...  Pregunta: En quina àrea va treballar i per què va rebre un premi?
termodinàmica química