Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: El càlcul de variacions es refereix als màxims o mínims (col·lectivament anomenats extrems) dels funcionals. Un funcional mapia funcions a escalars, de manera que els funcionals s'han descrit com "funcions de funcions". Les funcionals tenen extrema respecte als elements y d'un espai de funcions determinat definit sobre un domini determinat. Es diu que un funcional J [ y ] té un extrem a la funció f si ΔJ = J [ y ] − J [ f ] té el mateix signe per a totes les y en un veïnat arbitràriament petit de f. La funció f s'anomena funció extremal o extremal. L'extrem J [ f ] s'anomena un màxim local si ΔJ ≤ 0 en qualsevol lloc en un veïnat arbitràriament petit de f, i un mínim local si ΔJ ≥ 0 allà. Per a un espai de funcions contínues, els extrems dels funcionals corresponents s'anomenen extrems febles o extrems forts, depenent de si les primeres derivades de les funcions contínues són, respectivament, totes contínues o no. Tant els extrems forts com els febles dels funcionals són per a un espai de funcions contínues, però els extrems febles tenen l'exigència addicional que les primeres derivades de les funcions en l'espai siguin contínues. Per tant, un extrem fort també és un extrem feble, però la inversa no pot ser certa. Trobar extrems forts és més difícil que trobar extrems febles. Un exemple d'una condició necessària que s'utilitza per trobar extrems febles és l'equació d'Euler <unk> Lagrange.  Pregunta: Quin és un altre terme per a maxima?
extrema