El 1918, el president Woodrow Wilson va proclamar el Katmai Monument Nacional a Alaska, que comprèn més de 1.000.000 acres (4.000 km2). El Katmai va ser ampliat posteriorment a gairebé 2.800.000 acres (11.000 km2) per les proclamacions posteriors de l'Acta d'Antiguitats i durant molts anys va ser la unitat més gran del sistema de parcs nacionals. El Bosc Petrificat, el Gran Canyó i les grans dunes de sorra també van ser originàriament proclamats com a monuments nacionals i més tard designats com a parcs nacionals pel Congrés. En resposta a la declaració de Roosevelt del monument del Gran Canyó, un pretendent de la mineria va demandar a un tribunal federal, afirmant que Roosevelt havia sobrepassat l'autoritat de l'Acta d'Antiguitats protegint un canyó sencer. El 1920, el Tribunal Suprem dels Estats Units va dictaminar unànimament que el Gran Canyó era de fet "un objecte d'interès científic o històric" i podia ser protegit per una proclamació, establint un precedent per a l'ús
Woodrow Wilson