Escriure una continuació per a aquest paràgraf - Un punt d'inflexió en com ambdues parts es veuen entre si és probablement la massacre dels llatins a Constantinoble
el 1182. La massacre va seguir a la deposició de Maria d'Antioquia, una princesa normanda-franca (per tant "latina") que estava governant com a regent del seu fill infant, l'emperador Alexi II Comnenos. Maria era profundament impopular a causa del favoritisme dur que s'havia mostrat als comerciants italians durant la regència i les celebracions populars de la seva caiguda per part dels ciutadans de Constantinoble es van convertir ràpidament en disturbis i massacres. L'esdeveniment i els informes horribles dels supervivents van inflamar les tensions religioses a Occident, que van conduir al saqueig de Tessalònica, la segona ciutat més gran de l'imperi, per part de Guillem II de Sicília. Un exemple de l'opinió occidental de l'època són els escrits de Guillem de Tir, que va descriure la "nació grega" com "una cria de víbores, com una serp al pit o un ratolí al vestit que demana maliciosament als seus convidats".