Aquesta emissió de fading seria anomenada "afterglow". Les primeres cerques d'aquest afterglow no van tenir èxit, en gran part perquè és difícil observar la posició d'una explosió a llargues longituds d'ona immediatament després de l'explosió inicial. La trobada va arribar al febrer de 1997 quan el satèl·lit BeppoSAX va detectar una explosió de raigs gamma (GRB 970228) i quan la càmera de raigs X va ser dirigida cap a la direcció d'on s'havia originat l'explosió, va detectar l'emissió de raigs X. El telescopi William Herschel va identificar una emissió de fading lentament a longituds d'ona més llargues creades per col·lisions entre l'ejectat de l'explosió i el gas interestelar. Aquesta emissió de fading es va anomenar "afterglow" (descoberta a l'escala GRB 925), després de la descoberta d'una altra supernova a una distància molt feble a la Terra després d'uns anys.
20 hores