Completa la següent frase: Els sindicats Zubatovistes van aconseguir un èxit moderat en la canalització de les agitacions polítiques dels treballadors lluny dels moviments revolucionaris i cap a millores laborals, especialment a les ciutats de Minsk i Odessa, amb un alt funcionari que va assenyalar que molts revolucionaris i treballadors s'uniren als sindicats. No obstant això, Zubatov, si no el socialisme policial, es va desacreditar a l'estiu de 1903 després que l'oficial de l'Okhrana a càrrec del sindicat d'Odessa permetés que una vaga es desprengués del control, causant un moviment de masses que va paralitzar la regió. Tot i que els sindicats dirigits per la policia van continuar operant després de l'expulsió de Zubatov, sense el finançament d'Okhrana, van resultar més un passiu que un actiu. L'Assemblea dels Treballadors, un sindicat dirigit per la policia amb uns 6.000 a 8.000 membres, format pel presumpte agent Okhrana, el pare Georgy Gapon, va desencadenar la
Massacre del diumenge sagnant de gener de 1905, una fita en la Revolució de 1905 quan els membres del sindicat van marxar pacíficament al Palau d'Hivern a Sant Petersburg i van ser disparats pels soldats imperialistes. L'Okhrana va complementar el socialisme policial i altres projectes per evitar les condicions en les quals els moviments revolucionaris podrien prendre racó per perseguir iniciatives per reduir les activitats de les organitzacions existents. Yevno Azef, el notori provocador de l'Okhrana que es va convertir en el cap de l'Organització de Lluita Socialista Revolucionària (SRFO), va personificar la pràctica inescrutable de l'Okhrana d'infiltració de grups revolucionaris. Mentre que l'Okhrana va aconseguir incrustar molts dels seus agents en organitzacions revolucionàries, la policia va preferir reunir lentament informació i intentar interferir en el treball revolucionari subrepticiament en lloc d'arrestar immediatament revolucionaris coneguts. Aquesta política va conduir a nombrosos actes dubtosos per part dels espies de la policia, que havien de participar en activitats revolucionàries per evitar sospites, com quan Yevno Azef, com a cap de l'SRFO, va ordenar l'assassinat de V. K. Plehve el 15 de juliol de 1904.