La trepanació, la perforació deliberada de forats en un crani, es practicava ja el 7.000 aC. Mentre que de vegades la gent sobrevivia, molts havien mort del procediment a causa de la infecció. Es creia que funcionava a través de "deixar escapar els esperits malignes". William Harvey va recomanar la trepanació com a tractament per a les emigrènies al segle XVII. Encara que molts tractaments per a les emigrènies s'han intentat, no va ser fins al 1868 que es va començar a utilitzar una substància que finalment va resultar ser eficaç. Aquesta substància va ser el fong d'ergot del qual es va aïllar l'ergotamina el 1918.
infecció