En 200 aC, els escrits de l'escola de medicina d'Hipòcrates descriuen l'aura visual que pot precedir el mal de cap i un alleujament parcial que es produeix a través del vomi. Una descripció del segle II d'Areteu de Capadocia va dividir els mals de cap en tres tipus: cefalàgia, cefaleia i heterocrani. Galè de Peró va utilitzar el terme hemicrania (mitja-cabeza), de la qual la paraula emigrena va ser finalment derivada. També va proposar que el dolor sortia dels meninges i els vasos sanguinis del cap.
hemicrania (mig cap)