Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: El nom esclerosi múltiple es refereix a les cicatrius (sclerae <unk> més conegudes com a plaques o lesions) que es formen en el sistema nerviós. Aquestes lesions afecten més comunament la substància blanca en el nervi òptic, el tronc cerebral, els ganglis basals i la medul·la espinal, o els trets de substància blanca propers als ventricles laterals. La funció de les cèl·lules de matèria blanca és portar senyals entre les zones de matèria gris, on es fa el processament, i la resta del cos. El sistema nerviós perifèric rarament està implicat. En concret, l'EM implica la pèrdua d'oligodendrocits, les cèl·lules responsables de crear i mantenir una capa grassa, coneguda com la capa de mielina, que ajuda a les neurones a transportar senyals elèctrics (potencials d'acció). Això resulta en una disminució o pèrdua completa de la mielina i, a mesura que avança la malaltia, la ruptura dels axons de les neurones. Quan es perd la mielina, una neurona ja no pot conduir amb eficàcia senyals elèctrics. Un procés de reparació, anomenat remyelination, té lloc en les primeres fases de la malaltia, però els oligodendrocits no són capaços de reconstruir completament la funda de mielina de la cèl·lula. Els atacs repetits condueixen a remyelinations successivament menys efectives, fins que una placa de cicatriu com es construeix al voltant dels axons danyats. Aquestes cicatrius són l'origen dels símptomes i durant un atac la ressonància magnètica (MRI) sovint mostra més de deu plaques noves. Això podria indicar que hi ha una sèrie de lesions per sota de les quals el cervell és capaç de reparar-se sense produir conseqüències notables. Un altre procés implicat en la creació de lesions és un augment anormal en el nombre d'astrocits a causa de la destrucció de neurones properes. S'han descrit diversos patrons de lesió.  Pregunta: Com es diu el procés de reparació?
remyelinització