Escriu una continuació per a aquest paràgraf - Abans de la Primera Guerra Mundial, la mineria de carbó polonesa es va dividir entre tres països. L'Alta Silèsia va servir a l'Imperi Alemany, Zagłębie Dąbrowskie va vendre el seu carbó a Ucraïna (parteix de l'Imperi Rus), i la "Bassa de Carbó de Cracòvia" va formar part d'Àustria-Hongria. En total, el 1914, es van excavar 40 milions de tones de carbó en les terres poloneses dividides. Després de la guerra, però, el carbó polonès va perdre els seus mercats. La producció es va mantenir alta, encara en 40 milions de tones, mentre que la demanda en la recentment creada Segona República de Polònia era d'unes 18 milions de tones. L'única solució era exportar carbó polonès, però el 1925, Polònia exportava només 0,5 milions de tones a l'any: "La vaga de carbó a Anglaterra
va arribar el 1926, en el millor moment possible per a Polònia, però no teníem mitjans per transportar el nostre carbó a Escandinàvia, que havia estat el principal mercat de carbó britànic. Gdynia encara no estava preparada, la Ciutat Lliure de Danzig estava fora de qüestió, i la línia principal de carbó polonesa no s'havia completat (...) Així, un David polonès s'enfrontava a un Goliat britànic" (pàgines 208 - 211).