En o abans d'agost de 1945 Tilly Spiegel va tornar a Viena on el Partit Comunista ja no estava prohibit. De fet, els soviètics havien utilitzat la seva influència amb les altres potències ocupants per assegurar-se que hi haguessin set comunistes en el nou govern. Va tornar a unir-se a l'equip de lideratge de la ciutat del partit ("Bezirksleitung"), restant membre d'ell entre 1945 i 1968. A més, es va comprometre ràpidament en el treball de construcció del que posteriorment es va convertir en l'Arxiu de Documents de la Resistència Àustriaca. Va treballar estretament amb el cap d'investigació del DÖW, Altres implicats van incloure la seva excompanya de resistència, Selma Steinmetz, juntament amb Jonny Moser i Herbert Rosenkranz. Durant els anys seixanta, Spiegel i els altres van ser dels primers investigadors del període nacionalsocialista d'Àustria a centrar-se en les víctimes del règim. Moser va investigar la persecució dels jueus mentre Steinmetz es va concentrar en el tractament del govern dels Sinti i els gitanos. Spiegel va treballar en el que havia passat a les dones i les nenes involucrades en la resistència antifascista i Rosenkranz va estudiar l'experiència d'Àustria del pogrom de novembre de 1938 ("Kristallnacht")
- No. Durant els últims anys seixanta, fins i tot abans de l'esmagament de la Primavera de Praga, Spiegel sembla haver participat en una gran "crítica interna del partit" sobre el camí pres pel comunisme de la postguerra. Se sap poc dels seus últims anys.