Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: L'espectre d'estrelles de classe A com IK Pegasi A mostra fortes línies de Balmer d'hidrogen juntament amb línies d'absorció de metalls ionitzats, incloent la línia K de calci ionitzat (Ca II) a una longitud d'ona de 393,3 nm. L'espectre d'IK Pegasi A està classificat com Am marginal (o "Am:"), el que significa que mostra les característiques d'una classe espectral A, però està marginalment forjat de metall. És a dir, l'atmosfera d'aquesta estrella mostra lleugerament (però anòmalment) més altes que les forces normals de la línia d'absorció per als isòtops metàl·lics. Les estrelles de tipus espectral Am són sovint membres de binaris propers amb un company d'aproximadament la mateixa massa, com és el cas de IK Pegasi. Les estrelles espectrals de classe A són més calentes i més massives que el Sol. Però, en conseqüència, la seva vida útil en la seqüència principal és corresponentment més curta. Per a una estrella amb una massa similar a IK Pegasi A (1,65 M<unk>), la vida esperada en la seqüència principal és de 2<unk>3 × 109 anys, que és aproximadament la meitat de l'edat actual del Sol. En termes de massa, l'altair relativament jove és l'estrella més propera al Sol que és un analògic estel·lar del component A<unk>. Es calcula que té 1,7 M<unk>. El sistema binari en el seu conjunt té algunes similituds amb el sistema proper de Sirius, que té una primària de classe A i una nana blanca companya. No obstant això, Sirius A és més massiu que IK Pegasi A i l'òrbita del seu company és molt més gran, amb un semieix major de 20 UA.  Pregunta: De quin tipus de luminària és l'IK Pegasi un exemple?
Estels de classe A