Com a major, va desembarcar a França a Gold Beach el Dia D el 6 de juny de 1944, com a viceassistent de quartermaster general (DAQMG) de la 50a Divisió d'Infanteria (Northumbrian), una formació de primera línia TA, sota el comandament del major general Douglas Graham. Macleod es va embarcar l'1 de juny, preparat per a la invasió que va ser posposada del 5 de juny al 6 de juny. La 50a Divisió, una formació de veterans amb molta experiència que havia lluitat al nord d'Àfrica i Sicília
, va ser encarregat de capturar Arromanches, on s'havia d'establir el port artificial de Mulberry, i al final del dia les patrulles havien avançat fins als afores de Bayeux. Macleod va passar gran part del dia recorrent la zona de la punta de platja per comprovar el progrés, conduint més enllà dels punts fortificats enemics, amb el tinent coronel "Bertie" Gibb. Més tard va escriure que tenia "un mosaic de records" del Dia D. Podia recordar el que havia menjat, però no quan ho havia menjat, o que quan va anar a carregar el seu revòlver va trobar que el seu Batman havia omplert la seva bossa de municions amb dolços cuits. Els planificadors britànics havien esperat un 40% de baixes el Dia D, i Macleod va registrar més tard que ell mateix havia esperat ser mort, però quan es va adonar a mitjanit que havia sobreviscut al Dia D, va decidir que sobreviuria a la guerra i veuria el naixement del seu segon fill a l'octubre.