Albert era l'únic fill d'Otto, comte de Ballenstedt, i d'Eilika, filla de Magnus Billung, duc de Saxònia. Va heretar les valuoses propietats al nord de Saxònia del seu pare el 1123, i a la mort de la seva mare, el 1142, va succeir a la meitat de les terres de la casa de Billung. Albert era un fidel vassall de la seva relació, Lotar I, duc de Saxònia, del qual, al voltant del 1123, va rebre el margraviat de Lusàcia, a l'est; després que Lotar esdevingués rei dels alemanys, el va acompanyar en una desastrosa expedició a Bohèmia contra l'ascendent, Soběslav I, duc de Bohèmia el 1126 a la batalla de Kulm, on va patir un aprisionament.
Otto