Escriure una continuació per a aquest paràgraf - La Royal Navy (RN) va voler a finals de 1943 utilitzar la classe "Bellona" com a vaixells insignia per a grups de portaavions i creuers d'escorta per a la invasió projectada de Normandia i del sud de França
i per a les operacions amb la Marina dels Estats Units i amb la flota de la RN al Pacífic. "Royalist" va ser una classe d'un des del principi que es va equipar - en pocs mesos de la posada en servei - amb modificacions addicionals. Aquestes modificacions li van donar dues sales addicionals per a comunicacions addicionals amb portaavions i avions de la Fleet Air Arm i una de les primeres implementacions d'una "Oficina d'Informació d'Acció" (AIO) <unk> una sala d'operacions primerenca per a traçar i mostrar la posició tàctica i els ordinadors mecànics associats per fer-la més efectiva. Destinat a millorar el paper de la nau com a vaixell de comandament en aigües de l'Atlàntic nord per a operacions contra els vaixells capitals alemanys "Tirpitz" i "Scharnhorst", l'equipament addicional va portar el vaixell al límit deixant un mínim de confort i disposició per dormir per a la tripulació. El desenvolupament del radar en temps de guerra i l'exigència d'equipar el "Royalist" com un "Propulsor Flagship" equipat amb AIO va augmentar el complement d'equip de 484 a 600, afegint al problema.