Consulteu el passatge següent i responu a la pregunta posteriorment en el mateix idioma que el passatge:  Passatge: Els estàndards "ancora" que defineixen la xarxa de classificació MK per a les estrelles de seqüència principal de tipus O, és a dir, aquells estàndards que no han canviat des de principis del segle XX, són 15 Monocerotis (O7 V) i 10 Lacertae (O9 V). L'atles "Yerkes" de Morgan<unk>Keenan<unk>Kellerman (MKK) de 1943 va incloure estàndards de tipus O entre O5 i O9, però només va dividir les classes de luminositat per als O9. Els dos estàndards MKK O9 V eren Iota Orionis i 10 Lacertae. Els estàndards revisats de Yerkes ("MK") presentats en Johnson & Morgan (1953) no presentaven canvis en els tipus O5 a O8, i enumeraven 5 estàndards O9 V (HD 46202, HD 52266, HD 57682, 14 Cephei, 10 Lacertae) i 3 estàndards O9.5 V (HD 34078, Sigma Orionis, Zeta Ophiuchi). Una revisió important sobre la classificació espectral de Morgan & Keenan (1973) va enumerar estàndards "revisats MK" per a O4 a O7, però de nou no hi ha divisió d'estàndards per classes de luminositat. Aquesta revisió també va enumerar "standards de daga" de seqüència principal d'O9 V per a 10 Lacertae i O9.5 V per a Sigma Orionis.  Pregunta: Per a què s'utilitzaven els estàndards Iota Orionis i 10 Lacartae?
MKK O9 V