Va començar amb una derrota de 3<unk>5 a Jamie Cope al Classico de Wuxi, però després va guanyar a Ken Doherty 5<unk>3 i Cao Yupeng 5<unk>4 per arribar als quarts de final del Australian Goldfields Open
on va perdre 2<unk>5 a Mark Davis. Gould després va guanyar el seu primer títol professional portant punts de classificació en el segon PTC menor de la temporada. Va derrotar a Stephen Maguire 4 a 3 a la final i va acreditar el seu treball amb el nou entrenador Stephen Feeney com una de les principals raons del seu èxit. No va poder traduir aquesta forma en els principals tornejos de classificació, però, ja que va perdre en la primera ronda dels tres esdeveniments següents i va perdre el seu partit de qualificació en altres tres per caure dels 16 primers. En el Snooker Shoot-Out, l'esdeveniment on cada partit es juga en un marc que dura 10 minuts sota les regles del rellotge de tir, Gould va guanyar el títol derrotant a Mark Allen a la final. El xec de 32.000 lliures que va rebre és el més gran de la seva carrera fins ara. Tot i seguir-ho amb derrotes a la primera ronda en el World Open i les finals del PTC, Gould havia guanyat el Grup 5 de la Champions League per a qualificar-se per al Grup de guanyadors. Allà va guanyar tres dels seus sis partits per avançar a les semifinals on va vèncer a Ding Junhui 3<unk>0, abans de vèncer a Ali Carter 3<unk>2 per guanyar el torneig amb un centenar en el marc decisiu. La temporada de Gould va acabar quan va perdre 5<unk>10 a Shaun Murphy en la primera ronda del Campionat del Món per acabar l'any classificat número 25 del món, una caiguda de 11 places des de la temporada inicial.