Escriu una continuació per a aquest paràgraf - El 58 aC, Cleopatra presumiblement va acompanyar al seu pare, Ptolemeu XII Auletes, durant el seu exili a Roma després d'una revolta a Egipte (un estat client romà) que va permetre a la seva filla Berenice IV reclamar el tron. Berenice va ser assassinada el 55 aC quan Ptolomeu va tornar a Egipte amb l'ajuda militar romana. Quan va morir el 51 aC, va començar el regnat conjunt de Cleopatra i el seu germà Ptolemeu XIII, però una disputa entre ells va conduir a una guerra civil oberta. Després de perdre la batalla de Pharsalus el 48 aC a Grècia contra el seu rival Juli Cèsar (un dictador i cònsol romà) en la Guerra Civil de Cèsar, l'home d'estat romà Pompeu va fugir a Egipte. Pompeu havia estat un aliat polític de Ptolemeu XII, però Ptolemeu XIII, a instància dels eunucs de la seva cort, va fer emboscar i matar a Pompeu abans que César arribés i ocupés Alexandria. Llavors, Cèsar va intentar reconciliar els germans rivals de Ptolemeu, però el conseller principal de Ptolemeu, Potheinos, va considerar les condicions de Cèsar com a favorables a Cleòpatra, de manera que les seves forces la van assetjar a ella i a Cèsar al palau
- No. Poc després que el setge fos aixecat per reforços, Ptolemeu XIII va morir en la Batalla del Nil del 47 aC; la germana de Cleopatra, Arsinoe IV, va ser exiliada a Efesos pel seu paper en dur a terme el setge. Cèsar va declarar Cleopatra i el seu germà Ptolemeu XIV com a governants conjuntament, però va mantenir una relació privada amb Cleopatra que va produir un fill, Cesarió. Cleopatra va viatjar a Roma com a reina client el 46 i el 44 aC, on es va allotjar a la vila de Cèsar. Després dels assassinats de Cèsar i (per les seves ordres) Ptolomeu XIV el 44 aC, va nomenar a Cesarió co-governant.