La primera secessió, coneguda com el Salon du Champs-de-Mars (1890), rep el nom de la massacre del Camp de Mart de 1791.
, que va veure desenes de civils morts a mans dels militars, que va radicalitzar la ciutadania parisenca <unk> i els organitzadors del Salon probablement esperaven un efecte revolucionari similar. Amb ganes de curar el seu propi treball, Puvis de Chavannes i Auguste Rodin van declarar la seva independència formant un grup de ruptura, que va ser una sortida innovadora en una cultura amb tradicions de saló que es remunten a principis del segle XVIII. A diferència de les secessions posteriors, el grup de Chavannes va buscar estàndards més alts i un enfocament més conservador, no més liberal. Durant els següents anys, artistes de diversos països europeus van seguir els passos del Saló, igualment "separant-se" dels moviments artístics tradicionals i seguint els seus propis dictats.