Completa la següent frase: Després de les devastacions de finals dels anys 40, la composició del partit va passar per alguns canvis greus. L'organització greument debilitada va ser portada a través dels primers anys 50 pel creixent suport kurd i durant el període 1949-1950 el partit va ser en realitat dirigit des de Kurdistan en lloc de Bagdad. Gairebé la totalitat de l'antic lideratge, majoritàriament de Baghdadi, havia estat empresonat, creant un buit que els membres kurds van omplir ràpidament. Aquest període també va veure una dràstica caiguda dels membres jueus, sens dubte relacionada amb l'èxode massiu d'aproximadament 120.000 jueus de l'Iraq en aquest moment. Entre 1952 i 1954, una sèrie de revoltes va conduir a l'establiment de la llei marcial, la proscripció de tots els partits polítics, cercles culturals, sindicats i mitjans de comunicació independents, i els arrests dels seus líders. Aquesta política va ser instituïda durant un dels molts períodes de control de Nuri al-Said sobre el govern. El PCI, que sempre havia estat una organització il·legal, va adoptar una nova carta nacional el 1953 que es diferenciava de la carta de 1944 en què acceptava una possible secessió del poble kurd. En aquest moment, segons una font, el grup era d'uns 500 persones. Els disturbis per les condicions de la presó van esclatar al juny i setembre de 1953, primer a Bagdad i després a Kut, resultant en la mort de molts presos polítics comunistes a mans de la policia. Això va provocar una protesta nacional i va guanyar molts simpatitzants al costat de la causa comunista. En el segon congrés del partit el 1956, el partit va adoptar oficialment una postura panarabista. Això es va inspirar no només en l'acord d'armes entre Egipte i l'URSS el juliol de 1955, sinó també en la nacionalització egípcia del canal de Suez l'any següent, que va donar lloc a una guerra civil entre els soviètics i els egipcis.
Atac anglo-francès-israelià a Egipte. Aquesta postura pro-nasserista acabaria convertint-se en un punt de conflicte després de la revolució de 1958. El 1958, el partit va donar suport a la revolució i al nou govern d'Abd al-Karim Qasim, que va dependre en un grau considerable del seu suport.