Escriu una continuació d'aquest paràgraf - La Campanya d'Arakan
L'operació d'expulsió, que va començar el desembre de 1942, dirigida per la que en aquell moment era una formació improvisada, la 14a Divisió d'Infanteria de l'Índia va ser un fracàs. El soldat britànic i indi mitjà no estava ben entrenat per combatre a la selva, que juntament amb les reiterades derrotes va afectar negativament la moral. Això va ser exacerbat per la mala administració a les zones de darrere. Es va trobar que els reforços enviats per reemplaçar les víctimes en alguns casos ni tan sols havien completat la formació bàsica. També es van fer preguntes sobre la capacitat de l'alt comandament de l'exèrcit indi, que va conduir a la creació de la posició de Comandant Aliat Suprem del Comandament d'Àsia Sud-oriental, deixant l'alt comandament de l'exèrcit per concentrar-se en la seguretat interna i l'administració. Hi havia una activitat contínua de patrulles i combats discretos al sud d'Imphal, però cap dels dos exèrcits posseïa els recursos per organitzar operacions decisives. La 17a Divisió va mantenir posicions al voltant de la ciutat de Tiddim al sud d'Imphal, i es va enfrontar amb unitats de la 33a Divisió japonesa. Els japonesos tenien una línia de subministrament més curta i més fàcil des del port de Kalewa al riu Chindwin i van tenir la mà superior durant la major part de 1942 i 1943.