V roku 1913 sa Ejnar Hertzsprung pokúsil nájsť vzdialenosti do 13 Cefeidov pomocou pohybu po oblohe. Jeho výskum však neskôr vyžadoval revíziu. V roku 1918 Harlow Shapley použil cefeidy na stanovenie počiatočných obmedzení veľkosti a tvaru Mliečnej dráhy a umiestnenia nášho Slnka v nej. V roku 1924 Edwin Hubble určil vzdialenosť od klasických cefeidových premenných v galaxii Andromeda, až do tej doby známa ako "Andromeda" "mlhovina", a ukázal, že premenné neboli členmi Mliečnej cesty. Hubblovo zistenie urovnalo otázku, ktorá bola vznesená v "Veľkej diskusii
" či Mliečna dráha reprezentuje celý vesmír alebo je len jednou z mnohých galaxií vo vesmíre.