Napíšte pokračovanie tohto odseku - Počas štátneho prevratu v roku 1978
v Afganistane, kde komunistická strana prevzala moc, začala sériu radikálnych modernizácií reformy v celej krajine, ktoré boli nútené a hlboko nepopulárne, najmä medzi tradičnejším vidieckeho obyvateľstva a zavedených tradičných mocenských štruktúr. Charakter režimu, ktorý energicky potláčal opozíciu, vrátane popravy tisícov politických väzňov, viedol k vzostupu protivládnych ozbrojených skupín a do apríla 1979 boli veľké časti krajiny v otvorenej rebélii. Samotná vládnuca strana zažila hlbokú rivalitu a v septembri 1979 bol generálny tajomník Ľudovej demokratickej strany Afganistanu (PDPA), Nur Mohammad Taraki, zavraždený na príkaz druhého veliteľa, Hafizullah Amin, čo zhoršilo vzťahy so Sovietskym zväzom. Nakoniec sa sovietska vláda pod vedením generálneho tajomníka Leonida Brežneva rozhodla 24. decembra 1979 o 40. armáde. Po príchode do hlavného mesta Kábulu zorganizovali prevrat, zabili generálneho tajomníka PDPA Amina a nastolili sovietskeho lojalistu Babraka Karmala z konkurenčnej frakcie. Rozmiestnenie bolo rôzne nazývané "inváziou" (západnými médiami a povstalcami) alebo legitímnou podpornou intervenciou (Sovetským zväzom a afganskou vládou) na základe Brežnevovej doktríny.