Po opätovnom dobytí gréckych území Osmanskou ríšou veľmoci tej doby (Britské impérium, Ruské impérium a Francúzske kráľovstvo) videli v gréckej protiofenzíve príležitosť na ďalšie oslabenie Osmanskej ríše a v podstate zvýšenie ich vplyvu vo východnom Stredomorí. Veľké mocnosti podporovali Grécko pri získavaní jeho nezávislosti a po rozhodujúcej bitke v zálive Navarino
V Londýne sa dohodlo na prímerí (pozri Londýnsku zmluvu (1827)). Autonómia Grécka bola nakoniec uznaná Londýnskym protokolom z roku 1828 a jej úplná nezávislosť od Osmanskej ríše Londýnskym protokolom z roku 1830.