Dokonči nasledujúcu vetu: Keď v novembri 1632 zomrel kráľ Gustav, jeho jediná legitímna a prežívajúca dcéra Christina mala takmer šesť rokov. Až do jej vyhlásenia väčšiny vo veku 18 rokov vládla Švédsku kráľovská rada. Túto radu viedol lord vysoký kancelár Oxenstierna, ktorý napísal Instrument vlády (1634), novú ústavu. V rokoch po kráľovej smrti sa ukázalo, že v rade existujú rozdiely v názoroch. Niektorí Oxenstiernovi kolegovia odporučili, aby Švédsko hľadalo mier a stiahlo sa z vojny v Nemecku, a to najmä po porážke v
Nördlingen v roku 1634. Avšak názor Oxenstierna, že Švédsko by malo zostať vo vojne, aby zabezpečilo náhradu za vykonané obete, prevládol. Katastrofický výsledok švédskej strany v Nördlingene ho na chvíľu priviedol na pokraj záhuby a prvýkrát ho donútil tak ďaleko odísť od svojej politiky nezávislosti, že požiadal o priamu pomoc Francúzska. Ale dobre si bol vedomý toho, že Richelieu potreboval švédske armády rovnako ako on sám potreboval peniaze, a preto na konferencii v Compiègne v roku 1635 odmietol zaviazať si ruky v budúcnosti, len aby mohol získať nejakú malú súčasnú úľavu. V roku 1636 však uzavrel novú zmluvu o subvenciách s Francúzskom vo Wismar. Švédske jednotky zostali v Nemecku až do roku 1648 a do konca tridsaťročnej vojny. Oxenstierna však opustil Nemecko a vrátil sa do Štokholmu v roku 1636, po desiatich rokoch služby ako hlavný švédsky zástupca v Prusku a Nemecku.