Napíšte pokračovanie tohto odseku - V roku 1529 bolo Viedeň obkľúčená osmanskými Turkami po prvýkrát (Prvé turecké obkľúčenie
), hoci neúspešne. Mesto, chránené stredovekými múrmi, len sotva odolalo útokom, kým epidémie a skorá zima nenútili Turkov k ústupu. Obléhnutie ukázalo, že sú potrebné nové opevnenia. Podľa plánov Sebastiana Schrantza bola Viedeň v roku 1548 rozšírená na pevnosť. Mesto bolo vybavené jedenástimi baštami a obklopené priekopou. Okolo Viedne bol vytvorený glacis, široký pás bez budov, ktorý umožňoval obrancom voľne strieľať. Tieto opevnenia, ktoré predstavovali hlavnú časť stavebnej činnosti až do 17. storočia, sa stali rozhodujúcimi v druhom tureckom obliehaní v roku 1683, pretože umožnili mestu udržať sa dva mesiace, kým turecká armáda nebola porazená armádou vedenej poľským kráľom Janom III. Sobieskim. Toto bolo zlomovým momentom v tureckých vojnách, keď Osmanská ríša bola v nasledujúcich desaťročiach stále viac a viac potlačená.