V 19. storočí bola Británia centrom rýchlej urbanizácie a v dôsledku toho sa prejavili mnohé zdravotné a hygienické problémy, napríklad epidémie cholery a pandémie. Výsledkom bolo, že Británia zohrala veľkú úlohu v rozvoji verejného zdravia. Pred objavením spojenia medzi kontaminovanou pitnou vodou a chorobami, ako je cholera a iné choroby prenášané vodou, sa na ospravedlnenie výskytu týchto chorôb používala teória miasmy. Teória miasmy je teória, že určité choroby sú produktom "zlého ovzdušia". Prieskumy lekára Johna Snowa v Spojenom kráľovstve počas epidémie cholery na Broad Street v roku 1854 objasnili súvislosť medzi chorobami prenášanými vodou a znečistenou pitnou vodou. Hoci teória o zárodkoch ochorenia ešte nebola vyvinutá, Snowove pozorovania ho viedli k tomu, že zamietol prevládajúcu teóriu o miasmach. Jeho esej z roku 1855 "On the Mode of Communication of Cholera" jednoznačne preukázal úlohu zásobovania vodou pri šírení epidémie cholery v Soho, s použitím bodkovej distribučnej mapy a štatistického dôkazu na ilustráciu spojenia medzi kvalitou zdroja vody a prípadmi cholery. Počas epidémie v roku 1854 zhromaždil a analyzoval údaje, ktoré potvrdili, že ľudia, ktorí pili vodu z kontaminovaných zdrojov, ako je čerpadlo Broad Street,
zomreli na choleru v oveľa vyššej miere ako tí, ktorí dostali vodu inde. Jeho údaje presvedčili miestnu radu, aby vypli vodné čerpadlo, čo okamžite ukončilo epidémiu.