Napíšte pokračovanie tohto odseku - "1665-76: Dorošenko a Turci:" Cieľom Petra Dorošenka bolo znovu spojiť dve polovice Ukrajiny. Často konal rady, aby kultivoval chudobnejších kozákov a vytvoril 20 000 mužskú bandu žoldnierov, aby sa oslobodil od staršiny. V roku 1667 Rusko a Poľsko bez konzultácie s kozákmi podpísali Andrusovskú zmluvu, ktorá rozdelila kozácké územia pri rieke Dnepr. Nízko osídlená južná oblasť (Zaporozhia) mala byť rusko-poľským kondomínom, ale v praxi bola samosprávna do tej miery, že mala vládu. V reakcii sa Dorošenko obrátil na Turkov (poľsko-kozacko-tatárska vojna (1666-1671)). Na jeseň roku 1667 osmansko-kozacké sily napadli Galiciu a prinútili kráľa, aby Dorošenkovu udelil rozsiahlu autonómiu. Prijal voľné osmanské panstvo, napadol ľavý breh, odstránil rivala hetmana a v roku 1668 sa vyhlásil za hetmana zjednotenej Ukrajiny. Krym podporoval súperiaceho hetmana a Poliaci podporovali Mykhaila Khanenka, s ktorým napadli pravý breh. Obrátil sa proti útočníkom a postavil Demiana Mnohohrishnyho za veliteľa ľavého brehu, ktorý sa rýchlo dostal pod ruskú kontrolu. V roku 1672 pomohol Turkom pri anexii Podolie. Počas rusko-tureckej vojny (1676 <unk> 1681)
Pomohol Turkom proti Rusku. Tento styk s nekresťanmi ho vyčerpal z jeho zostávajúcej podpory. Dňa 19. septembra 1676 sa vzdal autority Ivanovi Samojlovíčovi z ľavého brehu a odišiel do exilu do Ruska.