Vojenská služba a zhoršujúca sa bezpečnostná situácia v Macedónsku ovplyvnili jednotlivcov ako Niyazi, ktorí mali pocit, že ťažká situácia miestnych moslimov bola málo známa a podobne ako iné národy v regióne zažili útoky v dôsledku aktivít partizánov. Bol ovplyvnený reformami, ktoré impérium uskutočnilo v regióne pod tlakom veľmocí po vzbure Ilindenov.
z roku 1903. Niyazi si myslel, že európske mocnosti tlačia osmanských kresťanov do povstaní proti štátu, aby porazili ríšu a chceli zabrániť rozvoju propagandy Rusov a Rakúšanov v Macedónsku. Mal pocit, že Osmani boli na Západe vnímaní negatívne a že Veľkým mocnostiam nezáležalo na väčšinovej moslimskej populácii Macedónska, pretože chceli rozdeliť ríšu. Niyazi a jeho kolegovia uprednostňovali zachovanie ríše so všetkými jej multietnickými a multireligióznymi obyvateľmi a odsúdili útoky reakčných moslimov proti kresťanom, ale mali obmedzené znalosti o osmanskej politike.