Populárne nepokoje prinútili Bruta a jeho švagra, spoluzabíjača Gaiusa Cassiusa Longinusa, opustiť Rím v apríli 44. Po zložitom politickom zosúladení sa Octavian - Caesarov adoptívny syn - stal konzulom a spolu so svojím kolegom schválil zákon, ktorý retroaktívne označil Bruta a ostatných sprisahancov za vrahov. To viedlo k druhej občianskej vojne.
, v ktorom Antonius a Octavian bojovali proti "osloboditeľom" vedených Brutusom a Cassiom. Cezarovci rozhodne porazili početne menšie armády Bruta a Cassiusa v dvoch bitkách pri Filipách v októbri 42. Po porážke Brutus spáchal samovraždu.