Napíšte pokračovanie tohto odseku - V roku 1815 sa rusko-nemecká legia začlenila do pruskej armády a Clausewitz znovu vstúpil do pruskej služby ako plukovník. Čoskoro bol vymenovaný za náčelníka štábu III. zboru Johanna von Thielmanna. V tejto funkcii slúžil v bitke pri Ligny a v bitke pri Wavre.
počas Waterloo kampane v roku 1815. Armáda pod osobným vedením Napoleona 16. júna 1815 porazila Prusov v Ligny (južne od Mont-Saint-Jean a dediny Waterloo), ale stiahli sa v poriadku. Neúspech Napoleona zničiť pruské sily viedol k jeho porážke o niekoľko dní neskôr v bitke pri Waterloo (18. júna 1815), keď pruské sily dorazili na jeho pravé krídlo neskoro popoludní na podporu anglo-holandsko-belgických síl, ktoré tlačili na jeho front. Napoleon presvedčil svojich vojakov, že šedé uniformy sú uniformy granátnikov maršála Grouchyho. Clausewitzova jednotka bojovala v Wavre (18-19 júna 1815), zabránila veľkým posily dosiahnuť Napoleona pri Waterloo. Po vojne slúžil Clausewitz ako riaditeľ "Kriegsakademie", kde pôsobil až do roku 1830. V tom roku sa vrátil do aktívnej služby v armáde. Krátko potom vypuklo niekoľko revolúcií po celej Európe a kríza v Poľsku sa zdala znamením ďalšej veľkej európskej vojny. Clausewitz bol vymenovaný za náčelníka štábu jedinej armády, ktorú bolo Prusko schopné mobilizovať v tejto núdzovej situácii, ktorá bola poslaná na poľskú hranicu. Jeho veliteľ, Gneisenau, zomrel na choleru (august 1831), a Clausewitz sa ujal velenia snahy pruskej armády vybudovať pevnosť, aby sa zabránilo veľkej epidémii cholery (prvýkrát sa cholera objavila v modernom srdci Európy, čo spôsobilo paniku na celom kontinente). Sám Clausewitz zomrel krátko na tú istú chorobu, 17. novembra 1831.