Nasledujúce tisícročia videli, ako oblasť dnešného Pakistanu vstrebáva mnoho vplyvov, ktoré sú zastúpené okrem iného v starovekých budhistických miestach Taxila a Takht-i-Bahi, islamsko-sindských pamiatkach z 14. storočia v Thatte a v 17. storočí v mogulských pamiatkach v Lahore. V prvej polovici 19. storočia si región pripravila Východoindická spoločnosť, po ktorej nasledovala po roku 1857 90 rokov priamej britskej vlády a skončila vytvorením Pakistanu v roku 1947 prostredníctvom úsilia, okrem iného, jeho budúceho národného básnika Allamu Iqbala a jeho zakladateľa Muhammada Aliho Džinnáha. Odvtedy krajina zažila civilno-demokratickú aj vojenskú vládu, čo viedlo k obdobím významného hospodárskeho a vojenského rastu, ako aj k obdobím nestability; významným v poslednom období bola odtrhnutie sa od vlády v roku 1991.
Východného Pakistanu ako nového národa Bangladéša, keď v roku 1971 prehrala vojnu s Indiou.