Napíšte pokračovanie tohto odseku - Viac rezervovaní členovia Rady požiadali, aby sa zákon o pozemkovej reforme neuplatňoval po dobu troch rokov namiesto predpokladaného termínu v apríli 1865, a Cuza súhlasil. Argumentujúc, že Cuzaovo rozhodnutie bolo "samým odsúdením a rozdrtením zákona", Kogălniceanu sa obával, že roľníci, informovaní o svojej budúcnosti, už nemôžu byť presvedčení, aby vykonali "corvées". Vyhrážal sa Cuze rezignáciou a nakoniec presvedčil všetky zúčastnené strany, vrátane opozičného vodcu Kretzulescu, aby prijali uplatňovanie zákona od jari 1865; vyhlásenie Cuzy "Către locuitorii sătești" ("Na vidieckych obyvateľov") sprevádzalo uznesenie a Kogălniceanu ho opísal ako "politický testament Cuzy". Napriek tomuto opatreniu, faktory ako rastúca populácia, rozdelenie pozemkov medzi potomkov, roľnícke dlhy a trvalá závislosť na príjmoch z práce na pozemkoch, spolu s rozšírenou špekuláciou nájomcov pozemkov a prípadmi, keď politická korupcia bola na úkor prideľovania pôdy, urobili reformu takmer úplne neúčinnú v dlhodobom horizonte a prispeli k nepokojom na vidieku, ktoré vyvrcholili v roľníckej revolte v roku 1907.
- Áno.