Napíšte pokračovanie tohto odseku - Väčšina spisovateľov, ktorí prispievali v období pred oslobodením, boli v tomto období tiež veľmi tvoriví. Rashid Karim napísal romány založené na spoločnosti strednej triedy a ich spoločenskej a psychologickej analýze. Alauddin Al-Azad, Shawkat Ali, Razia Khan a Dilara Hashim, Mahmudul Haque, Ahmad Sofa, Syed Shamsul Haq patrí medzi ďalšie významné mená. Syed Shamsul Haq, všeobecne známy ako Syed Huq, napísal množstvo románov spolu s obrovským počtom kníh iných žánrov. Je vždy veľmi experimentálny v technike aj forme. "Khelaram Khele Ja" ho postavil do veľkej kontroverzie pre jeho otvorené vymedzenie ľudského sexuálneho správania. V jeho románoch ako "Duratto", "Mahashunye Poran Master", "Ek Juboker Chhayapoth" atď. Oslobodzujúca vojna
, jeho dôsledky, beznádej ľudskej existencie a analýza ľudskej mysle a spoločnosti sa ostrý obraz. Ďalší mocný spisovateľ Shawkat Ali napísal "Prodoshe Praakritojon", ktorý je skutočným predstaviteľom bengálskeho jazyka z dvanásteho storočia počas kráľa Lakhkhan Sen. Jeho trilógia "Dakshinayaner Din", "Kulaya Kalasrot" a "Purbaratri Purbadin" si zaslúži veľa pochval. Mahmudul Haque napísal "Anur Pathshala" pred oslobodzovacou vojnou v roku 1967. Napísal "Nirapod Tondra", "Khelaghar" (napísaný v roku 1978, publikovaný v roku 1988), "Kalo Borof" (napísaný v roku 1977, publikovaný v roku 1992) a "Matir Jahaj" (napísaný v roku 1977, publikovaný v roku 1996). Ahmad Sofa, písal romány s odlišným tónom. V filme "Onkar" (1975) portrétoval potláčanú bengálsku myseľ pred oslobodením veľmi umeleckým a symbolickým spôsobom. V "Gaavi Brityanto" prezentuje súčasný obraz v dôkladnej alegórii. "Ardhek Nari Ardhek Ishwari", román o romantickej láske, je všeobecne považovaný za jeho majstrovské dielo. Jeho "Pushpa Brikhkha Ebong Bihongo Puran" je rozprávaním o skutočnej ľudskej príbuznosti k prírode.