V roku 1907 začal s jednoduchým myšlienkovým experimentom, ktorý zahŕňal pozorovateľa vo voľnom páde, začal s tým, čo by bolo osemročným hľadaním relativistickej teórie gravitácie. Po mnohých obchádzkach a falošných štartov sa jeho práca vyvrcholila prezentáciou pre Pruskú akadémiu vied v novembri 1915 toho, čo je teraz známe ako rovnice Einsteinovho poľa. Tieto rovnice špecifikujú, ako je geometria priestoru a času ovplyvnená všetkou prítomnou hmotou a žiarením, a tvoria jadro Einsteinovej všeobecnej teórie relativity. Einsteinove rovnice poľa sú nelineárne a veľmi ťažké na riešenie. Einstein použil približovacie metódy pri predpovedaniach novej relativistickej teórie Veľkého tresku. Ale už v roku 1916, počnúc jednoduchým myšlienkovým experimentom zahŕňajúcim pozorovateľa vo voľnom páde, sa pustil do toho, čo by bolo osemročným hľadaním relativistickej teórie gravitácie.
Rok 1919