Napíšte pokračovanie tohto odseku - Stovky tisíc Nemcov skončili hlboko vo vnútri Sovietskeho zväzu v čase, keď vojna skončila
v máji 1945, väčšinou ako politickí utečenci alebo ako vojnoví zajatci, a pre väčšinu z nich to bude trvať mnoho mesiacov alebo niekoľko rokov, kým sa budú môcť vrátiť. Avšak 30. apríla 1945 skupina tridsiatich mužov - takzvaná Ulbrichtova skupina - prišla z Moskvy lietadlom do Berlína, aby nemrhala časom na realizáciu svojho projektu pre sovietsku okupačnú zónu, veľkú centrálnu časť toho, čo bolo predtým Nemecko, zaseknutú medzi tromi "západnými" okupačnými zónami a východnou tretinou toho, čo bolo Nemecko, ktoré bolo teraz začlenené do Poľska, Sovietskeho zväzu a Československa. Schmidtov partner, Anton Ackermann, bol vedúcim členom tejto skupiny tridsiatich mužov. Samotná Elli Schmidtová sa vrátila do Nemecka v júni 1945 v rovnakom čase ako Wilhelm Pieck. Bola stále členom (už nie zakázaného) Ústredného výboru Komunistickej strany Nemecka. Ona a Ackermann boli dvaja zo šestnástich spolu-podpisovateľov "Odvolania Komunistickej strany... nemeckému ľudu" z 11. júna 1945 (stále používala svoj pseudonym strany "Irene Gärtner"). Keď sa začalo vytvárať striktné štruktúry strany, v júli sa stala členom sekretariátu Ústredného výboru Komunistickej strany a v rokoch 1945-1946 slúžila ako vedúca Ženského výboru Ústredného výboru Komunistickej strany.