V októbri 1940 sa situácia v Juhoslávii zhoršila, keď Taliansko napadlo Grécko
Nemecko bolo nútené zaútočiť na Grécko, aby pomohlo Taliansku. V septembri a novembri 1940 Nemecko prinútilo Maďarsko a Rumunsko pristúpiť k trojstrannému paktu. Začiatkom novembra 1940 Nedić, ktorý veril, že Nemecko vyhrala vojnu, navrhol vláde, aby opustila svoj neutrálny postoj a čo najskôr sa pripojila k Osi v nádeji, že Nemecko bude chrániť Juhosláviu pred svojimi "hŕdlivými susedmi". O niekoľko dní neskôr ho princ Pavol, ktorý si uvedomil nemožnosť nasledovať Nedičovu radu, nahradil. Plánovaná nemecká invázia do Grécka by bola zjednodušená, ak by bolo možné neutralizovať Juhosláviu. V nasledujúcich mesiacoch sa princ Pavol a jeho ministri potýkali s ohromujúcim nemeckým diplomatickým tlakom, hrozbou útoku Nemcov z bulharského územia a neochotou Britov sľúbiť praktickú vojenskú podporu. Koncom roku 1940 sa britská politika voči vláde Juhoslávie zmenila z akceptovania jugoslávskej neutrality na tlak na krajinu, aby ju podporila vo vojne proti Nemecku.