Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Koncom 2. storočia pred naším letopočtom, spolu so svojimi susedmi, spojencami a možnými príbuznými, Cimbri, Teutoni zaútočili na juh do údolia Dunaja, južnú Galiu a severnú Taliansko. Tu začali vniknúť na územie Ríma (Julius Caesar vo svojom príbehu o galských vojnách "De Bello Gallico" uvádza, že Noricum zaútočili Boii). Nevyhnutný konflikt, ktorý nasledoval, sa volá Cimbriánska vojna. Cimbri (pod vedením ich kráľa Boiorixa) a Teutoni vyhrali otváracie bitky tejto vojny, porazili kmeňové spojence s Rimanmi a zničili obrovskú rímsku armádu v bitke pri Arausio v roku 105 pred Kr. Ale Rím sa zjednotil a reorganizoval pod konzulom Gaiom Mariom. V roku 104 pred Kr. Cimbri opustili údolie Rhône, aby napadli Španielsko, zatiaľ čo Teutoni zostali v Galii, stále silní, ale nie dostatočne silní, aby sami pochodovali na Rím. To dalo Mariusovi čas vybudovať novú armádu a v roku 102 pred Kristom sa postavil proti Teutonom. V bitke pri Aquae Sextiae
Teutoni boli prakticky vyhladení a Teutobod spolu s údajne 20 000 jeho ľudí boli zajatí. Po tomto, on a jeho kmeň zmizne z histórie. Najpravdepodobnejšie bol poslaný do Ríma na víťazný sprievod, aby oslávil svoju porážku, a potom bol rituálne popravený. Nasledujúci rok Cimbri zažili podobný osud v bitke pri Vercellae, kde boli dvaja z ich vodcov, Caesorix a Claodicus, zajatí, zatiaľ čo ďalší dvaja vodcovia, Boiorix a Lugius, boli zabití.