V nadväznosti na kolaps umájovskej autority vo východných provinciách kalifátu po smrti kalifa Jazída sa Abád presťahoval s 2000 jeho "mawālī" (nearabských, moslimských oslobodených alebo klientov) do Sýrie, kde bojovali spolu s armádou umájskeho kalifa Marwana I. v bitke pri Marj Rahit
V roku 684. Na rozdiel od toho Zetterstéen tvrdí, že Abbadov kontingent v Marj Rahit pozostával z jeho vlastných príbuzných. Po rozhodujúcom víťazstve Umayyadov v bitke sa Abbad snažil stiahnuť do mesta Dumat al-Jandal v severnej arabskej oáze, ale bol poslaný kalifom Abd al-Malikom, aby sa konfrontoval s veliteľom povstalcov al-Mukhtar al-Thaqafi, ktorý bol založený v Kufe, v určitom okamihu pred rokom 687. Abbad neskôr radil chalífovi al-Walidovi I. (r. Hoci Zetterstéen tvrdí, že dátum smrti Abbada nie je známy, historici I. K. A. Howard a Khurshid Ahmad Fariq uvádzajú, že Abbad zomrel v roku 718/19.