Vyplňte nasledujúcu vetu: Po návrate do Austrálie bol Wilton vymenovaný za brigádneho veliteľa zodpovedného za administratívu na veliteľstve východného velenia, čo bolo jeho prvé administratívne miesto. V novembri 1955 bol pridelený k generálnemu štábu v AHQ, kde bol zodpovedný za spravodajstvo, operácie a plány a zúčastnil sa na austrálskych prípravách na cvičenia SEATO. 24. marca 1957 bol povýšený na generálmajora a stal sa veliteľom Kráľovskej vojenskej vysokej školy v Duntroon. Hoci nebol silne náboženský, považoval sa za zodpovedného za duchovný a morálny rozvoj mladších kadetov. Pravidelne sa zúčastňoval kostolných sprievodov a v roku 1959 osobne začal apelovať na verejné finančné prostriedky na výstavbu Anzac Memorial Chapel na vysokej škole, ktorá by sa mala otvoriť v roku 1966. Jeho hlavným cieľom však bol akademický: znepokojený tým, že absolventi sú v ohrození, že zostanú za svojimi rovesníkmi v priemysle a verejnej službe, ktorí majú čoraz vyššiu kvalifikáciu, usilovne pracoval na tom, aby z vysokých škôl urobili inštitúciu udeľujúcu tituly; to sa uskutočnilo v roku 1967. Od júna 1960 do roku 1962 bol Wilton náčelníkom Úradu vojenského plánovania v ústredí SEATO v Bangkoku. Domnieval sa, že Thajsko je strategicky životne dôležité, a vyhlásil, že "ak chcete držať juhovýchodnú Áziu, musíte držať Thajsko". Jeho pozícia mu umožnila pozorne sledovať
Zhoršujúca sa situácia v Laose, ktorá hrozila preniknutím do Thajska, a rastúca pozornosť západných mocností na Južný Vietnam. V roku 1962 bol menovaný za spoločníka Radu kúpeľa (CB) na počesť narodenín kráľovnej, najmä za jeho "pozoruhodnú oddanosť povinnosti a jeho jedinečnosť" ako veliteľ Duntroon. Dňa 21. januára 1963 bol Wilton povýšený na generálporučíka a stal sa náčelníkom generálneho štábu (CGS), ktorý nasledoval generálporučíka sira Reginalda Pollarda. Bol vymenovaný za Rytiera veliteľa Zákona Britského impéria (KBE) v novoročných vyznamenaniach v roku 1964.