V polovici 50-tych rokov bola austrálska armáda nasadená do niekoľkých divadel v juhovýchodnej Ázii v reakcii na hrozbu komunizmu a v dôsledku toho bolo v roku 1954 opätovne zriadené výcvikové centrum v džungli. V tom čase boli zariadenia centra rozšírené na viac ako 300 a jeho podjednotky pozostávali z výcvikovej jednotky dôstojníkov a poddôstojníkov, kolektívnej preddeplojačnej výcvikovej jednotky a doktrinálneho krídla. Plukovník Ted Serong prevzal velenie nad centrom v roku 1955 a medzi inštruktormi boli dôstojníci, ktorí získali značné skúsenosti počas druhej svetovej vojny; medzi nimi bol podplukovník George Warfe, ktorý počas vojny velel komando spoločnosti a pešiakovmu bataliónu a bol vymenovaný na úlohu hlavného inštruktora. Major Bernard O'Dowd, ktorý slúžil v Kórei, prevzal pozíciu hlavného inštruktora. Využitím zručností týchto mužov boli jednotky Austrálskeho kráľovského pluku pripravené na výlety po Malajzii.
a Borneo. Prvou jednotkou, ktorá absolvovala výcvik, bol 2. prapor Kráľovského austrálskeho pluku, ktorý prechádzal cez Canungru na bicykloch v častiach od roku 1955. V roku 1960 sa rozšírilo pôsobenie centra, aby zahŕňalo poskytovanie odbornej prípravy na kurzy povýšenia pre dôstojníkov všetkých zborov v armáde. V roku 1964 sa centrum dostalo pod velenie plukovníka Stuarta Clarence Grahama. Po odovzdaní austrálskeho personálu do Južného Vietnamu, centrum zvýšilo svoj tréningový program, pretože 10.000 vojakov bolo každoročne rotovaných cez Canungru ako súčasť prípravy na rozmiestnenie, ktorú mal každý prapor dokončiť pred vykonaním svojej služby. Ako súčasť tohto procesu bol 4. januára 1966 v Canungre zriadený demonštratívny pluton. Neskôr bola premenovaná na HQ 1. divízie obranných jednotiek. Výcvik počas tejto doby pozostával z troch týždňov fyzického a duševného tvrdenia prostredníctvom batérie prekážkových pretekov a bojových očkovacích polí.