Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Medzi prvými priamymi ideologickými nástupcami "Sămănătorul" bola Iorgina vlastná Demokratická nacionalistická strana. Podľa Veigy: "V tejto novej fáze sa Iorga nepriučil k veľmi odlišným argumentom, ale len sa snažil poskytnúť politicky explicitnejší výraz literárnej estetiky "Sămănătorul". Podľa Stanomira sú "avatary" reprezentované programom Demokratických nacionalistov a "Neamul Românesc", podobne ako "Sămănătorul", epizódami v "série poznačenej obnovením a zhodnocovaním Eminescovho majetku". Napriek tomu, že "Sămănătorul" sa zameriaval na roľníkov, predpokladá sa, že oslovil prevažne úradníkov. Călinescu, ktorý kontrastoval svoj prístup s elitárstvom a profesionalizáciou, ktoré obhajovala "Junimea", dospel k záveru: "Semănătorul" zhromažďoval predovšetkým spisovateľov s nízkou kultúrou, dôstojníkov, mladých mužov, ktorí nedokončili svoje vzdelanie [a] autodidaktov [...]. Časopis sa stal obľúbeným u učiteľov, provinčných profesorov, Rumunov mimo hraníc a tým, že sa rozšíril do týchto oblastí, vzdelával masy, aby prijímali správnu literatúru. Je pravda, že tí istí čitatelia zostali v hrôze zo všetkého, čo bolo "cudzie", "nezdravé", ale kedy sa stalo, že zástupy dosiahli úroveň potrebnú na pochopenie rafinovanejšieho umenia? Mohlo by sa povedať, že "Semănătorul" a všetky ostatné podobne zmýšľajúce publikácie prevzali nevďačné poslanie propagovať "junistické" myšlienky všade okolo, zatiaľ čo sa vzdali [principu umenia pre umenie] s rizikom, že sa kompromitujú pred historikmi literatúry, ktorí menej sympatizujú s cieľmi časopisu. " Sandqvist tiež poznamenáva, že hlavná skupina, ktorú priťahoval tradicionalizmus, obzvlášť po povstaní v roku 1907
, väčšinou pozostávala z "nevyplatených klasických autorov, historikov a právnikov, ktorí tvorili národnú preplnenú byrokraciu".