Poniatowski, synovec poľského kráľa Stanislava Augusta, začal svoju vojenskú kariéru v roku 1780 v rakúskej armáde, kde získal hodnosť plukovníka. V roku 1789, po opustení rakúskej služby, vstúpil na žiadosť svojho strýka do poľskej armády. Poniatowski, teraz vo hodnosti generálmajora a veliteľa Kráľovskej gardy, sa zúčastnil poľsko-ruskej vojny v roku 1792
, ktorý viedol korunné sily v víťaznej bitke pri Zieleńce. Po kráľovskej podpore Targowickej konfederácie v roku 1792 sa Poniatowski cítil nútený odstúpiť. V roku 1794 sa zúčastnil povstania Kościuszko a prevzal zodpovednosť za obranu Varšavy - za čo ho ruské úrady následne vyhostili až do roku 1798.