Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Prvá balkánska vojna vypukla v októbri 1912, v ktorej sa zúčastnil ako obyčajný vojak, prechádzajúci z Kumanova do Bitola. Po skončení vojny a oslobodení srbských území sa vrátil k svojmu podnikaniu, ale bol zastavený rakúsko-uhorskými hrozbami a 1. svetovou vojnou. Okamžite sa dobrovoľne prihlásil a pridal sa k oddelení Jadar, ktorému velel veterán Vojin Popović (známy ako "Vojvoda Vuk"). Zúčastnil sa veľkého víťazstva pri Kolubare.
, a za jeho statočnosť a schopné vojenské správanie bol povýšený na rezervného poručíka srbskej armády. V septembri 1915, keď centrálne mocnosti s plnou silou rozbili Srbsko, unavené predchádzajúcimi bitkami a epidémiou týfusovej horúčky, Kosta Vojinović sa ocitol v obnovenom oddelení Vojvoda Vuka, ktorý bol poslaný na horu Čemernik smerom k Bulharsku, aby poskytol bezpečnosť srbským armádam. Počas bojov tam bol zranený, ale neopustil bojisko, oddiel sa stiahol do dedín okolo Vučitrnu. Tam ho prijal a sľúbil ("besa") Albán Ali Šalja, ktorý ho ilegálne odovzdal svojmu otcovi, ktorý až do okupácie pracoval ako predseda obce Kosovska Mitrovica.