Nasledujúce ofenzívy vyčerpali nemeckú armádu a vyústili v straty pre ňu a spojencov, ktorých počet sa zvýšil na milióny. Protiofenzíva
Nemecko bolo nútené stiahnuť sa. 8. augusta poľný maršál Douglas Haig povolil začiatok série nakoniec rozhodujúcich bitiek, ktoré sa spoločne stali známymi ako "Sto dní". Na juho-východe od Arrasu bol Liverpoolský Ír odhodlaný bojovať 1. septembra s cieľom podporiť 2/6 kráľov v zajatí predtým napadnutej dediny Riencourt a "vypustiť líniu". Brigáda pluku dosiahla svoje ciele, pričom v tom procese zajala 650 zajatcov. Momentum sa udržalo do konca septembra a októbra s prelomom Hindenburskej línie. Batalón sa zúčastnil na postupu 57. divízie na východ a prispel k dobytí Cambraia, hoci v obmedzenom rozsahu, predtým, ako bol 13. októbra presunutý na sever do okresu Béthune. Posledné týždne vojny 57. divízie zahŕňali neustály postup a sporadické boje, ktoré vyvrcholili oslobodením Lille. Opustený odstupujúcou nemeckou posádkou, do Lille vstúpili prvky 2./7. kráľovskej 17. októbra. Kamery zaznamenali nadšené davy, ktoré pozdravujú Liverpoolských Írov a iné batalióny pre novinky s názvom "Vytrhnutie Lille Haigovými mužmi". Batalón viedol svoju finálnu ofenzívu v prednej časti svojej brigády, dorazil do Flers bez odporu a pokračoval v vedení postupu až do 21. Malé boje sa odohrali v blízkosti dedín Honnevain, Mont Garni a Froyennes. O deväť dní neskôr, 30. júna, sa Íri z Liverpoolu stiahli do kasín v Hellemmes, východne od Lille, a zostali tam až do konca vojny.