V lete roku 1943 začali Spojené štáty kampaň na Gilbertových a Marshallových ostrovoch, aby získali Gilbertove a Marshallove ostrovy späť. Po tomto úspechu sa Američania v lete 1944 presunuli na Mariánske ostrovy a Palau. Po porážke v bitke pri Saipane sa kombinovaná flotila cisárskeho japonského námorníctva s piatimi lietadlovými loďami vydala na útok na piatu flotilu počas bitky v Filipínskom mori, ktorá bola najväčšou bitkou lietadlových lodí v histórii. Bitka bola tak jednostranná, že sa stala známa ako "Marianas turkey shoot"; USA stratili 130 lietadiel a žiadne lode, zatiaľ čo Japonci stratili 411 lietadiel a 3 nosiče. Po víťazstve na Mariánskych ostrovoch začali Spojené štáty znovu dobývať Filipíny pri Leyte
V októbri 1944. Japonská flotila sa rozhodla zaútočiť na inváziu, čo viedlo k štvordňovej bitke v zálive Leyte, jednej z najväčších námorných bitiek v histórii. Prvé kamikaze misie sa uskutočnili počas bitky, potopili a poškodili niekoľko ďalších amerických lodí; tieto útoky boli najefektívnejšou zbraňou proti lodi vo vojne.