V júni 1944 západní spojenci vylodili v Normandii v severnom Francúzsku, západne od belgických hraníc. Po zúrivých bojoch v okolí miest pristátia sa spojeneckí vojaci dostali cez nemecké línie a začali napredovať smerom k Parížu a potom k belgickej hranici.
- Áno. V auguste sa hlavná časť nemeckej armády v severnom Francúzsku (s výnimkou posádok opevnených miest ako Dunkirk) otvorene ustupovala na východ. Ako sa Spojenci blížili k hranici, kódované správy vysielané na rádio povzbudzovali odpor, aby povstal. Nemecký civilný správca Joseph Grohé nariadil 28. augusta všeobecné stiahnutie z krajiny a 1. septembra prvá spojenecká jednotka (medzi nimi aj Slobodný belgický SAS) prekročila belgickú hranicu. Do 4. septembra bol Brusel v rukách spojencov. Belgická vláda v exile sa vrátila do krajiny 8. septembra a začala obnoviť belgický štát a armádu. Brat Leopolda III., Karol, bol menovaný za princa-regenta, zatiaľ čo sa rozhodovalo o tom, či sa kráľ môže vrátiť k svojim funkciám. Ako sa nemecká armáda preskupila a zásobovacie linky spojencov sa roztiahli, frontová línia sa stabilizovala pozdĺž východnej hranice Belgicka. Oblasti na juhovýchode krajiny zostali v nemeckých rukách a boli krátko znovu dobyté počas nemeckej Ardenskej ofenzívy v zime 1944. Toto len odložilo úplné oslobodenie krajiny a 4. februára 1945 s dobytím dediny Krewinkel bola celá krajina v rukách spojencov.