Vyplňte nasledujúcu vetu: Dijon bol naposledy použitý v roku 1984, a vtedy boli motory s turbodúchadlom takmer všadeprítomné, okrem tímu Tyrrell, ktorý stále používal motor Cosworth V8. Medzinárodný riadiaci orgán motoristického športu v tom čase, FISA, zaviedol politiku dlhodobých zmlúv s len jedným okruhom na Grand Prix. Voľba bola medzi Dijonom a Ricardom <unk> malý okruh Prenois mal autá, ktoré boli v 1 minúte 1 sekunde, a Ricard bol v tom čase hlavným testovacím zariadením pre Formule 1. Preto bol vybraný Ricard, ktorý bol hostiteľom pretekov v rokoch 1985 až 1990. Od roku 1986 sa vo Formule 1 používala skrátená verzia okruhu po smrteľnej havárii Elia de Angelisa na rýchlych zákrutách Verriere. De Angelis nebol zranený pri nehode, ale jeho auto sa zapálilo a neboli tam žiadni maršáli, ktorí by mu pomohli, pretože to bol testovací tréning, a zomrel na vdýchnutie dymu v nemocnici na druhý deň. Tieto dve rýchle zákruty a celá horná časť okruhu nebola použitá počas posledných piatich pretekov. Prost vyhral posledné tri preteky, pričom v roku 1988 vyhral mimoriadne dramaticky; predbehol svojho spoluhráča Ayrtona Sennu na Curbe de Signes na konci ultra rýchlej Mistral Straight a držal sa vedenia až do cieľa, a v roku 1990 (ktorý bol zakazený pre motory s turbom) udalosť viedli viac ako 60 kôl taliansky Ivan Capelli a brazílsky Maurício Gugelmin v nedostatočne financovanom, Adrian Newey navrhol autá Leyton-House <unk> dva autá, ktoré sa nedostali do kvalifikácie na
predchádzajúce podujatie v Mexiku. Prost, ktorý teraz jazdil za Ferrari po tom, čo v rokoch 1984 až 1989 jazdil za McLaren, urobil v závode náboj a predbehol Capelliho, aby získal víťazstvo; Gugelmin odišiel skôr.