Vyplňte nasledujúcu vetu: Po tom, čo bola v priebehu rokov ovládaná niekoľkými krajinami, je milánska kultúra eklektická a požičiava si prvky z iných krajín, vrátane Rakúska, Španielska a Francúzska. Podobnosti medzi týmito miestami a Milánom možno pozorovať prostredníctvom jazyka, architektúry, kuchyne a všeobecnej kultúry týchto krajín. V 18. storočí rakúska vláda stimulovala kultúrny, politický, spoločenský a hospodársky život mesta, čo viedlo k založeniu mnohých dôležitých umeleckých inštitúcií, ako aj k prispievaniu k architektúre mesta. Po zjednotení Talianska v roku 1861 sa Miláno stalo hlavným priemyselným a kultúrnym centrom v novom kráľovstve; od konca 19. storočia mesto zastávalo pozíciu hospodárskeho hlavného mesta krajiny, zatiaľ čo Rím bol sídlom vlády, čím sa stal hlavným politickým a administratívnym centrom krajiny. V období fin-de-siècle a na začiatku 20. storočia sa mesto stalo dôležitým architektonickým centrom (veľmi ovplyvneným štýlom Art Nouveau, navyše zdôraznil Svetovú výstavu v roku 1906, ktorá sa konala v meste) a zostalo významným mestom s ohľadom na hlavnú intelektuálnu scénu. Po druhej svetovej vojne bol Milano veľmi ovplyvnený talianskym ekonomickým zázrakom, alebo "il boom", a prilákal vlnu prisťahovalcov z južného Talianska, ktorí hľadali prácu v prosperujúcom meste. Metropola, ktorá bola v tom čase dôležitým centrom financií a dizajnu, sa v 80. rokoch stala hlavným mestom módy. V roku 2000 je Miláno stále jedným z najdôležitejších kultúrnych, mediálnych a ekonomických centier krajiny, považované za druhé mesto krajiny; jeho význam sa rozširuje po celom svete a je uznané ako globálne mesto Alpha. V meste sa okrem toho konala
Expo 2015. Miláno sa tradične označuje ako "morálne hlavné mesto" Talianska, najmä kvôli vnímanému pracovnému etiku mesta.