V dôsledku židovského povstania, zlej publicity ohľadom obmedzenia židovských prisťahovalcov do Palestíny, neprijímania rozdeleného štátu (ako to navrhli Spojené národy) medzi arabskými vodcami a nákladov na udržanie 100 000 vojakov v Palestíne, britská vláda postúpila túto záležitosť do OSN. V septembri 1947 sa Briti rozhodli mandát ukončiť. V novembri 1947 Valné zhromaždenie Organizácie Spojených národov prijalo rezolúciu schvaľujúcu Plán rozdelenia Palestíny Organizáciou Spojených národov. Zatiaľ čo Židovská agentúra pod vedením Ben-Guriona prijala, Arabi odmietli plán a občianska vojna v Mandátnej Palestíne v rokoch 1947 a 1948
vybuchla. Ben-Gurionova stratégia spočívala v tom, že Haganah by sa držala každej pozície bez ústupu alebo kapitulácie a potom by začala ofenzívu, keď by sa britské sily evakuovali do takej miery, že by už neexistovalo nebezpečenstvo britskej intervencie. Táto stratégia bola úspešná a v máji 1948 židovské sily vyhrávali občiansku vojnu. Dňa 14. mája 1948, niekoľko hodín pred oficiálnym ukončením britského mandátu, Ben-Gurion vyhlásil nezávislosť Izraela na slávnostnom ceremoniáli v Tel Avive. O niekoľko hodín neskôr, keď sa 15. mája skončil britský mandát, oficiálne vznikol štát Izrael. Okamžite potom začala arabsko-izraelská vojna v roku 1948, keď početné arabské národy napadli Izrael.