V nasledujúcich rokoch sa vzťah Iwana Katza s stranou ďalej zhoršil. Jeho otvorený prístup nepochybne pripomenul Walterovi Ulbrichtovi a ďalším straníckym stalwartom tej istej generácie ako vodca, prečo Katz bol vylúčený z strany v roku 1926. Otvorene kritizoval
dvanásťmesačná sovietska blokáda Berlína, ktorá začala v júni 1948, zdieľal svoj názor s kolegami delegátmi na regionálnej konferencii strany v Zehlendorfe na konci roka, pričom využil príležitosť na útok na najnovší "dvojročný plán" vlády. V tom čase, ako výsledok jeho novoobjavené chute po opozícii, bol Katz "pod vyšetrovaním strany". Dňa 21. decembra 1948 bol muž, ktorého Hitlerova vláda v marci 1933 odvolala z verejnej funkcie, odvolaný z funkcie po druhýkrát, tentokrát Ulbrichtovou vládou, novým druhom jednostranného diktátora. Komentátori si uvedomujú iróniu. Približne o jedenásť týždňov neskôr, 14. marca 1949, Iwan Katz rezignoval na členstvo v strane. O dva mesiace neskôr, 12. mája 1949, sa vrátil do SPD.