Napíšte pokračovanie tohto odseku - Škótska národná strana získala svoje prvé kreslo vo Westminsteri v roku 1945 a stala sa stranou národného významu počas sedemdesiatych rokov, pričom v roku 1974 získala 11 poslancov. Referendum o delegácii v roku 1979 však nebolo úspešné, pretože nedosiahlo potrebnú podporu 40 percent voličov (napriek tomu, že malá väčšina tých, ktorí hlasovali za návrh), a SNP sa vo voľbách v 80. rokoch dostala do úpadku. Zavedenie poplatku Spoločenstva (známeho ako poll tax) v roku 1989 konzervatívnou vládou vedenou Thatcherovou, rok pred zvyškom Spojeného kráľovstva, prispelo k rastúcemu hnutiu za návrat k priamej škótskej kontrole domácich záležitostí. Volebný úspech Novej Labouristickej strany v roku 1997 viedli dvaja premiéri so škótskymi vzťahmi: Tony Blair (ktorý vyrastal v Škótsku) v rokoch 1997 až 2007 a Gordon Brown v rokoch 2007 až 2010, čo otvorilo cestu k ústavnej zmene. Dňa 11. septembra 1997, pri príležitosti 700. výročia bitky pri Stirling Bridge, vláda labouristov v čele s Blairom opäť zorganizovala referendum o otázke delegácie. Pozitívny výsledok viedol v roku 1999 k vytvoreniu devolvovaného škótskeho parlamentu. Koaličná vláda, ktorá mala trvať do roku 2007, bola vytvorená medzi labouristami a liberálnymi demokratmi s Donaldom Dewarom ako prvým ministrom. Nová budova škótskeho parlamentu, ktorá sa nachádza vedľa Holyrood House v Edinburghu, bola otvorená v roku 2004. Hoci SNP pôvodne nedosiahlo svoj vrchol v sedemdesiatych rokoch vo voľbách do Westminsteru, malo väčší úspech v škótskych parlamentných voľbách so svojím systémom pomerného zastúpenia zmiešaných členov. V roku 1999 sa stala oficiálnou opozíciou, v roku 2007 menšinovou vládou a od roku 2011 väčšinovou vládou. V roku 2014, referendum o nezávislosti
videli voliči odmietnuť nezávislosť a namiesto toho sa rozhodli zostať v Spojenom kráľovstve. V Westminsterských voľbách v roku 2015 získala SNP 56 zo 59 škótskych kresiel, čím sa stala treťou najväčšou stranou vo Westminsteri.