V roku 1907, spolu s maľovaním v Ciacove, Smigelschi daroval finančné prostriedky rodinám tých, ktorí zahynuli počas
Vzbura roľníkov. Nasledujúci rok Smigelschi vyhral súťaž o cenu Vilmosa Fraknóia, ktorá mu zaručila 3 000 korún ročne, ateliér a rezidenciu v rímskom dome Fraknóia. V septembri tiež zorganizoval výstavu v Budapešti Kunsthalle vedľa diel Ignáca Roskovicsa a získal priaznivé zmienky od maďarských kritikov (vrátane Miklós Rózsa z novín "A Hét"). V roku 1909 namaľoval Smigelschi grécko-katolícku cirkev v Rădești. Počas tejto doby sa u neho začali prejavovať príznaky srdcového ochorenia, ktoré sa postupne zhoršovali. Obdržal objednávku na maľovanie oltára v kaplnke Rákóczi v Maďarsku, ktorý zostal nezasadený, zatiaľ čo maľovanie katedrály v Blaji a zvyšok katedrály v Sibiu bolo ponechané v plánovacej fáze.