Do konca 18. storočia bolo Poľsko-Litovské spoločenstvo zmenšené zo štatútu hlavnej európskej mocnosti na krajinu pod veľkým ruským vplyvom, ktorá sa takmer stala protektorátom Ruského impéria (alebo vazalským alebo satelitným štátom), pričom ruský cár si počas slobodných volieb účinne vyberal poľsko-litovských monarchov a rozhodoval o výsledku veľkej časti vnútornej politiky Poľska. Napríklad
Repnin Sejm z rokov 1767 - 1768 bol pomenovaný po ruskom veľvyslancovi, ktorý neoficiálne predsedal jeho rokovaniu.