Poľské komunistické úrady vykopávali obyvateľov Poľska ešte pred Potsdamskou konferenciou ("divoké vykopávky" od júna do polovice júla 1945, keď poľská armáda a milícia vyhnali takmer všetkých ľudí z oblastí priamo na východ od línie Oder-Neisse), aby zabezpečili vytvorenie etnicky homogénneho Poľska. Približne 1% (100 000) nemeckého civilného obyvateľstva na východ od línie Oder-Neisse zahynulo v boji pred kapituláciou v máji 1945.
, a potom asi 200 000 Nemcov v Poľsku bolo zamestnaných ako nútená práca pred vyhostením. Mnohí Nemci zomreli v pracovných táboroch, ako napríklad v pracovnom tábore Zgoda a v tábore Potulice. Mnohí z tých Nemcov, ktorí zostali v nových hraniciach Poľska, sa neskôr rozhodli emigrovať do povojnového Nemecka.