Napíšte pokračovanie pre tento odsek - 24. februára 1880, približne 11 000 mužov v 19 lodiach, chránených "Blanco Encalada", "Toro" a "Magallanes" a dva torpédové člny, vyplávali z Pisagua. O dva dni neskôr, 26. februára, prišli Chiláci do Punta Coles, neďaleko Pacochy v Ilo. Pristátie trvalo niekoľko dní, ale nestretli sa s odporom. Peruánsky veliteľ, Lizardo Montero, sa odmietol pokúsiť sa vyhnať Chilčanov z hlavného pláža, ako Čilčania očakávali. Dňa 22. marca 3642 čilských vojakov porazili 1300 peruánskych vojakov v bitke pri Los Ángeles, čím prerušili akékoľvek priame dodávky z Limy do Aricky alebo Tacny (dodávky boli možné iba cez dlhú cestu cez Bolíviu). Po bitke o Los Ángeles zostali v južnom Peru len tri spojenecké pozície: 2. armáda generála Leyvy v Arequipe (vrátane niektorých preživších z Los Ángeles), 7. a 8. divízia Bolognesiho v Arice a 1. armáda v Tacne. Tieto sily boli pod priamym velením Campero. Avšak tieto čísla sa ukázali ako bezvýznamné, pretože Peruánci neboli schopní sústrediť vojakov alebo sa dokonca pohnúť zo svojich posádok. Po prekročení púšte 26. mája chilská armáda (14.147 mužov) zničila spojeneckú armádu 5 150 Bolívčanov a 8 500 Peruáncov v bitke pri Tacne.
- Áno. Potreba prístavu v blízkosti armády na zásobovanie a posilnenie vojakov a na evakuáciu ranených prinútila chilské velenie sústrediť sa na zostávajúcu peruánsku pevnosť Arica. Dňa 7. júna, po bitke pri Arice, padla posledná peruánska bašty v Tacna. Po kampani v Tacne a Arice peruánska a bolivijská pravidelná armáda vo veľkej miere prestala existovať a Bolívia účinne opustila vojnu.