V povojnovom období bol Władysław Litmanowicz jedným z popredných poľských šachistov. V rokoch 1948 až 1955 sa päťkrát zúčastnil finále poľského šachového majstrovstva. Jeho najlepší výsledok bol dosiahnutý v roku 1951 v Lodz, kde sa umiestnil na 8. mieste. Od roku 1951 bol viceprezidentom športu pre šachovú sekciu Hlavného výboru pre telesnú kultúru, kde zohrával významnú úlohu v jeho činnosti. Svoju pozíciu v organizácii vďačil zastupiteľstvu. V roku 1952 sa zúčastnil medzinárodného turnaja v Międzyzdroje a reprezentoval Poľsko na
10. šachová olympiáda v Helsinkách (zarobil 0,5 bodu v 4 hrách).