Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Na rozdiel od britských lietadiel, ktorých letecké palivo bolo uložené v samostatných valcoch alebo nádržiach obklopených morskou vodou, všetky predvojnové japonské lietadlové lode mali svoje nádrže s leteckým palivom integrované s trupom lode a "Shōkaku" nebola výnimkou. Nebezpečenstvo, ktoré to predstavovalo, sa však nestalo zrejmým, až kým vojenská skúsenosť nepreukázala, že sú často náchylné k prasknutiu a úniku, pretože nárazy a tlaky z nárazov alebo takmer nárazov na trup dopravcu boli nevyhnutne prenesené na palivové nádrže a absorbované nimi. Po debakle na Midway
V polovici roku 1942 boli prázdne vzduchové priestory okolo nádrží leteckého paliva "Shōkaku", ktoré sa normálne čerpali plné inertného oxidu uhličitého, namiesto toho naplnené betónom v snahe chrániť ich pred možným poškodením. To však nepomohlo zabrániť tomu, aby sa prchavé výpary šírili do hangárových palíc v prípade, že by došlo k poškodeniu, čo sa ukázalo najmä vtedy, keď ju "Cavalla" torpédovala a potopila. "Shōkaku" normálne ukrýval 150 000 galónov avgasu pre operačné použitie.