Zhrnúť článok:  Dokončoval som štúdium, keď pred štyrmi rokmi začala vojna. Pred tým, ako som skončila univerzitu s diplomom z anglickej literatúry, mi zostali iba dva predmety. Už od svojich 10 rokov milujem angličtinu a snívam o tom, že sa stanem učiteľkou. Chcem učiť mladších, hlavne teraz, pretože deti sú tí, ktorí obnovia našu krajinu. Sú budúcnosťou Sýrie a zaslúžia si našu významnú investíciu. Pred tromi rokmi bola moja rodina nútená utiecť z nášho domova neďaleko Damasku, vo východnej Ghúte. Našťastie sme sa dostali von skôr, ako tam použili chemickú zbraň. Ďalší rok sme zostali v Sýrii, presťahovali sme sa z jedného domu do druhého, z jednej dediny do inej. Pri každom pohybe sme necítili žiadnu útechu, žiadnu bezpečnosť. Keď sa cítiš v nebezpečenstve na mieste, ktoré je takmer každý deň bombardované, nakoniec musíš urobiť voľbu: naša bola odísť. A s len dvoma zabalenými taškami sme to dokázali. Boli sme v Jordánsku. Rozmýšľal som o návrate do Sýrie. Chcem byť súčasťou obnovy mojej krajiny, ale žiaľ, neočakávam, že sa to stane čoskoro. Keď sme prišli do Jordánska, myslel som si, že sa čoskoro vrátim do Sýrie -- len o pár týždňov. Všetci sme si to mysleli. Už sú to dva roky. A aj keď stále dúfam, že sa jedného dňa vrátim domov, moja najväčšia otázka je: "Kedy?" Chcem sa vrátiť, aby som mohol učiť. Ako dieťa som bol inšpirovaný učiteľkou v tretej triede, ktorá verila, že deti sú budúcnosť a ktorá nás vyzvala v takom mladom veku, aby sme vytvorili lepší svet. Myslím, že je zriedkavé, aby to učiteľka tak vášnivo vštepovala svojim študentom, ale chcem to skúsiť. Hoci dúfam, že budem kráčať v šľapajach svojho učiteľa, moja cesta je zatiaľ zablokovaná neistotou života ďaleko od domova, vojnou, ktorá ma sem priviedla, vysokými školskými poplatkami v Jordánsku. Keď nie si doma, máš veľa výziev. Cítite sa ako cudzinec na cudzom mieste. Nie si medzi ľuďmi, ktorí ťa poznajú, alebo ktorí ťa chcú spoznať. Ako sýrsky utečenec je takmer nemožné získať povolenie na oficiálne zamestnanie a nemám peniaze na...
Štyri roky vojny znamenajú štyri roky bez škôl a vzdelávania v Sýrii. Hiba takmer dokončila univerzitu, keď bola nútená utiecť z domu blízko Damasku. Ak chcete pomôcť Hibe a mnohým iným vysídleným sýrskym študentom, choďte na CARE.