Pred začiatkom sezóny Hamilton oznámil, že nebude uplatňovať svoju možnosť prepnúť číslo auta na číslo 1 pre sezónu, ako bolo jeho výsadou ako vládnuceho majstra sveta, a namiesto toho bude pokračovať v pretekoch s kariérnym číslom 44. Bola to prvá sezóna od Alain Prostovho odchodu z športu po jeho štvrtom a poslednom titulu v majstrovstvách sveta v roku 2004, kedy sa na ihrisku nenašli autá s číslom 1. Mercedes opäť vyzeral ako najrýchlejší automobil na štartovacej doske v sezóne, pretože nový W06 Hybrid absolvoval viac kôl v predsezóne testovania ako akýkoľvek konkurenčný automobil, a to s použitím iba jednej hnacej jednotky. Na otváracom preteku v Austrálii sa Hamilton kvalifikoval na pole position, potom vyhral pretek pred Rosbergom na druhom mieste, a Ferrari Sebastiana Vettela na treťom, 34 sekúnd pozadu. Po tom, čo sa dostal z pole position v Malajzii, Hamilton vyhral z pole position v Číne a v Japonsku.
Bahrajn, čo znamená, že po štyroch kolách získal celkovo 93 bodov zo 100 možných. Hamilton mal v sezóne osem pretekov v európskej časti a viedol Rosberga o 27 bodov, čo sa rýchlo zmenšilo, keď skončil na druhom mieste za svojím spoluhráčom v Španielsku.