Napíšte pokračovanie tohto odseku - V roku 1786 posledný arcibiskup-volič Trieru, Klemens Wenceslaus zo Saska, výrazne prispel k rozšíreniu a zlepšeniu mesta, keď premenil Ehrenbreitstein na nádherný barokový palác. Po páde Bastily
V roku 1789 sa mesto stalo na pozvanie hlavného ministra arcibiskupa-voliča Ferdinanda Freiherr von Duminique jedným z hlavných miest stretnutia francúzskych emigrantov. Arcibiskup-volič to schválil, lebo bol strýkom prenasledovaného francúzskeho kráľa Ľudovíta XVI. Medzi mnohými francúzskymi utečencami rojalistov, ktorí zaplavili mesto, boli aj dvaja mladší bratia Ludvíka XVI., hrabina z Provence a hrabina z Artois. Okrem toho prišiel Louisov bratranec, princ Louis Joseph de Bourbon, princ de Condé, a vytvoril armádu mladých aristokratov ochotných bojovať proti francúzskej revolúcii a obnoviť Ancien Régime. "Armáda Condého" sa v roku 1792 spojila s spojeneckou armádou pruských a rakúskych vojakov vedených vojvodom Karlom Vilémom Ferdinandom z Braunschweigu v neúspešnej invázii do Francúzska. To vyvolalo hnev prvej francúzskej republiky na arcibiskup-volič; v roku 1794 sa Coblenz zmocnil francúzska revolučná armáda pod vedením Marceaua (ktorý bol zabitý počas obliehania), a po podpise Lunévillej zmluvy (1801) sa stal hlavným mestom nového francúzskeho departementu Rhin-et-Moselle. V roku 1814 ho obsadili Rusi. Viedenský kongres pridelil mesto Prusku a v roku 1822 sa stalo sídlom vlády pre pruskú provinciu Rýn.