Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Neskôr, počas kampaní prvej svetovej vojny, bol Lecca kapitánom Muníčného oddelenia v 22. divízii, ktorá sa stiahla so zvyškom armády do západného Moldavska. Rovnako počas tohto obdobia, revue jeho "Dandanaua" ("The Mishap") bol usporiadaný Maximilian v nemecky okupovanom Bukurešti
Bola zrušená po správach, že sa posmieva okupantom. Počas zotavenia v Podu Iloaiei v zime 1916 Lecca vykazoval príznaky oslabujúcej choroby (niekedy opísané ako vojnové zranenie), priznávajúc Ludovičovi Daušovi, že pomaly umiera, ale stále dúfa, že nájde zázračný liek. V lete 1917 bol vylúčený z prevádzky a žil v Iași s Nataliou Leccou ako jeho zdravotnou sestrou. Medzi jeho poslednými dielami bol ďalší zväzok poézie "Simpla" ("Jednoduchý"). V roku 1918 bol takmer úplne paralyzovaný, naďalej bol pri vedomí a reagoval, hoci, ako si spomína Iorgulescu, bol spoločensky mŕtvy.