Dokonči nasledujúcu vetu: Začiatkom roku 1971 viedli sporné voľby v Pakistane k tomu, že východný Pakistan vyhlásil nezávislosť ako Bangladéš. Represia a násilie pakistanskej armády viedlo v nasledujúcich mesiacoch k tomu, že 10 miliónov utečencov prekročilo hranice do Indie. Nakoniec v decembri 1971, Gandhi priamo zasiahol do
konflikt na oslobodenie Bangladéša. India vyšla víťaznou v následnom konflikte a stala sa dominantnou mocnosťou Južnej Ázie. India podpísala zmluvu so Sovietskym zväzom, ktorá sľubuje vzájomnú pomoc v prípade vojny, zatiaľ čo Pakistan počas konfliktu dostával aktívnu podporu zo Spojených štátov. Americký prezident Richard Nixon osobne nemal rád Gándhího a vo svojej súkromnej komunikácii so štátnym tajomníkom Henry Kissingerom ju nazval "čarodejnicou" a "chytrou líškou". Nixon neskôr o vojne napísal: "[Gandhi] oklamal [Ameriku]. Podviedla nás... tá žena nás podviedla". Vzťahy so Spojenými štátmi sa vzďaľovali, keďže Gandhi po vojne nadviazal užšie vzťahy so Sovietskym zväzom. Táto sa stala najväčším obchodným partnerom Indie a jej najväčším dodávateľom zbraní počas veľkej časti premiérstva Gándhího. Nová hegemónska pozícia Indie, ako je vyjadrená v "doktríne Indira", viedla k pokusom o uvedenie himalájskych štátov pod indickú sféru vplyvu. Nepál a Bhútán zostali v súlade s Indiou, zatiaľ čo v roku 1975, po rokoch budovania podpory, Gandhi začlenil Sikkim do Indie, po referende, v ktorom väčšina Sikkimese hlasovala za pripojenie k Indii. Čína to odsúdila ako "opovrhnuteľný čin".