Ako v roku 1969, Ickx mal sklamaný začiatok sezóny 1970. Na prvom kole španielskej Grand Prix sa zrazil s BRM Jackieho Olivera a jeho auto zapálilo. Trvalo mu najmenej 20 sekúnd, kým opustil horiace auto a bol hospitalizovaný s ťažkými popáleninami. Po 17 dňoch sa vrátil do svojho auta na Grand Prix v Monaku, kde skončil piaty, predtým ako skončil s poruchou hnacieho hriadeľa. Vozidlo sa začalo zlepšovať a v nemeckej Grand Prix (ktorá sa konala v Hockenheime, pretože jeho obľúbený Nürburgring bol z bezpečnostných dôvodov bojkotovaný) bojoval s Jochenom Rindtom o víťazstvo, ale skončil na tesnej druhej mieste. Na rakúskej Grand Prix to bol Ickx, ktorý vyhral. V Monze
, Rindt zomrel pri nehode počas kvalifikácie. Ickx bol jediným jazdcom, ktorý mal šancu vziať majstrovstvo od Rindta, ktorý už vyhral päť z deviatich pretekov v tejto sezóne, pričom ešte štyri boli na ceste. Monza vyhral jeho spoluhráč Clay Regazzoni, zatiaľ čo Ickxovi sa pokazilo auto. Belgičan vyhral v Kanade a ak by mohol vyhrať v zostávajúcich dvoch podujatiach, predbehne Rindta a vyhraje majstrovstvo. V Grand Prix USA v Watkins Glen však skončil iba štvrtý, pričom Rindtov náhradník Emerson Fittipaldi dosiahol svoje prvé víťazstvo v kariére, a tak bol matematicky vylúčený z šampionátu. Napriek víťazstvu v poslednom preteku v Mexiku, Ickx nedokázal poraziť Rindtov počet bodov. Ickx neskôr v článku z roku 2011 v britskom časopise "Motor Sport" uviedol, že je rád, že nevyhral majstrovstvá sveta v roku 1970. Nechcel vyhrať proti mužovi, ktorý nemohol brániť svoje šance, s odkazom na zosnulého Rindta.