Prenasledovanie, masakry, vyhostenia a pochody smrti Grékov v Malej Ázii boli obnovené začiatkom 20. storočia administratívou Mladých Turkov v Osmanskej ríši a počas následnej revolúcie Mustafu Kemala Atatürka. Osmanská grécka populácia bola vážne postihnutá; jej nešťastie sa stalo známym ako grécka genocída.
- Áno. Po porážke Osmanskej ríše počas prvej svetovej vojny poskytli spojenci Grécku so zmluvou zo Sèvres správu východnej Trácie (okrem Konštantínopola) a mesta Smyrna a jeho okolia. Pontskí Gréci sa pokúsili založiť svoju vlastnú republiku, Republiky Pontus. Porážka gréckej armády počas grécko-tureckej vojny viedla k tomu, čo sa v Grécku stalo známym ako katastrofa v Malej Ázii. Niekoľko udalostí, z ktorých vrchol bol Veľký požiar v Smyrne, ukončilo 3000 rokov trvajúcu grécku prítomnosť v Malej Ázii. Lozanská zmluva, ktorá bola podpísaná v roku 1923, predpokladala povinnú výmenu obyvateľstva. Zvyšok gréckych pravoslávnych obyvateľov Malej Ázie a východnej Trákie, ako aj moslimské obyvateľstvo Grécka (Gréci z Konštantínopola, Imbros a Tenedos a moslimovia západnej Trákie boli vylúčení) boli odovzdaní z domovín po stáročia alebo tisícročia.