Teoreticky sa predpokladá, že synagóga sa stala miestom uctievania v regióne po zničení druhého chrámu počas prvej židovsko-rímskej vojny.
Iní však špekulujú, že počas helenistického obdobia existovali miesta modlitby okrem chrámu. Populárnosť modlitby nad obetou počas rokov pred zničením Druhého chrámu v roku 70 n. l. pripravila Židov na život v diaspóre, kde modlitba slúžila ako stredisko židovského uctievania.