Roman Ivanovič Panin (* 28. september 1897, † 1. jún 1949) bol sovietsky major generál počas druhej svetovej vojny. Ako mladší dôstojník ruskej cisárskej armády počas prvej svetovej vojny vstúpil do Červenej armády v roku 1919. Panin bojoval v ruskej občianskej vojne a pokračoval v službe aj po skončení ruskej občianskej vojny. V rokoch 1938 až 1939 bol poradcom Národnej revolučnej armády. Neskôr sa zúčastnil sovietsko-fínskej vojny.
ako veliteľ vojenského zboru a počas druhej svetovej vojny ako veliteľ 14. armády, velenie obranou Murmansk počas operácie Strieborná liška. Panin sa v máji 1942 stal veliteľom 2. rezervnej armády a o dva mesiace neskôr sa stal lektorom na Frunzovskej vojenskej akadémii. Vo februári 1943 sa stal veliteľom bojového výcviku na Volhovskom fronte a v septembri viedol 7. strelný zbor. Po účasti v Leningradsko-novgorodskej ofenzíve Panin krátko viedol 99. strelný zbor. V júli 1944 sa Panin stal zástupcom veliteľa 5. armády. Panin bol hospitalizovaný vo februári 1945 počas východopruskej ofenzívy a do ďalších akcií sa už nedostavil. Po zotavení sa stal inštruktorom na Frunzovskej vojenskej akadémii a v roku 1949 odišiel do dôchodku. Zomrel krátko potom.