Vyplňte nasledujúcu vetu: Spory medzi súperiacimi kandidátmi na regentov a obchodné konflikty medzi Benátkami a Genouami viedli v roku 1256 k novej občianskej vojne známej ako Vojna sv. Sabasa. Konflikt pro-veneckého Bohemonda VI. s jeho genovskými vazalmi Embriaci priniesol vojnu do Tripolisu a Antiochii. V roku 1258 Hulagu, mladší brat veľkého chána Möngkeho, vyplienil Bagdad a ukončil kalifát Abásidov. O dva roky neskôr sa Hethum I. z Cilicie a Bohemond VI. spojili s Mongolmi pri vyrabovaní Aleppa, keď Bohemond podpálil jeho mešitu, a pri dobývaní severnej Sýrie. Mongoli oslobodili kresťanov od ich postavenia a miestne kresťanské obyvateľstvo spolupracovalo s dobyvateľmi. Jeruzalem zostal neutrálny, keď sa mamlukovia z Egypta po Hulagu presťahovali, aby čelili Mongolom, a veľká časť jeho sily sa po smrti Möngkeho presťahovala na východ, aby riešila mongolské nástupníctvo. Mamlúkovia porazili značne zmenšenú mongolskú armádu
v Ain Jalut. Keď sa vrátili, mamlukský sultán Kutúz bol zavraždený a nahradený generálom Baibarsom. Baibars oživil Saladinovu ríšu spojením Egypta a Sýrie a držal Hulagu pod kontrolou prostredníctvom spojenectva s Mongolmi Zlatej Hordy. Zreformoval vládu v Egypte a dal moc elite. Frankovia nemali vojenskú schopnosť odolať tejto novej hrozbe. V Antiochie bola umiestnená mongolská posádka a jednotliví frankovskí baroni uzavreli s Baibarmi samostatné prímeria. Bol odhodlaný dobývať krížové štáty. V roku 1265 dobyl Cesareu a Arsuf, v roku 1266 Safed a v roku 1268 Antiochie. Jaffa sa vzdala a Baibers oslabil vojenské rozkazy dobytím hradov Krak des Chevaliers a Montfort predtým, ako sa po zvyšok svojho života obrátil na Mongolov Ilkhanátu. Po mamlukovskom dobytí pravidelne nasledovali masakry Frankov a domorodých kresťanov.