Dokonči nasledujúcu vetu: Po smrti Periklesa sa Aténčania trochu obrátili proti jeho konzervatívnej, obrannú stratégiu a k agresívnejšej stratégii, ktorou bolo priniesť vojnu Spartám a ich spojencom. V aténskej demokracii v tom čase získal mimoriadny význam Kléon, vodca ostrej časti aténskej demokracie. Vojensky ich viedol múdry nový generál Demosthenes (nie zamieňať s neskorším aténskym rečníkom Demosthénom), aténčania dosiahli určité úspechy, keď pokračovali vo svojich nájazdoch na Peloponéz. Atény roztiahli svoje vojenské aktivity do Beotie a Aetolie, potlačili
Mytilénčania sa vzbúrili a začali posilňovať pozície okolo Peloponézu. Jeden z týchto staníc bol blízko Pylosu na malom ostrove Sphacteria, kde sa priebeh prvej vojny obrátil v prospech Atén. Stredisko pri Pylose zasiahlo Špartu tam, kde bola najslabšia: závislosť od helotov, ktorí sa starali o pole, zatiaľ čo jej občania sa učili stať sa vojakmi. Heloti umožnili vznik spartanského systému, ale teraz sa na ostrove Pylos začali priťahovať utečenci. Okrem toho strach z všeobecného povstania helotov, ktorý bol povzbudený blízkou aténskou prítomnosťou, Spartáncov priviedol k akcii. Demosthenes však prekonal Spartáncov v bitke pri Pylose v roku 425 pred Kr. a uväznil skupinu spartánskych vojakov na Sphactrii, kým čakal, kým sa vzdajú. O niekoľko týždňov neskôr sa však Demosténovi nepodarilo Spartanov vyhladiť. Po chvále, že môže ukončiť aféru v zhromaždení, neskúsený Cleon získal veľké víťazstvo v bitke o Sphacteria. V šokujúcom zvratu udalostí sa 300 špartánskych hoplitov, ktoré obkľúčili aténske sily, vzdali. Spartánsky obraz neporaziteľnosti bol značne poškodený. Aténčania uväznili v Aténach sphakteriánskych rukojemníkov a rozhodli sa popraviť zajatých Spartanov, ak peloponézska armáda znova napadne Attiku.