Čo nedokáže identifikovať samozamaskované vírusy? Vzhľadom na predchádzajúcu otázku napíšte kontext, ktorý obsahuje odpoveď. Môže to byť 1 - 20 vetí. Kontext:
Mechanizmy, ktoré sa používajú na vyhýbanie sa adaptívnemu imunitnému systému, sú zložitejšie. Najjednoduchší prístup spočíva v rýchlej zmene nepodstatných epitóp (aminokyseliny a/alebo cukry) na povrchu patogénu, pričom sa podstatné epitopy musia udržať skryté. Tomu sa hovorí antigénna variácia. Príkladom je HIV, ktorý rýchlo mutuje, takže proteíny na jeho vírusovej obálke, ktoré sú nevyhnutné pre vstup do hostiteľskej cieľovej bunky, sa neustále menia. Tieto časté zmeny antigénov môžu vysvetľovať zlyhanie vakcín zameraných na tento vírus. Parazit Trypanosoma brucei používa podobnú stratégiu, neustále prepína jeden typ povrchovej bielkoviny na iný, čo mu umožňuje zostať o krok pred reakciou protilátok. Ďalšou bežnou stratégiou na vyhnutie sa detekcii imunitným systémom je maskovanie antigénov molekulami hostiteľa. V HIV sa obálka, ktorá pokrýva virión, tvorí z najvonkajšej membrány hostiteľskej bunky; takéto "samozakryté" vírusy sťažujú imunitnému systému ich identifikáciu ako "ne-samo" štruktúry.