Otománski Turci vykonali sériu násilných masakrov etnických Asýrčanov a Arménskych kresťanov v roku 1870. Tieto vraždy, ktoré viedli k viac ako desiatim tisícom úmrtí, boli známe ako Hamidský masakr. Usídlenie perzských Kurdov pozdĺž východnej hranice bolo prvou mocnou akciou pri zmene demografie asýrskej vlasti. Kurdi zostali lojálni Osmanskej ríši, pokiaľ sa tešili z moci a veľkosti. Osmanskí Turci vykonali rozsiahlu genocídu a etnickú čistku starovekých a domorodých, gréckych, arménskych, asýrskych a maronitských kresťanských obyvateľov Anatólie, severozápadného Iránu, okrajov severného Iraku a severnej Sýrie a Libanonu počas a bezprostredne po prvej svetovej vojne, čo viedlo k viac ako 3 miliónom úmrtí medzi 6 miliónmi kresťanov, ktorí žili v Osmanskej ríši v roku 1914 z 26 miliónov obyvateľov a rozsiahlym deportáciám v arménskej genocíde, asýrskej genocíde, gréckej genocíde
a veľký hlad z Libanonu.