Napíšte pokračovanie tohto odseku - Pozícia Fínska bola zložitá. V druhej svetovej vojne sa Fínsko, po podpise Moskovskej mierovej zmluvy v roku 1940, napriek tomu rozhodlo v roku 1941 zaútočiť na Sovietsky zväz ako spojenca nacistického Nemecka
, v tom, čo je vo Fínsku známe ako pokračujúca vojna. Na konci vojny Fínsko stále kontrolovalo väčšinu svojho územia, napriek tomu, že bolo stratenou mocnosťou. Fínsko tiež malo trhovú ekonomiku, obchodovalo na západných trhoch a vstúpilo do západného menového systému. Napriek tomu, hoci sa Fínsko považovalo za neutrálne, fínsko-sovietska zmluva z roku 1948 výrazne obmedzila slobodu fungovania vo fínskej zahraničnej politike. Požadovala od Fínska, aby bránil Sovietsky zväz pred útokmi cez jeho územie, čo v praxi bránilo Fínsku vstúpiť do NATO a efektívne poskytlo Sovietskemu zväzu právo veta vo fínskej zahraničnej politike. Sovietsky zväz tak mohol vykonávať "impériálnu" hegemónsku moc aj voči neutrálnemu štátu. Doktrína Paasikivi<unk>Kekkonen sa snažila udržiavať priateľské vzťahy so Sovietskym zväzom a rozvinul sa rozsiahly dvojstranný obchod. Na Západe to viedlo k obavám z rozšírenia "finlandizácie", keď západní spojenci už nebudú spoľahlivo podporovať Spojené štáty a NATO.