Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Francúzsko investovalo do Dai Viet, podporujúc frakciu Nguyen Anh proti povstaní Taysona počas vietnamskej občianskej vojny (1789 <unk> 1802). Francúzsky kráľ Ľudovít XVI. podpísal s Nguyenom Anhom Versailleskú zmluvu v roku 1787, aby poskytol Nguyenovým lojalistom spojenectvo s Francúzskom. Hoci zmluva nebola nikdy ratifikovaná, tisíce francúzskych žoldnierov a dôstojníkov sa spojili na strane Nguyen Anh a bojovali proti Taysonom. Keď Anh porazil Taysonovcov a bol korunovaný za cisára Gia Longa (r. 1802<unk>1819) zjednoteného kráľovstva Vietnamu v roku 1802, približne 400 Francúzov slúžilo novej monarchie ako dvorní úradníci a poradcovia Gia Longa, ktorý relatívne toleroval všetky náboženstvá vrátane katolicizmu. Nanešťastie, Gia Longov nástupca <unk> cisár Minh Mạng (r. 1820 <unk> 1841) bol konzervatívny konfuciánsky zmýšľajúci a izolacionistický vládca. V roku 1826 zrušil diplomatické vzťahy s Francúzskom. Začalo sa od roku 1833, po povstaní Lê Văn Khôi
, vietnamský panovník zameriavajúci sa hlavne na katolícke kresťanov pre náboženské prenasledovanie označením ich ako "tà đạo" (kacíri), vydal niekoľko "dụ cấm đạo Gia tô" (edikt obmedzenia katolíckeho náboženstva) a zakázať misionárske aktivity. Toto prenasledovanie katolíkov a popravy francúzskych biskupov vytvorili zámienku pre intervenciu Francúzska, ale nová francúzska monarchia za vlády Ľudovíta Filipa I. (v. 1830<unk>1848) sa nezameriavali na ochranu svojich misionárov na Ďalekom východe.