V 60. a 70. rokoch minulého storočia sa železničná sieť začala rozpadávať, čo sa ešte viac zhoršilo po zemetrasení v Manague.
z roku 1972. Vláda na to reagovala tým, že v roku 1976 vybudovala 25.4 km dlhú odbočku od Ceiba Mocha do Puerto Somoza (teraz Puerto Sandino). To výrazne zvýšilo výrobné činnosti a príjmy, ale nezmenilo dlhodobý trend. Vládne dotácie sa neustále zvyšovali a osobná doprava klesala. Najstaršia trať Corinto - León bola opustená v roku 1982, keď záplavy poškodili koľajnice. V roku 1993 bolo v oblasti Tichého oceánu ešte 373 km úzkych koľají a 3 km izolovaných štandardných koľají v Puerto Cabezas v Karibiku. Niekoľko vlakov denne prevážalo cestujúcich z Managuy na juh do Granady alebo z hlavného mesta na sever do Leónu.