Dokonči nasledujúcu vetu: Jeho prvý zväzok poézie, 1902 "Albastru", získal od vládnuceho rodu Hohenzollernov rád Bene Merenti. Jeho nasledujúce knihy boli "La arme" (1913), "Balade" (1915), "Patria" (1924), "Poezii alese" (1924), "Tinereță" (1924), "Logodnica lui Vifor" (1935) a "Sonete" (1938). Jeho manželka zomrela v roku 1940, čo ho viedlo k tomu, že takmer prestal písať. Oslavy sa konali na 70. narodeniny Tutoveanu v roku 1942 s vydaním časopisu "Păstorul Tutovei", ktorý mu bol venovaný. Koncom roku 1943, počas druhej svetovej vojny, dočasne hľadal útočisko v dome svojho syna v Bukurešti, ale nakoniec zostal hlavne v okolitých oblastiach, kvôli
Bombardovanie spojencov. Nový komunistický režim v roku 1948 zaradil jeho diela na čiernu listinu. Nasledujúci rok sa oženil s rumunskou učiteľkou, ktorá sa viac zaoberala politickou stranou ako jeho starostlivosťou, a Tutoveanu jej venoval jedinú báseň. V posledných rokoch svojho života radšej trávil čas vo svojej záhrade. V roku 1972 sa oslávila jeho stá výročie. Od roku 1995 nesie jeho meno základná škola v Bârlade.