Napíšte pokračovanie tohto odseku - Hackelman potom utiekol do Belgicka, kde si vzal nové meno, Arkadiy Harting. Rachkovskij pridelil Hartingovi niekoľko misií týkajúcich sa bezpečnosti ruských hodnostárov. Za tieto úlohy bol vyznamenaný vyznamenaniami z Ruska a niekoľkých hostiteľských krajín. V roku 1892-1893 bol pokrstený a prijal meno Arkadij Michajlovč. V roku 1896 oficiálne zmenil svoje priezvisko na Harding (Гартинг). Potom sa oženil s belgickou Magdalénou Pirlotovou. V roku 1900 bol vymenovaný za šéfa berlínskej stanice Okhrana, ktorá spočiatku fungovala ako pobočka parížskej Okhrany pod Rachkovským, ale nezávislejšie po roku 1902, keď bol Rachkovský nahradený novým šéfom Leonidom Rataevom. V Berlíne organizoval Harting sieť sledovania a penetrácie podobnú tej, ktorú prevádzkuje Rachkovsky v Paríži. Jedným z jeho agentov bol Jacob Zhitomirsky, ktorý poskytol cenné informácie o činnosti Ruskej sociálnodemokratickej robotníckej strany a jej bolševickej frakcie, vrátane vnútorného kruhu budúceho komunistického vodcu Ruska Vladimira Lenina. Informácie Zhitormirského viedli k zatknutiu Kamo nemeckou políciou za jeho úlohu v bankovom lúpeži v Tiflis v roku 1907
- Áno. V roku 1904, počas rusko-japonskej vojny, bol Harting poslaný na misiu, ktorá nemala priamy vzťah k revolučným aktivitám. Mal zorganizovať sledovanie možných japonských špiónov v Baltskom mori, aby sa zabránilo narušeniu navigácie ruskej flotily do Tichého oceánu.