Napíšte pokračovanie pre tento odsek - František Jozef bol počas celej svojej vlády znepokojený nacionalizmom. Uzavřel Rakúsko-uhorský kompromis z roku 1867, ktorý poskytol Maďarsku väčšiu autonómiu a transformoval rakúske impérium do dvojitej monarchie Rakúsko-Uhorska. V nasledujúcich 45 rokoch vládol pokojne, ale osobne utrpel tragédií popravy svojho brata cisára Maximiliana I. z Mexika v roku 1867, samovraždu svojho syna korunného princa Rudolfa v roku 1889, vraždu svojej manželky cisárovnej Alžbety ("Sisi") v roku 1898 a vraždu svojho synovca a predpokladaného dediča, arcivévodu Františka Ferdinanda, v roku 1914. Po rakúsko-pruskej vojne sa Rakúsko-Uhorsko zameralo na Balkán, ktorý bol ohniskovým bodom medzinárodného napätia kvôli konfliktným záujmom s Ruským impériom. Bosenská kríza
Bol výsledkom anexie Františka Jozefa Bosny a Hercegoviny v roku 1908, ktorá bola obsadená jeho vojskami od berlínskeho kongresu (1878). Dňa 28. júna 1914 zavraždili v Sarajeve jeho synovca Františka Ferdinanda, čo viedlo k vyhláseniu vojny Rakúskom-Uhorskom proti Srbskému kráľovstvu, ktoré bolo spojencom Ruského impéria. To spustilo systém spojenectiev, ktoré viedli k prvej svetovej vojne. Cisár zomrel v roku 1916, po tom, čo vládol svojim doménam takmer 68 rokov. Jeho nástupcom sa stal jeho vnukovec Charles.