Napíšte pokračovanie tohto odseku - Po arabsko-izraelskej vojne v roku 1948/49
, Golanské výšiny boli čiastočne demilitarizované dohodou o prímerí medzi Izraelom a Sýriou. V nasledujúcich rokoch bola oblasť pozdĺž hranice svedkom tisícov násilných incidentov; obe strany porušovali dohodu o prímerí. Základnými príčinami konfliktu boli nezhody o právnom postavení demilitarizovanej zóny (DMZ), o pestovaní pôdy v nej a o súťaži o vodné zdroje. Sýria tvrdila, že žiadna zo strán nemá nadvládu nad DMZ. Izrael tvrdil, že dohoda o prímerí sa zaoberá výlučne vojenskými záujmami a že má politické a právne práva nad DMZ. Izrael chcel presadiť kontrolu až do hranice z roku 1923, aby získal močalo Hula, získal výhradné práva na Galilejské jazero a odklonil vodu z Jordánu pre svoj národný vodný dopravca. Počas päťdesiatych rokov minulého storočia Sýria zaznamenala dva hlavné územné úspechy: prevzala obklopenie Al Hammah južne od Tiberiadského jazera a vytvorila "de facto" prítomnosť a kontrolu nad východným brehom jazera.