Historik Ahmad Y. al-Hassan, založený na analýze arabských rukopisov zo 14. storočia, o ktorých tvrdí, že sú kópiami starších textov, tvrdí, že v bitke pri Ain Jalut boli použité ručné delá.
V roku 1260. Hassanove tvrdenia však vyvrátili iní historici ako David Ayalon, Iqtidar Alam Khan, Joseph Needham, Tonio Andrade a Gabor Ágoston. Khan tvrdí, že to boli Mongolovia, ktorí predstavili strelný prach islamskému svetu a verí, že delá sa dostali do Mamlukovského Egypta až v 70. rokoch 13. storočia. Podľa Needhama sa termín "midfa", ktorý sa nachádza v textových zdrojoch od roku 1342 do roku 1352, nevzťahuje na skutočné ručné zbrane alebo bombardy a súčasné správy o kanóne s kovovým hlavňom v islamskom svete sa nevyskytujú až do roku 1365. Podobne Andrade datuje textový vzhľad kanónu v stredovýchodných zdrojoch do šesťdesiatych rokov 20. storočia. Gabor Ágoston a David Ayalon sa domnievajú, že Mamelukovia určite používali obléhacie delá do roku 1360, ale skoršie použitie delí v islamskom svete je nejasné s možným výstupom v Granadskom emiráte do roku 1320, avšak dôkazy sú nepresné.