Odporúčam si prečítať si nižšie uvedený úryvok a potom odpovedať na nasledujúcu otázku v tom istom jazyku, v ktorom je uvedený úryvok:  Prechod: Atléti so zdravotným postihnutím súťažili na olympijských hrách pred príchodom paralympijských hier. Prvým športovcom, ktorý to dokázal, bol nemecko-americký gymnast George Eyser v roku 1904, ktorý mal jednu umelú nohu. Maďar Karoly Takacs súťažil v streľbe na letných olympijských hrách 1948 a 1952. Mal amputovanú pravú ruku a vedel strieľať ľavou rukou. Ďalším športovcom so zdravotným postihnutím, ktorý sa objavil na olympijských hrách pred paralympijskými hrami, bola Lis Hartel, dánska jazdná športovkyňa, ktorá sa nakazila na obrnu v roku 1943 a získala striebornú medailu v dressáži. Prvý organizovaný športový deň pre športovcov so zdravotným postihnutím, ktorý sa zhodoval s olympijskými hrami, sa uskutočnil v deň otvorenia letných olympijských hier v roku 1948 v Londýne v Spojenom kráľovstve. Dr. Ludwig Guttmann z nemocnice Stoke Mandeville, ktorý sa narodil v Nemecku, a ktorý v roku 1939 pomohol utiecť z nacistického Nemecka, organizoval športovú súťaž pre britských veteránov druhej svetovej vojny s poraneniami miechy. Prvé hry sa nazývali Medzinárodné hry na invalidných vozíkoch v roku 1948 a mali sa zhodovať s olympijskými hrami v roku 1948. Cieľom Dr. Guttmana bolo vytvoriť elitnú športovú súťaž pre ľudí so zdravotným postihnutím, ktorá by bola ekvivalentná olympijským hrám. Hry sa opäť konali na tom istom mieste v roku 1952, a vedľa Britov sa zúčastnili aj veteráni z Holandska a Izraela, čím sa stala prvá medzinárodná súťaž svojho druhu. Tieto rané súťaže, známe aj ako Stoke Mandeville Games, boli opísané ako predchodcovia paralympijských hier.  Otázka: Koľko umelých nôh mal Esyer?
jeden