Napíšte pokračovanie tohto odseku - Jaruzelski sa stal prvým tajomníkom Poľskej zjednotené robotníckej strany a vodcom Poľska po krátkom ročnom funkčnom období Stanisława Kani. Jeho predchodca, Edward Gierek, zanechal Poľsko veľmi zadlženým tým, že prijal úvery od zahraničných veriteľov a ekonomika krajiny sa takmer zrútila v čase, keď sa Jaruzelski stal hlavou štátu. Keďže Poľsko smerovalo k platobnej neschopnosti, bolo vynútené racionovanie kvôli nedostatku základných tovarov, čo len prispelo k napäté sociálnej a politickej situácii. Zhoršujúce sa životné a pracovné podmienky vyvolali hnev medzi masami a posilnili antikomunistické nálady; hnutie Solidarity získalo tiež podporu, čo znepokojilo poľský ústredný výbor a Sovietsky zväz, ktorý považoval Solidaritu za hrozbu Varšavskej zmluve. Obávajúc sa sovietskej intervencie podobnej tej v Maďarsku (1956) a Československu (1968)
Jaruzelski 13. decembra 1981 vyhlásil vo vojne v Poľsku, aby rozdrvil antikomunistickú opozíciu. Vojenská junta, zákaz vychádzania a cestovné obmedzenia trvali až do 22. júla 1983.