Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Keď povstanie
Vybuchla v júni 1903, Turci z Desova, zatiaľ čo oni pochopili, že Sokolović bol s jeho banditmi, čakali pred domom Sokol, kým sa vrátil domov z Prilep a zabil ho. Vzali si so sebou jeho odrezaný nos a oči ako znak pomsty. Sokolović bol v tom čase v Bulharsku ako súčasť oddelenia vnútornej makedonskej revolučnej organizácie (IMRO) 400-500 vojakov, z ktorých velitelia boli Sotir Atanasov, Atanas Murdzhev, Dimitar Ganchev a Nikola Puškarov. Keď sa dozvedel o smrti svojho otca, zhromaždil skupinu a obrátil sa, aby sa vrátil otcovi, ale dosiahol iba Vardar, ktorý bol odrezaný osmanskou armádou. Zničené skupiny utiekli smerom k Bulharsku a Srbsku. Sokolović tiež potreboval odísť a poslal list svojmu bratovi s banditom, v ktorom napísal: "Bol som na ceste vrátiť krv, ale na Vardare bolo veľa askeri. Pomstila som sa [za jeho smrť], ale nevymstila som sa mu".