Napíšte pokračovanie pre tento odsek - namiesto toho sa toto obdobie stalo príbehom súmraku bojov ríše. Napriek vojenským reformám sa osmanská armáda stretla s katastrofálnou porážkou v taliansko-tureckej vojne (1911-1912) a v balkánskych vojnách (1912-1913) čo viedlo k tomu, že Osmani boli vyhnaní zo severnej Afriky a takmer z Európy. Nepretržitý nepokoj, ktorý viedol k prvej svetovej vojne, viedol k incidentu 31. marca 1912, osmanskému štátnemu prevratu a osmanskému štátnemu prevratu v roku 1913. Vláda Výboru únie a pokroku (CUP) sa v tomto období čoraz viac radikalizovala a uskutočnila etnickú čistku a genocídu proti arménskym, asýrskeho a gréckom obyvateľstvu ríše.
občania, udalosti, ktoré sa niekedy spoločne označujú ako neskoré osmanské genocídy. Osmanská účasť na prvej svetovej vojne skončila porážkou a rozdelením zostávajúcich území ríše podľa podmienok Sevreskej zmluvy. Zmluva, formulovaná na konferencii v Londýne, pridelila osmanskému štátu nominálnu pôdu a umožnila mu ponechať si označenie "osmanský chalífát" (podobný Vatikánu, kňazsko-monarchickému štátu, ktorým vládol katolícki pápež), čím ho vážne oslabila. Jedným z faktorov, ktoré viedli k tomuto usporiadaniu, bola túžba Británie potláčať Hnutie Khilafatu.