Dokončite nasledujúcu vetu: Úrad "amír al-ʿarab" prešiel na Muhannovho syna Šaraf ad-Din ʿIsa, hoci nie je jasné, ktorý mamlukský sultán mu tento titul udelil. Podľa niekoľkých zdrojov z mamlukovskej éry, sultán Qutuz (r. 1259<unk>1260) menoval ʿIsa po víťazstve Mamlukov nad Mongolmi na
Bitka pri Ayn Jalut. Avšak arabský historik al-ʿUmari z 14. storočia tvrdí, že Qutuzov nástupca Baybars urobil z ʿIsa "amír al-ʿarab". Toto bola zjavne odmena za pomoc a priateľstvo ʿIssa počas Baybarsovho vyhnanstva v Sýrii v roku 1250, v čase, keď mu otec Abú Bakra Ali odmietol útočisko. Bez ohľadu na správnu verziu, Baybars aspoň potvrdil menovanie ʿIsa a jeho "iqtaʿat" (fiefs) v rokoch 1260/61. Abu Bakrov brat Zamil a Tahir ibn Ghannamov syn Ahmad obaja spochybnili ʿIsaovo vymenovanie. Ten požiadal o podiel v emiráte, ale Baybars mu namiesto toho dal menší emirát inde v Sýrii, zatiaľ čo Zamil sa vzbúril, aby získal plnú kontrolu nad emirátom ʿIsa. Zamil bol porazený ʿIsa a Mamlukmi a bol uväznený v Káhire. Neskôr bol prepustený a medzi ním, ʿIsa a ďalšími emírmi Banu Rabi'ah bol sprostredkovaný dočasný mier. ʿIsaho najsilnejšia beduínska opozícia prišla od jeho príbuzných v Al Mira pod vedením Ahmada ibn Hajjiho, ktorý dominoval kmeňom južnej Sýrie. Postupne sa nepriateľstvo medzi Al Fadlom a Al Mirou rozptýlilo, pretože Ahmad dostal virtuálnu nezávislosť v južnej púšti, zatiaľ čo ʿIsa zostal "amir al-ʿarab".