Pred druhou svetovou vojnou žilo v Poľskej druhej republike približne 3 500 000 poľských Židov (asi 10% národnej populácie), prevažne v mestách. Medzi nemeckou a sovietskou inváziou do Poľska a koncom druhej svetovej vojny
, viac ako 90% Židov v Poľsku zahynulo. Holokaust (nazývaný aj "Šoa") si vyžiadal životy viac ako troch miliónov Židov v Poľsku, väčšinou Aškenázov. Pomerne málo z nich sa podarilo prežiť nemeckú okupáciu alebo utiecť na východ do území Poľska, ktoré bol pripojené k Sovietskemu zväzu, mimo dosahu nacistického Nemecka. Rovnako ako kdekoľvek inde v Európe počas medzivojnového obdobia, existoval v Poľsku oficiálny i populárny antisemitizmus, niekedy podporovaný rímskokatolíckou cirkvou a niektorými politickými stranami (najmä pravicovými "endecja" a malými skupinami a frakciami ONR), ale nie priamo poľskou vládou.