Od útoku na Pearl Harbor boli kontinentálne Spojené štáty vystavené leteckým útokom počas vojny s Japonskom, ako napríklad bombardovanie Dutch Harbor
, Lookout Air Raids a balónové bomby Fu-Go, ale tieto boli považované za malé alebo zanedbateľné a nič neublížili americkej morálke a vojnovému úsiliu. Pozdĺž pobrežia Atlantiku, nedostatok pobrežného výpadku slúžil na siluetu spojeneckej lodnej dopravy a tým ich vystavil útoku nemeckých ponoriek. Pobrežné komunity sa bránili zavedení výpadku elektrickej energie z dôvodov pohodlia, pričom uviedli potenciálne škody pre cestovný ruch. Výsledkom bola katastrofálna strata lodnej dopravy, ktorú nemeckí ponorníci nazvali "Druhý šťastný čas". V mestách a pozdĺž pobrežných oblastí sa uskutočňovali výpadky energie dlho po tom, čo existovala nejaká nepriateľská hrozba; primárnym účelom bola psychologická motivácia civilného obyvateľstva, ktoré považovalo výpadky energie za vlasteneckú povinnosť.