V máji 1861 vstúpil do armády Únie, kde získal poverenie ako dôstojník 9. newyorského dobrovoľníckeho pešiaceho pluku, populárne známy ako "Hawkinsov zoav", a neskôr 9. armádneho zboru, kde slúžil pod generálom Benjaminom Butlerom v bitke pri Big Bethel a Hatteras Inlet expedícii
- Áno. V roku 1862 sprevádzal armádu Potomacu v expedícii generála Ambrosea Burnsida do Roanoke a zúčastnil sa bitky pri Hatteras Inlet, ostrove Roanoke, Južnej hory, Antietam a Fredericksburgu. Dvakrát bol počas kampane zranený, Jardine bol povýšený do hodnosti majora za "odvážne správanie" a krátko velil 89.