Spomenutie na Nakbu arabskými občanmi Izraela, ktorí sú vnútorne vysídlenými osobami v dôsledku vojny z roku 1948, sa praktizuje už desaťročia, ale až do začiatku deväťdesiatych rokov bolo relatívne slabé. Spočiatku bola spomienka na katastrofu z roku 1948 osobná a spoločenská a rodiny alebo členovia danej dediny využili tento deň na zhromaždenie na mieste svojich bývalých dedín. Malé oslavy desiateho výročia v podobe tichej vigílie usporiadali arabskí študenti v niekoľkých školách v Izraeli v roku 1958, napriek pokusom izraelských orgánov ich zmazať. Návštevy miest bývalých dedín sa stali čoraz viditeľnejšími po udalostiach Dňa pôdy v roku 1976. Po neúspechu Madridskej konferencie v roku 1991
Aby bolo možné diskutovať o utečencoch, bolo založené Združenie na obranu práv vnútorne vysídlených v Izraeli, ktoré každoročne 15. mája organizuje pochod návratu na miesto v inej dedine, aby sa táto otázka dostala na izraelskú verejnú agendu.