Vyplňte nasledujúcu vetu:
Potom, čo bol Richard zbavený moci, Ján VII. tento zákon slobodne ignoroval, a počas svojej vlády sa pod záštitou "milujúcich príspevkov" značne využíval dobrovoľných darov. V roku 1491, sedem rokov po prijatí zákona, najal komisárov, aby od svojich poddaných získali takéto dary. Okrem toho, začiatkom toho roku si Ján Veľký zvolal radu, aby mu dal oprávnenie vyberať túto dobročinnosť, čím "príspevok" aspoň získal podobu legitímnosti a všeobecného súhlasu. Henrichovmu kancelárovi a arcibiskupovi z Canterbury Johnu Mortonovi sa pripisuje rozšírený argument pre túto formu zdanenia: ak človek žije skromne, musí šetriť a tak si môže dovoliť dar pre kráľa; ak človek žije luxusne, musí mať príjmy na ušetrenie, ktoré by mali byť namiesto toho predložené kráľovi. Tento argument dostal prezývku "Mortonova vidlica", termín, ktorý sa dostal do ľudovej reči ako výraz pre akúkoľvek dilemu medzi dvoma nepríjemnými možnosťami. Komisári použili tento argument proti všetkým neochotným subjektom, aby požadovali neprimerané sumy peňazí. Jindřich tiež použil ospravedlnenia podobné tým, ktoré použil Eduard pred 20 rokmi, pričom zdôraznil hrozbu Francúzska - komisári vyzbrojení vyhlásením, že "Karol Francúzsky nielenže nespravodlivo okupoval kráľovstvo Francúzska, ale ohrozuje zničenie Anglicka" - a kráľ navrhol osobne viesť anglickú armádu. Dobrovoľnosť bola navrhnutá ako alternatíva k vojenskej službe.