Napíšte pokračovanie tohto odseku - V 20. a 30. rokoch minulého storočia boli chudobné predmestí rekonštruované do pravidelne plánovaných obcí. Konstruktivistická architektúra vzkvitla v tom čase. Byt sa stal vládou poskytovaným zariadením; mnohé "buržoázne" byty boli také veľké, že početné rodiny boli pridelené do takzvaných "komunálnych" bytov ("kommunalkas"). V tridsiatych rokoch žilo v takýchto obytných priestoroch 68% obyvateľstva. V roku 1935 bol načrtnutý nový všeobecný plán, podľa ktorého sa mesto malo rozšíriť na juh. Konštrukcionizmus bol zamietnutý v prospech pompéznejšej stalinistickej architektúry. Presťahovaním centra mesta ďalej od hranice s Fínskom Stalin prijal plán na výstavbu novej radnice s obrovským susedným námestím na južnom konci Moskovského prospektu, určeného ako nová hlavná ulica Leningradu. Po zimnej (sovietsko-fínskej) vojne
V rokoch 1939-1940 sa sovietsko-fínska hranica posunula na sever. Nevský prospekt s palácovým námestím si zachoval funkcie a úlohu centra mesta.