Vedec navrhol niekoľko teórií pre náhly kolaps Kráľovskej jugoslávskej armády, vrátane zlého výcviku a vybavenia, generálov dychtivých zabezpečiť rýchle zastavenie nepriateľských akcií a značnú chorvátsku nacionalistickú piatu kolónu. Invázia sa skončila podpísaním prímeria 17. apríla 1941, založeného na bezpodmienečnej kapitulácii jugoslávskej armády, ktorá nadobudla účinnosť 18. apríla. Juhoslávia bola potom okupovaná a rozdelená mocnosťami Osy. Niektoré oblasti Juhoslávie boli pripojené susednými krajinami Osy, niektoré oblasti zostali okupované a v iných oblastiach boli počas invázie 10. apríla vytvorené bábkové štáty Osy, ako bol Nezávislý štát Chorvátsko (NDH). Spolu s zastavenou talianskou inváziou do Grécka
28. októbra 1940 a nemecká invázia do Grécka (operacia "Marita") a invázia do Kréty (operacia "Merkur"), invázia do Juhoslávie bola súčasťou nemeckej balkánskej kampane ().