Španielska najvyššia centrálna a vládna junta kráľovstva bola nútená ľudovým tlakom zriadiť v lete roku 1809 Cadizské súdy. Junta prišla s tým, čo dúfala, že bude víťaznou stratégiou, dvojsmernou ofenzívou na znovuzískanie Madridu, zahŕňajúcou viac ako 100 000 vojakov v troch armádach pod vedením vojvodu del Parque, Juana Carlosa de Aréizaga a vojvodu z Alburquerque. Del Parque porazil 6. zbor Jeana Gabriela Marchanda v bitke pri Tamames
18. októbra 1809 a 25. októbra obsadil Salamancu. Marchanda nahradil François Étienne de Kellermann, ktorý priniesol posily vo forme svojich vlastných mužov, ako aj sily brigádneho generála Nicolasa Godinot. Kellermann pochodoval na pozíciu Del Parque v Salamance, ktorý ju okamžite opustil a ustúpil na juh. Medzitým sa aktivita partizánov v provincii León zvýšila. Kellermann opustil VI. zboru, ktorý držal Salamancu, a vrátil sa do Leónu, aby potlačil povstanie.