Napíšte pokračovanie tohto odseku - Na začiatku anglických vojen
Korunný princ Fridrich zriadil generálne velenie v celom Dánsku. Spočiatku mali obmedzenú moc a plánovali ich rozpustenie po vojne, avšak bolo rozhodnuté ich ponechať. Po nástupe na trón kresťana VIII. bola moc a autorita generálnych velení rozšírená tak, že prekročila skutočnú vojenskú kontrolu. To viedlo k zmene celkovej veliteľskej štruktúry, pretože poľní velitelia a velitelia generálnych velení mali rovnakú autoritu. Tento problém vyšiel najavo počas prvej šlezvickej vojny a vymenovania ako veliteľa poľnej armády (). Keďže Hedemann nemal žiadnu kontrolu v rámci všeobecných veliteľských oblastí, medzi ním a veliteľmi týchto veliteľov sa často vyskytovali konflikty. Dňa 27. marca 1849 bol Gerhard Christoph von Krogh, ktorý predtým nahradil Hedemanna, menovaný za najvyššieho veliteľa "celých aktívnych armád a opevnení a batérií v Jutlande, na Als a na Fynsku, ako aj vojenských magazínov a skladov zriadených v týchto oblastiach". Okrem toho bolo ustanovené, že "aktívna armáda mala byť vo všetkých ohľadoch nezávislá od generálneho velenia, ktoré [...] malo pomáhať armáde, keď bola úplne alebo čiastočne v generálnom velení. Hoci toto usporiadanie zabezpečilo, že medzi vrchným veliteľom a generálnymi velením nebude žiadny konflikt, stále nebol jednotný veliteľ v čase mieru.