Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Dmitrij Šostakovičova Symfónia č. 7 v C-dur, Op. 60, prezývaná Leningrad, sa začala v Leningrade, dokončila sa v meste Samara (vtedy známom ako Kujbyšev) v decembri 1941 a premiéra sa konala v tomto meste 5. marca 1942. Najprv bola venovaná Lenínovi, nakoniec bola predložená na počesť obkľúčeného mesta Leningrad, kde sa prvýkrát hrala za hrozných okolností 9. augusta 1942, počas obliehania nemeckými a fínskymi vojskami
sily. "Leningrad" sa čoskoro stal populárnym ako v Sovietskom zväze, tak na Západe ako symbol odporu proti fašizmu a totalitarizmu, čiastočne vďaka skladateľskému mikrofilmovaniu partitúry v Samare a jej tajnému doručeniu cez Teherán a Káhiru do New Yorku, kde Arturo Toscanini viedol vysielanie (19 júla 1942) a časopis "Time" umiestnil Šostakoviča na obálku. Táto popularita sa po roku 1945 trochu zmenšila, ale dielo sa stále považuje za hlavný hudobný svedectvo 27 miliónom sovietskych ľudí, ktorí prišli o život v druhej svetovej vojne, a často sa hrá na leningradskom cintoríne, kde je pochované pol milióna obetí 900-dňového obliehania Leningradu.