Vyplňte nasledujúcu vetu:
pan-galská povstanie z roku 52 pred Kr. ani sa nezúčastnil na žiadnom známom akte nepriateľstva proti Rímom počas vojny. Rodina Troucillovcov v skutočnosti zohráva kľúčovú úlohu v zabezpečení Caesarovej zadnej časti vojensky proti Vercingetorixovi, ktorý poslal sily na inváziu na Helvské územie. Vo svojej histórii Vivarais z roku 1861 abbé Rouchier predpokladal, že Cézar, vidiac strategické využitie helvského územia na hranici rímskej provincie pozdĺž hlavnej cesty do centrálnej Galie, bol schopný kultivovať Valerii tým, že napravil trestné opatrenia prijaté proti "civitám" Pompejom Magnusom ("Pompejom Veľkým") v 70. rokoch. Počas odtrhnutia Kvint Sertoriusa v Španielsku boli keltské mestá v stredomorskej Galii vystavené zberom vojakov a núteným rekvizičným operáciám na podporu vojenských snáh Metella Pia, Pompeja a ďalších rímskych veliteľov proti povstalcom. Niektorí Kelti však podporovali Sertoriusa. Po tom, ako bol odpadlícky Riman zavraždený, Metellus a Pompeius mohli vyhlásiť víťazstvo a Helvii spolu s Volcae Arecomici boli nútení vzdať časť svojej krajiny gréckej mestskej krajine Massilia (dnešný Marseilles), lojálnemu nezávislému spojencovi Ríma po stáročia, strategicky umiestnenému pri ústí Rhône. Cézar spomína konfiškáciu pôdy vo svojom príbehu o občianskej vojne, bez toho, aby podrobne opísal Helvianské akcie proti Ríma. Počas rímskych občianskych vojen zo 40. rokov 20. storočia sa Massilia rozhodla udržať svoj dlhoročný vzťah s Pompejom aj v izolácii, pretože galské politické sily Narbonensis naďalej podporovali Caesara. Massilioti boli obkľúčení a porazení Cezarom a v dôsledku toho stratili svoju nezávislosť, ako aj prípadne pôdu, ktorú vzali Helviom. Rouchier predstavuje rozšírený portrét Troucillusa vo svojej histórii, pozerajúc na vzdelaného mladého Kelta cez Caesarove oči ako príklad vizionárskej meritokracie v Ríme.