V nadväznosti na "Anschluss" z marca 1938, počas ktorého Nemecko anektovalo Rakúsko, Juhoslávia zdieľala svoju severozápadnú hranicu s Nemeckom a padla pod narastajúci tlak, keď sa jej susedia spojili s mocnosťami Osy. V apríli 1939 Taliansko napadlo a okupovalo Albánsko, čím vytvorilo druhú pozemnú hranicu s Juhosláviou. Pri vypuknutí druhej svetovej vojny kráľovská jugoslávska vláda vyhlásila svoju neutralitu. Medzi septembrom a novembrom 1940 sa Maďarsko a Rumunsko pripojili k trojstrannému paktu a spojili sa s Osiou a Taliansko napadlo Grécko
- Áno. Juhoslávia bola v tom čase takmer úplne obklopená mocnosťami Osy a ich satelitmi a jej neutrálny postoj k vojne sa stal napätým. Koncom februára 1941 sa Bulharsko pripojilo k paktu. Nasledujúci deň nemecké jednotky vstúpili do Bulharska z Rumunska a uzavreli kruh okolo Juhoslávie. Nemecký diktátor Adolf Hitler zamýšľal zabezpečiť svoju južnú stranu pred hroziacim útokom na Sovietsky zväz a začal vyvíjať na Juhosláviu veľký tlak, aby sa pripojila k Osi. Dňa 25. marca 1941 kráľovská jugoslávska vláda po určitom oneskorení podpísala pakt. O dva dni neskôr skupina prozápadných, srbských nacionalistických dôstojníkov Kráľovského jugoslávskeho letectva svrhla regenta krajiny, princa Pavla, v bezkrvavom štátnom prevrate. Na trón umiestnili jeho synovca Petra a priviedli k moci údajnú vládu národnej jednoty, ktorú viedol náčelník Kráľovského jugoslávskeho letectva, generál Dušan Simović. Tento prevrat rozhneval Hitlera, ktorý sa usiloval o neodvolateľný rozklad Juhoslávie, ktorú nazval "Versaillskou konštrukciou". Preto okamžite nariadil inváziu do Juhoslávie, ktorá začala 6. apríla.