Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Počas druhej moslimskej občianskej vojny, kmeň Qays z Džazíry podporil oponenta Umayádov so sídlom v Sýrii, Abd Allah ibn al-Zubayr, so sídlom v Mekke. Nemali žiadny osobitný vzťah k Omejjádom, ktorých nenávidia za otvorenie Džazíry pre prisťahovalectvo, a možno dúfali, že Ibn al-Zubayr obnoví ich autonómiu. Qays boli porazení Omejjovcami a ich arabskými kmeňovými spojencami, hlavnými z nich boli Banu Kalb, v bitke pri Marj Rahit
v blízkosti Damasku v roku 684. Vodca Qays, Zufar ibn al-Harith al-Kilabi, neskôr zhromaždil opozíciu kmeňa proti Umayyádom z opevneného jazíranského mesta Qarqisiya (Circesium), ktoré sa nachádza neďaleko sútoku riek Eufrát a Khabur. Asi medzi rokmi 686 a 689 Zufar a jeho Qaysi spojenca Umayr ibn al-Hubab al-Sulami zaútočili na Kalb v Palmyrenskej stepi a Taghlib a jeho Rabi'a spojencov po celom Džazíre v sérii nájazdov a proti-nájazdov, známych v arabských zdrojoch ako "ayyam" (dni). Taghlib, ktorého konflikt s Qaysom vychádzal z ich zásahu do pastvín a vodných zdrojov, bol počas týchto bitiek vo všeobecnosti porazený, ale v roku 689 zabil Umayr, zatiaľ čo Kalb bol vyhnaný zo Palmyrénskej stepy, kde sa Qays stali dominantnou mocnosťou.