V období španielsko-amerických vojen za nezávislosť zostal Huanta lojálny španielskemu monarchovi Ferdinandu VII. a peruánsky vicekráľ ho označil za "Vernú a neporaziteľnú "Vilu" Huanty", zdroj hrdosti pre obyvateľov. Huanta a provincia boli miestom veľkej povstania (1825 <unk> 28) proti novovytvorenému peruánskemu štátu. Povstanie Huanta, charakterizované ako monarchistické povstanie, spájalo rôzne etnické a pracovné skupiny v komplexných interakciách. Roľníci z Huanty boli pôvodne monarchistickí povstalci, ktorí sa zmenili na liberálnych partizánov. Hoci povstalci boli prevažne negramotní a považovaní za pasívnych a reakčných, nedávny výskum tvrdí, že mali jasnú víziu národnej politiky. Povstanie v Huante bolo vojensky porazené, ale miestni vodcovia netrpeli ťažkou represiou, ktorá charakterizovala predchádzajúce povstania, najmä povstanie Túpaca Amaru II.
- Áno.