Dokončite nasledujúcu vetu: Osmanský sultán Sulejman Veľkolepý osobne zorganizoval v roku 1537 výpravu, ktorá zničila alebo zajala mnohé okolité dediny, ale nedokázala sa podrobiť oblasti. Osmani považovali za potrebné urobiť kompromis s obyvateľmi tým, že im poskytli rad privilégií: miestnu samosprávu, právo nosiť zbrane, oslobodenie od daní, právo plaviť sa pod vlastnou vlajkou do akéhokoľvek osmanského prístavu a poskytovať vojenskú službu v čase vojny. Napriek týmto výsadám sa Himarjovci vzbúrili počas nasledujúcich konfliktov: Osmansko-venecká vojna (1537-40), Osmansko-venecká vojna (1570-73),
Morejská vojna (1684<unk>99), Osmanská <unk> Benátska vojna (1714<unk>18) a rusko-turecké vojny 18. storočia. Na druhej strane osmanské represálie vyľudnili oblasť a viedli k núteným islamizáciám, ktoré nakoniec obmedzili kresťanskú populáciu v oblasti do 18. storočia na mesto Himarë a šesť dedín. Okrem toho, Himarjci boli často napadnutí Labmi, susedným albánskym kmeňom, na základe rasy a náboženstva. Pri jednej príležitosti, v roku 1577, sa kniežatá Himarëa obrátili na pápeža o zbrane a zásoby, sľubujúc, že budú bojovať proti Otománom. Sľúbili tiež, že prevedú svoju náboženskú oddanosť na Rím za predpokladu, že si zachovajú svoje východné pravoslávne liturgické zvyky, "pretože väčšina obyvateľstva bola Grékmi a nerozumela frankovskému jazyku". V rôznych listoch európskym panovníkom Himarioti tvrdili, že ich kedysi vládli vodcovia ako Alexander Veľký, Pyrrhus z Epiru a Skanderbeg, osobnosti, s ktorými tvoria historickú pamäť. Najčastejšie citovaná postava, s ktorou sa Himarotovia pýchajú v minulosti, je Skanderbeg.