Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Aj keď prvá polovica 17. storočia bola plná vojen, všetky hlavné konflikty nedosiahli Malé Poľsko a provincia pokračovala v prosperite, čo sa odrážalo v jej hradoch a palácoch, ako je obrovský Krzyztopor. Okrem menších vojen, ako je povstanie Zebrzydowského a povstanie Kostka-Napierska, provincia zostala v bezpečí. Kozaci Khmelnytského povstania sa dostali až na západ do Zamość a Lwów, ale nevstúpili do Malého Poľska. Provincia nebola svedkom iných vojen, ako je poľská-švédska vojna (1626-29), poľská-moskovská vojna (1605-18), poľská-osmanská vojna (1620-21) a Smolenská vojna. Malopolská šľachta sa však aktívne podieľala na týchto konfliktoch. <unk> Marina Mniszechová, dcéra sandomierského vojvodky Jerzyho Mniszkeho, bola manželkou falošného Dmitrija I. a tiež falošného Dmitrija II. Okrem toho sa krajiny Malého Poľska, najmä jeho severovýchodná časť, stali základňou poľských vojakov, ktorí bojovali proti kozákom, a kráľ Ján II. Kazimír Vasa často zostával v Lubline so svojím dvorom a pripravoval vojenské kampanie na Ukrajine. Situácia sa zmenila s vypuknutím rusko-poľskej vojny (1654-1667). V októbri 1655 rusko-kozacké armády pod vedením Ivana Vyhovského vstúpili do východného Malého Poľska, dosiahli Vístu a drancovali Lublin, Puławy a Kazimierz Dolny. Útočníci rýchlo ustúpili, ale o niekoľko mesiacov neskôr bolo Malé Poľsko zaplavené.
Švédmi.