V ruskej občianskej vojne bojoval na severnom fronte ako plukový adjutant. Neskôr bol vymenovaný za zástupcu veliteľa pluku a potom za veliteľa pluku. V roku 1920 bojoval v poľsko-sovietskej vojne. Zúčastnil sa potlačenia Kronštadtského povstania v roku 1921. Ako veliteľ 97. pluku bol ocenený prvým орденom Červeného praporu. V roku 1921 ako veliteľ strelnej brigády, potom ako asistent veliteľa 11. pešej divízie v roku 1922 a odmenený druhým орденom Červenej vlajky. a vstúpil do bolševickej strany v roku 1922. Od roku 1924 do roku 1929 bol veliteľom 2. priamurskej pešej divízie a neskôr 30. pešej divízie. V roku 1929 sa zúčastnil bojov na Čínsko-východnej železnici.
Čínskej republike. V roku 1932 bol vymenovaný za veliteľa 73. pešej divízie Sibírskeho vojenského okresu. Do generálneho štábu vstúpil po absolvovaní Frunzovskej vojenskej akadémie v novembri 1935. V rokoch 1936 až 1939 pôsobil v Červenej armáde ako veliteľ Tretieho oddelenia bojovej výcvikovej správy. Od januára 1940 bol asistentom veliteľa Severokavkazského vojenského okresu, potom zástupcom veliteľa a v júli 1940 bol povýšený na generálporučíka.