Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Koncom 13. storočia sa Palestina a Sýria stali hlavnou frontou proti rýchlo sa rozširujúcej Mongolskej ríši, ktorej armáda prvýkrát dosiahla Palestínu v roku 1260, počnúc mongolskými nájazdmi do Palestíny pod Nestoriánskym kresťanským generálom Kitbukom. Mongolský vodca Hulagu Khan poslal správu francúzskemu kráľovi Ludvíkovi IX., že Jeruzalem bol odovzdaný kresťanom pod francúzsko-mongolskou alianciou; krátko potom sa však musel po Mongkeho smrti vrátiť do Mongolska, zanechajúc Kitbucu a zníženú armádu. Kitbuqa sa potom zapojila do bitky s mamlukmi pod vedením Baibara v kľúčovej bitke pri Ain Jalut.
v Jizreelskej doline. Rozhodné víťazstvo mamlukov v Palestíne je považované za jednu z najvýznamnejších bitiek svetovej histórie, ktorá stanovila vrcholnú hranicu pre mongolské dobytie. Mongoli sa však v roku 1300 pod velením Ghazanu a Mulajov dokázali zapojiť do ďalších krátkych nájazdov, ktoré sa dostali až do Gazy. Jeruzalem držali Mongoli štyri mesiace (pozri deviatu krížovú výpravu).