Vyplňte nasledujúcu vetu: Smrť Jazída a jeho syna a nástupcu Mu'awiyu II. pomerne rýchlo v roku 683 <unk> 684 spôsobila vákuum vedenia v Damasku a následný kolaps moci Umayádov v celom kalifáte. Väčšina provincií vyhlásila vernosť rivalovi kalifovi Abd Allahovi ibn al-Zubayrovi, ktorý mal sídlo v Mekke. V častiach Sýrie sa staršie arabské kmene, ktoré si zabezpečili privilegované postavenie na súde a vo vojne Umayádov, najmä Banu Kalb, snažili zachovať vládu Umayádov. Marwan a jeho rodina, vrátane Abd al-Malika, sa odvtedy presťahovali do Sýrie, kde sa Marwan stretol s pro-Omejádskym stalwartom Ubaydom Allahom ibn Ziyadom, ktorý bol práve vylúčený zo svojho guvernérstva v Iraku. Ibn Ziyad presvedčil Marwana, aby predložil svoju kandidatúru na kalifát počas summitu pro-Omejádskych kmeňov v Džabiji, ktorý hostil kalbísky náčelník Ibn Bahdal. Kmeňová šľachta zvolila Marwana za kalifa a tento sa stal závislým od Kalb a jeho spojencov, ktorí sa spoločne stali známymi ako "Yaman" v súvislosti s ich zdanlivo zdieľanými juhoarabskými (jamanskými) koreňmi. Ich moc prišla na úkor kmeňov Qaysi, relatívnych nováčikov, ktorí prišli ovládať severnú Sýriu a Džazíru pod Mu'awijom I. a prešli k Ibn al-Zubayrovi. Qays boli porazení Marwanom a jeho Yamani podporovatelia na
Bitka pri Marj Rahit v roku 684, ktorá viedla k dlhoročnej krvavej hádke a rivalite medzi dvoma kmeňovými koalíciami. Abd al-Malik sa nezúčastnil bitky z náboženských dôvodov, podľa súčasných básní zozbieraných v antológii Abu Tammam (um. 845).