Dokonči nasledujúcu vetu: Merry sa medzitým venoval iným literárnym projektom. "Paulina", rozprávka vo verši, sa objavila na konci roku 1787. "Diversity", komplikovaná óda, v nasledujúcom roku a v roku 1789 "Ambitious Vengeance", dráma, ktorá v záplete, postavách a situácii je paródia "Macbetha". Nikdy sa to nehralo. Na začiatku toho istého roka napísal ódu na uzdravenie kráľa, ktorú 21. apríla recitovala pani Siddonsová. Ale udalosti
14. júl v Paríži dal nový smer jeho energiám a zafarbil zvyšok jeho života. Merry nesúdil francúzsku revolúciu, ale posudzoval všetko podľa nej; jeho priatelia, on sám, literatúra, umenie, všetky občianske a spoločenské vzťahy. Okamžite odišiel do Paríža, navštívil zhromaždenie, kde videl "niektorý neporiadok, ale všetko z horlivosti", a po návrate vydal "Laurel slobody". Walpole sa posmieval tejto báseň a s radosťou sa uchytil k svojim "sladkým slzám" a "sedeným oceánom". V roku 1790 sa Merry predstavil ako kandidát na laureátov, ale jeho zásady, o ktorých sa už hovorilo v meste, urobili jeho kandidátúru beznádejnou; a hoci "svet" posunul hory v jeho mene, dvor bol celý pre Pye. V lete roku 1791 bol opäť v Paríži, predstavil zhromaždení pojednanie o "prírode slobodnej vlády" a obnovil zoznámenie s umelcom Davidom. 14. júla bola jeho óda o páde Bastily vyhlášaná na stretnutí "1,500 anglických džentlmenov" sympatizujúcich s francúzskou revolúciou. Tri mesiace predtým jeho tragédia "Lorenzo" mala krátky úspech v Covent Garden a v auguste 1791 sa oženil s známou herečkou Ann Bruntonovou.