Napíšte pokračovanie tohto odseku - Dương Văn Minh viedol prevrat proti Diemovi v roku 1963. V polovici sedemdesiatych rokov sa naklonil k "Tretej strane" (Thành Phần Thứ Ba), juhovietnamskej elite, ktorá podporovala dialóg a spoluprácu so Severným Vietnamom. Komunistickí infiltrátori na juhu sa snažili uzavrieť politické dohody, aby umožnili Duangu Van Minhu vystúpiť na prezidentský post, s nádejou, že zabráni poslednému boji, deštruktívnej bitke o Saigon. Hoci mnohé juhovietnamské jednotky boli pripravené brániť Saigon a 4. zboru ARVN bol stále neporušený v delte Mekongu, Dương Văn Minh nariadil kapituláciu.
30. apríla 1975, zachránili Saigon pred zničením. Napriek tomu ich predchádzala povesť severovietnamskej armády voči vnímaným zradcom a stovky tisícov južných Vietnamcov utiekli z krajiny všetkými prostriedkami: lietadlami, helikoptérami, loďami, rybárskymi loďami a člnkami. Väčšinu z nich vyzdvihla americká siedma flotila v Juhočínskom mori alebo ich vylodila v Thajsku. Utečenci, ktorí sa plavili po mori, sa stali známymi ako "ľudia z člnov". V jednom slávnom prípade, juhovietnamský pilot, s manželkou a deťmi na palube malého lietadla Cessna, bezpečne pristál bez zadného háku na lietadlovú loď. Tento masový exodus (väčšinou južných) vietnamských politických utečencov pokračoval do 80. rokov, keď utečenci utekali pred prenasledovaním, politickým útlakom a ekonomickým kolapsom spôsobeným novým komunistickým režimom.