Aspirín má najmenej tri ďalšie spôsoby pôsobenia. Odkopluje oxidačnú fosforyláciu v chrupavkových (a pečeňových) mitochondriách, difúziou z vnútorného membránového priestoru ako nosič protónov späť do mitochondriálnej matrice, kde sa opäť ionizuje, aby uvoľnil protóny. Aspirín tamponuje a preváža protóny. Pri vysokých dávkach môže skutočne spôsobiť horúčku v dôsledku tepla uvoľneného z elektronového transportu, na rozdiel od antipyretického účinku aspirínu viditeľného pri nižších dávkach. Okrem toho aspirín vyvoláva tvorbu NO-radikálov v tele, o ktorých sa ukázalo, že majú nezávislý mechanizmus znižovania zápalu. Táto znížená leukocytová adhézia je dôležitým krokom v imunitnej odpovedi na infekciu; nedostatočné dôkazy ukazujú, že kyselina N-B-F tiež pomáha modulovať jej centrálnu úlohu v zápalových procesoch, vrátane N-B-F.
komplex transkripčného faktora