V prvej polovici roku 1945 sa Maria Schmitz pripojila k miliónom utečencov z Berlína smerom na západ. Skončila v Recklinghausene (na sever od Essenu a Dortmundu), kde reorganizovala to, čo sa krátko stalo novým (západným) nemeckým národným veliteľstvom pre (Zákaz z roku 1937 bol zrušený po páde
Hitlerovho režimu.) Stále pod jej predsedníctvom sa VkdL v roku 1949 opäť presťahoval zo svojho národného ústredia do trvalého sídla v Essene. Pod vedením Schmitza sa VkdL vyvinul z advokátskeho orgánu na vzdelávaciu inštitúciu, ktorá vytvára programy odbornej prípravy, vzdelávania a školskej politiky. Osobitnou prioritou pre Schmitz bolo zriadenie pedagogických akadémií ako miest na prípravu učiteľov a konkrétnejšie podpora akademického vzdelávania žien.