Už v roku 1944 sa pravidelne stretával s predstaviteľmi Komunistickej strany. Vojenská porážka bola na obzore od katastrofálneho vojenského zvratov Nemecka v Stalingrade v rokoch 1942/43, a mužské sprisahania schôdzky pravdepodobne zahŕňali diskusie o možných povojnových možnostiach. Tieto stretnutia mohli tiež prispieť k presvedčeniu Adolfa a Elly Ehlersových, aby sa po skončení vojny vrátili do komunistickej strany.
a národno-socialistická diktatúra skončila v máji 1945. Keďže nebolo možné okamžite zorganizovať voľby v troskách nemeckých miest a obcí, západné okupačné mocnosti sa napriek tomu snažili obnoviť pred-hitlerovské demokratické intuície s rovnováhou moci, ktorá by mala čo najviac (a s výnimkou národno-socialistického zastúpenia) odrážať politickú rovnováhu moci v novembrových federálnych voľbách v roku 1932, čo bolo naposledy, keď sa v demokratickom Nemecku konali demokratické voľby. V Brémách a boli nominovaní, aby zastupovali Komunistickú stranu v Brémskom senáte. Adolf Ehlers naďalej slúžil v senáte.