Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Aspoň pre politických väzňov bol väzenský život v Islamskej republike výrazne tvrdší ako za Pahlavíkov podľa tých, ktorí ochutnali oboje. "Niekto, kto prežil oboch, píše, že štyri mesiace pod vedením Asadollah Ladjevardiho si vyžiadali poplatok za štyri roky pod vedením SAVAK. Politickí väzni boli "neustále bombardovaní propagandou zo všetkých strán... rádio a televízia so zatvoreným okruhom... rozhlasové reproduktory sa ozývali do všetkých komôr, dokonca aj do samotkových komôr a do 'loží' [kde boli niektorí väzni]... ideologické stretnutia". Všetky materiály sekulárnej povahy, ako napríklad západní spisovatelia, alebo dokonca náboženské materiály, ktoré sa ideologicky nesúhlasili s Islamskou republikou, ako napríklad práca Aliho Šariatiho, boli zakázané. Aspoň v Evinskom väzení bola oslava perzského Nowruzu zakázaná. Vo väzenskej literatúre za éry Pahlaviho boli opakovanými slovami 'nudnosť' a'monotónia'. V islamskej republike to boli'strach','smrť', 'teror', 'horor' a najčastejšie zo všetkých 'nočná mora' ("kabos")". Do roku 2000 bol väzenský život výrazne lepší, hoci mučenie bolo stále vykonávané na politických väzňoch (dokonca aj údajných zločincov). Ale po kontroverzných voľbách v roku 2009
, situácia politických väzňov sa údajne zhoršila.