Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Pre Kohta osobne sa občianska vojna v Španielsku niekoľkokrát blížila k ukončeniu jeho kariéry v kabinete. Dňa 9. apríla 1937 po sérii incidentov, keď frankistické vojnové lode zachytili nórske lode plaviace sa v španielskych prístavoch a skonfiškovali náklad aj lode a nórske protesty, ktoré nedosiahli výsledky, Koht predložil formálny návrh na odoslanie nórskeho minového ložiska "Olav Tryggvason" do Španielska na ochranu nórskej lodnej dopravy. Po tom, čo sa návrh stretol s opozíciou v parlamente a bol pripravený na neúspech, Koht ponúkol rezignáciu. Premiér Nygaardsvold odmietol prijať Kohtovu rezignáciu a vyhlásil, že "radšej by bol zastrelený, než by stratil Kohta". Prípad sa takmer stal príčinou pádu celej vlády v parlamente, predtým, ako sa dohodlo, že bude zrušený. Keď sa Koht v roku 1938 pokúsil uzavrieť obchodnú dohodu s Francom, jeho vlastná strana a Nórska konfederácia odborových zväzov ho zablokovali. Koht opätovne požiadal, aby mu bolo umožnené odstúpiť, a zostal po mesiacoch debaty, ktorá skončila s tým, že strana dala kabinetu voľnú ruku, aby urobil to, čo považoval za najlepšie, pokiaľ ide o obchod s Francom. V októbri 1938 Koht vyjednával obchodnú dohodu s Francom. Formálne nórske uznanie frankovej vlády ako zástupcu Španielska nasledovalo 31. marca 1939, tri dni po páde Madridu.
nacionalistickým silám.