Napíšte pokračovanie tohto odseku - Leoneho rezignácia prišla v veľmi ťažkom momente pre Taliansku republiku. Krajina, ktorá bola pod silným vplyvom "ročí olova" a stratégie napätia, počas desaťročia utrpela veľké teroristické útoky, ako napríklad bombový útok na námestí Piazza della Loggia v roku 1974 a bombový útok na Italicus Express v roku 1974. Vrchol napätia prišiel v marci 1978, keď bol bývalý premiér Aldo Moro unesený a zabitý
V tejto súvislosti by sa mal zdôrazniť, že je potrebné, aby sa v tejto súvislosti zaviedli opatrenia, ktoré by umožnili, aby sa v tejto oblasti dosiahla účinnosť, a to aj v prípade, že by sa v tejto oblasti dosiahla účinnosť. Z politického hľadiska bol Morov postoj nájsť kompromis medzi kresťanskou demokraciou a talianskou komunistickou stranou spôsob, ako vyviesť krajinu z napätia a urobiť republikové inštitúcie pevnejšími a stabilnejšími ako odpoveď na domáci terorizmus. Historický kompromis bol možný vďaka novému kurzu, ktorý otvoril nový komunistický vodca Enrico Berlinguer, ktorý v roku 1973 v komunistickom časopise "Rinascita" predložil návrh "demokratického spojenectva" s kresťanskou demokraciou s cieľom zabrániť štátnemu prevratu podobnému chilskému. Avšak náhla smrť Moroho bola tvrdým úderom pre politiku Historického kompromisu a veľkou porážkou pre republikánske inštitúcie pred verejnou mienkou.