Intervencia v Latinskej Amerike bola menšou otázkou kampane; Harding sa vyjadril proti rozhodnutiu Wilsona poslať americké jednotky do Dominikánskej republiky a Haiti a napadol demokratického kandidáta na viceprezidenta Franklina Roosevelta za jeho úlohu v haitianskej intervencii
- Áno. Po Hardingovej inaugurácii pracoval Hughes na zlepšení vzťahov s latinskoamerickými krajinami, ktoré sa obávali, že Amerika použije Monroeovu doktrínu na ospravedlnenie intervencie; v čase Hardingovej inaugurácie mali USA tiež vojakov na Kube a v Nikarague. Vojaci umiestnení na Kube na ochranu amerických záujmov boli stiahnutí v roku 1921; americké sily zostali v ostatných troch národoch počas Hardingovho prezidentstva. V apríli 1921 získal Harding ratifikáciu zmluvy Thomson-Urrutia s Kolumbiou, ktorá poskytla tomuto národu 25 miliónov dolárov (ekvivalent milióna dolárov v roku 1903) ako vyrovnanie za americkou vyvolanú panamsku revolúciu z roku 1903. Latinskoamerické národy neboli úplne spokojné, pretože USA sa odmietli vzdať intervencionizmu, hoci Hughes sa zaviazal, že ho obmedzí na národy v blízkosti Panamského prieplavu a objasní, aké sú ciele USA.