Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Kvôli svojej nenávisti k Napoleónovi vyhlásil švédsky kráľ Gustav IV Adolf vojnu Francúzsku - proti odporúčaniu svojich poradcov - a vstúpil do vojny tretej koalície 31. októbra 1805; po tom, čo zostal neutrálny niekoľko rokov od udalostí francúzskej revolúcie. Prvý rok vojny sa pre Švédov ukázal ako veľké sklamanie, pretože švédsky kráľ sa len polovične pokúšal posunúť svoje pozície, v kombinácii s niekoľkými rozhodujúcimi porážkami svojich spojencov.
- Áno. Ďalšie neúspechy sa vyskytli koncom roku 1806 počas vojny štvrtej koalície, keď bolo v bitke pri Lübecku donútených do zajatia 1000 neozbrojených švédskych vojakov, pretože boli chytení v procese odplávania do Stralsundu. Na začiatku roku 1807, keď Švédi pod Hansom Henricom von Essenom zostali pasívni vo švédskom Pomorskom, francúzska armáda pod vedením Édouarda Mortiera prekročila švédsku hranicu s 12 000 mužmi a následne začala blokádu Stralsundu 30. januára po určitom švédskom odporu. Švédi mali v Stralsunde a na životne dôležitom ostrove Rügen asi 13 000 mužov, vrátane Landwehr s 3 000 mužmi.