Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Predchodca, "sevastokrator" Dejan, bol magnát v službe cisára Dušana a tiež cisárov švagor prostredníctvom svojho manželstva s Teodorou-Evdokijou. Dejan držal "župe" Žegligova a Preševa pod Dušanom a neskôr získal titul "despota" počas vlády Dušanovho syna cisára Uroša V., keď bol menovaný na administratívu Hornej Strumy s Velbuždom po smrti mocného "despota" Jovana Olivera. Po Dejanovej smrti medzi rokmi 1358 a 1365 bola väčšina jeho provincie odovzdaná Vlatkovi Paskačićovi, okrem počiatočných grófstiev Žegligovo a Preševo, ktoré zostali jeho dvom synom Jovanovi a Konstantinovi. Bratom, ktorí vládli spoločne, sa podarilo zdvojnásobiť rozsah svojej provincie počas pádu srbského impéria po smrti cisára Uroša V., hlavne na juh; krajiny teraz pokryté od Vranja a Preševa po Radomir, na juhu až po Štip, Radovište a Strumica. V roku 1373, dva roky po zničujúcej bitke pri Maritske
, bratia sa stali vazalmi Osmanskej ríše. Po smrti Jovana v roku 1377 Konstantin pokračoval v panstve pod osmanskou nadvládou. Konštantín a jeho provinčný sused a kolega osmanský vazal, princ Marko, padli v bitke pri Rovine v roku 1395.