Vyplňte nasledujúcu vetu: V roku 1038 sa Harald pridal k byzantským vo výprave na Sicíliu, v snahe Georgea Maniakesa (sagy "Gyrge") znovu dobyť ostrov od moslimských Saracénov, ktorí na ostrove založili emirát Sicílie. Počas kampane bojoval Harald spolu s normanskými žoldniermi, ako napríklad William Iron Arm. Podľa Snorriho Sturlusona Harald dobyl štyri mestá na Sicílii. V roku 1041, keď sa skončila byzantská expedícia na Sicíliu, vypukla v južnom Taliansku povstanie Langobardov a Normanov a Harald viedol varžskú gardu v niekoľkých bitkách. Harald bojoval s talianskym Katepánom Michaelom Dokeianom s počiatočným úspechom, ale Normania, vedená ich bývalým spojencom Vilémom Železnou Rukou, porazila Byzantáncov v bitke pri Olivente v marci a v bitke pri Montemaggiore v máji. Po porážke bol Harald a Varágska garda povolaný späť do Konštantínopola po uväznení Maniakesa cisárom a po vzniku ďalších naliehavejších problémov. Harald a Varágovia boli potom poslaní bojovať na juhovýchodnú európsku hranicu v Bulharsku, kam prišli koncom roku 1041. Tam bojoval v armáde cisára Michaela IV. v bitke pri Ostrove v roku 1041 proti
Bulharské povstanie vedené Petrom Deljanom, ktoré neskôr získalo Haraldovi prezývku "Bulgar-burner" ("Bolgara brennir") podľa jeho skald.