Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Generálne stavy zvolané 5. mája 1789; začala sa diskusia o tom, či by delegáti mali hlasovať podľa hlavy alebo podľa stavu. Ak by bolo podľa panstva, potom by šľachta a duchovenstvo mohli hlasovať viac ako obyčajní; ak by bolo podľa hlavy, potom by mohol dominovať väčší tretí stav. Pred stretnutím, ako člen "Výboru tridsiatich", Lafayette agitoval za hlasovanie podľa hlavy, a nie majetku. Nemohol presvedčiť väčšinu svojho vlastného panstva, aby súhlasili, ale duchovenstvo bolo ochotné pripojiť sa k obyčajným a 17. skupina sa vyhlásila za Národné zhromaždenie. Odpoveďou lojálistov bolo vylúčiť skupinu vrátane Lafayetta, zatiaľ čo tí, ktorí nepodporovali zhromaždenie, sa stretli vo vnútri. Tento krok viedol k prísahe na tenisovom kurte, kde vylúčení členovia prisahali, že sa nerozdelia, kým nebude vytvorená ústava. Zhromaždenie sa naďalej stretávalo a 11. júla 1789 Lafayette predstavil Zhromaždenstvu návrh "Deklarácie práv človeka a občana", ktorý napísal sám v konzultácii s Jeffersonom. Nasledujúci deň, po odvolaní ministra financií Jacquesa Neckera (ktorý bol považovaný za reformátora), právnik Camille Desmoulins zhromaždil medzi 700 a 1000 ozbrojených povstalcov. Kráľ nechal kráľovskú armádu pod velením vojvodu de Broglie obkľúčiť Paríž. 14. júla bola pevnosť známa ako Bastilja napadnutá
povstalcami.