Vyplňte nasledujúcu vetu: Proces štandardizácie sa začal v stredoveku, najmä pod vplyvom burgundského vojvodského dvora v Dijonu (Brusel po roku 1477). Dialekty Flander a Brabantu mali v tomto období najväčší vplyv. Proces štandardizácie sa v 16. storočí stal oveľa silnejším, najmä na základe mestského brabanského dialektu Antverp. V roku 1585
Antverpy padli do rúk španielskej armády: mnohí z nich utiekli do Holandska, čím ovplyvnili mestské dialekty tejto provincie. Brabantiansky, v porovnaní s ostatnými hlavnými holandskými nárečkami, mal veľký vplyv na vývoj holandčiny. Dôvodom bolo, že Brabant bol dominantným regiónom v Holandsku, keď sa v 16. storočí začala štandardizácia holandského jazyka. Prvá významná formácia štandardného holandčiny sa tiež odohrala v Antverpách, kde sa hovorí brabantským dialektom. Predvolený jazyk, ktorý sa vyvíjal v tom čase, mal preto hlavne brabantské vplyvy. Brabantský dialekt zo 16. storočia je dosť blízky hovorenému holandskému. Štandardný holandský jazyk sa vyvinul hlavne z brabantskej a neskôr z niektorých holandských dialektov po 16. storočí. Štandardný holandský jazyk sa od 16. storočia veľmi nezmenil. V roku 1637 bol urobený ďalší dôležitý krok smerom k zjednoteniu jazyka, keď bol vydaný prvý významný holandský preklad Biblie, Statenvertaling, ktorý rozumeli ľudia z celej Spojených provincií. Používal prvky z rôznych dialektov, ale hovorená forma bola väčšinou založená na mestských dialektoch z provincie Holandsko. Preto je jazykové príslovie, že "holandský jazyk sa narodil vo Flandersu, vyrástol v Brabante a dosiahol zrelosť v Holandsku". Zároveň prebiehal proces štandardizácie v oblasti horného Nemecka. Nakoniec všetky regióny na východ od politickej hranice Holandska prijali jedinú nemeckú "Hochsprache", od devätnásteho storočia prerušili dialekt continuum.