Napíšte pokračovanie tohto odseku - Predchádzajúci britský útok na Taranto
, ktorý je často považovaný za inšpiráciu pre útok na Pearl Harbor, dosiahol svoj strategický cieľ, ktorý bol podstatne menšou operáciou, ktorá spôsobila oveľa menšiu deštrukciu. Talianska flotila za jednu noc stratila nielen polovicu svojich hlavných lodí, ale v reakcii na to Regia Marina okamžite presunula svoje nepoškodené lode z Tarentu do Neapola, aby ich ochránila pred podobnými útokmi, až kým obrana v Tarente (hlavne protitorpédové siete) nebola zvýšená na primeranú úroveň, aby ich ochránila pred ďalšími útokmi rovnakého druhu (čo sa stalo medzi marcom a májom 1941). Po Tarante sa rovnováha síl zmenila na britskú stredomorskú flotilu, ktorá sa teraz tešila z väčšej operačnej slobody: keď bola predtým nútená pôsobiť ako jedna jednotka, aby sa vyrovnala talianskym hlavným loďam, mohla sa teraz rozdeliť na dve bojové skupiny; každá bola postavená okolo jednej lietadlové lode a dvoch bojových lodí. Bolo zistené, že bojové lode sú užitočnejšie v oblasti Stredozemného mora ako v oblasti Tichého oceánu; navyše staršie americké bojové lode boli príliš pomalé na to, aby sprevádzali lietadlové lode a boli používané hlavne ako palebná podpora pre obojživelné operácie. Hoci americká tichomorská flotila v Pearl Harbore potopila päť z ôsmich bojových lodí (tri z nich boli trvalé straty), znamenalo to, že sa na ofenzívne operácie proti Japoncom spoliehalo na nedotknuté lietadlové lode.