Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Po smrti Moulay Isma'ila sa však politická situácia v Maroku degenerovala do relatívnej anarchie. Jeho synovia bojovali medzi sebou o moc a jeho bývalá "stála" armáda sa stala dominantnou mocou v štáte, ktorá účinne vládla za trónom. Meknes stratil svoj status hlavného mesta a utrpel škody v zemetrasení v roku 1755
- Áno. Mesto bolo zanedbané a mnohé časti obrovskej cisárskej kasby sa zrútili. V nasledujúcich storočiach sa na toto miesto venovala len príležitostná kráľovská pozornosť. Sultán Muhammad ibn Abdallah, ktorý vládol medzi rokmi 1757 a 1790, pridal palác Dar al-Bayda v záhrade Agdal na juhovýchode hlavného palácového komplexu, ktorý sa neskôr zmenil na kráľovskú vojenskú akadémiu. Postavil tiež mešitu Er-Roua v južnej časti kasby (nie ďaleko od Heri al-Mansur), ktorá je najväčšou mešitou v Meknes. Dar al-Kebira však bola opustená a postupne sa premenila na rezidenčnú štvrť, kde obyvatelia postavili svoje domy v rámci a medzi bývalými palácovými štruktúrami Isma'ilovej doby. Na začiatku 19. storočia sultán Moulay Abd ar-Rahman pridal loggiu pred Bab al-Mansur, ktorá slúžila ako miesto stretnutia pre ceremónie a tribunál guvernéra, hoci táto štruktúra bola neskôr odstránená.