V júli 1945 sa Schreiber mohol vrátiť do Münsteru. Južná časť Nemecka, v ktorej sa skrýval viac ako šesť mesiacov, bola súčasťou americkej okupačnej zóny od roku
Máj 1945, a jeho návrat bol sprostredkovaný zásahom americkej spravodajskej agentúry cez švajčiarsku hranicu v Berne. Jeho dom v Münsteri bol ťažko poškodený anglo-americkým leteckým bombardovaním, a on žil v tej dobe v seminári na námestí katedrály. Až keď sa vrátil do Münsteru, zistil, že bol zvolený za rektor univerzity začiatkom mesiaca na stretnutí naliehavého "návratného" senátu univerzity, ktoré sa konalo 16. júla 1945. Senát sa stretol pod vedením rektora, profesora patológie, ktorému britské vojenské úrady dovolili ponechať si svoju funkciu bezprostredne po vojne, napriek jeho blízkym napojeniam na nacionalsocialistov počas Hitlerových rokov. Ostatní členovia mimoriadneho senátu boli univerzitní profesori, ktorí boli všetci odhodlaní byť "neobťažovaní" (ako sa v tom čase hovorilo) nacistickými väzbami. Po zvolení univerzitnými profesormi Schreiberovo vymenovanie za rektora potvrdil Rudolf Amelunxen, ktorý bol inštalovaný ako prvý prezident novovzniknutej provincie Vestfálsko, hoci písomné potvrdenie Amelunxena prišlo až 26. októbra 1945 po formálnej dohode britských vojenských administratívcov. Medzitým mu univerzitné úrady už v auguste 1945 obnovili profesorské miesto.