Napíšte pokračovanie tohto odseku - Sovietska invázia do Československa v roku 1968
priniesol antiruské pocity do popredia, čo umožnilo Sabinovi Drăgoiovi skomponovať a šíriť tretiu hudobnú verziu "La arme". Približne v tom istom čase Eftimiu revidoval svoj postoj, keď recitoval "Doinu" svojim kolegom spisovateľom na stretnutí v budove Bragadiru v Bukurešti. Cenzúra opäť zasiahla v roku 1969, keď bolo potrebné stiahnuť z rumunských kníhkupectví pojednanie o rumunskej histórii poľského autora Juliusza Demela za to, že ako motto obsahovalo prvé dva riadky "Doina". V sedemdesiatych rokoch 20. storočia sa po zhoršení kontaktov medzi Rumunskom a Sovietskym zväzom stal komunistický vodca Nicolae Ceaușescu viac zhovievavý voči "Doine". Na plenárnom zasadnutí Komunistickej strany začiatkom toho desaťročia údajne citoval prekliatie o psoch, ktorí "jedia srdcia" xenofilov. Pimen Zainea, v tom čase mních a sprievodca v Putne, si spomína, že mu nikdy nebránili recitovať báseň miestnym návštevníkom; a že Virgil Radulian, minister školstva, ho výslovne požiadal, aby citoval "Doinu" pre Maďarov a Rusov, ktorí sa zúčastnili 4. svetového festivalu mládeže a študentov. Ďalej uvádza, že Miu Dobrescu, komunistický mocník v okrese Suceava, by sa zaviazal, že "Doina" bude opätovne uverejnená v učebniciach, "ako viete, ako to je medzi nami a naším veľkým susedom na východe", ale že otvorene podporoval pokračovanie recitácií.