Počas nepokojov sa predtým neznáme skupiny podporujúce nezávislosť a anexiu ako Informačné centrum pre ľudské práva v južnej Mongolsku (SMHRIC) stali zdrojmi pre zahraničné médiá nepotvrdených obvinení z napätia, čo viedlo Čínu k kritizovaniu zahraničných skupín, o ktorých sa hovorí, že "sa snažia o tento incident z skrytých dôvodov". Počiatočné správy západných médií opísali protesty ako "etnické nepokoje" a prirovnali ich k nepokojom v Tibete v roku 2008 a nepokojom v Ürümqi v júli 2009.
, ale riaditeľ SMHRIC povedal, že protesty boli zamerané na zákonné práva pre pastierov a že "nezmieňali sa o vyššej autonómii alebo nezávislosti". Úvodník v Global Times Komunistickej strany kritizoval SMHRIC za to, že má "malý vzťah k miestnej situácii" a kritizoval zahraničné médiá za to, že do protestov berú etnickú politiku, pričom tvrdil, že "protesty nezaznamenali násilie medzi rôznymi etnickými skupinami".