V marci 1951 íránsky parlament (Majlis) hlasoval za znárodnenie Anglo-Iránskej ropnej spoločnosti (AIOC) a jej majetku prijatím zákona silne podporeného Mohammadom Mosaddeghom, ktorý bol zvolený za premiéra v apríli nasledujúceho roka veľkou väčšinou parlamentu. Medzinárodný súdny dvor bol povolaný na urovnanie sporu, ale Mossadegh odmietol dohodu o rozdelení ziskov 50/50, s uznaním znárodnenia. Priame rokovania medzi Britmi a iránskou vládou sa skončili a v priebehu roku 1951 Britovia zvýšili tlak na iránsku vládu a skúmali možnosť prevrat proti nej. Americký prezident Harry S. Truman sa zdráhal súhlasiť s tým, že Kórejská vojna má oveľa vyššiu prioritu. Churchillov návrat k moci a Eisenhowerovo predsedníctvo priniesli s sebou politiku podkopávania Mossadeghovej vlády. Obe strany predložili návrhy, ktoré boli pre druhú neprijateľné, pričom každá strana verila, že čas je na jej strane. Rokovania sa zrútili, a keď sa politické a ekonomické náklady blokády zvýšili v Iráne,
vznikli z armády a pro-britských frakcií v Majlis.