Napíšte pokračovanie pre tento odsek - 25. septembra 1954 vtedajší premiér U Nu vo svojom rozhlasovom príhovore k národu hovoril o politickej lojalite Rohingov moslimov voči prevažne budhistickej Barme. Toto použitie pojmu "Rohingya" je dôležité v tom zmysle, že dnes Mjanmarsko úplne popiera túto kategóriu a nazýva ich "Bengalmi". V rovnakom čase bola zriadená samostatná administratívna zóna May Yu, ktorá zahŕňala väčšinu súčasného štátu severný Rakhine, v ktorom boli Rohingovia väčšinovou etnickou skupinou. Jedným z cieľov tejto zóny s moslimskou väčšinou bolo "usilovať sa o mier s Pakistanom". Brigádny generál Aung Gyi, jeden z zástupcov generála Ne Wina, v roku 1961 vysvetlil Rohingov ako: "Na západe hraničí okres May Yu s Pakistanom. Ako je to v prípade všetkých komunít na hraniciach, moslimovia sú na oboch stranách hraníc. Tí, ktorí sú na strane Pakistanu, sú známi ako Pakistanci, zatiaľ čo moslimovia na našej barmskej strane hranice sú označovaní ako Rohingovia. Ale odkedy vojenská junta v Barme
Rohingovia boli systematicky zbavení svojich politických práv. V roku 1962 prevzal vládu vojenský diktátor generál Ne Win a začal implementovať nacionalistickú agendu, ktorá mala svoje korene v rasovej diskriminácii. V roku 1978 vojenská vláda spustila operáciu Nagamin na oddelenie štátnych príslušníkov od cudzincov. Bol to prvý koordinovaný veľký násilný útok na Rohingov. Národné registračné karty (NRC) boli odňaté štátnymi aktérmi, aby ich nikdy nenahradili. Následné násilie prinútilo 200.000 Rohingov utiecť do Bangladéša. Bangladéš odmietol Rohingom dovoliť vstup na svoje územie a zablokoval zásoby potravín, čo viedlo k smrti 12 000 z nich. Po bilaterálnych rokovaniach boli Rohingovia repatriovaní.