Napíšte pokračovanie tohto odseku - Đurađova vláda trvala od roku 1362 do roku 1378. Vytvoril spojenectvo s kráľom Vukašinom Mrnjavčevičom, keď sa oženil s jeho dcérou Olivérou, až do pádu Mrnjavčeviča v bitke pri Maritse
(1371). Đurađ som riadil Zetu ako moderný vládca. Zeta inštitúcie fungovali dobre, zatiaľ čo pobrežné mestá mali značnú autonómiu. Obchod bol dobre rozvinutý a posilnený existenciou Zetajiny meny, dinára. Đurađ I. sa spojil so svojimi susedmi, srbským kniežaťom Lazarom Hrebeljanovičom, bosenským banom Tvrtkom I. Kotromaničom, kniežaťom Nikolaom I. Gorjanským a maďarským kráľom Ludvíkom I., aby porazil ambiciózneho Nikola Altomanoviča v roku 1373. Napriek tomu porazený a oslepený Altomanović našiel útočisko v Zete až do svojej smrti. Zatiaľ čo bojoval na juhu Kosova, Đurađov mladší brat Balša II. sa oženil s Komninou, blízkou sesternicou manželky cisára Stefana Dušana, Jeleny. Prostredníctvom tohto manželstva získal Đurađ II. štedré zeno v krajine, vrátane Avlony, Beratu, Kaniny a niektorých ďalších strategicky dôležitých regiónov. Po rozdelení pozemkov Altomanovićovcov (v Hercegovine) Balšičovci získali mestá Trebinje, Konavle a Dračevica. Následný spor o tieto mestá viedol k konfliktu medzi Zetou a Bosnou, vedeným Banom Tvrtkom I. Boj nakoniec vyhrala Bosna, podporovaná Maďarskom, po Đurađovej smrti v roku 1378.