Vyplňte nasledujúcu vetu: Na oboch stranách toho, čo sa stalo známe ako "vnútorná nemecká hranica", existovalo silné, ak aj zle definované, očakávanie, že štyri vojenské okupačné zóny Nemecka budú v určitom štádiu rehabilitované a zjednotené do jedného postfašistického štátu, ale vízie toho, ako by sa takýto štát riadil, sa výrazne líšili, najmä po tom, čo sa v roku 1945 začala vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojenská vojská. Počas
Dvanásťmesačná berlínska blokáda a myšlienky na akékoľvek budúce znovuzjednotenie Nemecka zmizli za obzorom a v októbri 1949 bola sovietska zóna obnovená ako sovietska podporovaná Nemecká demokratická republika (Východné Nemecko). Bolo to tiež v roku 1949, keď sa vrátil z Holandska a presťahoval sa k Marie. Dve sestry, stále slobodné, bezdetné a stále - vo svojich rôznych spôsoboch - hlboko zapojené do politiky vzdelávania, si spoločne vybudovali domov vo Weimare, ktorý bol až do roku 1952 sídlom provincie Turíngia. V roku 1950 Marie Torhorstová stratila svoju pozíciu Thuringskej ministerky ľudového vzdelávania. Je dôležité, že jej nástupkyňou, ktorá bola vymenovaná až v roku 1951, bola iná žena. Isolde Oschmannová bola bývalá učiteľka v škôlke, ktorá sa ukázala ako oveľa menej praktická ministerka školstva ako Torhorst: jej stopa v dejinách východného Nemecka zostala nepatrná, napriek tomu, že ministerskú funkciu zastávala viac ako rok. Zostáva nejasné, prečo bola Marie Torhorstová nahradená v tejto úlohe. Z jej následnej verejnej kariéry nie je veľmi zrejmé, že by bola medzi tými, ktorí v tom čase stratili priazeň u vedenia strany.