Pred 4. storočím pred Kristom bolo Macedónsko malým kráľovstvom mimo oblasti ovládané veľkými mestskými štátmi Aténami, Spartou a Thébami a krátko podriadené Achemenidskej Perzii. Počas vlády argeadského kráľa Filipa II. (359 <unk> 336 pr. n. l.) Macedónsko dobyl pevninské Grécko a trákske odrysijské kráľovstvo prostredníctvom dobytia a diplomacie. S reformovanou armádou obsahujúcou falangy s "sarissa" špikou, Filip II. porazil staré mocnosti Atén a Théb v bitke pri Chaeronea v roku 338 pred Kr. Syn Filipa II., Alexander Veľký, viedol federáciu gréckych štátov a splnil cieľ svojho otca, ktorým bolo ovládať celé Grécko, keď zničil Théby.
po tom, čo sa mesto vzbúrilo. Počas nasledujúcich výbojov Alexandera zvrhol Achemenidskú ríšu a dobyl územie, ktoré sa tiahlo až k rieke Indus. Krátko bolo jeho ríša najmocnejšou na svete <unk> definitívnym helénskym štátom, ktorý inauguroval prechod do nového obdobia starovekej gréckej civilizácie. Grécke umenie a literatúra prekvitali v nových dobytých krajinách a pokroky vo filozofii, inžinierstve a vede sa rozšírili po väčšine starovekého sveta. Obzvlášť dôležitý bol prínos Aristotela, Alexandrovho učiteľa, ktorého spisy sa stali základným kameňom západnej filozofie.