Vyštudovaný právnik a právnik zo Spojeného kráľovstva, získal význam a medzinárodnú slávu, keď predsedal komisii pre vyšetrovanie vojny s Indiou, ktorá viedla k oslobodeniu
Východného Pakistanu a poskytovať dôkladné odporúčania na zabránenie budúcej ozbrojené zahraničné intervencie. Okrem toho Rehman pôsobil ako profesor práva na fakulte Univerzity v Karáči a vice-kancler Univerzity v Dháke, pričom zostal aktívny v podpore gramotnosti v celej krajine. Po nezávislosti Bangladéša si Rehmanova rodina ponechala pakistanské občianstvo a jeho syn slúžil ako predseda Najvyššieho súdu v Islamabáde.