V auguste a septembri 1979 nahrali Clash "London Calling". Produkoval ho Guy Stevens, bývalý výkonný riaditeľ A&R, ktorý pracoval s Mott the Hoople a Traffic, dvojitý album bol mixom punk rocku, reggae, ska, rockabilly, tradičného rock and rolu a ďalších prvkov, ktoré mali energiu, ktorá sa sotva objavila od raných dní kapely a vylepšenú produkciu. Názov skladby bol tiež silne ovplyvnený volaným signálom BBC World Service a panikou, ktorá vyústila do nukleárneho strachu na Three Mile Island
- Áno. Je považovaný za jeden z najväčších rockových albumov, aké boli kedy nahraté. Jeho posledná skladba, relatívne jednoduchá rock and rollová skladba, ktorú spieva Mick Jones s názvom "Train in Vain", bola zahrnutá na poslednú chvíľu a preto sa neobjavila v zozname skladieb na obálke. Stal sa ich prvým americkým Top 40 hitom, ktorý dosiahol 23. miesto v rebríčku "Billboard". V Spojenom kráľovstve, kde "Train in Vain" nebola vydaná ako singel, titulná skladba "London Calling", majestátna v rytme, ale nezameniteľne punková v posolstve a tóne, dosiahla číslo 11 - najvyššiu pozíciu, ktorú v Spojenom kráľovstve dosiahol akýkoľvek singel Clash pred rozpadom kapely.