Jedným z dôvodov, prečo sa regentstvo nikdy poriadne nedokončilo, bola tridsaťročná vojna, ktorá sa priblížila k Hanau okolo roku 1630. Keď cisárske vojská dosiahli Hanau, Philipp Moritz si vybral ich stranu, aby si udržal vojenské velenie svojho hlavného mesta. Bol vymenovaný za plukovníka a očakávalo sa, že poskytne tri spoločnosti. V novembri 1631 okupovali Hanau švédske vojská a do mesta vstúpil švédsky kráľ Gustav Adolf. Philipp Moritz sa rozhodol zmeniť stranu. Bol kalvinistom a preňho bol výber medzi katolíckym cisárom a luteránskym švédskym kráľom ako výber medzi Scyllou a Charybdis. Gustav Adolf ho menoval na plukovníka a dal mu švédsky pluk. Ako odmenu za jeho zmenu strany mu dal okres Orb a akcie, ktoré voličský kraj Mainz držal v bývalom grófstve Rieneck a okresoch Partenstein, Lohrhaupten, Bieber a Alzenau. Philippovi Moritzovi bratom Heinrichovi Ludwigovi (1609-1632) a Jakobovi Johannovi (1612-1636) dal mesto a okres Steinheim, ktorý bol tiež bývalým majetkom Mainzu. Tieto majetky boli stratené, keď po bitke pri Nördlingene získala nadradenosť katolícka strana
v septembri 1634. Ak by opäť zmenil stranu, Philipp Moritz by sa zdal byť nedôveryhodný, a tak sa rozhodol utiecť. Utiekol do Metzu a odtiaľ cez Chalon, Rouen a Amsterdam k svojim príbuzným z Orange-Nassau v Haagu a Delfte. Nechal svojho najmladšieho brata, Jakuba Johanna, ako regenta v Hanau, pretože Jakuba Johanna považovali za politicky neutrálneho.