Vyplňte túto vetu: stal sa členom IMRO. V roku 1900 sa stal tajomníkom v oddelení Andona Kyoseta a v roku 1901 bol Dečev asistentom vojvoda Hrista Černopeeva v oblasti Gorna Dzhumaya. V roku 1901 sa spolu s Kristom Černopeevom a Janom Sandanskim zúčastnil únosu Ellen Marie Stoneovej. V roku 1902 bol Dečev vymenovaný za vojvoda Veleša, kam v apríli vstúpil jeho oddiel a zriadil siete výborov. Bol proti akciám miestnych pro-srbských partizánov v regióne a zúčastňoval sa na bitkách s nimi. Po rozhodnutí o vzbure Ilinden v januári 1903 prišiel Nikola Dechev do Bulharska. V Sofii sa stretol s Kristom Tatarčevom a Kristom Matovom, vtedy zahraničnými zástupcami IMRO. Vrátil sa tiež do Stara Zagora, kde sa stretol s vodcom IMRO Ivanom Garvanovom. V marci 1903 odišiel do Kyustendilu, kde pod jeho velením bola vytvorená druhá Velesová jednotka. Vošiel do Macedónska, kde sa v apríli odohrala veľká bitka s pravidelnou tureckou armádou. Po ťažkých stratách, ktoré utrpela oddelenie Nikola Decheva, sa stiahol späť do Bulharska. V lete toho istého roka sa zúčastnil na
Ilinden-Preobrazhenie povstanie, snaha vstúpiť do vnútrozemia Macedónska s novým oddelením v septembri. Dňa 25. septembra boli obkľúčení a vedli ťažkú bitku neďaleko dediny Lukovo (Kratovo). V bitke s niekoľkými tisíckami tureckých vojakov padlo viac ako 30 obetí, vrátane Dečeva, a zvyšok sa v noci stiahol na hranicu Bulharského kniežatstva.