Vyznačujúcou krízou jeho skorého panovania bola vojna Barskej konfederácie (1768 <unk> 1772) ktorá viedla k prvému rozdeleniu Poľska (1772). V neskoršej časti jeho vlády sa uskutočnili reformy, ktoré priniesol parlament (1788 - 1792) a ústava z 3. mája 1791. Tieto reformy boli zrušené Targowickou konfederáciou v roku 1792 a poľsko-ruskou vojnou v roku 1792.
, čo viedlo priamo k Druhému rozdeleniu Poľska (1793), povstanie Kościuszko (1794) a konečnému a tretiemu rozdeleniu Poľska (1795), ktoré znamenalo koniec Spoločenstva. Poniatowski, zbavený všetkej zmysluplnej moci, abdikoval v novembri 1795 a strávil posledné roky svojho života ako väzeň v Mramorovom paláci v Petrohrade.