Katedrála zasvätená svätému Justínovi z Chieti bola pravdepodobne založená v 8. storočí a podľa tradície bola znovu postavená biskupom Teodorikom I. v roku 840, po vyplienení Talianska Pepinom. V roku 1069 ho znovu postavil biskup Attone I., ale z tejto budovy zostávajú iba časti románskej krypty. Kostol bol v 14. a 15. storočí vylepšený vďaka rôznym biskupom. Prvé tri poschodia zvonice postavil v roku 1335 Bartolomeo di Giacomo a v roku 1498 Antonio da Lodi postavil zvoničku a strechu. Kostol bol v 17. storočí znovu zdobený v barokovom štýle. Zemetrasenia v Apeninách v roku 1703
zničil stánkovú strechu zvonice a poškodil kostol, ktorého vzhľad zmenil arcibiskup Francesco Brancia medzi rokmi 1764 a 1770. Začiatkom 20. storočia architekt Antonio Cirilli upevnil zvoničku a výrazne upravil jej exteriér. V krypte sa nachádzajú relikvie svätého Justína z Chieti. V blízkosti katedrály sa nachádza barokový oratorium Hory mŕtvych bratov, najstaršieho katolíckeho bratstva v Chieti, ktoré oficiálne uznal pápež Inocenc X. v roku 1648.