Napíšte pokračovanie pre tento odsek - 13. apríla 1632 cisár Ferdinand II. obnovil Wallensteina na pozíciu náčelníka štábu. Wallenstein zorganizoval úplnú revíziu cisárskej armády, ktorá Götzena odvolala do aktívnej služby. 6. novembra 1632 viedol Götzen kavalériovú divíziu v bitke pri Lützen. V roku 1633 bol Götzen povýšený do hodnosti generála. Po Wallensteinovej vražde bol umiestnený pod velenie Matthiasa Gallasa, ktorý sa vyznamenal v bitke pri Nördlingene (1634)
- Áno. V roku 1635 bol postavený pred vojenský súd za jeho zlý výkon v silezskom tažení v kombinácii s jeho predchádzajúcim spojením s Wallensteinom. V roku 1636 mu jeho povesť skúseného a odvážneho veliteľa priniesla hodnosť generálfeldmarschall v službe voličského štátu Bavorsko, nahradzujúc. Bavorci potom pustošili cez krajský kraj Hesse-Kassel, bez toho, aby boli schopní zastaviť patovú situáciu v Heskej vojne. V januári 1637 posilnili bavorskí vojaci imperialistickú blokádu Koblenzu a pevnosti Ehrenbreitstein. Francúzske posádky brániace pevnosti boli od augusta 1635 izolované. Dva pokusy o ich zásobovanie boli zachytené, čo prinútilo 195 preživších z pôvodných 2000 vojakov, aby sa 28. júna 1637 vzdali výmenou za bezpečnú cestu domov. V marci 1637 Götzen a Melchior von Hatzfeldt odišli do severného Nemecka, avšak po porážke imperialistov v bitke pri Rheinfeldenu bol Götzen požiadaný, aby sa vysporiadal s hrozbou, ktorú predstavovala invázia Bernardínov do Schwarzwald.