Otomanská ríša vstúpila do prvej svetovej vojny na strane centrálnych mocností a nakoniec bola porazená. Osmani úspešne bránili prieliv Dardanely počas kampane v Gallipoli (1915-1916) a dosiahli počiatočné víťazstvá proti britským silám v prvých dvoch rokoch mesopotámskej kampane, ako napríklad obliehanie Kut (1915-1916), ale arabská revolta (1916-1918) obrátila príliv proti Osmanom na Blízkom východe. V Kaukazskej kampani však ruské sily mali prevahu od začiatku, najmä po bitke pri Sarikamish (1914-1915). Ruské sily napredovali do severovýchodnej Anatólie a kontrolovali tam hlavné mestá až do odstúpenia z prvej svetovej vojny s Brest-Litovskou mierou po ruskej revolúcii (1917). Počas vojny boli Arménci cisárstva deportovaní do Sýrie ako súčasť arménskej genocídy. V dôsledku toho bolo zabitých odhadom 600 000 až viac ako 1 milión, alebo až 1,5 milióna Arménov. Turecká vláda odmieta uznať tieto udalosti za genocídu a tvrdí, že Arménci boli len premiestnení z východnej vojnovej zóny. Genocidné kampane boli tiež spáchané proti iným menšinovým skupinám ríše, ako sú Asýrčania a Gréci.
- Áno. Po prímerí v Mudrosu 30. októbra 1918 sa víťazné spojenecké mocnosti snažili rozdeliť osmanský štát prostredníctvom zmluvy zo Sèvres z roku 1920.