Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Bernstorff sa preto ako pruský diplomat zúčastnil na kongrese v Aix-la-Chapelle (október 1818), po ktorom sa vrátil do Berlína ako minister štátu a vedúci oddelenia pre zahraničné veci. Bernstorffovo riadenie pruskej politiky počas mnohých rokov, ktoré zostal v úrade, bolo rôzne posudzované. Bol školením a temperamentom proti revolúcii a bol iniciovaný do svojich nových povinností ako pruský minister reakčným Ancillonom. Je obvinený z podriadenia osobitných záujmov Pruska európskej politike Metternich a Svätej aliancie. To, či by iná politika dlhodobo slúžila Prusku lepšie, je otázkou špekulácií. Je pravda, že Bernstorff podporil Karlsbádske dekréty a Viedenský záverečný akt; bol tiež verným Metternichovým pomocníkom na kongresoch v Laibachu, Troppau a Verone. Na druhej strane sa významne podieľal na položení základu colnej únie (Zollverein), ktorá mala byť základom pruskej hegemónie v Nemecku. Vo svojej podpore ruskej akcie proti Turecku v roku 1828 tiež ukázal, že nebol slepým nasledovníkom Metternichových názorov. V kríze z roku 1830 jeho umiernenosť tvárou v tvár vojnovému hlasu vojenskej strany v Berlíne veľmi pomohla zabrániť nepokojom v Belgicku.
a Poľsko skončia vo všeobecnom európskom požiari.