Radikalizovaní novými udalosťami reformátori, stále nominálne na území Commonwealthu a v exile, čoskoro pracovali na prípravách národného povstania. Za vodcu bol zvolený Tadeusz Kościuszko; populárny generál prišiel zo zahraničia a 24. marca 1794 v Krakove vyhlásil národné povstanie
pod jeho velením. Kościuszko emancipoval a zapísal do svojej armády mnoho roľníkov, ale tvrdo bojované povstanie, silne podporované aj mestskými plebejskými masami, sa ukázalo ako neschopné vytvoriť potrebnú zahraničnú spoluprácu a pomoc. Skončila potlačená silami Ruska a Pruska, pričom Varšava bola v novembri zajatá. Tretí a posledný rozdelenie Spoločenstva bolo vykonané opäť všetkými tromi rozdelnými mocnosťami a v roku 1795 Poľsko-Litovské spoločenstvo prestalo existovať.