Vyplňte nasledujúcu vetu: 5. mája 1940, v očakávaní nemeckej invázie do Francúzska a Holandska, vojenský guvernér Paríža vydal vyhlásenie, v ktorom nariadil všetkým "nepriateľským cudzincom" vo veku od 17 do 55 rokov, ktorí prišli z Nemecka (predovšetkým Židom), aby sa separovane hlásili na internovanie. Ženy sa zišli 15. mája na Vélodrome d'Hiver, takže Hannah Arendtovej matke, ktorá mala viac ako 55 rokov, bolo dovolené zostať v Paríži. Arendt popísala proces vytvárania utečencov ako "nový typ ľudskej bytosti vytvorený súčasnou históriou... umiestnený do koncentračných táborov ich nepriateľmi a do internovačných táborov ich priateľmi". Muži vrátane Blüchera boli poslaní do tábora Vernet v južnom Francúzsku, blízko španielskej hranice. Arendt a ostatné ženy boli poslané do tábora Gurs, západne od Gurs, o týždeň neskôr. Tábor bol predtým založený na ubytovanie utečencov zo Španielska. Dňa 22. júna Francúzsko kapitulovalo a podpísalo
Compiègne prímerie, rozdelenie krajiny. Gurs bol v južnej časti Vichy. Arendt opisuje, ako "v výslednom chaose sa nám podarilo získať papiere o oslobodení, s ktorými sme mohli opustiť tábor", čo urobila asi o 200 z 7 000 žien, ktoré tam boli držané, asi o štyri týždne neskôr. V tom čase ešte neexistoval odpor, ale podarilo sa jej chodiť a stopovať na sever do Montaubanu, neďaleko Toulouse, kde vedela, že nájde pomoc.