Napíšte pokračovanie tohto odseku - Po zvyšok 90. rokov sa Prokhanov cítil prenasledovaný a marginalizovaný. Už v sovietskej dobe som mala povesť "peváčky štátnej ódy", volali ma "slavko armádneho veliteľstva". Teraz vo všetkých ich [nových] slovníkoch ma démonizujú. Zatiaľ čo moji priatelia, ako Anatoly Kim, sa objavili ako estetikovia, ja som bol prezentovaný ako obscurantista. Západným vydavateľom odporučili, aby ma nepreložili, a tak ma zablokovali", sťažoval sa Prokhanov, keď hovoril so Zacharom Prilepinom. Veci sa zmenili začiatkom 21. storočia, keď sa Prokhanov ocitol medzi ruskou literárnou elitou, aj keď jeho próza bola čoraz chorobnejšia, surrealistická a apokalyptická. Ako teroristické útoky na obytné domy v roku 1999
Šokovalo to Rusko, Prokhanov obvinil štátne tajné služby z plánovania týchto útokov a založil svoj ďalší román na týchto podozreniach. V roku 2002 mu "Mr. Hexogen" (2001) priniesol National Bestseller Award.