26. februára 1939, po páde Katalánska, CNT, FAI a FIJL založili španielske libertariánske hnutie vo Francúzsku, takže odvtedy tieto tri anarchistické organizácie jednali spoločne, najmä pokiaľ ide o pomoc tisícom anarchosyndikalistických utečencov, ktorí boli vo Francúzsku. Iniciatíva vznikla na plenárnom zasadnutí regionálnych výborov troch zložiek. Avšak anarchisti, ktorí pokračovali v boji v centre
Levant Area odsúdil národnú radu ML, tvrdiac, že zastupujú iba katalánskych a aragónskych anarchistov a predovšetkým, že v nej dominujú tí, ktorí sú proti "kolaborátorom" - tí, ktorí sú za pokračovanie účasti v republikánskych inštitúciách, vedení anarchistami, ktorí doteraz zastávali pozície v štáte, ako napríklad Federica Montseny - minister zdravotníctva v vláde Larga Caballera, Francesc Isgleas i Piarnau - bývalý minister obrany katalánskej vlády a Valeri i Mas Casas - minister hospodárstva Katalánska. Dominancia národnej rady MLE sa posilnila rezignáciou Horacia Martíneza Prieta, obhajcu "kollaborativizmu" alebo "reformizmu", a smrťou Mariana Rodrígueza Vázqueza, ktorého miesto generálneho tajomníka zastával Germinal Esgleas. Ostatnými členmi národnej rady boli Germinal de Souza, Pedro Herrera Camarero, Roberto Alfonso, Juan Gallego Crespo, Rafael Iñigo, Serafín Alaga, José Xena, Juan Rueda Ortiz a Juan García Oliver. Niektorí z nich emigrovali do Ameriky a iní zostali uväznení vo francúzskych koncentračných táboroch alebo sa zapísali do pomocných jednotiek francúzskeho odporu.