Napíšte pokračovanie tohto odseku - Krymskí Tatari a Nogajskí Tatari tradične používali riedko obývanú oblasť Divokých polí na južnej hranici Ruska hneď južne od Severie na spustenie každoročných nájazdov na ruské územia pozdĺž Muravského chodníka a Izyumského chodníka. V roku 1591 sa tatársky útok dostal do moskovskej oblasti, čo donútilo ruskú vládu postaviť nové pevnosti Belgorod a Oskol v roku 1593, Yelets v roku 1592, Kromy v roku 1595, Kursk v roku 1597, Tsarev-Borisov a Valuyki v roku 1600. Tsarev-Borisov, pomenovaný po cara Borise I., bol najstaršou osadou na Sloboda Ukrajine. Počas týchto nájazdov najviac trpeli oblasti v blízkosti Riazana a pozdĺž rieky Oka. S ruskou územnou expanziou na juh a východ do zemí dnešnej Sloboda Ukrajiny a stredného toku rieky Volgy sa konflikt zintenzívnil. Niekedy medzi rokmi 1580 a 1640 bola v Sloboda Ukrajina postavená "Belgorodská obranná linka" s množstvom opevnení, priekop a pevností, ktoré zabezpečovali bezpečnosť regiónu. Po niekoľkých rusko-krymských vojnách
, ruskí monarchi začali podporovať osídlenie regiónu kozákmi, ktorí pôsobili ako druh pohraničnej stráže proti nájazdom Tatárov.