V roku 1952 Eisenhower vstúpil do prezidentského preteku ako republikán, aby zablokoval izolacionistickú zahraničnú politiku senátora Roberta A. Tafta; Taft bol proti NATO a nechcel žiadne zahraničné zapletenia. Eisenhower vyhral tie voľby a voľby v roku 1956 srážkami, obidva krát porazil Adlaiho Stevensona II. Eisenhowerovým hlavným cieľom v úrade bolo obmedziť šírenie komunizmu a znížiť federálny deficit. V roku 1953 uvažoval o použití jadrových zbraní na ukončenie kórejskej vojny a mohol vyhrožovať Číne jadrovým útokom, ak by sa rýchlo nedosiahlo prímerie. Čína súhlasila a výsledkom bolo prímerie, ktoré zostáva v platnosti. Jeho politika jadrového odstrašovania s názvom New Look dala prednosť lacným jadrovým zbraniam a zároveň znížila financovanie drahých vojenských divízií. Pokračoval v politike Harryho S. Trumana uznávať Taiwan ako legitímnu vládu Číny a získal schválenie rezolúcie Formosa v Kongrese. Jeho administratíva poskytla veľkú pomoc Francúzom v boji proti vietnamským komunistom v prvej indočínskej vojne. Po odchode Francúzov poskytol silnú finančnú podporu novému štátu Južný Vietnam. Podporoval vojenské prevraty, ktoré zmenili režim v Iráne.
a Guatemale, ktorú zorganizovala jeho vlastná administratíva. Počas Suezskej krízy v roku 1956 odsúdil inváziu Izraela, Británie a Francúzska do Egypta a prinútil ich k stiahnutiu. Zároveň odsúdil sovietsku inváziu počas maďarskej revolúcie v roku 1956, ale nič neurobil. Po tom, ako Sovietsky zväz vypustil Sputnik v roku 1957, Eisenhower schválil založenie NASA, čo viedlo k vesmírnej pretekom. Počas libanonskej krízy v roku 1958 nasadil 15 000 vojakov. Na konci svojho funkčného obdobia sa mu nepodarilo zorganizovať summit so Sovietmi, keď bolo nad Sovietskym zväzom zostrelené americké špionážne lietadlo. Schválil inváziu v Zálive ošípaných, ktorú mal vykonať John F. Kennedy.