Zhrnúť článok:  Molekuly DNA extrahované zo spermií rýb sa používajú na vývoj nových typov materiálov spomaľujúcich horenie. Vedci nedávno objavili, že DNA je vysoko odolná voči ohňu. A v sérii experimentov, výskumníci pokryli tkaninu DNA zo spermií sleďa a zistili, že sa pri vystavení extrémnemu teplu mení na keramický materiál. Bavlna vrstvená molekulami DNA odoláva horeniu, pretože genetický materiál tvorí keramický povlak na tkanine, ako je znázornené na spodnom obrázku na fotografii vyššie, zatiaľ čo neupravená bavlna sa ľahko spáli (vrchol). Táto penina podobná uhlíku potom pomáha zabrániť tomu, aby sa plameň zapálil na materiáli. Výskumníci, ktorí stoja za touto prácou, sa domnievajú, že DNA by mohla poskytnúť prirodzený a ekologický spôsob ochrany tkanín pred požiarom. DNA sa považovala za krehký materiál, ktorý sa ľahko poškodí. Avšak v posledných rokoch vedci zistili, že dokáže prežiť drsné podmienky vesmíru a dokonca aj teplo návratu. Vedci, ktorí pripevnili malé dvojité vlákna DNA k vonkajšiemu plášti rakety, povedali, že boli "úplne prekvapení", keď viac ako polovica vzoriek zostala nedotknutá. Bolo to napriek tomu, že počas krátkeho letu do suborbitalného vesmíru a späť sa teploty zvýšili na viac ako 1 000 °C, a to vyvoláva možnosť, že molekuly mimozemského života prichádzajú na Zem z vesmíru. Suborbitálna misia Texus-49 bola vypustená z európskej základne Esrange v Kirune v severnom Švédsku a pôvodne mala študovať vplyv gravitácie na gény ľudských buniek, ktoré sa nachádzajú vo vnútri rakety. Ale vedci sa navyše rozhodli otestovať účinky vesmírneho cestovania na DNA, keď sa nosí na troch miestach na vonkajšom plášti rakety - a zistili, že prežila. V súčasnosti sú mnohé materiály vrátane nábytku, ako sú pohovky, potiahnuté chemickými spomaľovačmi horenia, o ktorých sa zistilo, že sa hromadia v životnom prostredí a sú spojené s neplodnosťou, rakovinou a vrodenými vadami. Profesor Giulio Malucelli, vedec z...
Výskumníci z Turínskej polytechnickej univerzity používajú DNA extrahovanú zo spermií sleďa na vývoj nových typov materiálov spomaľujúcich horenie. Zistili, že DNA vytvára ochrannú vrstvu, ktorá pri zahriate odoláva ohňu. DNA sa rozpadne na penu, ktorá sa rozpadne na keramický materiál. Vedci sa domnievajú, že by to mohlo vytvoriť ekologické spomaľovače plameňa. Môžu sa použiť na ochranu tkanín, nábytku a plastov pred požiarom.