2. mája 1796 bol vymenovaný za generálmajora (brigádneho generála) a 10. mája bojoval v bitke pri Lodí. V Lodi viedol zadnú stráž pozostávajúcu z dvoch praporov pešiakového pluku "Carlstädter" Grenz. Po tom, ako sa Grenzeri stiahli na východný koniec mosta, boli zamestnaní v prvej línii obrany. Rakúšania, ktorí boli vystavení neustálej delovej paľbe a čelnému útoku bojovníkov a kolóny elitných vojakov, boli porazení. Bol tak neslávne známy, že Francúzi falošne tvrdili, že ho zabili počas bojov. Velel brigáde 2400 mužov v bitke pri Borghette 30. mája a počas obliehania Mantuy. Keď bolo obleženie zrušené 1. augusta, viedol 2000 mužov z posádky, aby posilnili hlavnú armádu pred bitkou pri Castiglione. Počas druhého pokusu o zmiernenie obliehania Mantuy sa pridal k tyrolskému zboru Pavla Davidoviča. V noci pred bitkou u Rovereta bol ťažko zranený pri páde.
, ktorá sa uskutočnila 4. septembra. Napriek tomu viedol svoju brigádu počas bojov. Jeho vojaci sa odvážne snažili zastaviť Massénov postup, ale nakoniec ich porazili prevažujúci počet.