Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Počas druhej rusko-tureckej vojny Rumjancov podozrieval Potemkina z úmyselného obmedzenia zásob jeho armády a okamžite odstúpil od svojho velenia. V poľskej kampani v roku 1794
opäť získal post vrchného veliteľa, ale jeho súper Suvorov viedol armádu do bitky. Pri tejto príležitosti sa Rumyantsev ani neobťažoval opustiť svoj ukrajinský zámok v Tashan, ktorý prebudoval na pevnosť. Zomrel tam 19. decembra 1796, o niečo viac ako mesiac po Kataríninej smrti, a bol pochovaný v Kyjevskej Pečerskej lavre.