Bajo Pivljanin (* 7. máj 1685), narodený Dragojlo Nikolić, bol srbský "hajduk" veliteľ väčšinou aktívny na osmanských územiach Hercegoviny a južnej Dalmácie. Narodil sa v Pive, v tom čase súčasťou Osmanskej ríše, bol obchodníkom s volmi, ktorý údajne opustil svoju dedinu po tom, čo zažil osmanskú nespravodlivosť. V roku 1654 bol spomenutý ako lupič počas vojny medzi Benátkami a Otomanmi a v roku 1656 vstúpil do služby Benátskej republiky. Hadžduci boli používaní na ochranu benátskej Dalmácie. V nasledujúcom desaťročí zostal nízko postaveným "hadžudkom" a zúčastnil sa na niektorých významných operáciách, ako je napríklad útok na Trebinje. Medzi rokmi 1665 a 1668 sa rýchlo vyšplhal do hodnosti "harambaša" ("vodca banditov"). Po vojne, ktorá sa skončila nepriaznivo pre Benátčanov, boli hadžúki presunutí z ich útočiska v Kotorskom zálive pod tlakom Osmanskej ríše. Medzi rokmi 1671 a 1684 bol Pivljanin spolu s ďalšími hadjukmi a ich rodinami utečencom v Dalmácii. Po obnovenom konflikte
, bol vrátený do Kotorského zálivu a poverený obranou hraníc; v roku 1685 padol spolu s jeho skupinou v bitke proti postupujúcemu osmanskému guvernérovi Scutari. Je považovaný za jedného z najvýznamnejších hadždukov svojej doby a je chválený v srbskej epickej poézii.