Vyplňte nasledujúcu vetu:
Incident na Plitvických jazerách koncom marca/začiatkom apríla 1991 vypukla chorvátska vojna za nezávislosť medzi chorvátskou vládou a povstalcami etnických Srbov SAO Krajina (silne podporovaných juhoslovanskou ľudovou armádou, ktorú teraz kontrolujú Srbi). Dňa 1. apríla 1991 SAO Krajina vyhlásila, že sa odlúči od Chorvátska. Bezprostredne po vyhlásení nezávislosti Chorvátska vytvorili chorvátski Srbi aj SAO Západná Slavónia a SAO Východná Slavónia, Baranja a Západný Šríjem. Tieto tri regióny sa 19. decembra 1991 spojili do Srbskej Krajiny (RSK). Vplyv xenofóbie a etnickej nenávisti na rozpad Juhoslávie sa zjavne prejavil počas vojny v Chorvátsku. Propaganda chorvátskej a srbskej strany šírila strach, tvrdiac, že druhá strana bude proti nim utláčať a preháňa počet mŕtvych, aby zvýšila podporu svojich obyvateľov. V prvých mesiacoch vojny juhoslovanská armáda a námorníctvo, v ktorých dominovali Srbi, úmyselne bombardovali civilné oblasti Splitu a Dubrovníka, ktoré sú svetovým dedičstvom UNESCO, ako aj neďaleké chorvátske dediny. Jugoslávske médiá tvrdili, že tieto akcie boli vykonané kvôli tomu, čo tvrdili, že bola prítomnosť fašistických síl Ustaše a medzinárodných teroristov v meste. Vyšetrovania OSN zistili, že v Dubrovníku v tom čase neboli žiadne takéto sily. Chorvátska vojenská prítomnosť sa neskôr zvýšila. Čiernogorský premiér Milo Đukanović, v tom čase spojenca Miloševiča, apeloval na černohorský nacionalizmus, sľubujúc, že dobytí Dubrovníka umožní expanziu Čiernej Hory do mesta, o ktorom tvrdil, že je historicky súčasťou Čiernej Hory, a odsúdil súčasné hranice Čiernej Hory ako "vyčlenené starými a slabo vzdelanými bolševickými kartografmi".