Dokonči nasledujúcu vetu: "Pohrebná reč" zaznamenal Thukydides v druhej knihe svojej slávnej "Histórie Peloponézskej vojny". Hoci Tukidíd zaznamenáva reč v prvej osobe, akoby to bol slovný záznam toho, čo Perikles povedal, nie je pochýb o tom, že ju aspoň upravil. Thukydid hovorí na začiatku svojho "Histórie", že prednesené prejavy nie sú doslovné záznamy, ale majú za cieľ predstaviť hlavné myšlienky toho, čo bolo povedané a čo bolo podľa Thukydida "vyžadované v danej situácii". Môžeme si byť dostatočne istí, že Perikles predniesol prejav na konci prvého roka vojny, ale nie je jednotný názor na to, do akej miery sa Thukydidov záznam podobá skutočnému Periklovmu prejavovi. Ďalším mätúcim faktorom je, že Perikles je známy tým, že predniesol ďalšiu pohrebnú reč v roku
Samianská vojna. Je možné, že prvky oboch prejavov sú zastúpené v Thukydidovej verzii. Napriek tomu bol Thukydid extrémne dôkladný vo svojej dokumentácii a zakaždým zaznamenával rôznorodú istotu svojich zdrojov. Významne začína rozprávať o prejave tým, že hovorí: "", t. j. "Perikles, syn Xanthippos, hovoril takto". Ak by citoval reč doslovne, napísal by "" ("toto" alebo "tieto slová") namiesto "" ("ako toto" alebo "slová ako tieto"). Autorstvo "pohrebnej reči" tiež nie je isté. Platón vo svojom "Menexene" pripisuje autorstvo Periklovmu spoločníkovi Aspazii.