Po páde Napoleona v roku 1813-15 bolo vytvorené rozšírené "Spojené kráľovstvo Holandska" s Oranžským domom ako monarchikami, ktorí tiež vládli Belgicku a Luxembursku. Kráľ nariadil nepopulárne protestantské reformy v Belgicku, ktoré sa v roku 1830 vzbúrili
a stala sa nezávislou v roku 1839. Po pôvodne konzervatívnom období, po zavedení ústavy z roku 1848, sa krajina stala parlamentnou demokraciou s ústavným monarchom. Súčasný Luxembursko sa oficiálne stalo nezávislým od Holandska v roku 1839, ale osobná únia zostala až do roku 1890. Od roku 1890 je ovládaná ďalšou vetvou rodu Nassauovcov.