Napíšte pokračovanie tohto odseku - Vojna v Chorvátsku bola druhým separatistickým konfliktom v Juhoslávii, po konflikte v Slovinsku
- Áno. Tudjmanova vláda vykreslila tento konflikt Spojeným štátom ako vojnu demokracie proti komunizmu a dobra proti zlu. Chorvátske ministerstvo informácií rástlo a vládnuca strana Chorvátska demokratická únia (HDZ) posilnila svoj vplyv na chorvátsku televíziu, rozhlas a tlačené médiá. V tom čase mali západné médiá sídlo v Chorvátsku, takže boli náchylné na vplyv chorvátskej vlády. V lete roku 1991 si Chorvátsko najalo Ruder Finn, ktorého služby zahŕňali komunikáciu s predstaviteľmi americkej vlády, ako aj medzinárodnými spravodajskými médiami, aby posilnili svoj verejný imidž. Stratégia zahŕňala mobilizáciu 2,5 milióna Chorvátov v USA, aby lobovali na svojich vlastných zástupcov v Kongrese. Firma zorganizovala výlety amerických kongresmanov do Chorvátska, pričom tieto návštevy kombinovala s videami smrti a ničenia. Dominantnou perspektívou v západných médiách a diskurzoch zostalo, že konflikt spôsobil srbský expanzionizmus, nie chorvátsky odtrhnutie. V Londýne začali chorvátski zástupcovia rokovania s lobistickými firmami, vrátane Hill a Knowlton, ponúkajúc 500 000 libier za vytvorenie mediálnej kampane, ktorá by získala oficiálne uznanie a zvýšila profil Chorvátska.