Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Zoznámenie sa so slovanským prvkom v tejto oblasti viedlo k tomu, že dvaja bratia z Solúna, svätí Cyril a Metod, boli vybraní, aby obrátili Slovanov na kresťanstvo. Po vojenských výpravách Bazilika II. sa celé Macedónsko vrátilo do byzantského štátu. Po štvrtej križiackej výprave v roku 1203 <unk> 1204 bola v regióne založená krátkodobá kráľovstvo križiackych bojovníkov, kráľovstvo Solúnsko. Podmanil ho spoluzakladateľ gréckeho Despotátu Epirus, Theodore Komnenos Doukas v roku 1224, keď grécke Macedónsko a mesto Solún bolo srdcom krátkodobého Solúnskeho impéria. Grécke Macedónsko sa vrátilo do obnoveného byzantského impéria krátko po tom, čo zostalo v byzantských rukách až do 40. rokov 20. storočia, kedy celé Macedónsko (okrem Solúna a pravdepodobne Verie) dobyl srbský vládca Stefan Dušan. Po bitke pri Marici
(1371), byzantská vláda bola obnovená vo východných regiónoch vrátane Serres. Počas 80. rokov 20. storočia bol región postupne dobývaný postupujúcimi Osmánmi, pričom Serres vydržal až do roku 1383 a Solún až do roku 1387. Po krátkom byzantskom intervale v rokoch 1403 - 1430 (v priebehu posledných siedmich rokov, počas ktorých bolo mesto odovzdané Benátčanom), sa Solún a jeho bezprostredné okolie vrátili do Otomanov.