Napíšte pokračovanie tohto odseku - Po neúspechu v referende o delegácii sa politická a finančná klíma radikálne zmenila
1979 a zvolenie konzervatívnej vlády pod vedením Margaret Thatcherovej. Škótska rada pre umenie podporovala divadelné spoločnosti, aby fungovali ako podnik, hľadajúc finančné prostriedky v predaji lístkov a komerčnom sponzorstve. V roku 1981 dostal herec Ewan Hooper 50 000 libier na založenie Škótskej divadelnej spoločnosti so sídlom v Glasgowe, ktorej cieľom bolo propagovať dielo škótskych spisovateľov. Pre spoločnosť bolo ťažké cestovať, pretože nebolo dostatok veľkých miest, ktoré by mohli generovať potrebný príjem mimo veľkých miest. Medzi diela v prvej sezóne patrili McGrathove "Zvieratá" (1979) a Brydenove "Civilisti" (1981). Umelecké úspechy boli sprevádzané finančnou katastrofou a spoločnosť mala na konci druhej sezóny dlh 120 000 libier. Napriek niekoľkým kritickým úspechom bola spoločnosť v roku 1987 zrušená. 7:84 sa tiež stretla s obdobím finančnej nestability, ale nové štruktúry, nové riadenie a dôraz na povzbudzovanie nového písania viedli k takým dielam, ako je Rona Munro (r. 1959) "Drahé dievčatá" (1990). V posledných dvoch desaťročiach dvadsiateho storočia sa vytvorilo značné množstvo škótskeho divadelného písania. Zmenili sa aj zvyk jedného spisovateľa pracovať pre jednu spoločnosť na niekoľko spoločností čerpajúcich z komunity spisovateľov. Škótske divadelné diela sa stali čoraz viac internacionalizovanými, pričom škótski spisovatelia prispôsobili klasické texty, ako napríklad verziu Molièreovej "Tartuffe" (1985) a "The Misanthrope" (1973/2005) od Liz Lochheadovej alebo preklad "Cyrano de Bergerac" (1992) od Edwina Morgana. Škótski dramatikovia boli tiež čoraz viac zaujatí širšou európskou kultúrou, ako je vidieť v Jo Cliffordovej (r. 1955) "Losing Venice" (1985) a David Greig (r. 1969) "Európa" (1995).