Útoky na politické a vojenské ciele s vysokým profilom zostali prioritou IRA. Bombový útok v Chelsea Barracks v Londýne v októbri 1981 zabil dvoch civilistov a zranil dvadsaťtri vojakov; o týždeň neskôr IRA opäť zaútočila v Londýne pokusom o atentát na generálneho poručíka Steuarta Pringla, generálneho veliteľa kráľovských mariňákov. Útoky na vojenské ciele v Anglicku pokračovali bombovými útokmi v Hyde Parku a Regent's Parku v júli 1982, pri ktorých zahynulo jedenásť vojakov a zranilo viac ako päťdesiat ľudí vrátane civilistov. V októbri 1984 spáchali bombový útok na hotel v Brightone.
, pokus o atentát na britskú premiérku Margaret Thatcherovú, ktorú obvinili zo smrti desiatich hladovníkov. Pri bombovom útoku zahynulo päť členov Konzervatívnej strany, ktorí sa zúčastňovali na konferencii strany, vrátane poslanca Anthonyho Berryho, pričom Thatcherová úzko unikla smrti. Plánovanej eskalácii bombardovacej kampane v Anglicku v roku 1985 sa zabránilo, keď bolo v Glasgowe zatknutých šesť dobrovoľníkov IRA vrátane Martiny Andersonovej a atentátnika z Brightonu Patricka Mageeho. Plány na veľkú eskaláciu kampane na konci 80. rokov boli zrušené po tom, ako bola pri pobreží Francúzska zadržaná loď s 150 tonami zbraní darovaných Líbyi. Plány boli založené na príklade Tetovej ofenzívy počas vietnamskej vojny a spoliehali sa na prvok prekvapenia, ktorý sa stratil, keď kapitán lode informoval francúzske úrady o štyroch predchádzajúcich zásielkach zbraní, čo britskej armáde umožnilo nasadiť vhodné protiopatrenia. V roku 1987 IRA začala útočiť na britské vojenské ciele v kontinentálnej Európe, počnúc bombovým útokom v Rheindahlen, ktorému nasledovalo približne dvadsať ďalších strelných a bombových útokov zameraných na personál a základne britských ozbrojených síl v rokoch 1988 a 1990.