Vyplňte túto vetu: Ekonomika Peru je závislá od vývozu komodít, čo spôsobuje, že ekonomika je ohrozená volatilitou cien na medzinárodných trhoch, hoci v posledných desaťročiach sa hospodárstvo začalo diverzifikovať. Výťažok týchto komodít spôsobil konflikt v krajine kvôli environmentálnym a sociálnym dôsledkom. Od začiatku 80. rokov 20. storočia sa Peru stretlo s ekonomickými ťažkosťami v dôsledku recesie začiatkom 80. rokov a
zvýšenie politického násilia, keď vláda Alana Garcíe zaviedla cenové kontroly, ktoré viedli k hyperinflácii. V reakcii na to ozbrojené sily Peru vypracovali Plan Verde - operáciu na vytvorenie neoliberálnej, otvorenej trhovej ekonomiky s "totálnym vyhladením" chudobných Peruáncov - ktorú údajne vykonala autoritatívna vláda Alberta Fujimoriho spolu s predpismi ekonóma Hernanda de Sotoho počas obdobia známeho ako "Fujishock". Počas tohto šoku sa skončili cenové kontroly, privatizácia štátnych organizácií a podpora zahraničných investícií sa uskutočnila odstránením regulácií. Hospodárske opatrenia administratívy Fujimoriho spolu s brutálnou potláčaním politického násilia v Peru urobili krajinu makroekonomicky stabilnou, hoci tieto politiky zvýšili utrpenie chudobných a málo zmenili mieru chudoby, zanechávajúc po sebe polarizované dedičstvo. Národ v poslednej dobe zažil zvýšený rozvoj po komoditnom boome v roku 2000 s zlepšením vládnych financií, znižovaním chudoby a pokrokom v sociálnych sektoroch. V tejto súvislosti by sa malo zohľadniť, že v roku 2014 sa v rámci Únie dosiahla miera chudoby, ktorá v roku 2014 dosiahla takmer 60% a v roku 2018 klesla na 20,5%, zatiaľ čo inflácia v roku 2012 bola najnižšia v Latinskej Amerike na úrovni 1,8%, pričom najnovšia ročná miera dosiahla v roku 2020 1,9%.