Napíšte pokračovanie tohto odseku - V roku 1843 bol Zeng vymenovaný za hlavného literárneho kontrolóra v provincii Sichuan. O šesť rokov neskôr sa stal zástupcom tajomníka Rady pre obrady. Keď zastával úrad vojenského vyšetrovateľa (1851), bol nútený smrťou svojej matky vrátiť sa do provincie Hunan, aby vykonal synovský smútok, ktorý mal trvať tri roky. V tom čase, povstalci Taiping
Prepadli provinciu Hunan a dobyli mestá a pevnosti na oboch brehoch rieky Jang-c'i. Osobitným dekrétom dostal Zeng rozkaz, aby pomohol provinčnému guvernérovi získať dobrovoľníkov a z vlastnej iniciatívy vybudoval flotilu vojnových džunkov a viacero arzenálov, s ktorými zaútočil na povstalcov. Táto sila sa nakoniec stala známa ako Xiangská armáda (tzv. Hunanská armáda alebo armáda Chu). Pri výcviku a velení xiangskej armády Zeng zdôrazňoval "rodinné väzby, individuálnu zodpovednosť, pružnú, ale zodpovednú disciplínu, zvýšené vojenské platy, rešpektovanie intelektuálov slúžiacich v armáde a silné puto medzi dôstojníkami a vojakmi". V prvom zápase s povstalcami bol Zeng porazený, ale jeho poručíci boli úspešnejší. Získali späť hlavné mesto provincie, Čangšu, a zničili povstaleckú flotilu. Po týchto víťazstvách svojich podriadených Zeng znovu dobyl Wuchang a Hanyang, neďaleko Hankou, a bol za svoj úspech odmenený tým, že bol vymenovaný za viceprezidenta Vojenskej rady. Armáda Xiang pod vedením Zenga obsahovala niekoľko integrovaných cvičných skupín v Hangzhou.