Vyplňte nasledujúcu vetu: Etnonymický význam leičiai, napr. "Litovci", je známe z niekoľkých zdrojov. Toto slovo používajú Lotyšovia na pomenovanie Litovcov: leiši, čiže leitis. V samogitskom dialekte boli slová "leičiuoti" (hovoriť v inom ako samogitskom jazyku alebo hovoriť v aukštaitskom dialekte) a "leičiukas, leičiūkas" (osoba, ktorá hovorí v inom ako samogitskom dialekte, má prízvuk). Porovnaj napríklad s moderným litovským "žemaičiuoti" (hovoriť v samogitskom dialekte). V historických písomných zdrojoch je známy dôležitý príklad od jedného účastníka Lutskej konferencie v roku 1429. John Steinkeller, ktorý bol členom rady vo Vroclave (Breslau), napísal v liste adresovanom do svojho rodného mesta, že cisár Svätej rímskej ríše Sigismund chystá udeľovať Vytautovi titul kráľa Litovcov: "her wolde machen herczog Wytolten eynen konyng der Leytten". Slovné formy, ktoré majú význam litovský, litovskí, Litva a sú s najväčšou pravdepodobnosťou odvodené od slova "leitis", sa neustále nachádzajú v historických zdrojoch zo 14. a 15. storočia. Napríklad Litva je v písomnej forme preložená ako "czwicshen Lythen und Prewssen" (1415); ako "das land Litten" s ďalším objasnením, že to bola Aukštaitija v príbehu účastníka alebo svedka
Bitka pri Strėve. Vládca Litovcov bol v kronike Wiganda von Marburgu označený ako "die Litischen konige". Zdá sa, že prítomnosť takýchto foriem s -ei- v lotyščine (známejšia v západnej časti), nemeckom a samogitskom dialekte sama o sebe má vysokú možnosť, že by formy mohli pochádzať z západných Baltských krajín, ale nie je jasné, prečo nemajú príponu -uva / -ava.