Napíšte pokračovanie pre tento odsek - Roosevelt mal v úmysle postaviť kanál napriek tomu, pomocou skoršej zmluvy s Kolumbiou, ktorá dala USA tranzitné práva v súvislosti s Panamskou železnicou. Hay predpovedal "povstanie na Istme [Panamy] proti tomuto režimu bláznovstva a korupcie... v Bogote". Bunau-Varilla sa stretol s oboma mužmi a uistil ich, že prichádza revolúcia a panamská vláda, ktorá bude priateľská k kanálu. V októbri Roosevelt nariadil, aby sa námorné lode umiestnili blízko Panamy. Panamčania sa na začiatku novembra 1903 povstali, pričom kolumbijské zasahovanie bolo odradzené prítomnosťou amerických síl. Podľa predbežnej dohody bol Bunau-Varilla vymenovaný za zástupcu vznikajúceho národa vo Washingtone a rýchlo vyjednal zmluvu Hay-Bunau-Varilla, podpísanú 18. novembra, ktorá poskytla Spojeným štátom právo vybudovať kanál v zóne
široká, nad ktorou by USA vykonávali plnú jurisdikciu. Panamskí diplomati, ktorí prišli do Washingtonu krátko po podpise, sa s tým vôbec neuspokojili, ale neodvážili sa naňho vzdať. Zmluvu schválili oba národy a v roku 1904 sa začali práce na Panamskom prielive. Hay napísal tajomníkovi vojny Elihu Rootovi, chváliac "dokonale pravidelný postup, ktorý prezident nasledoval" ako omnoho výhodnejší ako ozbrojená okupácia polostrova.