Larka sa zúčastnil 1. svetovej vojny, bojoval na východnom fronte proti nemeckému impériu, vrátane bojov vo východnom Prúsku, Poľsku a Rumunsku. Larka sa stal prvým ministrom vojny Estónskej republiky; v marci získal hodnosť generálmajora. V roku 1918, počas nemeckej okupácie, sa zúčastnil na organizácii Ligy obrany. Po začatí Estónskej oslobodzovacej vojny v roku 1918 sa Larka čoskoro presťahoval z pozície ministra vojny na vedúceho štábu. Vo februári 1919 sa stal asistentom ministra vojny a túto pozíciu zastával do začiatku roku 1925. V tejto pozícii mala za úlohu organizovať mobilizáciu a akcie rezervných jednotiek. Po vojne sa tiež organizoval demobilizáciu. Zomrel v roku 1925 kvôli zdravotným problémom. V roku 1930 zomrel v východnom Prúsku, Poľsku a Rumunsku. Larka sa stal prvým ministrom vojny Estónskej republiky; v marci 1918 získal hodnosť generálmajora. V roku 1918, počas nemeckej okupácie, sa zúčastnil na organizácii Ligy obrany.
Prvá svetová vojna