Pred nezávislosťou v októbri 1953 Laos takmer úplne postrádal profesionálny vojenský školský systém <unk> dôstojnícky, poddôstojnícky (NCO) a personálne školy, plus technické a odbočné školské školy <unk> pre svoje ozbrojené sily a spoliehal sa na zahraničnú pomoc pri výcviku svojho personálu. Začiatkom 50. rokov 20. storočia boli laosskí dôstojníci a vybraní vojakovia vyslaní do zahraničia, aby navštevovali špecializované kurzy a pokročilé školy, a táto prax by pokračovala počas 60. a začiatkom 70. rokov 20. storočia. Malá domorodá výcviková infraštruktúra (počiatočne prevádzkovaná výlučne Francúzmi) sa však postupne začala formovať počas posledných rokov prvej indočínskej vojny a ako Laosská občianska vojna
Pokročil, bol rozšírený s pomocou amerických programov pomoci, pričom väčšinu školenia vykonávali americkí poradcovia.