Napíšte pokračovanie tohto odseku - Po návrate do Flandrie, Coxie zostal v Mechelen a prijal dvoch žiakov vo svojej dielni. Mechelen sa však stal kultúrnou pustatinou, zatiaľ čo Antverpy ponúkali atraktívne príležitosti, pretože mnohé z oltárov, ktoré boli zničené, bolo potrebné nahradiť a jeho poprední maliari histórie Frans Floris a Willem Key práve zomreli. V roku 1575 dokončil oltár v Antverpách a v roku 1578 bol zaregistrovaný do cechu svätého Lukáša z Antverp. Zostal v Antverpách v období od roku 1580 do roku 1585, keď bolo mesto riadené kalvinistickou vládou. Ako katolík dokázal získať aj príjmy od miestnej vlády, ktorá bola tolerantná voči katolíkom. V roku 1585 bol zaregistrovaný ako nájomca v Kloosterstraat v Antverpách, zatiaľ čo jeho dom v Mechelen bol prenajatý. Po páde Antverp
Po návrate španielskej katolíckej kontroly nad mestom v roku 1585 získala Coxie okamžite provízie od patrónov v Mechelen, vrátane mestskej vlády. O tom, že španielsky kráľ stále oceňoval starého umelca, sa dalo vidieť, keď mu v roku 1589 udelil ročný dôchodok. Coxie pokračoval v maľovaní, aj keď mal viac ako 90 rokov. Jeho poslednou prácou, z roku 1592, bola, dnes v katedrále sv. Michala a sv. Guduly v Bruseli. Tento obsahuje na zadnej strane jedného zo bočných panelov jediný známy portrét Filipa II., ktorý namaľoval umelec. Krátko nato zomrel po tom, ako omylom spadol zo šachtu, keď pracoval na obnove "Súdneho rozhodnutia Šalamúna" v antverpskej radnici, ktorú urobil deväť rokov predtým pre antverpskú mestskú radu.