Fínska zahraničná politika pred touto dohodou bola rôznorodá: nezávislosť od cisárskeho Ruska s podporou cisárskeho Nemecka v roku 1917; účasť na ruskej občianskej vojne (bez oficiálneho vyhlásenia vojny) po boku Trojice Entente v rokoch 1918-1920; neratifikovaná aliancia s Poľskom v roku 1922; spojenie s neutrálnymi a demokratickými skandinávskymi krajinami v tridsiatych rokoch, ktoré sa skončilo zimnou vojnou (1939), ktorú Fínsko prehralo proti Sovietskemu zväzu; a nakoniec v roku 1940 priblíženie k nacistickému Nemecku, jedinej moci schopnej a ochotnej pomôcť Fínsku proti expanzijnému Sovietskemu zväzu, čo viedlo k opätovnému vstupu Fínska do druhej svetovej vojny
V roku 1941.