Napíšte pokračovanie tohto odseku - Stotzas slúžil ako osobná stráž generála Martinusa v armáde pod Belisariusom, ktorý dobyl
Vandalské kráľovstvo v Afrike v roku 533/534. V roku 536 vypukla vojenská vzbura v byzantskej armáde v Afrike proti jej vodcovi Šalamúnovi. Povstalci si vybrali Stotza za vodcu a mali za cieľ vyhnať lojálnych k ríši a založiť Afriku ako samostatný štát, ktorý budú sami vládnuť. Stotzas pochodoval proti hlavnému mestu, Kartagíne, s armádou 8 000 mužov, ku ktorým sa pridalo najmenej tisíc prežívajúcich Vandalov a niekoľko utečených otrokov. Obkľúčil mesto, ktoré sa chystalo vzdať, keď Belisár náhle prišiel zo Sicílie. Stotzas zrušil obliehanie a stiahol sa do Membrese, kde jeho armáda bola porazená Belisariom. Povstalci utiekli do Numídie, kde Stotzas presvedčil väčšinu byzantskej posádky, aby sa k nemu pripojila, po vražde ich dôstojníkov; podľa historika Prokopia, v tomto bode dve tretiny byzantskej armády v Afrike prešli do povstaleckého tábora.