Napíšte pokračovanie tohto odseku - Vojenská história Sovietskeho zväzu začala v dňoch po októbrovej revolúcii v roku 1917, ktorá priviedla k moci bolševikov. V roku 1918 nová vláda vytvorila Červenú armádu, ktorá potom porazila svojich rôznych vnútorných nepriateľov v ruskej občianskej vojne v roku 1917-1922. V rokoch 1918-1921 utrpela Červená armáda porážky v poľsko-sovietskej vojne (1919-21) a vo vojnách za nezávislosť Estónska (1918-20), Lotyšska (1918-20) a Litvy (1918-19). Červená armáda napadla Fínsko.
(november 1939); bojoval v bitkách pri Chalchínskom poli v máji až septembri 1939 (spolu so spojencom Mongolskom) proti Japonsku a jeho klientskému štátu Manchukuo; bol nasadený, keď sa Sovietsky zväz v dohode s nacistickým Nemeckom zúčastnil invázie do Poľska v septembri 1939 a okupoval pobaltské štáty (jún 1940), Besarábiu (jún až júl 1940) a severnú Bukovinu (jún až júl 1940) (z Rumunska). V druhej svetovej vojne sa Červená armáda stala hlavnou vojenskou silou pri porážke nacistického Nemecka a dobyla Mandžúriu. Po vojne okupovalo východné Nemecko a mnoho národov v strednej a východnej Európe, ktoré sa stali satelitnými štátmi sovietskeho bloku.