Napíšte pokračovanie tohto odseku - 19. októbra sa centrálne mocnosti pustili do druhého rozhodujúceho pokusu preraziť spojeneckú Cobadinskú opevnenú líniu. Pravé krídlo síl malo za úlohu zadať rozhodujúci úder, ale jeho počiatočný útok dosiahol málo. Iba kavalériová divízia generála Koleva, posilnená pešími jednotkami, opäť dosiahla o niečo väčší úspech. Práve v tejto ťažkej situácii kavaléria dokázala výhodu svojej mobility a 20. októbra sa jej podarilo prekonať ťažkú nepriateľskú paľbu. Prerazil hlavnú obrannú líniu, generál Kolev zatlačil Rumunov a Rusov späť k významnej dedine Topraisar a ohrozoval ich krídlo. Toto a úspech ľavej strany síl centrálnych mocností urobili spojenecké pozície neudržateľnými a čoskoro začali všeobecný ústup. Generál Kolev nasledoval jeho rozkazy a takmer okamžite ich začal prenasledovať, porazil odchádzajúcich Rumunov a Rusov v Konstancii a vstúpil do životne dôležitého prístavného mesta. Tieto úspechy umožnili bulharskej tretej armáde napredovať asi 80 kilometrov a zaujať obranné pozície pozdĺž najúžnejšej časti Dobruje medzi Dunajom a Čiernym morom, čo zase umožnilo feldmaršálovi Mackensenovi sústrediť sa na prekročenie rieky pri Svishtove a operácie
proti Bukurešti, ktoré mali byť vykonané v spolupráci s nemeckou 9. armádou.