Veľká Moravia krátko získala kontrolu nad vznikajúcim českým kniežatstvom po Bořivojovej smrti v roku 888/890, kým v roku 895 jeho syn Spytihněv spolu so Slavník princom Witizlou neprisahali vernosť východofrankovskému kráľovi Arnulfovi z Karyntie v Regensburgu. Spolu so svojím mladším bratom Vratislavom potom vládol nad strednými Čechami okolo Prahy. Boli schopní chrániť svoju ríšu pred maďarskými silami, ktoré rozdrvili východnú frankovskú armádu v bitke pri Pressburgu v roku 907.
počas maďarského dobývania Karpatskej kotliny. Bohémske kniežatstvo, oddelené od Byzancie maďarskou prítomnosťou, existovalo ako nezávislý štát, hoci stále v tieni východnej Francie; vojvodovia platili poctu bavorským vojvodom výmenou za potvrdenie mierovej zmluvy. Vratislavov syn Václav, ktorý vládol od roku 921, bol už prijatý ako hlava českej kmeňovej únie; musel sa však vyrovnať s nepriateľstvom svojho suseda vojvodu Arnulfa Bavorskeho a jeho mocného spojenca, saského kráľa Henrika I. Václav si udržal vojvodskú autoritu tým, že sa v roku 929 podriadil kráľovi Henrymu, po ktorom ho zavraždil jeho brat Boleslav.