Dokonči nasledujúcu vetu: Od roku 1768 do roku 1772 jeden z vodcov Barskej konfederácie, ktorú niektorí považujú za prvé poľské povstanie. Bola založená poľskou šľachtou, ktorá bola proti Rusku.
Krasiński tiež kritizoval Svätú stolicu za jej mlčanie v súvislosti s zatknutím niekoľkých poľských šľachticov v tom čase, vrátane dvoch biskupov (Kajetan Ignaty Sołtyk a Józef Andrzej Załuski) Rusmi. V Bar Confederation sa stal ich najdôležitejším diplomatom, zodpovedným za mnohé rokovania a ich vzťahy s cudzími mocnosťami. V októbri 1768 odišiel do Paríža, kde ho prijal francúzsky kráľ Ludvík XV., ktorý sľúbil podporu konfederátom. V roku 1769 obhajoval atentát na kráľa Poniatowského, neskôr v tom istom roku sa stal hlavou vlády konfederácie v Biale. V roku 1770 odišiel do Drážďan, aby získal podporu Svätej rímskej ríše; neskôr v tom istom roku sa stretol s cisárom Jozefom II. a dostal od neho ponuku pomoci. Taktiež nepodporoval vyhlásenie, že kráľ Poniatowski nie je legitímnym kráľom Poľska, napriek tomu podporil Fridricha Augusta I. z Saska ako proti-kandidáta. Pravdepodobne bol jedným z podporovateľov alebo dokonca vodcom plánu na únos Poniatowského, ktorý nakoniec v roku 1771 uskutočnil Casimir Pulaski. Tento plán sa však zvrátil, pretože Poniatowski nielenže unikol, ale tento krok spôsobil veľa sporov v Európe a viedol k strate veľkej medzinárodnej podpory pre konfederantov. Nakoniec v roku 1772 začal rokovať s kráľom o kapitulácii spojencov; neskôr v tom istom roku bol sám unesený kozákmi a dočasne uväznený vo Varšave. Napriek tomu bol prepustený po tom, čo prisľúbil lojalitu kráľovi a získal späť svoje pozície v Poľsko-Litovskom zväze.