Ca răspuns la invazie, japonezii au lansat ultimul efort naval major, o operaţiune cunoscută sub numele de "Sho-Go", implicând aproape toată flota lor supravieţuitoare. Scopul său era de a distruge navele de invazie din Golful Leyte. Forța de Nord a amiralului Ozawa a fost construită în jurul avioanelor portavioane japoneze rămase, acum slăbite de pierderea grea a piloților instruiți. Forța de Nord trebuia să ademenească forțele americane de acoperire departe de Golf, în timp ce două grupuri de luptă de suprafață, Forța Centrală și Forța de Sud, trebuiau să pătrundă până la cap de plajă și să atace navele de invazie. Aceste forțe au fost construite în jurul forței rămase a Marinei Japoneze și cuprindeau un total de 7 cuirase și 16 crucișătoare. Operațiunea a dus la Bătălia pentru Golful Leyte
, cea mai mare bătălie navală a celui de-al Doilea Război Mondial și, după unele criterii, cea mai mare bătălie navală din istorie.