Completaţi următoarea frază: Țarul şi Imperiul Rus au folosit exilul forţat şi munca forţată ca forme de pedeapsă judiciară. Katorga, o categorie de pedeapsă rezervată pentru cei condamnați pentru cele mai grave infracțiuni, avea multe dintre caracteristicile asociate cu întemnițarea în lagăre de muncă: întemnițare, facilități simplificate (spre deosebire de închisori) și muncă forțată, de obicei implicând muncă grea, necalificată sau semi-calificată. Potrivit istoricului Anne Applebaum, katorga nu era o sentință comună; aproximativ 6.000 de condamnați katorga își ispășeau pedepsele în 1906 și 28.600 în 1916. Sub sistemul penal al Imperiului Rus, cei condamnaţi pentru infracţiuni mai puţin grave erau trimişi în închisori de corecţie şi obligaţi să lucreze. Exilul forțat în Siberia a fost folosit încă din secolul al XVII-lea pentru o gamă largă de infracțiuni și a fost o pedeapsă comună pentru dizidenții politici și revoluționari. În secolul al XIX-lea, membrii
Revolta decembristă, nobilii polonezi care s-au opus dominației ruse și membrii diverselor grupuri socialiste revoluționare, inclusiv bolșevicii, cum ar fi Sergo Ordzhonikidze, Leon Trotsky și Iosif Stalin, au fost trimiși în exil. Deținuții care purtau sentințe de muncă forțată și exilații au fost trimiși în zonele subpopulate din Siberia și în regiunile din Orientul Îndepărtat al Rusiei <unk> care aveau puține orașe sau surse de hrană și nu aveau niciun sistem de transport organizat. În ciuda condiţiilor izolate, au existat prizonieri care au reuşit să evadeze în zone populate. Stalin însuşi a scăpat de trei din cele patru ori când a fost trimis în exil. Din aceste vremuri, Siberia a dobândit conotația ei înfricoșătoare de pedeapsă, care a fost sporită în continuare de sistemul sovietic GULAG. Experiențele bolșevicilor cu exilul și munca forțată le-au oferit un model pe care să își bazeze sistemul, inclusiv importanța aplicării stricte.