Conan Doyle a scris odată: "Fiecare [din poveștile de detectiv ale lui Poe] este o rădăcină din care s-a dezvoltat o întreagă literatură... Unde era povestea de detectiv până când Poe i-a insuflat sufletul vieții?" Multe dintre poveștile de detectiv care au devenit mai târziu obișnuite în ficțiunea de detectiv au apărut pentru prima dată în poveștile lui Poe: detectivul excentric, dar strălucitor, polițistul neîndemânatic, narațiunea în prima persoană a unui prieten apropiat. Dupin inițiază, de asemenea, dispozitivul în care povestitorul de detectiv își anunță soluția și apoi explică motivul pentru care a fost creat.
C. Auguste Dupin