În 216 î.e.n., Marcus Aemilius Lepidus, consul și augur, a fost onorat de fiii săi cu trei zile de munera gladiatorilor în Forum Romanum, folosind douăzeci și două de perechi de gladiatori. Zece ani mai târziu, Scipio Africanus a dat un munus comemorativ în Iberia pentru tatăl și unchiul său, victime în războaiele punice. Persoanele de rang înalt non-romane, și, eventual, romani, s-au oferit voluntari ca gladiatori ai săi. Contextul războaielor punice și înfrângerea aproape dezastruoasă a Romei la bătălia de la Cannae (216 î.e.n.) leagă aceste jocuri timpurii de munificență, celebrarea victoriei militare și ispășirea religioasă a acestor dezastre militare; acest lucru pare să servească unei agende de ridicare a moralului în era unei amenințări militare și expansiuni din următorul secol.
216 î.Hr.