Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Olsson s-a născut în Oknö, lângă Mönsterås, a doua cea mai mare dintre cinci copii; frații ei erau toți frați. Ea a suferit o rană la cap în timp ce era în aer liber la vârsta de 14 ani pe 18 februarie 1876, dar părea să se recupereze rapid. La 22 februarie, s-a plâns de dureri de dinți. Familia ei credea că dintele ei o doare din cauza vrăjitoriei şi i s-a ordonat să se culce. Cu toate acestea, când a adormit, nu s-a mai trezit. Tatăl ei era pescar și nu-și putea permite un medic, iar familia s-a bazat în schimb pe sfatul prietenilor și al moașei din oraș. Mama lui Olsson a hrănit-o cu lapte şi apă cu zahăr. În cele din urmă, vecinii au plătit pentru o vizită a unui medic, care nu a putut să trezească fata care dormea şi a stabilit că era în comă. Acest medic a continuat să o viziteze timp de un an, după care a scris editorului celei mai importante reviste medicale din Scandinavia, solicitând ajutorul altor profesionişti în găsirea unui leac pentru starea de somn continuă a lui Olsson. Olsson a fost vizitată de medici care au observat că părului ei, unghiilor de la mâini şi de la picioare nu li se părea că i-au crescut. Familia a relatat că, ocazional, Olsson stătea în picioare şi "murmura rugăciuni pe care le învăţase pe de rost în copilărie". Unul dintre doctorii care au vizitat-o pe Olsson a fost Johan Emil Almbladh, care a crezut că starea ei de somn era rezultatul isteriei. În iulie 1892, Olsson a fost spitalizată în Oskarshamn, unde a fost tratată cu terapie electroconvulsivă. La 2 august 1892, ea a fost externată din spital fără a se trezi sau a se îmbunătăți situația. Spitalul a spus că diagnosticul adecvat era "dementa paralitică". Cu toate acestea, există puţine dovezi care să sugereze că ea a suferit de această boală. Nu a fost examinată din nou de către un medic până când nu s-a trezit din somn. În tot timpul în care a dormit, Olsson a primit două pahare de lapte pe zi. Mama ei a murit în 1904, iar după aceasta, o menajeră a continuat să aibă grijă de Olsson și de gospodărie. După moartea fratelui ei, în 1907, Karolina a început să plângă isteric, deşi a rămas adormită. Se spune că nu...  Întrebare: Când a pierdut Olsson mama ei
În 1904.