Războiul pe pământ nu a început până în mai 1940, deoarece Marea Britanie și Franța au fost implicate într-un război fals între Germania și alianța franco-britanică. Războiul fals s-a încheiat cu Bătălia Franței, unde Germania a invadat Beneluxul și ulterior Franța, ceea ce a forțat trupele britanice să scape din Dunkirk. În 1941, războiul s-a extins în Orientul Mijlociu și Africa de Nord, precum și în Campania Africii de Est. Statele Unite s-au alăturat oficial războiului în decembrie 1941 după atacul japonez asupra Pearl Harbor. În 1942, forțele britanice conduse de generalul-locotenent Bernard Montgomery au învins forțele Axei conduse de generalul Erwin Rommel în a doua bătălie de la El Alamein, care a marcat un punct de cotitură major în campania în Deșertul de Vest și în campania din Africa de Nord. A pus capăt speranțelor Axei de a ocupa Egiptul, de a prelua controlul asupra Canalului Suez și de a obține acces la câmpurile petroliere din Orientul Mijlociu. Nouă VC-uri au fost acordate pentru acțiunea din Campania de Vest a Deșertului. Până în 1943, războiul a fost purtat în mai multe teatre, inclusiv în Pacific, Africa de Nord și Asia de Sud-Est. Campania din Burma a Războiului din Pacific a avut loc între anii 1942 și 1945, și a fost decorată cu 29 de Cruci Victoria. Până în 1944 și invazia aliată a Normandiei, aliații au făcut progrese în mai multe teatre, inclusiv în campania din Burma. În Europa, raidul eşuat de la Arnhem
a văzut cinci soldaţi premiate cu Victoria Cross, patru postum. În mai 1945, Aliații au acceptat capitularea necondiționată a forțelor germane, sărbătorită cu VE Day. Acțiunile de după Ziua Victoriei, până când războiul din Pacific s-a încheiat cu capitularea Japoniei la bordul USS "Missouri" pe 2 septembrie 1945, au văzut șapte militari ai Comunității acordându-le VC.