Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecere: Turcoazul fin atinge o duritate maximă Mohs de puţin sub 6, sau puţin mai mult decât sticla de fereastră. Caracteristic un mineral criptocristalin, turcoazul aproape niciodată nu formează cristale unice, iar toate proprietățile sale sunt foarte variabile. Testele de difracţie cu raze X arată că sistemul său cristalin este triclinic. Cu o duritate mai mică vine o greutate specifică mai mică (2,60 <unk> 2,90) și o porositate mai mare; aceste proprietăți depind de dimensiunea grăunțului. Lustrul turcoazului este, de obicei, de tip ceară până la subvitru, iar transparența sa este de obicei opacă, dar poate fi semitranslucentă în secțiuni subțiri. Culoarea este la fel de variabilă ca și celelalte proprietăți ale mineralului, variind de la alb la albastru praf până la albastru cer, și de la albastru-verde până la verde galben. Albastrul este atribuit cuprului idiochromatic, în timp ce verde poate fi rezultatul fie a impurităților de fier (înlocuind aluminiul) fie a deshidratării.  Întrebare: Ce caracteristică este variabilă în turcoaz?
Culoare