Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Problema structurii Congresului a fost una dintre cele mai divizate între fondatori în timpul Convenției. Planul Virginia al lui Edmund Randolph a cerut un Congres bicameral: camera inferioară ar fi "a poporului", aleasă direct de poporul Statelor Unite și reprezentând opinia publică, și o cameră superioară mai deliberativă, aleasă de camera inferioară, care ar reprezenta statele individuale și ar fi mai puțin susceptibilă la variațiile sentimentului de masă. Camera este denumită camera inferioară, Senatul fiind camera superioară, deși Constituția Statelor Unite nu folosește această terminologie. Aprobarea ambelor Camere este necesară pentru adoptarea legislației. Planul Virginia a atras sprijinul delegaților din state mari, cum ar fi Virginia, Massachusetts și Pennsylvania, deoarece a cerut reprezentare bazată pe populație. Statele mai mici, cu toate acestea, au favorizat Planul New Jersey, care a cerut un Congres unicameral cu reprezentare egală pentru state. În cele din urmă, Convenția a ajuns la Compromisiunea Connecticut sau Marele Compromisiune, conform căreia o cameră a Congresului (Camera Reprezentanților) ar oferi reprezentare proporțională cu populația fiecărui stat, în timp ce cealaltă (Senatul) ar oferi reprezentare egală între state. Constituția a fost ratificată de numărul necesar de state (nouă din 13) în 1788, dar implementarea sa a fost stabilită pentru 4 martie 1789. Camera a început să lucreze la 1 aprilie 1789, când a obținut un cvorum pentru prima dată.  Întrebare: Ce state majore au susținut Planul Virginia?
Virginia, Massachusetts şi Pennsylvania