Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  În anul 216 î.Hr., Marcus Aemilius Lepidus, consul și augur, a fost onorat de fiii săi cu trei zile de gladiatora munera în Forum Romanum, folosind douăzeci și două de perechi de gladiatori. Zece ani mai târziu, Scipio Africanus a dat un munus comemorativ în Iberia pentru tatăl și unchiul său, victime în războaiele punice. Cei care nu erau romani de rang înalt şi, probabil, şi romanii, s-au oferit voluntari ca gladiatori ai săi. Contextul Războaielor Punice și înfrângerea aproape dezastruoasă a Romei în bătălia de la Cannae (216 î.e.n.) leagă aceste jocuri timpurii de generozitate, de celebrarea victoriei militare și de ispășirea religioasă a dezastrului militar; aceste munere par să servească unei agende de ridicare a moralului într-o eră de amenințare și expansiune militară. Următorul munus înregistrat, organizat pentru înmormântarea lui Publius Licinius în 183 î.Hr., a fost mai extravagant. A implicat trei zile de jocuri funerare, 120 de gladiatori și distribuirea publică a cărnii (visceratio data) <unk> o practică care a reflectat luptele de gladiatori la banchetele Campanian descrise de Liviu și mai târziu deplânse de Silius Italicus. Adoptarea entuziastă a gladiatoria munera de către aliații iberici ai Romei arată cât de ușor și cât de devreme cultura gladiatorului munus a pătruns în locuri îndepărtate de Roma însăși. Până în anul 174 î.e.n., "micile" munere romane (private sau publice), furnizate de un editor de importanță relativ mică, ar fi putut fi atât de obișnuite și neobișnuite încât nu au fost considerate a fi demne de înregistrare:  Întrebare: Când a fost onorat Marcus Aemilius Ledpidus?
216 î.Hr.