În 1514, Sultanul Selim I (1512<unk>1520) a extins cu succes granițele sudice și estice ale imperiului, învingând-o pe Shah Ismail I al dinastiei Safavide în bătălia de la Chaldiran. În 1517, Selim I a extins dominația otomană în Algeria și Egipt
, și a creat o prezență navală în Marea Roșie. Ulterior, a început o competiție între Imperiul Otoman și Imperiul Portugalez pentru a deveni puterea maritimă dominantă în Oceanul Indian, cu o serie de bătălii navale în Marea Roșie, Marea Arabiei și Golful Persic. Prezența portugheză în Oceanul Indian a fost percepută ca o amenințare la monopolul otoman asupra vechilor rute comerciale dintre Asia de Est și Europa de Vest. În ciuda prezenței europene din ce în ce mai proeminente, comerțul Imperiului Otoman cu estul a continuat să înflorească până în a doua jumătate a secolului al XVIII-lea.