Teritoriile de la vest de râul Iskar au rămas libere și bulgarii au reușit să se regrupeze condusi de cei patru frați Cometopuli. În 976, cel mai tânăr dintre ei, Samuel, a concentrat toată puterea în mâinile sale după moartea fraților mai mari. Când în 976 moștenitorul de drept al tronului, fratele lui Boris al II-lea, Roman (r.971<unk>997), a scăpat din captivitate în Constantinopol, a fost recunoscut ca împărat de către Samuel, care a rămas comandantul șef al armatei bulgare. Pacea a fost imposibilă; ca urmare a sfârșitului simbolic al Imperiului Bulgar după abdicarea lui Boris al II-lea, Roman, și mai târziu Samuel, au fost văzuți ca rebeli și împăratul bizantin a fost obligat să impună suveranitatea imperială asupra lor. Acest lucru a condus la mai mult de
40 de ani de război din ce în ce mai amar. Un general capabil şi un bun politician, la început Samuel a reuşit să întoarcă norocul în favoarea bulgarilor. Noul împărat bizantin Basilei al II-lea a fost înfrânt în mod decisiv în bătălia de la Porțile lui Traian în 986 și abia a scăpat cu viața. Poetul bizantin John Geometres a scris despre înfrângere: