Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: fenotipul unui organism individual rezultă atât din genotipul său, cât și din influența mediului în care a trăit. O parte substanțială a variației fenotipice într-o populație este cauzată de variația genotipică. Sinteza evoluționistă modernă definește evoluția ca schimbarea în timp a acestei variații genetice. Frecvența unei anumite alele va deveni mai mult sau mai puțin prevalentă în raport cu alte forme ale acelei gene. Variația dispare atunci când o nouă alelă atinge punctul de fixare - atunci când ea dispare din populație sau înlocuiește în întregime alela ancestrală. Selecția naturală va provoca evoluția numai dacă există suficientă variație genetică într-o populație. Înainte de descoperirea geneticii mendeliene, o ipoteză comună era moștenirea mixtă. Dar cu o ereditate mixtă, variaţia genetică s-ar pierde rapid, făcând evoluţia prin selecţie naturală implausibilă. Principiul Hardy-Weinberg oferă soluția modului în care variația este menținută într-o populație cu moștenire mendeliană. Frecvențele alelelor (variații într-o genă) vor rămâne constante în absența selecției, mutației, migrației și deriva genetică. Variația provine din mutații în genom, rearanjarea genelor prin reproducerea sexuală și migrația între populații (fluxul de gene). În ciuda introducerii constante de noi variații prin mutații și fluxul de gene, cea mai mare parte a genomului unei specii este identică la toți indivizii acelei specii. Cu toate acestea, chiar și diferențe relativ mici în genotip pot duce la diferențe dramatice în fenotip: de exemplu, cimpanzeii și oamenii diferă doar în aproximativ 5% din genomurile lor.  Întrebare: De ce există o variație în fentotip?
variație genotipică