Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Descoperirea structurii terțiare a unei proteine sau a structurii quaternare a complexelor sale poate oferi indicii importante despre modul în care proteina își îndeplinește funcția și modul în care poate fi afectată, de exemplu în proiectarea medicamentelor. Deoarece proteinele sunt prea mici pentru a fi văzute la microscopul optic, trebuie să se folosească alte metode pentru a le determina structura. Metodele experimentale comune includ cristalografia cu raze X și spectroscopia RMN, ambele putând produce informații structurale la rezoluție atomică. Cu toate acestea, experimentele RMN sunt capabile să furnizeze informații din care poate fi estimată un subset de distanțe între perechile de atomi, iar conformațiile finale posibile pentru o proteină sunt determinate prin rezolvarea unei probleme de geometrie a distanței. Interferometria cu polarizare dublă este o metodă analitică cantitativă pentru măsurarea conformației proteice globale și a modificărilor conformaționale datorate interacțiunilor sau altor stimuli. Dicroizmul circular este o altă tehnică de laborator pentru determinarea compoziției interne β-folie / α-helică a proteinelor. Microscopia crioelectronică este utilizată pentru a produce informații structurale cu rezoluție mai mică despre complexe proteice foarte mari, inclusiv virusuri asamblate; o variantă cunoscută sub numele de cristalografie electronică poate produce, de asemenea, informații cu rezoluție ridicată în unele cazuri, în special pentru cristalele bidimensionale ale proteinelor membrane. Structurile rezolvate sunt de obicei depozitate în Protein Data Bank (PDB), o resursă disponibilă gratuit din care pot fi obținute date structurale despre mii de proteine sub formă de coordonate cartesiene pentru fiecare atom din proteină. Se cunosc mult mai multe secvențe de gene decât structurile proteinelor. Mai mult, setul de structuri rezolvate este orientat spre proteine care pot fi ușor supuse condițiilor necesare în cristalografia cu raze X, una dintre principalele metode de determinare a structurii. În special, proteinele globulare sunt relativ ușor de cristalizat în pregătirea pentru cristalografia cu raze X. Proteinele de membrană şi complexe mari de proteine, în schimb, sunt greu de cristalizat...  Întrebare: Care este varianta numită tat care produce informații de înaltă rezoluție în microscopie cryoelectronică?
cristalografie cu electroni