Scrieți o continuare pentru acest paragraf - Andranik a fost prezent în literatură armenească, uneori ca un personaj fictiv. Scriitorul armean Siamanto a scris un poem intitulat "Andranik", care a fost publicat la Geneva în 1905. Prima carte despre Andranik a fost publicată în timpul vieții sale. În 1920, Vahan Totovents, sub pseudonimul Arsen Marmarian, a publicat cartea "Gen. Andranik și războaiele sale" (Զոր. Անդրանիկ եւ իր պատերազմները) în Constantinopolul ocupat de Antantă
- Da, domnule. Celebrul scriitor armeano-american William Saroyan a scris o povestire intitulată "Antranik of Armenia", care a fost inclusă în colecția sa de povestiri "Inhale and Exhale" (1936). Un alt roman al scriitorului armean Hamastegh, "Călărețul alb" (Սպիտակ Ձիավորը, 1952) a fost bazat pe Andranik și alte "fedayi". Hovhannes Shiraz, unul dintre cei mai proeminenți poeți armeni ai secolului al XX-lea, a scris cel puțin două poezii despre Andranik; una în 1963 și alta în 1967. Cea din urmă, intitulată "Statue la Andranik" (Արձան Անդրանիկին), a fost publicată în 1991, după moartea lui Shiraz. Romanul "Andranik" al lui Sero Khanzadyan a fost suprimat ani de zile și a fost publicat în 1989, când controlul sovietic asupra publicațiilor a fost relaxat. Între anii 1960 și 1980, autorul Suren Sahakyan a colectat povești populare și a terminat un roman, "Povestea despre Andranik" (Ասք Անդրանիկի մասին). A fost publicată pentru prima dată în Yerevan în 2008.