Ibrahim Pasha a fost inițial un creștin din Parga (în Epir), care a fost capturat într-un raid în timpul războiului otomano-venețian din 1499-1503, și a fost dat ca sclav lui Suleiman cel mai probabil în 1514. Suleiman l-a făcut falconerul regal, apoi l-a promovat la primul ofițer al Camerei Regale. Ibrahim Pasha a urcat la mare vizir în 1523 și comandant-șef al tuturor armatelor. Suleiman a acordat, de asemenea, lui Ibrahim Pasha onoarea de beyler al Rumeliei (primul guvernator militar-general de rang), acordând lui Ibrahim autoritate asupra tuturor teritoriilor otomane din Europa, precum și comandă asupra trupelor care locuiau în timpul războiului din Iskandar.
Sentinţa defterdară este moartea.