Completați următoarea frază: El a condus un război de gherilă împotriva trupelor suedeze ale lui Carol al X-lea, un tip de campanie pe care el a fost autorul, în ciuda obiecțiilor hetmanilor, care până atunci s-au întors să servească sub John Casmimir Vasa. Forțele suedeze mobile, chiar și cu puterea lor de foc semnificativă, s-au dovedit a fi destul de vulnerabile la războiul de gherilă al lui Czarniecki. Czarniecki a fost învins în bătălia de la Gołąb la mijlocul lunii februarie 1656, dar mai târziu a provocat înfrângeri grave suedezilor, în special în bătălia de la Warka în aprilie acel an. În acel an, situația războiului s-a schimbat de mai multe ori, iar el a fost înfrânt din nou în bătălia de la Kłecko și în cea de la Kscynia. Cu toate acestea, înfrângerile sale au fost limitate, iar în majoritatea cazurilor a reușit să se retragă cu cea mai mare parte a armatei sale în ordine. Sub conducerea sa, revolta populară împotriva trupelor suedeze din Marea Polonie s-a dovedit a fi foarte reușită. A fost împotriva sfatului său că
bătălia de la Varşovia a fost purtată, iar strategia sa ulterioară a neutralizat efectele negative ale acestei înfrângeri. În ciuda sprijinului din partea regelui, Czarniecki a fost văzut de multe familii nobile mai în vârstă ca un nou venit arogant și l-au împiedicat să obțină funcția de hetman în acel an; în schimb, la începutul anului următor, el a primit funcția de voivod al Ruteniei și un titlu extraordinar de "comandant general și vicecomandant al forțelor regale", care l-a pus într-o poziție de autoritate neoficială de tip hetman. Hetmanatul Coroanei de Câmp a mers la Jerzy Sebastian Lubomirski, de asemenea un comandant de succes, dacă nu atât de mult ca Czarniecki <unk>, dar dintr-o familie de magnati Lubomirski; Czarniecki a comentat faimos că "Nu din sare sau câmpuri, sunt, ci din ceea ce mă rănește", făcând aluzie la faptul că familia Lubormirski și-a construit averea pe comerțul cu sare și agricultură, în timp ce cea mai mică a fost construită prin serviciul militar <unk>, dar banii și politica, nu experiența militară, au decis cine urma să obțină funcția de hetman.