De la începutul cercetării sale în Nicaragua în 1986 până când Limba Semnelor din Nicaragua a fost bine stabilită, Kegl a evitat cu grijă introducerea limbilor semnelor pe care le cunoștea, în special Limba Semnelor Americană, în comunitatea de surzi din Nicaragua. Un tip de imperialism lingvistic a avut loc la nivel internațional timp de zeci de ani, în care indivizii ar fi introdus ASL populațiilor de surzi din alte țări, înlocuind adesea limbile semnelor locale existente. Politica lui Kegl a fost să documenteze și să studieze mai degrabă decât să impună sau să schimbe limba sau comunitatea sa. Deși nu a interfărât cu surzii nicaragueni care să obțină expunere la alte limbi semnelor, ea nu a introdus astfel de oportunități. Ea a documentat, cu toate acestea, contacte și influențe cu alte limbi semnelor care au început încă din anii 1990 și continuă; critici, cum ar fi Felicia Ackerman, au început cu problema izolarii copiilor nicaragu
Nicaragua