Completați următoarea frază: În ultima încercare de a opri campania Statelor Unite de a recâștiga Filipine, Marina Imperială Japoneză a lovit înapoi cu "Shō-Gō" 1, un atac în trei direcții care viza distrugerea forțelor amfibiene americane din Golful Leyte. Planul prevedea ca viceamiralul Jisaburō Ozawa să folosească portavioanele japoneze supraviețuitoare ca momeală pentru a atrage portavioanele SUA ale TF 38 de la capetele de plajă din Filipine, permițând amiralilor japonezi imperiali Takeo Kurita, Kiyohide Shima și Shōji Nishimura să ducă forțele de operațiuni de suprafață prin Strâmtoarea San Bernardino și Strâmtoarea Surigao, unde se vor întâlni și vor ataca capetele de plajă ale SUA. "Iowa" a însoțit TF 38 în timpul atacurilor împotriva Forțelor Centrale Japoneze sub comanda amiralului Kurita, în timp ce se îndrepta prin Marea Sibuyan spre Strâmtoarea San Bernardino. Rezultatele raportate ale acestor atacuri și retragerea aparentă a Forței Centrale Japoneze l-au făcut pe amiralul William "Bull" Halsey să creadă că această forță a fost distrusă ca un grup de luptă eficient; ca rezultat, "Iowa", cu TF 38, a fugit după Forța de Nord Japoneză de la Cape Engaño, Luzon. La 25 octombrie 1944, când navele Forței de Nord erau aproape în raza de acțiune a tunurilor "Iowa", a sosit vestea că Forța Centrală Japoneză ataca un grup de portavioane de escortă americane de pe Samar. Această amenințare a capetelor de plajă americane a forțat TF 38 să inverseze cursul și să se abată pentru a sprijini flota vulnerabilă de portavioane de escortă, dar rezistența aprigă a Flotei a 7-a în bătălia de la Samar a făcut deja ca japonezii să se retragă și lui "Iowa" i s-a refuzat o acțiune de suprafață. În urma
În timpul bătăliei din Golful Leyte, "Iowa" a rămas în apele de lângă Filipine, monitorizând portavioanele în timpul atacurilor împotriva insulelor Luzon și Formosa. A navigat spre Coasta de Vest la sfârșitul lunii decembrie 1944.