Completaţi următoarea frază: Primul sistem rudimentar de avertizare a comunităţilor cu privire la un tsunami iminent a fost încercat în Hawaii în anii 1920. Sistemele mai avansate au fost dezvoltate în urma de 1 aprilie 1946 (cauzate de
Cutremurul din Insulele Aleutiene din 1946) și tsunami-urile din 23 mai 1960 (cauzate de cutremurul din Valdivia din 1960), care au cauzat devastări masive în Hilo, Hawaii. În timp ce tsunami-urile se deplasează cu o viteză cuprinsă între 500 și 1000 km/h (aproximativ 0,14 și 0,28 km/s) în ape deschise, cutremurele pot fi detectate aproape imediat, deoarece valurile seismice se deplasează cu o viteză tipică de 4 km/s (aproximativ 14.400 km/h). Acest lucru oferă timp pentru a se face o posibilă prognoză de tsunami și pentru a se emite avertismente în zonele amenințate, dacă este justificat. Până când un model de încredere va fi capabil să prezică ce cutremure vor produce tsunami-uri semnificative, această abordare va produce mult mai multe alarme false decât avertismentele verificate.