În 1981, noul preşedinte al SUA, Ronald Reagan, a urmat o abordare dură faţă de Libia, susţinând că este un regim marionetă al Uniunii Sovietice. La rândul său, Gaddafi a jucat relația sa comercială cu sovieticii, vizitând din nou Moscova în 1981 și 1985 și amenințând să se alăture Pactului de la Varșovia. Cu toate acestea, sovieticii au fost precauti cu Gaddafi, văzându-l ca pe un extremist imprevizibil. În august 1981, SUA au organizat exerciţii militare în Golful Sirte, o zonă pe care Libia o revendica ca parte a apelor sale teritoriale. SUA a doborât două avioane libiene Su-22 care erau pe un curs de interceptare. Închiderea ambasadei Libiei în Washington, DC, Reagan a sfătuit companiile americane care operează în Libia să reducă numărul personalului american staționat acolo. În martie 1982, SUA a impus un embargo asupra petrolului libian, iar în ianuarie 1986 a ordonat tuturor companiilor americane să înceteze să opereze în țară, deși câteva sute de lucrători au rămas atunci când guvernul libian le-a dublat salariile. În primăvara anului 1986, Marina SUA a efectuat din nou exerciţii în Golful Sirte.
Armata libiană a ripostat, dar a eşuat când SUA a scufundat mai multe nave libiene. Relațiile diplomatice s-au întrerupt și cu Marea Britanie, după ce diplomații libieni au fost acuzați de uciderea lui Yvonne Fletcher, o polițistă britanică staționată în fața ambasadei lor din Londra, în aprilie 1984.