Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: În 1956, rezoluţia a fost adoptată la cea de-a noua sesiune a Conferinţei Generale a UNESCO de la New Delhi, iar în 1957 a fost semnat un acord între Guvernul Republicii Italiene şi UNESCO pentru înfiinţarea acestui centru la Roma. Aderarea a cinci state membre până în 1958 a permis intrarea în vigoare a statutului, făcând din centru o entitate juridică. A fost stabilită o colaborare cu alte instituții europene de conservare, și anume Institutul Central de Restaurare din Italia (ICR, acum ISCR) și Institutul Regal pentru Restaurarea Obras de Arte (IRPA) din Belgia. A fost creat un consiliu provizoriu desemnat de UNESCO pentru a guverna Centrul, iar în 1959 acesta a fost inaugurat la Roma, având ca director pe Harold J. Plenderleith, renumitul custode al Muzeului Britanic. Istoricul de artă belgian Paul Philippot a fost numit director adjunct, iar prima Adunare Generală a avut loc în 1960, în timpul căreia au fost aleși primii membri regulați ai Consiliului.  Întrebare: Care au fost celelalte două instituții europene majore de conservare care au fost introduse?
Institutul Central de Restaurare al Italiei (ICR, acum ISCR) și Institutul Regal pentru Restaurare a Obras de Arte (IRPA)