A doua republică poloneză a fost înființată în 1918 și a existat ca stat independent până în 1939, când Germania nazistă și Uniunea Sovietică au invadat Polonia, marcând începutul celui de-al doilea război mondial. Milioane de cetățeni polonezi de diferite credințe sau identități au pierit în timpul ocupației naziste a Poloniei între 1939 și 1945
prin genocid planificat şi exterminare. Cu toate acestea, un guvern polonez în exil a funcționat pe tot parcursul războiului, iar polonezii au contribuit la victoria aliaților prin participarea la campaniile militare atât pe frontul de est, cât și pe cel de vest. Înaintările spre vest ale Armatei Roșii Sovietice în 1944 și 1945 au forțat forțele Germaniei naziste să se retragă din Polonia, ceea ce a dus la înființarea unei țări comuniste satelit, cunoscută din 1952 ca Republica Populară Poloneză.