Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Streptomicina a fost izolată pentru prima dată pe 19 octombrie 1943, de Albert Schatz, un doctorand în laboratorul lui Selman Abraham Waksman de la Universitatea Rutgers într-un proiect de cercetare finanțat de Merck and Co. Waksman și personalul său de laborator au descoperit mai multe antibiotice, inclusiv actinomicina, clavacina, streptotricina, streptomicina, griseina, neomicina, fradicina, candicidina și candidina. Dintre acestea, streptomicina și neomicina au fost utilizate pe scară largă în tratamentul numeroaselor boli infecțioase. Streptomicina a fost primul antibiotic care a vindecat tuberculoza (TB). În 1952, Waksman a primit Premiul Nobel pentru Fiziologie sau Medicină, "pentru descoperirea streptomicinei, primul antibiotic activ împotriva tuberculozei". Waksman a fost mai târziu acuzat că a minimalizat rolul lui Schatz, care a făcut munca sub supravegherea sa. Echipa Rutgers a raportat streptomicina în literatura medicală în ianuarie 1944. În câteva luni, ei au început să lucreze cu William Feldman şi H. Corwin Hinshaw de la Clinica Mayo, cu speranţa de a începe un studiu clinic pe oameni cu streptomicină în tratamentul tuberculozei. Dificultatea la început a fost chiar producerea unei cantități suficiente de streptomicină pentru a face un studiu, deoarece metodele de laborator de cercetare de a crea loturi mici nu au fost încă traduse în producția comercială de loturi mari. Au reușit să facă un studiu pe animale pe câțiva cobai cu doar 10 grame de medicament rar, demonstrând supraviețuirea. Aceasta a fost doar o dovadă suficientă pentru a face Merck & Co. să direcționeze unele resurse de la programul de producție de penicilină tânăr pentru a începe să lucreze spre producția de streptomicină. La sfârșitul celui de-al doilea război mondial, Armata Statelor Unite a experimentat cu streptomicină pentru a trata infecții care pun viața în pericol la un spital militar din Battle Creek, Michigan. Primul pacient tratat nu a supravieţuit; al doilea pacient a supravieţuit, dar a devenit orb ca efect secundar al tratamentului. În martie 1946, al treilea pacient, Robert J. Dole, mai târziu lider majoritar al Senatului Statelor Unite şi candidat la preşedinţie, a experimentat un...  Întrebare: În ce an a fost izolată pentru prima dată streptomicina?
În 1943