Rezumaţi articolul:  Ca artă, fotografiile sunt adesea trecute cu vederea. Fotografii tind să fie anonimi; este ușor să ne imaginăm că munca lor este realizată de regizor sau cinematograf. Imaginile lor sunt adesea încadrate în mașina de promovare: Fie că documentează stelele care se distrează pe platou sau se îndreaptă spre afaceri, este doar o altă formă de vânzări. De aceea munca lui Ernst Haas este atât de uimitoare. Haas, unul dintre cei mai mari fotojurnalisti si creatori de imagini ai secolului 20 -- un membru timpuriu al marii cooperative Magnum Photos care a fost destul de faimos in epoca sa ca sa fie subiectul unei expozitii la Muzeul de Arta Moderna in 1962 -- a fost, de asemenea, un personaj obisnuit pe platourile de filmare. A fost o necesitate în acele primele zile, a spus John Jacob, editorul unei noi cărţi a fotografiei de film a lui Haas, "Ernst Haas: On Set". "A lucra pe platourile de filmare a fost foarte important pentru Magnum, iar toți fotografii care au lucrat cu Magnum în anii '50 au făcut filme", spune Jacob, acum Curatorul de Fotografie al Familiei McEvoy la Muzeul de Artă American Smithsonian. Nu numai că munca a fost bine plătită din punct de vedere financiar, dar fotografii au stabilit, de asemenea, relaţii cu membri ai industriei, a spus el. Iar starurile şi regizorii ştiau ce aveau de câştigat: unii dintre cei mai buni din domeniu. Fotografii precum Haas au fost încredințați să-și aducă talentul și stilul în muncă. Fotografii "produc cu siguranță o lucrare pentru posteritate, care are foarte mult propria lor amprentă pe ea", a spus Jacob. O astfel de distincție este evidentă dacă ne uităm la munca lui Haas -- unele dintre ele fiind la fel de faimoase ca filmele la care a lucrat. Există o imagine impresionantă a lui Orson Welles în 1949 "The Third Man", înconjurat de întuneric într-un mod care sugerează temele întunecate ale filmului clasic. Un altul, al lui Gregory Peck şi Chuck Connors din "The Big Country" din 1958, este la fel de dramatic ca orice duel de film. (Western-urile erau o specialitate.) Dar Haas are, de asemenea, un mod de a documenta artificialitatea filmului de lucru, dacă este capturarea extins, setul de lucru de zi cu zi din 1965 "Cea mai mare poveste spus vreodată" sau...
Ernst Haas, un celebru fotograf al secolului 20, a fost un personaj obişnuit pe platourile de filmare. Munca sa din industrie a fost adusa impreuna intr-o noua carte, "Ernst Haas: On Set"