Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: În anii '60 și '70, decolonizarea Africii și a Caraibelor a accelerat. Peste 20 de ţări şi-au obţinut independenţa faţă de Marea Britanie, ca parte a unei tranziţii planificate la autoguvernare. Cu toate acestea, în 1965, prim-ministrul rodesian, Ian Smith, în opoziție cu mișcările către guvernarea majorității, a declarat unilateral independența, exprimând în același timp "loialitatea și devotamentul" față de Elizabeth. Deși regina l-a demis în mod oficial, iar comunitatea internațională a aplicat sancțiuni împotriva Rhodesiei, regimul său a supraviețuit timp de peste un deceniu. Pe măsură ce legăturile Marii Britanii cu fostul său imperiu s-au slăbit, guvernul britanic a căutat intrarea în Comunitatea Europeană, un obiectiv pe care l-a atins în 1973. În februarie 1974, prim-ministrul britanic, Edward Heath, a sfătuit-o pe regină să convoace alegeri generale în mijlocul turneului ei în zona Pacificului Austronezian, cerându-i să zboare înapoi în Marea Britanie. Alegerile au avut ca rezultat un parlament suspendat; conservatorii lui Heath nu erau cel mai mare partid, dar puteau rămâne în funcție dacă formau o coaliție cu liberalii. Heath a demisionat doar atunci când discuțiile privind formarea unei coaliții au eșuat, după care Regina i-a cerut liderului opoziției, Harold Wilson, de la Partidul Laburist, să formeze un guvern. Un an mai târziu, la apogeul crizei constituționale australiene din 1975, prim-ministrul australian, Gough Whitlam, a fost demis din funcție de către guvernatorul general Sir John Kerr, după ce Senatul controlat de opoziție a respins propunerile bugetare ale lui Whitlam. Deoarece Whitlam avea majoritate în Camera Reprezentanților, președintele Gordon Scholes a făcut apel la regină să anuleze decizia lui Kerr. Ea a refuzat, spunând că nu va interveni în deciziile rezervate de Constituția Australiei pentru guvernatorul general. Criza a alimentat republicanismul australian.  Întrebare: În anii '60 şi '70, câte ţări au devenit independente de Marea Britanie?
Peste 20