În această perioadă, monarhia Angliei a extins teoria dreptului divin al regilor, conform căreia monarhul este unicul beneficiar legitim al emanării puterii lui Dumnezeu, afirmând că supușii trebuie să urmeze ordinele monarhului, pentru a nu contraveni proiectului menționat. Contrar acestui lucru, mai mulți adepți ai școlii au susținut că poporul este vehiculul suveranității divine, pe care ei, la rândul lor, o transmit unui prinț în diferite condiții.
liberă