Completaţi următoarea frază:
Comunismul de război a fost primul sistem adoptat de bolșevici în timpul Războiului Civil Rus ca urmare a multor provocări. În ciuda "comunismului" în nume, nu a avut nimic de-a face cu comunismul, cu o disciplină strictă pentru muncitori, acțiuni de grevă interzise, datorie de muncă obligatorie și control în stil militar și a fost descris ca un simplu control autoritar al bolșevicilor pentru a menține puterea și controlul în regiunile sovietice, mai degrabă decât orice ideologie politică coerentă. Uniunea Sovietică a fost înfiinţată în 1922. Înainte de interdicția largă, au existat mai multe facțiuni, mai proeminente printre ele Opoziția de Stânga, Opoziția de Dreapta și Opoziția Muncitorilor, care au dezbătut calea de dezvoltare pe care trebuie să o urmeze. Opozițiile de stânga și ale muncitorilor au fost mai critice față de dezvoltarea capitalistă de stat, iar în special a muncitorilor a fost critică față de birocratizare și dezvoltare de sus, în timp ce opoziția de dreapta a fost mai susținătoare a dezvoltării capitaliste de stat și a susținut Noua Politică Economică. În urma centralismului democratic al lui Lenin, partidele leniniste au fost organizate pe o bază ierarhică, cu celule active de membri ca bază largă. Acestea erau alcătuite doar din cadre de elită aprobate de membrii superiori ai partidului ca fiind de încredere și complet supuse disciplinei partidului. Troțcismul a depășit comunistii de stânga ca principalul curent comunist disident, în timp ce mai multe comunisme libertare, care datează din curentul marxist libertar al comunismului de consiliu, au rămas importante comunisme disidente în afara Uniunii Sovietice. În procesele de la Moscova, mulți bolșevici bătrâni care au jucat roluri proeminente în timpul Revoluției Ruse sau în guvernul sovietic al lui Lenin ulterior, inclusiv Lev Kamenev, Grigori Zinoviev, Alexei Rykov și Nikolai Bucharin, au fost acuzați, au pledat vinovați de conspirație împotriva Uniunii Sovietice și au fost executați.