Completaţi următoarea frază: Rămâne neclar cine a descoperit primul organismul. David Douglas Cunningham, chirurg major al armatei indiene britanice, s-ar putea să fi văzut-o în 1885, fără să poată să o asocieze cu boala. Peter Borovsky, un chirurg militar rus care lucra la Tashkent, a efectuat cercetări asupra etiologiei "dolorului oriental", cunoscut local ca "dolor de sarte", și în 1898 a publicat prima descriere exactă a agentului cauzator, a descris corect relația parazitului cu țesuturile gazdă și a raportat-o corect la protozoare. Cu toate acestea, deoarece rezultatele sale au fost publicate în limba rusă într-o revistă cu circulație redusă, rezultatele sale nu au fost recunoscute la nivel internațional în timpul vieții sale. În 1901, Leishman a identificat anumite organisme în smeare prelevate din splina unui pacient care a murit de "febră dum-dum" (Dum Dum este o zonă apropiată de Calcutta) și le-a propus să fie trypanosome, găsite pentru prima dată în India. Câteva luni mai târziu, căpitanul Charles Donovan (1863<unk>1951) a confirmat descoperirea a ceea ce a devenit cunoscut sub numele de corpurile Leishman-Donovan în smeare luate de la oameni din Madras, în sudul Indiei. Dar Ronald Ross a fost cel care a propus că corpurile Leishman-Donovan erau stadiile intracelulare ale unui nou parazit, pe care l-a numit "Leishmania donovani". Legătura cu boala "kala-azar" a fost sugerată pentru prima dată de Charles Donovan și a fost demonstrată în mod concludent de descoperirea de către Charles Bentley a "L. donovani" la pacienții cu "kala-azar". Transmiterea de către musculiță de nisip a fost ipotizată de Lionel Napier și Ernest Struthers de la Școala de Medicină Tropicală din Calcutta și mai târziu dovedită de colegii săi. Boala a devenit o problemă majoră pentru
Trupele aliate care au luptat în Sicilia în timpul celui de-al Doilea Război Mondial; cercetările lui Leonard Goodwin au arătat atunci că pentostamul era un tratament eficient.