Celulele B identifică agenții patogeni atunci când anticorpii de pe suprafața lor se leagă de un antigen străin specific. Acest complex antigen/anticorp este preluat de celulele B și prelucrat prin proteoliză în peptide. Celulele B afișează apoi aceste peptide antigenice pe suprafața lor molecule MHC clasa II. Această combinație de MHC și antigen atrage o celulă T ajutoare corespunzătoare, care eliberează limfokine și activează celulele B. Pe măsură ce celula B activată începe apoi să se dividă, descendenții săi (celulele plasmatice) secretă milioane de copii ale anticorpului care recunoaște acest antigen. Aceste anticorpi circulă în sânge și în plasma limfă, pentru a lega agenții patogeni care exprimă antigenul și pentru a le marca prin distrugere sau activare pentru absorbție și distrugere de către fagocite. Anticorpii pot, de asemenea, să neutralizeze direct celulele T, prin legarea lor de bacterii sau
limfokine