Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Passage: Deși cuvântul "criptoanaliză" este relativ recent (a fost inventat de William Friedman în 1920), metodele de spargere a codurilor și a cifrelor sunt mult mai vechi. Prima explicație cunoscută a criptoanalizei a fost dată de polimatul arab din secolul al IX-lea, Al-Kindi (cunoscut și sub numele de "Alkindus" în Europa), în A Manuscript on Deciphering Cryptographic Messages. Acest tratat include o descriere a metodei de analiză a frecvenței (Ibrahim Al-Kadi, 1992- ref-3). Omul de știință italian Giambattista della Porta a fost autorul unei lucrări seminale despre criptoanaliză "De Furtivis Literarum Notis". Analiza frecvenței este instrumentul de bază pentru spargerea majorității cifrelor clasice. În limbile naturale, anumite litere ale alfabetului apar mai des decât altele; în limba engleză, "E" este probabil cea mai frecventă literă din orice tip de text simplu. În mod similar, digraful "TH" este cea mai probabilă pereche de litere în limba engleză, și așa mai departe. Analiza frecvenţei se bazează pe un cod care nu reuşeşte să ascundă aceste statistici. De exemplu, într-un cifră simplă de substituție (unde fiecare literă este pur și simplu înlocuită cu alta), cea mai frecventă literă din textul cifrat ar fi un candidat probabil pentru "E". Analiza frecvenței unui astfel de cifr este, prin urmare, relativ ușoară, cu condiția ca textul cifrat să fie suficient de lung pentru a oferi un număr rezonabil reprezentativ al literelor alfabetului pe care le conține. În Europa, în secolele al XV-lea și al XVI-lea, ideea unui cifră polialfabetică de substituție a fost dezvoltată, printre altele, de către diplomatul francez Blaise de Vigenère (1523<unk>96). Timp de aproximativ trei secole, cifrul Vigenère, care folosește o cheie repetată pentru a selecta diferite alfabete de criptare în rotație, a fost considerat complet sigur (le chiffre indéchiffrable<unk>"cifrul de nedecifrabil"). Cu toate acestea, Charles Babbage (1791-1871) și mai târziu, independent, Friedrich Kasiski (1805-1881) au reușit să spargă acest cifru. În timpul Primului Război Mondial, inventatorii din mai multe țări au dezvoltat mașini de cifrare cu rotor, cum ar fi Arthur Scherbius' Enigma, în încercarea de a minimiza...  Întrebare: Cine a inventat termenul criptoanaliză?
William Friedman