Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecere: Societatea țărănească este mult mai puțin documentată decât nobilimea. Cea mai mare parte a informațiilor disponibile istoricilor provine din arheologie; puține înregistrări scrise detaliate care documentează viața țăranilor rămân din înainte de secolul al IX-lea. Cele mai multe descrieri ale claselor inferioare provin fie din codurile de lege, fie din scriitorii din clasele superioare. Modelele de deținere a terenurilor în Occident nu au fost uniforme; unele zone aveau modele de deținere a terenurilor foarte fragmentate, dar în alte zone mari blocuri de teren contigue erau norma. Aceste diferențe au permis o mare varietate de societăți țărănești, unele dominate de proprietarii de pământ aristocratici și altele având o mare autonomie. Așezarea terenurilor a variat, de asemenea, mult. Unii ţărani locuiau în localităţi mari, cu până la 700 de locuitori. Alţii trăiau în grupuri mici de câteva familii, iar alţii trăiau în ferme izolate, împrăştiate în mediul rural. Au existat, de asemenea, zone în care modelul a fost un amestec de două sau mai multe dintre aceste sisteme. Spre deosebire de perioada romană târzie, nu a existat o ruptură bruscă între statutul juridic al țăranului liber și al aristocratului, și era posibil ca familia unui țăran liber să se ridice în aristocrație de-a lungul mai multor generații prin serviciul militar pentru un domn puternic. Viața și cultura orașului roman s-au schimbat foarte mult în Evul Mediu timpuriu. Deși orașele italiene au rămas locuite, acestea s-au contractat semnificativ în dimensiune. Roma, de exemplu, a scăzut de la o populaţie de sute de mii la aproximativ 30.000 până la sfârşitul secolului al VI-lea. Templele romane au fost transformate în biserici creştine, iar zidurile oraşului au rămas în uz. În Europa de Nord, orașele s-au micșorat, în timp ce monumentele civile și alte clădiri publice au fost jefuite pentru materiale de construcție. Înființarea de noi regate a însemnat adesea o anumită creștere pentru orașele alese ca capitale. Deşi în multe oraşe romane existau comunităţi evreieşti, după convertirea imperiului la creştinism, evreii au fost persecutaţi. Oficial, au fost toleraţi, dacă au fost supuşi convertirii...  Întrebare: În ce au fost convertiţi templele romane?
Biserici creștine