Acetanilida a fost primul derivat al anilinei care s-a dovedit a avea proprietăți analgezice și antipiretice la om, și a fost rapid introdus în practica medicală sub numele de Antifebrin de către Cahn & Hepp în 1886. Dar efectele sale toxice inacceptabile - cea mai alarmantă fiind cianoza cauzată de methemoglobinemia - au determinat căutarea de derivate mai puțin toxice ale anilinei. North Harmon Morropse a sintetizat deja paracetamol la Universitatea Johns Hopkins prin reducerea p-nitrophenolului cu tin în acid acetic glacial în 1877, dar abia în 1887 farmacologul clinic Joseph von Mering a încercat paracetamolul la om. În 1893, Leon von Mering a publicat o lucrare care raporta rezultatele clinice ale paracetamolului cu paracetamolul, un analgezic, precum și proprietățile antipiretice la om, și a fost rapid introdus în practica medicală sub numele de Antifebrin de către Cahn & Hepp în 1886.
În 1963