Conceptul de sine este alcătuit din schemele de sine ale cuiva și interacționează cu stima de sine, cunoașterea de sine și sinele social pentru a forma sinele ca un întreg. El include sinele trecut, prezent și viitor, unde sinele viitoare (sau sinele posibile) reprezintă ideile individului despre ceea ce ar putea deveni, ceea ce ar dori să devină sau ceea ce se tem să devină. Posibilele sine pot funcționa ca stimulente pentru un anumit comportament. Percepția pe care oamenii o au despre sinele lor trecut sau viitor se referă la percepția lor despre sinele lor actual. Teoria autoevaluării temporale susține că oamenii au tendința de a menține o autoevaluare pozitivă distanțându-se de sinele lor negativ și acordând mai multă atenție celui pozitiv. În plus, oamenii au tendința de a percepe trecutul mai puțin favorabil (de exemplu, "Sunt obișnuit să fiu eu?" și "Care este mai bine decât să fiu eu acum?"), iar viitorul este mai pozitiv decât atunci când sunt obișnuit
Teoria autoevaluării temporale