Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Mutațiile sunt schimbări în secvența ADN-ului genomului unei celule. Când apar mutații, ele pot modifica produsul unei gene sau pot împiedica funcționarea genei sau nu pot avea niciun efect. Pe baza studiilor efectuate la musca Drosophila melanogaster, s-a sugerat că, dacă o mutație modifică o proteină produsă de o genă, aceasta va fi probabil dăunătoare, aproximativ 70% din aceste mutații având efecte dăunătoare, iar restul fiind fie neutre, fie slab benefice. Mutațiile pot implica duplicarea unor secțiuni mari ale unui cromozom (de obicei prin recombinare genetică), care poate introduce copii suplimentare ale unei gene într-un genom. Copii suplimentare de gene sunt o sursă majoră de materie primă necesară pentru evoluția noilor gene. Acest lucru este important deoarece majoritatea genelor noi evoluează în cadrul familiilor de gene din gene preexistente care împărtășesc strămoși comuni. De exemplu, ochiul uman folosește patru gene pentru a produce structuri care percep lumina: trei pentru vedere în culori și una pentru vedere pe timp de noapte; toate cele patru sunt descendenți ai unei singure gene ancestrale. Noile gene pot fi generate dintr-o gen ancestral atunci când o copie duplicată mută și dobândește o nouă funcție. Acest proces este mai ușor odată ce o genă a fost duplicată, deoarece crește redundanța sistemului; o genă din pereche poate dobândi o nouă funcție, în timp ce cealaltă copie continuă să-și îndeplinească funcția inițială. Alte tipuri de mutații pot chiar genera gene complet noi din ADN-ul care nu codifica anterior. Generația de gene noi poate implica, de asemenea, duplicarea unor părți mici din mai multe gene, iar aceste fragmente se recombină apoi pentru a forma noi combinații cu noi funcții. Când noile gene sunt asamblate din amestecarea părților preexistente, domeniile acționează ca module cu funcții simple independente, care pot fi amestecate împreună pentru a produce noi combinații cu funcții noi și complexe. De exemplu, sinteza polichetidă este o enzimă mare care produce antibiotice; conține până la o sută de domenii independente, fiecare catalizând un pas în procesul general, ca un pas într-o linie de asamblare.  Întrebare: Câte gene îşi vor schimba funcţia în timp ce alte gene vor continua să funcţioneze normal?
o singură genă