Completează următoarea frază: Un an mai târziu, în 1975, Diokno a fost ales președinte al Uniunii Libertăților Civile, o poziție pe care a deținut-o până în 1982. Mai târziu, în martie 1983, Diokno a fondat organizația "Kilusan sa Kapangyarihan at Karapatan ng Bayan" (Mișcarea pentru suveranitatea și democrația poporului) sau KAAKBAY, care era independentă din punct de vedere ideologic de credințe precum marxismul, dar i s-au alăturat colegii marxiști și capitaliști. KAAKBAY a influențat publicul și a luptat cu tărie împotriva administrației Marcos folosind activismul non-violent sau "politica de presiune". KAAKBAY a ridicat mai târziu politica de presiune ca un principiu important pentru post-democrație prin publicația sa numită "The "Plaridel" Papers". Ediția din august 1984 a The "Plaridel" Papers a popularizat conceptul de politică de presiune și a introdus un sistem politic care ar implica "parlamentul străzilor" în construirea unei "democrații populare". KAAKBAY a fost, de asemenea, una dintre principalele organizații membre ale coaliției Justiție pentru Aquino, Justiție pentru Toți (JAJA), care a fost fondată de Diokno la 25 august 1983 în urma
"Ninoy" Aquino a fost asasinat pentru că s-a întors în ţară să-l înfrunte pe Marcos. JAJA a fost primul front unit împotriva lui Marcos, dar nu a durat mult. KAAKBAY a servit ca coaliție principală care a împiedicat celelalte grupuri extreme să părăsească JAJA. Din păcate, JAJA a fost înlocuită mai târziu de Coaliția Organizațiilor pentru Restaurarea Democrației (CORD), predominant de stânga, la mijlocul anului 1984, care avea aproape aceiași membri. Înainte de crearea CORD, mulți foști membri JAJA care nu erau de acord cu comuniștii au organizat, de asemenea, o alianță mult mai largă numită "Kongreso ng Mamamayang Pilipino" (KOMPIL) sau Congresul Poporului Filipino, și a fost condusă în principal de Diokno.