Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecere: Boala inflamatorie pelvina, cunoscută și sub numele de tulburare inflamatorie pelvina (PID), este o infecție a părții superioare a sistemului reproducător feminin, și anume uterul, trompele uterine și ovarele, precum și în interiorul pelvisului. De multe ori, pot să nu existe nici un simptom. Semnele şi simptomele, atunci când sunt prezente, pot include dureri în abdomenul inferior, secreţii vaginale, febră, senzaţie de arsură la urinare, dureri în timpul actului sexual, sângerări după sex sau menstruaţii neregulate. PID netratată poate duce la complicații pe termen lung, inclusiv infertilitate, sarcină ectopică, dureri pelvine cronice și cancer. Boala este cauzată de bacterii care se răspândesc din vagin și col uterin. Infecţiile cu Neisseria gonorrhoeae sau Chlamydia trachomatis sunt prezente în 75 până la 90 la sută din cazuri. Adesea, sunt implicate mai multe bacterii diferite. Fără tratament, aproximativ 10% dintre cei cu infecţie cu chlamydia şi 40% dintre cei cu infecţie cu gonoree vor dezvolta PID. Factorii de risc sunt în general similari cu cei ai infecţiilor cu transmitere sexuală şi includ un număr mare de parteneri sexuali şi consumul de droguri. Douchingul vaginal poate creşte, de asemenea, riscul. Diagnosticul se bazează, de obicei, pe semnele şi simptomele prezentate. Se recomandă ca boala să fie luată în considerare la toate femeile în vârstă fertilă care prezintă dureri abdominale inferioare. Diagnosticul definitiv al IAP se face prin găsirea de puroi care afectează trompele uterine în timpul intervenţiei chirurgicale. Ultrasunetele pot fi, de asemenea, utile în diagnostic. Eforturile de prevenire a bolii includ evitarea relaţiilor sexuale sau utilizarea prezervativelor. Screening- ul femeilor cu risc de infecţie cu chlamydia, urmat de tratament, reduce riscul de infecţie cu chlamydia precoce. Dacă se suspectează diagnosticul, se recomandă, de obicei, tratamentul. De asemenea, trebuie să se trateze şi partenerii sexuali ai unei femei. La pacienţii cu simptome uşoare sau moderate, se recomandă administrarea unei singure injecţii cu antibioticul ceftriaxon, împreună cu doxiciclina timp de două săptămâni şi, eventual, cu metronidazol pe cale orală. Pentru cei care nu se îmbunătăţeşte după trei zile sau care au boli severe, antibiotice intravenoase ar trebui să fie...  Întrebare: La ce conduc infecţiile cu chlamydia şi gonoree dacă nu sunt tratate?
PID