Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: La sfârșitul anului 1810, George al III-lea a fost din nou învins de boala sa după moartea celei mai tinere fiice a sa, Prințesa Amelia. Parlamentul a fost de acord să urmeze precedentul din 1788; fără consimțământul regelui, Lordul Cancelar a aplicat Marele Sigiliu al Regatului pe scrisorile de brevet care numeau Lorzii Comisarilor. Literele de brevet nu aveau manualul semnelor regale, dar au fost sigilate la cererea rezoluțiilor adoptate de ambele Camere ale Parlamentului. Lorzii comisarilor numiți prin scrisori de brevet, în numele regelui, au semnalat acordarea consimțământului regal pentru un proiect de lege care a devenit Legea Regenței din 1811. Parlamentul a restricționat unele dintre puterile Prințului Regent (așa cum a devenit cunoscut Prințul de Wales). Restricțiile au expirat la un an după adoptarea legii. Prințul de Wales a devenit Prinț Regent la 5 februarie 1811. Regentul a lăsat miniștrii săi să preia întreaga responsabilitate pentru afacerile guvernamentale, jucând un rol mult mai mic decât tatăl său. Principiul că prim-ministrul era persoana susținută de majoritatea Camerei Comunelor, indiferent dacă regele îl favoriza personal sau nu, a fost stabilit. Guvernele sale, cu puțin ajutor din partea regentului, au prezidat politica britanică. Unul dintre cele mai importante conflicte politice cu care s-a confruntat ţara a fost cel al emancipării catolice, mişcarea de eliberare a catolicilor romani de diferite handicapuri politice. Conservatorii, conduși de prim-ministrul Spencer Perceval, s-au opus emancipării catolice, în timp ce Whigii au susținut-o. La începutul Regenței, se aștepta ca Prințul de Wales să-l susțină pe liderul Whig, William Grenville, primul baron Grenville. Cu toate acestea, el nu l-a pus imediat pe Lord Grenville și pe Whigs în funcție. Influențat de mama sa, el a susținut că o demitere bruscă a guvernului conservator ar fi prea mare pentru sănătatea regelui (un susținător ferm al conservatorilor), eliminând astfel orice șansă de recuperare. În 1812, când părea foarte puțin probabil ca regele să se recupereze, prințul de Wales nu a reușit din nou să numească un...  Întrebare: Cine poate limita puterile unui prinţ?
Parlamentul European