Prințul de Wales a fost identificat pentru următorii câțiva ani cu opoziția față de politicile lui George I, care au inclus măsuri menite să sporească libertatea religioasă în Marea Britanie și să extindă teritoriile germane ale Hanovrei în detrimentul Suediei. Noua sa reședință londoneză, Leicester House, a devenit un loc de întâlnire frecvent pentru adversarii politici ai tatălui său, inclusiv Sir Robert Walpole și Viscount Townshend, care părăsiseră guvernul în 1717. Regele a vizitat Hanover din nou din mai până în noiembrie 1719. În loc să-l numească pe George în calitate de tutore, el a înființat un consiliu de regență.
Whigs