Completaţi următoarea frază: În iunie 1940, guvernul lituanian a acceptat necondiţionat ultimatul sovietic. Lituania a fost ocupată, transformată în RSS Lituaniană și încorporată în Uniunea Sovietică. Sovieticii au început să pună în aplicare diferite politici de sovietizare, inclusiv naționalizarea proprietății private și arestări în masă ale activiștilor politici și alții denumiți "dușmani ai poporului". Aceste arestări au vizat mulți politicieni proeminenți (de exemplu, Aleksandras Stulginskis, Juozas Urbšys, Leonas Bistras, Antanas Merkys, Pranas Dovydaitis, Petras Klimas), funcționari guvernamentali, ofițeri militari, membri ai Uniunii Pușcașilor Lituanieni. Armata lituaniană a fost reorganizată în Corpul 29 de pușcași al Armatei Roșii. Sovieticii au închis, de asemenea, toate organizațiile culturale, religioase și politice necomuniste. Situația economică s-a înrăutățit constant, iar nivelul de viață a scăzut. Un an mai târziu, cu doar o săptămână înainte de răscoală, aproximativ 17.000 de lituanieni, în principal intelectuali, au fost luați cu întreaga lor familie și deportați în Siberia, unde mulți au murit din cauza condițiilor de viață inumane (a se vedea
Deportarea din iunie). A fost singurul eveniment major care a incitat sprijinul popular pentru revoltă. Această tragedie a generat iniţial o predispoziţie pozitivă faţă de invazia germană. Oamenii care au scăpat de deportări sau arestări s-au organizat spontan în grupuri armate, s-au ascuns în păduri și au așteptat o revoltă mai mare.