Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Prezența dioxidului de carbon pe suprafață sugerează că Titania ar putea avea o atmosferă sezonieră slabă de CO2, asemănătoare cu cea a lunii joviene Callisto. Alte gaze, cum ar fi azotul sau metanul, sunt puțin probabil să fie prezente, deoarece gravitația slabă a lui Titania nu i-ar putea împiedica să scape în spațiu. La temperatura maximă obținută în timpul solstițiului de vară al lui Titania (89 K), presiunea de vapori a dioxidului de carbon este de aproximativ 300 μPa (3 nbar). La 8 septembrie 2001, Titania a ocultat o stea luminoasă (HIP 106829) cu o magnitudine vizibilă de 7,2; aceasta a fost o oportunitate de a rafina atât diametrul și efemeridele Titaniei, cât și de a detecta orice atmosferă existentă. Datele nu au dezvăluit nicio atmosferă la o presiune de suprafață de 1<unk>2 mPa (10<unk>20 nbar); dacă există, ar trebui să fie mult mai subțire decât cea a lui Triton sau Pluto. Această limită superioară este încă de mai multe ori mai mare decât presiunea maximă posibilă de suprafață a dioxidului de carbon, ceea ce înseamnă că măsurătorile nu impun în esență nicio restricție asupra parametrilor atmosferei. Geometria specifică a sistemului Uranus determină polii lunilor să primească mai multă energie solară decât regiunile lor ecuatoriale. Deoarece presiunea de vapori a CO2 este o funcție abruptă a temperaturii, acest lucru poate duce la acumularea de dioxid de carbon în regiunile de latitudine joasă ale lui Titania, unde poate exista stabil pe pete de albedo ridicat și regiuni umbrite ale suprafeței sub formă de gheață. În timpul verii, când temperaturile polare ajung la 85-90 K, dioxidul de carbon se sublimă şi migrează spre polul opus şi spre regiunile ecuatoriale, dând naştere unui tip de ciclu al carbonului. Gheaţa acumulată de dioxid de carbon poate fi îndepărtată din capcanele reci de particule magnetosferice, care o scuipă de la suprafaţă. Se crede că Titania a pierdut o cantitate semnificativă de dioxid de carbon de la formarea sa acum 4,6 miliarde de ani.  Întrebare: Ce fel de particule pot elimina dioxidul de carbon din gheaţa din capcanele reci de pe Titania?
particule din magnetosferă