Scrieți o continuare pentru acest paragraf - Bătălia de la Cepeda din 1820, luptată între centraliști și federaliști, a dus la "sfârșitul guvernării Directorului Suprem". În 1826, Buenos Aires a adoptat o altă constituție centralistă, Bernardino Rivadavia fiind numit primul președinte al țării. Cu toate acestea, provinciile interioare s-au ridicat în curând împotriva lui, i-au forțat demisia și au respins constituția. Centraliștii și federaliștii au reluat războiul civil; cei din urmă au câștigat și au format Confederația Argentineană în 1831, condusă de Juan Manuel de Rosas. În timpul regimului său s-a confruntat cu o blocadă franceză (1838-1840), cu Războiul Confederației
(1836-1839), și o blocadă anglo-franceză combinată (1845-1850), dar a rămas neînvinsă și a împiedicat pierderea ulterioară a teritoriului național. Politicile sale de restricționare a comerțului, totuși, au înfuriat provinciile interioare, iar în 1852 Justo José de Urquiza, un alt caudillo puternic, l-a înlăturat de la putere. Ca nou președinte al Confederației, Urquiza a promulgat Constituția liberală și federală din 1853. Buenos Aires s-a separat, dar a fost forțat să revină în Confederație după ce a fost învins în 1859 în bătălia de la Cepeda.