Completaţi următoarea frază: Dezvoltarea puştilor cu pompă repetitivă în anii 1890 a dus la utilizarea lor de către puşcaşii marini americani în insurecţiile din Filipine şi de către generalul "Black Jack" Pershing
în urmărirea lui Pancho Villa, și puștile de vânătoare "de revoltă" au câștigat rapid favoarea unităților de poliție civile, dar conceptul modern al puștii de vânătoare de luptă a fost dezvoltat în întregime de către Forțele Expediționare Americane în timpul Primului Război Mondial. "Pistolul de tranșee", așa cum a fost numit, era o pușcă de vânătoare cu pompă cu canel scurt încărcată cu 6 cartușe care conțineau antimoniu întărit 00 buckshot și echipat cu o baionetă. M1897 și M1912 puteau, de asemenea, să fie trași cu zgomot: arma nu avea deconector de declanșare, proiectilele puteau fi trase unul după altul, pur și simplu prin acționarea diapozitivului dacă declanșatorul era ținut în jos, deși în căldura luptei se putea scurta cu ușurință arma și o bloca. Când se lupta într-o tranșee, pușca mai scurtă putea fi întorsă rapid și trasă în ambele direcții de-a lungul axei tranșei. Puștile au provocat un protest diplomatic din partea guvernului german, susținând că puștile au cauzat răni excesive și că orice trupă găsită în posesia lor ar fi supusă execuției. Guvernul SUA a respins afirmațiile și a amenințat cu represalii în natură în cazul în care orice trupe americane au fost executate pentru posesia unei puști.