În 2010 Hunter-Reay a început să conducă pentru Andretti Autosport într-un program part-time care ar consta din toate cursele prin Indianapolis 500. Hunter-Reay ar conduce # 37 Izod Dallara IR07-Ilmor-Indy V8 HI7R. La deschiderea sezonului, la São Paulo Indy 300 pe străzile din São Paulo, Hunter-Reay a pornit pe locul 4 și a condus timp de 20 de ture, fiind depășit de Will Power la turul 58 din 61. Trei curse mai târziu, la Marele Premiu Toyota din Long Beach, Hunter-Reay a început pe locul 2, a stabilit cel mai rapid tur de cursă și a condus pentru 64 din 85 de ture pentru a câștiga cursa. După cursă, Hunter-Reay a fost clasat pe locul 3 în puncte. La următoarea cursă, RoadRunner Turbo Indy 300 la Kansas Speedway Hunter-Reay a început pe locul 22 și a terminat pe locul 5. La Indianapolis 500
Hunter-Reay s-a calificat pe locul 17 dezamăgitor. În cursă, Hunter-Reay era pe cale să ajungă în top 10 când, în turul 199, la virajul 3, a rămas fără combustibil, provocând ca Mike Conway să treacă peste partea stângă a mașinii lui Hunter-Reay și să se răstoarne în gard. În acelaşi timp, Hunter-Reay a pierdut controlul şi a intrat în perete. Hunter-Reay ar termina pe locul 18. După cursă, Hunter-Reay a fost pe locul 5 în puncte și a primit mai multe curse. Echipa ar concura cu sponsorizare suplimentară de la Ethanol la curse selectate. Înainte de Camping World Grand Prix la The Glen la Watkins Glen International, Hunter-Reay a fost anunțat ca pilot pentru toate cursele rămase. Cel mai bun rezultat al lui Hunter-Reay după Indianapolis a fost al treilea la Honda Indy Toronto la Exhibition Place. Hunter-Reay a terminat pe locul 7 în clasamentul final cu 445 de puncte.