Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecere: În toamna anului 1735, Voltaire a fost vizitat de Francesco Algarotti, care pregătea o carte despre Newton în italiană. Parțial inspirată de vizită, marchiza a tradus în întregime în franceză Principia latină a lui Newton, și a rămas traducerea franceză definitivă în secolul al XXI-lea. Atât ea, cât și Voltaire au fost, de asemenea, curioși cu privire la filozofiile lui Gottfried Leibniz, un contemporan și rival al lui Newton. În timp ce Voltaire a rămas un newtonian ferm, marchesa a adoptat anumite aspecte ale argumentelor lui Leibniz împotriva lui Newton. Cartea lui Voltaire, Elementele filosofiei lui Newton, l-a făcut pe Newton accesibil și ușor de înțeles pentru un public mult mai larg, iar marchesa a scris o recenzie de sărbătoare în Journal des savants. Lucrarea lui Voltaire a contribuit la acceptarea generală a teoriilor optice și gravitaționale ale lui Newton în Franța. Voltaire și marchiza au studiat, de asemenea, istoria, în special persoanele care au contribuit la civilizație. Al doilea eseu al lui Voltaire în limba engleză a fost "Essay upon the Civil Wars in France". A fost urmată de La Henriade, un poem epic despre regele francez Henric al IV-lea, glorificând încercarea sa de a pune capăt masacrelor catolice-protestante cu Edictul de la Nantes, și de un roman istoric despre regele Carol al XII-lea al Suediei. Acestea, împreună cu "Scrisorile despre englezi", marchează începutul criticii deschise a lui Voltaire faţă de intoleranţă şi faţă de religiile stabilite. Voltaire și marchiza au explorat, de asemenea, filosofia, în special metafizica, ramura filosofiei care se ocupă de existență și de ceea ce se află dincolo de tărâmul material, cum ar fi dacă există sau nu un Dumnezeu și dacă oamenii au suflete. Voltaire şi marchiza au analizat Biblia şi au ajuns la concluzia că o mare parte din conţinutul ei era îndoielnic. Părerile critice ale lui Voltaire cu privire la religie se reflectă în credinţa sa în separarea bisericii de stat şi a libertăţii religioase, idei pe care le-a format după şederea sa în Anglia.  Întrebare: Care a fost al doilea eseu considerat ca?
Eseu despre războaiele civile din Franța