Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Un meci a fost câștigat de gladiatorul care a depășit adversarul său, sau l-a ucis direct. Victorii au primit ramura de palmier şi un premiu de la editor. Un luptător remarcabil putea primi o coroană de lauri și bani de la o mulțime apreciativă, dar pentru oricine a fost inițial condamnat ad ludum, cea mai mare recompensă a fost eliberarea (emanciparea), simbolizată prin darul unei săbii sau a unui baston de antrenament din lemn (rudis) de la editor. Martial descrie un meci între Priscus și Verus, care au luptat atât de egali și curajoși atât de mult timp încât, atunci când ambii au recunoscut înfrângerea în aceeași clipă, Titus le-a acordat fiecăruia o victorie și un rudis. Flamma a fost premiat cu rudis de patru ori, dar a ales să rămână un gladiator. Pe piatra de mormânt din Sicilia se află înregistrarea sa: "Flamma, secutor, a trăit 30 de ani, a luptat de 34 de ori, a câștigat de 21 de ori, a luptat la egalitate de 9 ori, a fost învins de 4 ori, un sirian de naționalitate. Delicatus a făcut acest lucru pentru merituosul său tovarăş de arme. "Un gladiator putea recunoaşte înfrângerea ridicând un deget (ad digitum), pentru a face apel la arbitru să oprească lupta şi să se prezinte editorului, a cărui decizie se baza de obicei pe răspunsul mulţimii. În munera timpurie, moartea era considerată o pedeapsă dreaptă pentru înfrângere; mai târziu, celor care luptau bine li se putea acorda remisiune la capriciul mulțimii sau al editorului. În timpul erei imperiale, meciurile anunţate ca sine missione (fără remiterea pedepsei cu moartea) sugerează că missio (spălarea vieţii unui gladiator învins) devenise o practică obişnuită. Contractul dintre editor și lanista sa putea include o compensație pentru decese neașteptate; aceasta putea fi "de aproximativ cincizeci de ori mai mare decât prețul de închiriere" al gladiatorului. Sub domnia lui Augustus, cererea de gladiatori a început să depășească oferta, iar meciurile sine missione au fost interzise oficial; o dezvoltare economică, pragmatică care s-a întâmplat să se potrivească noțiunilor populare de "dreptate naturală". Când Caligula şi Claudius au refuzat să-i cruţe pe luptătorii înfrânţi, dar populari, popularitatea lor a suferit. În general, gladiatorii care au luptat bine au fost probabil...  Întrebare: Unde este piatra lui de mormânt?
Sicilia