Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: În timp ce razele X ar călători în mod normal cu viteza luminii printr-un material cu densitate scăzută, cum ar fi umplătorul de canal din spumă de plastic între (2) și (3), intensitatea radiației de la primarul care explodează creează un front de radiație relativ opac în umplătorul de canal, care acționează ca un blocaj lent pentru a întârzia trecerea energiei radiante. În timp ce secundarul este comprimat prin ablație indusă de radiații, neutronii din primarul prind razele X, penetrează în secundar și încep reproducerea tritiului prin intermediul celei de-a treia reacții menționate în prima secțiune de mai sus. Această reacție Li-6 + n este exotermă, producând 5 MeV pe eveniment. Aprinderea de aprindere nu a fost încă comprimată și, prin urmare, rămâne subcritică, astfel încât nu are loc o fisiune sau o fuziune semnificativă ca rezultat. Dacă ajung suficiente neutroni înainte ca implozia secundară să fie completă, diferența crucială de temperatură dintre părțile exterioare și interioare ale secundare poate fi degradată, ceea ce poate provoca ca secundarul să nu se aprindă. Prima armă termonucleară proiectată de Livermore, dispozitivul Morgenstern, a eșuat în acest mod când a fost testată ca Castle Koon pe 7 aprilie 1954. Primul s-a aprins, dar secundarul, încălzit de undă de neutroni a primului, a suferit ceea ce a fost numit o detonare ineficientă; astfel, o armă cu un randament prevăzut de un megaton a produs doar 110 kilotone, din care doar 10 kt au fost atribuite fuziunii. Aceste efecte de sincronizare și orice probleme pe care le cauzează sunt măsurate prin date de lumină. Simulările matematice pe care le calibrează se numesc coduri hidrodinamice ale fluxului de radiații sau coduri de canal. Acestea sunt utilizate pentru a prezice efectul modificărilor viitoare ale proiectului.  Întrebare: Ce se poate deteriora dacă temperatura nu este corectă?
părțile exterioare și interioare ale secundare