Ca mulți dintre predecesorii săi, Darwin a crezut în mod greșit că trăsăturile ereditare erau un produs al utilizării și neutilizării, și că trăsăturile dobândite în timpul vieții unui organism puteau fi transmise urmașilor săi. El a căutat exemple, cum ar fi păsările mari care se hrănesc cu picioare mai puternice prin exerciții fizice, și aripile mai slabe de la a nu zbura, până când, ca struțul, nu puteau zbura deloc. Această neînțelegere a fost numită moștenirea caracterelor părinților vii și a fost parte a teoriei de bază a transmutației prin selecție naturală. Cu toate acestea, el nu a putut explica sursa acestor variații.
factori de informare