Anodontia este o lipsă completă de dezvoltare a dinților, iar hipodontia este o lipsă de dezvoltare a unor dinți. Anodontia este rară, apare cel mai adesea într-o afecțiune numită displazie ectodermală hipohidrotică, în timp ce hipodontia este una dintre cele mai frecvente anomalii de dezvoltare, care afectează 3,5<unk>8,0% din populație (fără a include al treilea molar). Absența celui de-al treilea molar este foarte frecventă, apare în 20<unk>23% din populație, urmată în prevalență de al doilea incisiv premolar și lateral. Hipodontia este adesea asociată cu absența unei lame dentare, care este vulnerabilă la forțele de mediu, cum ar fi infecția și medicamentele de chimioterapie, și este, de asemenea, asociată cu multe sindrome, cum ar fi sindromul Down și C. Hipodontia este considerat a fi sindromul dezvoltării extradontale a dinților.
absența unei lame dentare