În august 1942, Churchill, însoţit de americanul W. Averell Harriman, a mers la Moscova şi l-a întâlnit pe Stalin pentru prima dată. Britanicii erau nervoși că Stalin și Hitler ar putea face condiții separate de pace; Stalin a insistat că nu se va întâmpla. Churchill a explicat cum convoaiele arctice care aduceau muniții în Rusia au fost interceptate de germani; acum era o întârziere pentru ca convoaiele viitoare să fie mai bine protejate. El a explicat cu scuze că nu va exista un al doilea front în acest an, nici o invazie britanico-americană a Franţei, pe care Stalin o solicita cu urgenţă de luni de zile. Voinţa era acolo, a spus Churchill, dar nu erau destule trupe americane, nu erau destule tancuri, nu erau destule nave, nu era suficientă superioritate aeriană. În schimb, britanicii, şi curând americanii, vor intensifica bombardarea oraşelor şi căilor ferate germane. Mai mult, ar fi "Operaţiunea Torţă
" în noiembrie. Ar fi o invazie anglo-americană majoră în Africa de Nord, care ar pregăti scena pentru o invazie în Italia şi poate deschide Marea Mediterană pentru transporturile de muniţii către Rusia prin Marea Neagră. Discuţiile au început într-o notă foarte amară, dar după multe ore de conversaţii informale, cei doi bărbaţi s-au înţeles şi au ştiut că pot coopera fără probleme.