În jurul orei 1200 UTC pe 7 noiembrie, Haiyan a atins intensitatea maximă cu vânturi susținute timp de zece minute și o presiune barometrică de 895 mbar (hPa; ). Acest lucru a făcut-o a doua cea mai intensă ciclonă tropicală din Oceanul Pacific de Nord-Vest înregistrată, bazată doar pe vitezele vântului, împreună cu Bess în 1982 și Megi în 2010, după Tip.
În 1979. Șase ore mai târziu, JTWC a estimat că Haiyan a atins vânturi susținute de un minut și rafale de până la. Acest lucru leagă oficial Haiyan cu taifunul Meranti în 2016 ca cel de-al cincilea ciclon tropical cel mai puternic înregistrat în ceea ce privește viteza vântului, depășită doar de taifunul Ida (325 km / h) în 1958, taifunul Violet (335 km / h) în 1961, taifunul Nancy (345 km / h) în 1961 și uraganul Patricia (345 km / h) în 2015. Cu toate acestea, datorită faptului că înregistrările vântului în taifunuri au fost în mod eronat ridicate în anii 1950 și 1960, se poate spune că Haiyan a devenit al doilea cel mai puternic ciclon tropical înregistrat, după uraganul Patricia din 2015. (Este important de remarcat, totuși, că vântul lui Patricia a fost măsurat direct de avioanele de uragane, observații care nu au fost disponibile pentru Haiyan, astfel încât înregistrarea este incertă și compararea intensităților celor două furtuni este problematică.) Furtuna a prezentat unele caracteristici ale unui ciclon tropical anular, deși o bandă convectivă puternică a rămas prezentă de-a lungul părții de vest a sistemului.