Testarea extinsă a tunelului de vânt a ajutat la definirea modificărilor de la marginea frontală înaintea adăposturilor care au rezolvat problema. Fiecare motor avea adăpostul său propriu și nacelurile motorului erau cuplate cu o placă de separare între ele pentru a minimiza comportamentul advers al unei centrale electrice care influențează cealaltă. Doar peste 1,6 Mach era o supraîncărcare a motorului susceptibilă să afecteze motorul adiacent. Concorde trebuia să zboare pe distanțe lungi pentru a fi viabil din punct de vedere economic; această eficiență ridicată era necesară din partea centralei electrice.
două