Completaţi următoarea frază: La 12 iunie, prim-ministrul Casares Quiroga s-a întâlnit cu generalul Juan Yagüe, care l-a convins pe Casares în mod fals de loialitatea sa faţă de republică. Mola a început să facă planuri serioase în primăvară. Franco a fost un jucător cheie din cauza prestigiului său ca fost director al Academiei Militare și ca omul care a suprimat
Greva minerilor asturieni din 1934. Era respectat în Armata Africii, cele mai dure trupe ale armatei. El a scris o scrisoare criptică lui Casares la 23 iunie, sugerând că armata era neloiala, dar ar putea fi reținută dacă el ar fi fost pus la conducere. Casares nu a făcut nimic, nu a reuşit să-l aresteze sau să-l cumpere pe Franco. Cu ajutorul agenților britanici de informații Cecil Bebb și Hugh Pollard, rebelii au închiriat un avion Dragon Rapide (plătit cu ajutorul lui Juan March, cel mai bogat om din Spania la acea vreme) pentru a-l transporta pe Franco de pe Insulele Canare în Marocul spaniol. Avionul a zburat spre Insulele Canare pe 11 iulie, iar Franco a sosit în Maroc pe 19 iulie. Potrivit lui Stanley Payne, lui Franco i s-a oferit această poziție deoarece planificarea loviturii de stat de către Mola a devenit din ce în ce mai complexă și nu părea că va fi atât de rapidă pe cât spera, ci s-ar putea transforma într-un război civil miniaturizat care ar dura câteva săptămâni. Mola a concluzionat astfel că trupele din Spania erau insuficiente pentru sarcină și că ar fi necesar să se utilizeze unități de elită din Africa de Nord, ceea ce Franco a crezut întotdeauna că ar fi necesar.