Scrie o continuare pentru acest paragraf - Potrivit lui Jolyet, Cubières a fost "cel mai curajos soldat și cel mai bun om de război pe care l-am cunoscut. Cu aceasta [a adus] o frumuseţe remarcabilă, un spirit strălucit, [şi] o iubire generoasă şi independentă". Unul dintre personalul armatei care a scris rapoartele pentru concedierile din armată după Cei O sută de zile a declarat că el avea "o fizică plăcută, [era] foarte instructiv, un colonel excelent, [care] a servit cu zel și loialitate, o conduită excelentă" și a decis că trebuia să fie păstrat în armata Bourbonilor. În ciuda acestei laude, el și-a pierdut funcția după Cei o sută de zile, dar influența tatălui său la curte i-a permis să obțină chitanța generală a departamentului Meuse și crucea Ordinului Sfântului Ludovic (1820). S-a întors în armată pentru expediţia spaniolă.
Din 1823, a fost pus la conducerea Regimentului 27 de Infanterie. De asemenea, a mers în expediția Morea cu regimentul său și a primit brevetul de maréchal de camp (27 februarie 1829).