Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Pe măsură ce Republica Romană s-a extins, a ajuns la un punct în care guvernul central din Roma nu a mai putut conduce în mod eficient provinciile îndepărtate. Comunicațiile și transportul au fost deosebit de problematice, având în vedere vasta extindere a Imperiului. Ştirile despre invazii, revolte, dezastre naturale sau epidemii erau transmise pe corăbii sau prin poştă montată, de multe ori necesitând mult timp pentru a ajunge la Roma şi pentru ca ordinele Romei să fie returnate şi executate. Prin urmare, guvernatorii provinciali aveau autonomie de facto în numele Republicii Romane. Guvernatorii aveau mai multe îndatoriri, inclusiv comanda armatelor, gestionarea impozitelor provinciei și funcția de judecători șefi ai provinciei. Înainte de înființarea Imperiului, teritoriile Republicii Romane au fost împărțite în 43 î.Hr. între membrii celui de-al Doilea Triumvirat: Marc Antoniu, Octavian și Marcus Aemilius Lepidus. Antoniu a primit provinciile din Est: Achaea, Macedonia și Epir (aproximativ Grecia modernă, Albania și coasta Croației), Bitinia, Pont și Asia (aproximativ Turcia modernă), Siria, Cipru și Cirenaica. Aceste ţări fuseseră anterior cucerite de Alexandru cel Mare; astfel, o mare parte din aristocraţie era de origine greacă. Întreaga regiune, în special marile oraşe, fusese în mare măsură asimilată culturii greceşti, greaca servind adesea ca limbă comună.  Întrebare: Ce provincii a primit Anton?
Achaea, Macedonia şi Epir (aproximativ Grecia modernă, Albania şi coasta Croaţiei), Bitinia, Pont şi Asia (aproximativ Turcia modernă), Siria, Cipru şi Cirenaica