Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Dintre cei 42 de membri fondatori ai Ligii, 23 (24 numărând Franța Liberă) au rămas membri până când a fost dizolvată în 1946. În anul fondării, alte șase state s-au alăturat, dintre care doar două au rămas membre pe tot parcursul existenței Ligii. În timpul Republicii de la Weimar, Germania (de fapt Reichul german sau Imperiul german) a fost admisă în Liga Naţiunilor printr-o rezoluţie adoptată la 8 septembrie 1926. Cel mai mare număr de state membre a fost de 58, între 28 septembrie 1934 (când Ecuadorul s-a alăturat) și 23 februarie 1935 (când Paraguay s-a retras). La 26 mai 1937, Egiptul a devenit ultimul stat care a aderat la Liga. Primul membru care s-a retras permanent din Liga a fost Costa Rica la 22 ianuarie 1925; după ce s-a alăturat la 16 decembrie 1920, acest lucru îl face, de asemenea, membrul care s-a retras cel mai rapid. Brazilia a fost primul membru fondator care s-a retras (14 iunie 1926), iar Haiti ultimul (aprilie 1942). Irakul, care a aderat în 1932, a fost primul membru care fusese anterior un mandat al Ligii Națiunilor. Uniunea Sovietică a devenit membru la 18 septembrie 1934 și a fost expulzată la 14 decembrie 1939 pentru invadarea Finlandei. Expulzând Uniunea Sovietică, Liga și-a încălcat propria regulă: doar 7 din 15 membri ai Consiliului au votat pentru expulzare (Regatul Unit, Franța, Belgia, Bolivia, Egipt, Africa de Sud și Republica Dominicană), mai puțin decât majoritatea cerută de Pact. Trei dintre acești membri au devenit membri ai Consiliului cu o zi înainte de vot (Africa de Sud, Bolivia și Egipt). Acesta a fost unul dintre ultimele acte ale Ligii înainte ca aceasta să înceteze practic să funcționeze din cauza celui de-al Doilea Război Mondial.  Întrebare: În ce an s-au dizolvat în cele din urmă Ligii?
În 1946