Scrie o continuare pentru acest paragraf - Churchill a declarat într-un discurs din 1955 că descurajarea ar fi "părinții dezarmării" și că, dacă Marea Britanie nu contribuie la descurajarea Occidentului cu propriile sale arme, în timpul unui război țintele care o amenință cel mai mult nu ar putea fi prioritizate. Primul ministru, Harold Macmillan, a avansat poziția că armele nucleare ar da Marea Britanie influență asupra țintirii și a politicii americane și ar afecta strategia în Orientul Mijlociu și Orientul Îndepărtat. Ministrul său de apărare, Duncan Sandys, a considerat că armele nucleare au redus dependența Marii Britanii de Statele Unite. Criza de la Suez din 1956
a demonstrat că Marea Britanie nu mai era o mare putere, dar a crescut valoarea pentru Marea Britanie a unei descurajare nucleare independente care i-ar da o influență mai mare cu SUA și URSS. În timp ce ţinta militară a armelor nucleare britanice a fost Uniunea Sovietică, ţinta politică a fost Statele Unite.