Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Passage: Layla and Majnun (Arabic ), de asemenea Leili o Majnun (Persian ), este un poem narativ compus în 584/1188 de poetul persan Niẓāmi Ganjavi bazat pe o poveste arabă semi-istorică despre poetul beduin Nejdi ibn Qays al-Mulawwah din secolul al VII-lea și iubita sa Layla bint Mahdi (sau Layla al-Aamiriya). Nizami a scris, de asemenea, Khosrow și Shirin, o romanță tragică persană, în secolul al XII-lea. Este un poem popular care laudă povestea lor de dragoste. Este al treilea din cele cinci poeme narative lungi ale sale, Panj Ganj (persană: پنج گنج) (Cele cinci comori). Lord Byron i-a numit "Romeo și Julieta din Est". Qays și Layla se îndrăgostesc unul de celălalt când sunt tineri, dar când cresc, tatăl Laylei nu le permite să fie împreună. Qays devine obsedat de ea, iar tribul său Banu 'Amir și comunitatea îi dă epitetul de Majnūn (مجنون "nebun", literalmente "posedat de Jinn"). Cu mult înainte de Nizami, legenda a circulat în forme anecdotice în akhbar-ul iranian. Primele anecdote și rapoarte orale despre Majnun sunt documentate în Kitab al-Aghani și al-Shi'r wal-Shu'ara' al lui Ibn Qutaybah. Anecdotele sunt, în mare parte, foarte scurte, doar vag conectate și arată puțin sau deloc dezvoltarea complotului. Nizami a colectat atât surse seculare cât și mistice despre Majnun și a portretizat o imagine vie a iubitorilor faimoși. Ulterior, mulți alți poeți persani l-au imitat și au scris propriile versiuni ale romanței. Nizami a fost influențat de poezia de dragoste udrită, care este caracterizată prin abandon erotic și atracție față de iubit, adesea printr-o dorință nerealizată. Multe imitații au fost inventate de lucrarea lui Nizami, dintre care mai multe sunt opere literare originale în sine, inclusiv Majnun o Leyli al lui Amir Khusrow Dehlavi (încheiat în 1299) și versiunea lui Jami, finalizată în 1484, însumând 3.860 de cuplete. Alte lucrări notabile sunt de Maktabi Shirazi, Hatefi (d. 1520), și Fuzûlî (d.1556), care a devenit popular în Turcia otomană și India. Sir William Jones a publicat romanța lui Hatefi în Calcutta în 1788. - Ce?  Întrebare: Când a început să crească varietatea anegdotelor?
secolul al XII-lea