Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Multe substituții nucleofilice se produc mai ușor nu cu piridina goală, ci cu piridina modificată cu fragmente de brom, clor, fluor sau acid sulfonic, care apoi devin un grup de părăsire. Astfel, fluorul este cel mai bun grup de părăsire pentru substituirea cu compuși de organolitiu. Compușii nucleofili de atac pot fi alcoksizi, tiolați, amine și amoniac (la presiuni ridicate). În general, ionul hidrurici este un grup de părăsire slab și apare numai în câteva reacții heterociclice. Acestea includ reacția Chichibabin, care produce derivate de piridină aminate în poziția 2. Aici, amida de sodiu este utilizată ca nucleofil care produce 2-aminopiridina. Ionul de hidrură eliberat în această reacție se combină cu un proton al unui grup amino disponibil, formând o moleculă de hidrogen. La fel ca în cazul benzenului, substituțiile nucleofilice ale piridinei pot duce la formarea de intermediari de piridina ca heteroarine. În acest scop, derivații piridinei pot fi eliminați cu grupuri de părăsire bune folosind baze puternice, cum ar fi tert-butoxidul de sodiu și potasiu. Adăugarea ulterioară a unui nucleofil la legătura triplă are o selectivitate scăzută, iar rezultatul este un amestec dintre cele două aducte posibile.  Întrebare: Pentru ce se foloseşte sodiul?
nucleofil care produce 2-aminopiridină