Scrie o continuare pentru acest paragraf - În aceeași zi, Diewerge trebuie să fi scris un model pentru un astfel de comentariu, deoarece a doua zi, 8 noiembrie, Völkischer Beobachter a apărut cu un editorial pe care l-a desenat. Sub titlul "Criminali la pacea Europei", Diewerge a scris: "Este clar că poporul german va trage concluziile sale din această nouă crimă. Este o situaţie imposibilă ca în interiorul graniţelor noastre sute de mii de evrei să domine încă străzi întregi de cumpărături, să populeze locuri de distracţie şi, ca proprietari de case "străini", să ia în buzunar banii chiriaşilor germani, în timp ce tovarăşii lor de rasă de afară cer război împotriva Germaniei şi împuşcă oficialii germani. Linia de la David Frankfurter la Herschel Grünspan este clar trasată. [...] Ne vom aminti numele celor care mărturisesc această crimă laşă [...] Sunt aceleaşi forţe ca în Cairo şi Davos, sunt evrei şi nu francezi. Împuşcăturile de la ambasada germană de la Paris nu vor marca doar începutul unei noi atitudini faţă de problema evreiască, ci vor fi, sperăm, şi un semnal pentru acei străini care nu şi-au dat încă seama că, în cele din urmă, numai evreul internaţional stă între înţelegerea popoarelor". La 8 noiembrie, Diewerge însuși a apărut la conferința de presă a Reichului și a dat instrucțiuni mai precise privind raportarea, în special cu privire la tendințele sale antisemite (de exemplu, Emil Ludwig trebuia identificat ca unul dintre inițiatorii intelectuali ai asasinatului; așa cum se practica deja în 1937, întotdeauna cu epitetul "Cohn"). În retrospectivă, activitățile lui Diewerge pot fi înțelese ca o modalitate de a obține populația în starea de spirit pentru pogromurile din noiembrie
, care a avut loc în timpul așa-numitei Reichskristallnacht din 9-10 noiembrie 1938.