Leningrad a fost nava principală a clasei ei de șase lideri de flotile de distrugătoare construite pentru Marina Sovietică în anii 1930, una dintre cele trei variante ale Proiectului 1. Completată în 1936, nava a fost repartizată Flotei Baltice și a jucat un rol minor în Războiul de Iarnă împotriva Finlandei în 1939-1940. După începerea Operațiunii Barbarossa, invazia germană a Uniunii Sovietice în iunie 1941, "Leningrad" a acoperit operațiunile de depunere a minelor, a depus mine și a oferit sprijin naval unităților sovietice. A escortat navele în timpul evacuării din Tallinn
, Estonia, în august și apoi a bombardat trupele germane în timpul asediului de la Leningrad. Nava a fost desemnată să evacueze trupele sovietice din enclava lor din Hanko, Finlanda, în noiembrie, dar a fost grav avariată de mine în drum și a fost forțată să se întoarcă la Leningrad pentru reparații. După ce au fost finalizate, "Leningrad" a reluat bombardarea pozițiilor germane și a continuat să o facă până când ofensiva Leningrad-Novgorod i-a alungat de la oraș în ianuarie 1944.