Rezumaţi articolul:  De la cratere adânci până la câmpii basaltice, suprafaţa lunară a fost descoperită în detaliu uimitor de către Serviciul Geologic al SUA. Cele două seturi de hărți, compilate de cartograful Trent Hare, includ mozaicuri de imagini și imagini topografice ale peisajului lunar luate pe o perioadă de patru ani. Zonele gri şi albe dezvăluie vârfuri mai înalte, în timp ce albastrul mai închis arată cratere adânci. Cele două seturi de hărți includ mozaicuri de imagini (dreapta) și vederi topografice (dreapta) ale peisajului lunar. Albastrul mai închis arată cratere adânci, în timp ce zonele gri și albe dezvăluie zone de înălțime. Primele teorii au susţinut că această regiune misterioasă, de aproximativ 2.600 km, a fost creată de un impact cu un asteroid. Anul trecut, totuşi, oamenii de ştiinţă de la NASA au propus că Oceanul Furtunilor a fost de fapt rezultatul formării unor antice văi de fisură. Caracteristica se află pe suprafața părții apropiate a Lunii, caracterizată prin înălțimi mici și numeroase câmpii vulcanice antice. Oamenii de ştiinţă cred că fisurile sunt îngropate sub câmpiile vulcanice întunecate din această zonă, şi până acum, au fost detectate doar în datele de gravitaţie furnizate de sonde Graal. Harta arată, de asemenea, Mare Orientale, un crater de impact care a fost parțial inundat de bazalte. Cu forma unui inel ţintă, Mare Orientale este una dintre cele mai remarcabile caracteristici lunare la scară largă. Găsit pe marginea extremă de vest a Lunii, este dificil de văzut dintr-o perspectivă terestră. Pentru a crea hărțile, mai mult de 6,5 miliarde de măsurători au fost colectate între 2009 și 2013 de către Camera Wide Angle (WAC) a Lunar Reconnaissance Orbiter și Lunar Reconnaissance Orbiter. Scopul final al NASA în acest moment este de a ateriza oameni pe Marte până în 2030. Exact cum să ajungem acolo este sub dezbatere, cu agenția favorizând o misiune la un asteroid în următorul deceniu, urmat de un salt uriaș la roșu...
Hărțile, compilate de US Geological Survey, includ mozaicuri de imagini și vederi topografice ale Lunii. Ele arată caracteristici precum "Oceanul furtunilor" şi Mare Orientale capturate de Lunar Reconnaissance Orbiter. Pentru a crea hărțile, cercetătorii au folosit mai mult de 6,5 miliarde de măsurători colectate între 2009 și 2013.