Scrie o continuare pentru acest paragraf - Furet a reexaminat apoi Revoluția din perspectiva totalitarismului secolului al XX-lea, exemplificat de Adolf Hitler și Joseph Stalin. Cartea sa "Penser la Révolution Française" (1978), tradusă ca "Interpretarea Revoluției Franceze" (1981), a fost o carte revoluționară care i-a determinat pe mulți intelectuali să reevalueze bolșevismul și Revoluția ca fiind în mod inerent totalitare și antidemocratice. Privind la comunismul francez modern, el a subliniat asemănarea strânsă dintre anii 1960 și anii 1790, ambele favorizând discursul ideologic inflexibil și de rutină în celulele partidului, unde deciziile au fost luate în unanimitate într-o democrație directă manipulată. Furet a sugerat, în continuare, că popularitatea extremă de stânga pentru mulți intelectuali francezi a fost ea însăși un rezultat al angajamentului lor față de idealurile Revoluției. Furet a început să-și imagineze Revoluția mai puțin ca rezultat al conflictului social și de clasă și mai mult un conflict asupra semnificației și aplicării ideilor egalitare și democratice. El a văzut Franța revoluționară ca fiind situată ideologic între două revoluții, și anume prima egalitară care a început în 1789 și a doua lovitură de stat autoritară care a adus imperiul lui Napoleon în 1799. Originile egalitare ale Revoluției nu au fost anulate de către Imperiu și au fost resuscitate în Revoluția din iulie 1830
Revoluţia din 1848 şi Comuna din Paris în 1871.