Stefan a dedus din datele lui Jacques-Louis Soret (1827<unk>1890) că densitatea fluxului de energie de la Soare este de 29 de ori mai mare decât densitatea fluxului de energie a unei anumite lamele metalice încălzite (o placă subțire). O lamelă rotundă a fost plasată la o astfel de distanță de dispozitivul de măsurare încât ar fi văzută la același unghi cu Soarele. Soret a estimat că temperatura lamelului este de aproximativ 1900 ° C până la 2000 ° C. Stefan a presupus că 1⁄3 din fluxul de energie de la Soare este absorbit de atmosfera Pământului, astfel că a luat pentru energia corectă a Soarelui o valoare de 3/2 ori mai mare decât valoarea fluxului de Soare a lui Soret, și anume 29 × 3/2 = 43.
O lamela rotunda