Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Passage: Ateismul occidental își are rădăcinile în filozofia greacă pre-socratică, dar ateismul în sensul modern a fost inexistent sau extrem de rar în Grecia antică. Atomiștii pre-socratici, cum ar fi Democrit, au încercat să explice lumea într-un mod pur materialist și au interpretat religia ca pe o reacție umană la fenomenele naturale, dar nu au negat în mod explicit existența zeilor. La sfârșitul secolului al V-lea î.e.n., poetul liric grec Diagoras din Melos a fost condamnat la moarte în Atena sub acuzația de a fi o "persoană fără Dumnezeu" (<unk>θεος) după ce a făcut mişto de Misterele Eleusine, dar a fugit din oraș pentru a scăpa de pedeapsă. Scriitorii de mai târziu l-au citat pe Diagoras ca fiind "primul ateu", dar probabil că nu a fost ateu în sensul modern al cuvântului. Un fragment din piesa satirică pierdută Sisyphus, care a fost atribuită atât lui Critias, cât și lui Euripide, susține că un om inteligent a inventat "frica de zei" pentru a speria oamenii să se comporte moral. Această afirmație, totuși, nu a însemnat inițial că zeii înșiși nu existau, ci mai degrabă că puterile lor erau o înșelăciune. De asemenea, filosofului Prodicus i s-au atribuit afirmaţii ateiste. Filodem relatează că Prodicus credea că "zeii credinţei populare nu există şi nici nu-i cunosc, dar omul primitiv, [din admiraţie, a divinizat] roadele pământului şi practic tot ceea ce a contribuit la existenţa sa". Protagoras a fost uneori considerat ateu, dar mai degrabă a susținut opinii agnostice, comentând că "În ceea ce privește zeii, nu pot descoperi dacă există sau nu, sau cum sunt în formă; pentru că există multe obstacole în calea cunoașterii, obscuritatea subiectului și scurtătatea vieții umane. "Publicul atenian a asociat Socrate (c. 470<unk>399 î.e.n.) cu tendințele filozofiei pre-socratice către cercetarea naturalistă și respingerea explicațiilor divine pentru fenomene. Piesa comică The Clouds a lui Aristofan (interpretată în 423 î.e.n.) îl descrie pe Socrate ca învățându-i pe elevii săi că zeitățile tradiționale grecești nu există....  Întrebare: cum a avut Sextus empiricus un impact lung asupra filosofilor de mai târziu?
Volumul său relativ mare de lucrări care au supraviețuit