Scrie o continuare pentru acest paragraf - prăbușirea bulei prețurilor activelor din Japonia în 1991 a dus la o perioadă de stagnare economică cunoscută sub numele de "deceniul pierdut", uneori extinsă acum ca "20 de ani pierduți". Din 1995 până în 2007, PIB-ul a scăzut de la 5,33 trilioane de dolari la 4,36 trilioane de dolari în termeni nominali. De la începutul anilor 2000, Banca Japoniei a început să încurajeze creșterea economică printr-o politică nouă de relaxare cantitativă. Nivelurile datoriei au continuat să crească ca răspuns la criza financiară globală din 2007-08, la cutremurul de la Tōhoku
în 2011, și pandemia COVID-19 care a început la sfârșitul anului 2019. Începând cu 2021, Japonia are niveluri semnificativ mai ridicate de datorie publică decât orice altă națiune dezvoltată, la 266% din PIB. 45% din această datorie este acum deținută de Banca Japoniei. Economia japoneză se confruntă cu provocări considerabile provocate de îmbătrânirea și scăderea populației, care a atins un maxim de 128 de milioane în 2010 și a scăzut la 125,9 milioane în 2020. Proiecțiile sugerează că populația va continua să scadă și ar putea scădea sub 100 de milioane până la sfârșitul secolului 21.