Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecere: La sosirea ei pe scenă, Ioana a transformat efectiv conflictul anglo-francez de lungă durată într-un război religios, un curs de acțiune care nu a fost fără risc. Consilierii lui Charles erau îngrijorați că, dacă ortodoxia Ioanei nu putea fi stabilită fără îndoială - că nu era o eretică sau o vrăjitoare - dușmanii lui Charles ar putea face cu ușurință acuzația că coroana sa a fost un dar de la diavol. Pentru a evita această posibilitate, delfinul a ordonat să fie cercetate antecedentele ei şi să fie efectuată o examinare teologică la Poitiers pentru a verifica moralitatea ei. În aprilie 1429, comisia de anchetă a "declarat-o a fi de o viaţă ireproşabilă, o bună creştină, înzestrată cu virtuţile umilinţei, onestităţii şi simplităţii". Teologii de la Poitiers nu au luat o decizie cu privire la problema inspirației divine; mai degrabă, ei au informat-o pe delfină că există o "presupunere favorabilă" care trebuie făcută cu privire la natura divină a misiunii ei. Acest lucru l-a convins pe Charles, dar i-au mai spus că are obligaţia să o pună la încercare pe Joan. Ei au declarat: "A se îndoi de ea sau a o abandona fără să se suspecteze răul ar însemna a respinge Duhul Sfânt şi a deveni nevrednic de ajutorul lui Dumnezeu". Ei au recomandat ca pretențiile ei să fie puse la încercare pentru a vedea dacă ea ar putea ridica asediul orașului Orléans așa cum a prezis. A ajuns în orașul asediat Orléans la 29 aprilie 1429. Jean d'Orléans, șeful interimar al familiei ducale din Orléans în numele fratelui său vitreg captiv, a exclus-o inițial din consiliile de război și nu a informat-o atunci când armata a atacat inamicul. Cu toate acestea, decizia sa de a o exclude nu a împiedicat prezența ei la majoritatea consiliilor și bătăliilor. Extinderea participării sale militare și a conducerii sale este un subiect de dezbatere între istorici. Pe de o parte, Ioana a declarat că și-a purtat steagul în luptă și nu a ucis niciodată pe nimeni, preferând steagul "de patruzeci de ori" mai bine decât o sabie; iar armata a fost întotdeauna comandată direct de un nobil, cum ar fi ducele de Alençon, de exemplu. Pe de altă parte, mulţi dintre aceşti nobili au declarat...  Întrebare: Cine a realizat lucruri remarcabile atunci când Joan a fost o parte din ea?
Armata.