Scrii o continuare pentru acest paragraf - Poemul este în principal o plângere a unui exilat pentru cât de aproape a ajuns țara de modernizare (titlul trebuie interpretat astfel: majoritatea râurilor de-a lungul cărora acțiunea este stabilită sunt albaneze, dar țara însăși este "de-a lungul" Elbei și Spree, adică lângă Europa Centrală și de Vest, și este cu atât mai dureros să o vezi că nu este suficientă pentru maturitatea politică, socială și culturală, deoarece este o parte integrantă a acelui continent și a culturii din care provin aceste idealuri), ceea ce duce vocea naratorului la un punct de disperare până când, ca un fenomen natural, poate auzi (sau, mai degrabă, prevede), poporul ridicându-se în brațe, așa cum au făcut-o atunci când au luptat pentru independență, pentru a expulza tiranul (Zog însuși, în măsura în care a împins atmosfera reformistă a perioadei post-independență, își dorește viitorul și interesele străine și toate puterile, în cele din
, în 1939, de către italieni); această așteptare, deși departe de a fi finalizată, îi permite poetului să încheie cu aceleași cuvinte ca la început, în aceeași condiție, dar într-o dispoziție plină de speranță, întinerită.