În cel de-al Doilea Război Mondial, zoologul Hugh Cott, un protejat al lui Kerr, a lucrat pentru a convinge armata britanică să folosească metode de camuflaj mai eficiente, inclusiv contra-ombrări, dar, ca Kerr și Thayer în Primul Război Mondial, cu un succes limitat. De exemplu, el a pictat două tunuri de coastă montate pe șine, unul în stil convențional, unul contra-ombrat. În fotografiile aeriene, arma cu umbră era practic invizibilă. Puterea de observare aeriană şi de atac a condus fiecare naţiune în război să camufleze ţinte de toate tipurile. Armata Roșie a Uniunii Sovietice a creat doctrina cuprinzătoare a "Maskirovka" pentru înșelăciunea militară, inclusiv utilizarea camuflajului. De exemplu, în timpul bătăliei de la Kursk
, generalul Katukov, comandantul armatei sovietice de tancuri, a remarcat că inamicul "nu a bănuit că tancurile noastre bine camuflate îl așteptau. După cum am aflat mai târziu de la prizonieri, am reuşit să ne mutăm tancurile înainte fără să fim observaţi". Tancurile au fost ascunse în amplasamente defensive pregătite anterior, cu doar turnurile lor deasupra nivelului solului. În aer, avioanele din cel de-al Doilea Război Mondial au fost adesea pictate cu culori de pământ deasupra și culori de cer dedesubt, încercând două scheme diferite de camuflaj pentru observatorii de deasupra și de dedesubt. Bombardierele și avioanele de vânătoare nocturne erau adesea negre, în timp ce avioanele de recunoaștere maritimă erau de obicei albe, pentru a evita apariția unor forme întunecate pe cer. Pentru navele, camuflajul de deslumbrare a fost înlocuit în principal cu gri simplu în cel de-al Doilea Război Mondial, deși experimentele cu scheme de culori au continuat.