Completaţi următoarea frază: Până în secolul al XIX-lea, limba română se scria de obicei cu un alfabet chirilic. O variantă bazată pe scrierea civilă rusă reformată, introdusă pentru prima dată la sfârșitul secolului al XVIII-lea, a devenit larg răspândită în Basarabia după anexarea sa la Imperiul Rus, în timp ce restul Principatului Moldovei a trecut treptat la un alfabet bazat pe latină, adoptat oficial după unirea sa cu Țara Română, care a dus la crearea României. Gramaticile și dicționarele publicate în Basarabia înainte de 1917, atât cele care foloseau eticheta "moldovană", cât și puținele care foloseau "română", foloseau o versiune a alfabetului chirilic, cu utilizarea sa continuată în Basarabia chiar și după uniunea din 1918, pentru a face publicațiile mai accesibile cititorilor țărani. Alfabetul chirilic moldovenesc a fost introdus oficial la începutul anilor 1920, în încercarea sovietică de a standardiza ortografia limbii române în ASSR-ul moldovean; în același timp, promovând obiective politice prin marcarea unei distincții clare față de ortografia română bazată pe latină introdusă în România în anii 1860. Ca și în cazul altor limbi bazate pe cirila din Uniunea Sovietică, cum ar fi rusă, ucraineană sau belarusă, caracterele învechite și redundante au fost abandonate în efortul de a simplifica ortografia și de a stimula alfabetizarea. A fost abandonat pentru un alfabet bazat pe latină în timpul campaniei de latinizare la nivelul Uniunii în 1932. Reintroducerea sa a fost decisă de Comitetul Executiv Central al Republicii Socialiste Sovietice Autonome Moldovenești la 19 mai 1938, deși cu o ortografie mai asemănătoare cu cea a limbii rusești standard. În urma
În timpul ocupației sovietice a Basarabiei și Bucovinei de Nord, a fost stabilit ca alfabet oficial al Republicii Sovietice Socialiste Moldave până în 1989, când o lege a revenit la alfabetul românesc standard, bazat pe latină.