Scrie o continuare pentru acest paragraf - Punctul de cotitură a venit în 1995 la Beijing, unde atunci Prima Doamnă a SUA, Hillary Clinton, a mustrat guvernul chinez pentru negarea autonomiei și libertății reproductive a femeilor, declarând: "Drepturile omului sunt drepturile femeilor, iar drepturile femeilor sunt drepturile omului". Ea a cerut un viitor în care, "fiecare femeie este tratată cu respect și demnitate" în timpul unui discurs pentru a patra Conferință Mondială a Națiunilor Unite privind femeile
- Da, domnule. Această afirmație a inspirat pe mulți și a fost repetată în mod regulat de Margot Wallström. Clinton a fost astfel creditat pentru aducerea femeilor în centrul politicii externe americane prin recunoașterea și instituționalizarea legăturii dintre statutul femeilor și realizarea obiectivelor de securitate națională. În plus, Hudson și Leidl se referă la ea ca la un "eveniment de cotitură pentru SUA și, probabil, pentru întreaga lume" și explică cum a stabilit ceea ce este acum conceptualizat ca Doctrina Hillary, în care Hillary Clinton a stabilit principiile politicii externe feministe, inclusiv condamnarea violului ca armă de război și apelurile pentru a pune capăt discriminării de gen, care a facilitat adoptarea Rezoluției 1325 a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite în 2000, care a recunoscut rolul critic al femeilor în problemele de pace și securitate. Rezoluția a cerut țărilor să integreze femeile în procesul de elaborare a politicilor externe și a îndemnat jurnaliștii și activiștii să se asigure că femeile sunt invitate să participe la mari întâlniri și negocieri internaționale.