În 1885, Wilhelm Roux a îndepărtat o parte din placa medulară a unui pui embrionar și a menținut-o în soluție salină caldă timp de câteva zile, stabilind principiul culturii de țesuturi. Ross Granville Harrison, care a lucrat la Școala de Medicină Johns Hopkins și apoi la Universitatea Yale, a publicat rezultatele experimentelor sale din 1907 până în 1910, stabilind metodologia culturii de țesuturi. Tehnicile de cultură celulară au avansat semnificativ în anii 1940 și 1950 pentru a sprijini cercetarea în virologie. Creșterea în culturi celulare a permis prepararea de cloruri purificate pentru fabricarea vaccinurilor.
În 1885