Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Passage: În competițiile de ligă, jocurile se pot încheia cu o remiză. În competițiile cu eliminare prin eliminare, unde este necesar un câștigător, pot fi utilizate diferite metode pentru a rupe un astfel de blocaj; unele competiții pot invoca reluări. Un meci egal la sfârșitul timpului regulamentar poate intra în prelungiri, care constau în două perioade suplimentare de 15 minute. În cazul în care rezultatul este în continuare egal după prelungirea timpului, unele competiții permit utilizarea de lovituri de penalty (cunoscute oficial în regulile jocului ca " lovituri de la marcajul de penalty ") pentru a determina care echipă va trece la următoarea etapă a turneului. Golurile înscrise în timpul prelungirilor de timp se includ în scorul final al jocului, dar lovituri de la punctul de penalizare sunt folosite doar pentru a decide echipa care trece la următoarea parte a turneului (cu goluri înscrise într-o serie de penalizări care nu fac parte din scorul final). În competițiile care utilizează meciuri cu două picioare, fiecare echipă concurează acasă o dată, cu un scor agregat din cele două meciuri care decide care echipă progresează. În cazul în care agregatele sunt egale, regula golurilor în deplasare poate fi folosită pentru a determina câștigătorii, caz în care câștigă echipa care a marcat cele mai multe goluri în etapa pe care au jucat în deplasare. Dacă rezultatul este egal, este necesar un timp suplimentar și, eventual, o serie de penalty-uri. La sfârșitul anilor 1990 și începutul anilor 2000, IFAB a experimentat cu modalități de a crea un câștigător fără a necesita o serie de penalty-uri, care a fost adesea văzută ca o modalitate nedorită de a încheia un meci. Aceste reguli implicau încheierea mai devreme a unui meci în timpul suplimentar, fie atunci când a fost marcat primul gol în timpul suplimentar (gol de aur), fie dacă o echipă a avut un avantaj la sfârșitul primei perioade de timp suplimentar (gol de argint). Golul de aur a fost folosit la Cupa Mondială în 1998 și 2002. Primul meci al Cupei Mondiale decis printr-un gol de aur a fost victoria Franței asupra Paraguayului în 1998. Germania a fost prima națiune care a marcat un gol de aur într-o competiție majoră, învingând Republica Cehă în finala Euro 1996. Golul de argint a fost folosit la Euro 2004. Ambele aceste experimente au fost întrerupte de IFAB.  Întrebare: Când a experimentat IFAB cu nu necesită penalizări?
la sfârșitul anilor 1990 și începutul anilor 2000