Completaţi următoarea frază: Până în 1918, armata bulgară suferea de o lipsă cronică de alimente, muniţie şi moral scăzut. Dezertarea, inclusiv în Armata a doua, a devenit mai frecventă. Antanta a fost conștientă de criza din Armata Bulgară și a plănuit să spargă frontul macedonean cu o ofensivă mare îndreptată din nou împotriva Armatei a Unsprezecea și a Primei Armate. Pe 14 septembrie, sârbii şi francezii au atacat la
Dobro Pole şi a realizat o descoperire. Două zile mai târziu, britanicii și grecii au atacat prima armată bulgară la Doiran, dar au suferit o grea înfrângere. Comandantul Primei Armate, generalul Stefan Nerezov, a propus un contraatac cu forțele sale și a celei de-a doua armate bulgare, dar după o anumită ezitare a fost refuzată permisiunea. Deci, pentru o mare parte din ofensiva Antantei, Armata a doua, cu cele 48 de batalioane, 251 de tunuri și 462 de mitraliere, s-a limitat la trimiterea de mici întăriri către Armata I. Cu toate acestea, armata a continuat să dețină linia Struma și a zădărnicit o încercare greacă de a captura Serres, câștigând câteva tunuri ca trofee. Situația generală a forțat însă guvernul bulgar să ceară Antantei un armistițiu, iar generalul Ivan Lukov a fost trimis la Salonic pentru negocierile cu generalul Franchet d'Esperey. Negocierile au ajuns la o concluzie reușită, iar armistițiul a fost semnat la 29 septembrie 1918. Acest lucru a marcat sfârșitul participării bulgarilor la Marele Război.