Scrieți o continuare pentru acest paragraf - Consiliul de Regență a căutat admiterea la negocierile cu guvernul bolșevic în timpul călătoriilor la Berlin și Viena la începutul anului 1918, dar a câștigat doar promisiunea cancelarului german Georg von Hertling de a admite guvernul polonez în calitate de consilier. Acest lucru, totuși, a fost refuzat de reprezentanții bolșevicilor, care au negat guvernului polonez orice legitimitate. Reprezentantul german Max Hoffmann și-a exprimat convingerea că "Polonia independentă a fost întotdeauna considerată de mine o utopie și nu am nicio îndoială cu privire la sprijinul meu pentru revendicările ucrainene". Când Tratatul de la Brest-Litovsk, semnat la 9 februarie, a cedat provincia Chełm, care făcuse parte din Polonia Congresului până în 1913, noului stat Ucraina, mulți polonezi au considerat acest lucru ca o "Cea de-a patra împărțire a Poloniei", determinând o "grevă generală politică" la Varșovia pe 14 februarie și demisia administrației lui Jan Kucharzewski mai târziu în acea lună. O parte din corpurile auxiliare poloneze conduse de Józef Haller au protestat prin ruperea liniei frontului austro-rus în Ucraina, unde s-au unit cu detașamentele poloneze care au părăsit armata țaristă. După o luptă aprigă cu armata germană
La Kaniów în mai, rămășițele au fost internate, deși Haller a reușit să scape la Moscova.