Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Traiectoria: Cercetătorii folosesc hidrofone (adoptate adesea din utilizarea lor militară iniţială în urmărirea submarinelor) pentru a stabili locaţia exactă a originii zgomotelor balenelor. Metodele lor le permit, de asemenea, să detecteze cât de departe trece un sunet prin ocean. Cercetările efectuate de Dr. Christopher Clark de la Universitatea Cornell, folosind date militare, au arătat că zgomotele balenelor călătoresc mii de kilometri. Pe lângă faptul că oferă informaţii despre producţia de cântece, datele permit cercetătorilor să urmărească traiectoria migratorie a balenelor pe tot parcursul sezonului de "cântare" (împerechere). O descoperire importantă este că balenele, printr-un proces numit efectul Lombard, îşi adaptează cântecul pentru a compensa poluarea fonică. Mai mult, există dovezi că balenele albastre încetează să mai emită sunete D de căutare de hrană odată ce un sonar de frecvență medie este activat, chiar dacă gama de frecvențe a sonarului (1<unk>8 kHz) depășește cu mult gama lor de producere a sunetului (25<unk>100 Hz). Înainte de introducerea producerii de zgomot uman, Clark spune că zgomotele ar fi putut călători direct de la o parte a oceanului la cealaltă, fiind de acord cu un concept vechi de treizeci de ani care acuză transportul maritim pe scară largă. Cercetările sale indică faptul că zgomotul ambiental generat de bărci se dublează în fiecare deceniu. Acest lucru are ca efect reducerea distanţei la care se pot auzi sunetele balenelor. Ecologiştii se tem că o astfel de activitate a bărcilor pune animalului un stres excesiv şi îi face dificil să-şi găsească un partener. În ultimul deceniu, au fost dezvoltate multe metode automate eficiente, cum ar fi procesarea semnalelor, extragerea de date şi tehnicile de învăţare automată pentru a detecta şi clasifica vocalizările balenelor.  Întrebare: Cât de mult crește zgomotul într-un deceniu?
dublare