Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Codul polimorfic a fost prima tehnică care a reprezentat o ameninţare serioasă pentru scanerele de viruşi. La fel ca virusurile criptate obișnuite, un virus polimorfic infectează fișierele cu o copie criptată a sa, care este decodificată de un modul de decriptare. Cu toate acestea, în cazul virusurilor polimorfe, acest modul de decriptare este, de asemenea, modificat la fiecare infecție. Un virus polimorfic bine scris nu are, prin urmare, părți care rămân identice între infecții, ceea ce îl face foarte dificil de detectat direct folosind "semnături". Software-ul antivirus îl poate detecta prin decriptarea virusurilor folosind un emulator sau prin analiza tiparului statistic al corpului virusului criptat. Pentru a permite codul polimorfic, virusul trebuie să aibă un motor polimorfic (numit și "motor de mutare" sau "motor de mutație") undeva în corpul său criptat. A se vedea codul polimorfic pentru detalii tehnice cu privire la modul în care funcționează astfel de motoare. Unele viruși folosesc codul polimorfic într-un mod care limitează în mod semnificativ rata de mutație a virusului. De exemplu, un virus poate fi programat să se mute doar puţin în timp sau să se abţină să se mute când infectează un fişier de pe un computer care conţine deja copii ale virusului. Avantajul utilizării unui astfel de cod polimorfic lent este că face mai dificil pentru profesioniștii și cercetătorii antivirus să obțină mostre reprezentative ale virusului, deoarece fișierele "momeală" care sunt infectate într-o singură execuție vor conține în mod obișnuit mostre identice sau similare ale virusului. Acest lucru va spori probabilitatea ca detectarea prin scanerul de virus să nu fie fiabilă și că unele cazuri de virus ar putea evita detectarea.  Întrebare: Ce necesită virusul pentru a permite codul polimorfic?
au un motor polimorfic