Partidul a fost înfiinţat în 1854 de către oponenţii sclaviei şi secesiunii în Commonwealth, cu noul capitol al statului care şi-a trimis prima oară delegaţii la Congresul Statelor Unite.
Convenţia Naţională Republicană din 1856. Cu toate acestea, delegații din Virginia s-au abținut în cele din urmă să voteze pentru președinte, în schimb, au votat pentru William L. Dayton pentru vicepreședinte; ambii candidați au fost învinși în general de democrați James Buchanan și John C. Breckinridge. Delegații din Virginia la convenția din 1860 au fost inițial împărțiți între o majoritate pentru Abraham Lincoln și o minoritate pentru Simon Cameron în primul și al doilea tur de vot, cu delegații care s-au stabilit pe Lincoln în al treilea tur de vot pentru președinte și au votat pentru Cassius M. Clay pentru vicepreședinte în primul și al doilea tur de vot (cu Clay fiind învins în convenție de Hannibal Hamlin). În timp ce John Bell și Edward Everett din Partidul Uniunii Constituționale, un partid de conservatori foști Whigs care susțineau sclavia, dar se opuneau secesiunii, au câștigat Virginia, Tennessee și Kentucky, Lincoln și Hamlin au câștigat în cele din urmă alegerile prezidențiale.