În urma publicării Declarației Balfour din noiembrie 1917, care a fost o scrisoare scrisă de secretarul de externe britanic Arthur James Balfour către Baronul Rothschild, un lider bogat și proeminent în comunitatea evreiască britanică, care a promis o casă națională pentru evrei în Palestina, și ulterior scurgerea secretului Acordului Sykes-Picot din 1916 în care Marea Britanie și Franța au propus să împartă și să ocupe părți din teritoriu, Sharif și alți lideri arabi au considerat că acordurile încheiate în corespondența McMahon-Hussein au fost încălcate. Hussein a refuzat să ratifice Tratatul de la Versailles din 1919 și, ca răspuns la o propunere britanică din 1921 de a semna un tratat care să accepte sistemul Mandatului, a declarat că nu se putea aștepta ca el să "aplice numele său pe un document care să atribuie Palestina sionistilor și Siria străinilor". O altă încercare britanică de a ajunge la un tratat a eșuat în 1923-1924 și negocierile au fost suspendate în martie 1924; în șase luni, britanicii și-au retras sprijinul în favoarea aliatului lor central arab Ibn Saud, care a continuat să cucerească regatul lui Hussein.
- Da, domnule.