De la Evul Mediu Înalt până la perioada modernă timpurie din Europa, diferite grupuri care susțineau ideile comuniste și comuniste creștine au fost ocazional adoptate de sectele creștine reformiste. La începutul secolului al XII-lea, un grup proto-protestant originar din Lyon, Regatul Burgundiei-Arles, cunoscut sub numele de Valdeni, și-a deținut proprietățile în comun, în conformitate cu Cartea Faptelor Apostolilor, dar a fost persecutat de Biserica Catolică și s-a retras în Piemont. În jurul anului 1300, Fra Dolcino a preluat Frăția Apostolică din nordul Italiei, care a format o sectă cunoscută sub numele de Dulcinieni, care a susținut încheierea feudalismului, dizolvarea ierarhiilor în biserică și deținerea tuturor proprietăților în comun. Scholasticul englez din secolul al XIV-lea și fondatorul lui Lollardy, John Wycliffe, a predicat despre un stat creștin idealizat cu proprietate colectivă și a dezaprobat pe cei care resping "bunătatea comună și proprietatea comună a oamenilor creștini". În aceeaşi perioadă, preotul revoluţionar John Ball, care a fost executat mai târziu pentru rolul său important în rebeliunea condamnată Wat Tyler
"Lucrurile nu pot merge bine în Anglia, şi nici nu vor merge niciodată, până când toate bunurile nu sunt deţinute în comun".