Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Succesul oricărui agent patogen depinde de capacitatea sa de a eluda răspunsurile imune ale gazdei. Prin urmare, agenții patogeni au dezvoltat mai multe metode care le permit să infecteze cu succes o gazdă, evitând detecția sau distrugerea de către sistemul imunitar. Bacteriile depășesc adesea barierele fizice prin secretarea enzimelor care digerează bariera, de exemplu, prin utilizarea unui sistem de secreție de tip II. Alternativ, folosind un sistem de secreție de tip III, pot introduce un tub gol în celula gazdă, oferind o cale directă pentru proteinele să se deplaseze de la agentul patogen la gazdă. Aceste proteine sunt adesea folosite pentru a opri apărarea gazdei. O strategie de evaziune folosită de mai mulți agenți patogeni pentru a evita sistemul imunitar înnăscut este de a se ascunde în celulele gazdei lor (numită și patogeneză intracelulară). Aici, un agent patogen își petrece cea mai mare parte a ciclului de viață în interiorul celulelor gazdă, unde este protejat de contactul direct cu celulele imune, anticorpii și complementul. Unele exemple de agenți patogeni intracelulari includ viruși, bacterie de intoxicație alimentară Salmonella și paraziții eucarioți care cauzează malaria (Plasmodium falciparum) și leishmanioză (Leishmania spp.). Alte bacterii, cum ar fi Mycobacterium tuberculosis, trăiesc în interiorul unei capsule de protecție care împiedică liza prin complement. Mulţi agenţi patogeni secretă compuşi care diminuează sau direcţionează greşit răspunsul imunitar al gazdei. Unele bacterii formează biofilme pentru a se proteja de celulele şi proteinele sistemului imunitar. Astfel de biofilme sunt prezente în multe infecții de succes, de exemplu, infecțiile cronice Pseudomonas aeruginosa și Burkholderia cenocepacia caracteristice fibrozei chistice. Alte bacterii generează proteine de suprafață care se leagă de anticorpi, făcându-le ineficiente; exemple includ Streptococcus (proteină G), Staphylococcus aureus (proteină A) și Peptostreptococcus magnus (proteină L). Mecanismele utilizate pentru a scăpa de sistemul imunitar adaptativ sunt mai complicate. Cea mai simplă abordare este de a schimba rapid epitopuri non-esențiale (amino acizi și / sau zaharuri) pe suprafața agentului patogen, în timp ce...  Întrebare: De ce este protejat agentul patogen în timpul ciclului său de viață?
celule imune, anticorpi și complement