La sfârșitul secolului al XIX-lea și la începutul secolului al XX-lea, puterea președintelui Camerei a crescut dramatic. Creșterea influenței președintelui a început în anii 1890, în timpul mandatului republicanului Thomas Brackett Reed. "Tsarul Reed", așa cum a fost poreclit, a încercat să pună în aplicare punctul său de vedere că "Cel mai bun sistem este ca un partid să guverneze și celălalt să supravegheze". Structura de conducere a Camerei s-a dezvoltat aproximativ în aceeași perioadă, cu pozițiile de lider majoritar și lider minoritar create în 1899.
În 1899.