Comitetul de Securitate Publică a format guvernul provizoriu în Franța, condus în principal de Maximilien Robespierre, în timpul Domniei Terorii (1793-1794), o fază a Revoluției Franceze. Suplimentând Comitetul de Apărare Generală creat după execuția regelui Ludovic al XVI-lea în ianuarie 1793, Comitetul de Securitate Publică a fost creat în aprilie 1793 de Convenția Națională și restructurat în iulie 1793. A fost însărcinată cu protejarea noii republici împotriva dușmanilor săi străini și interni, luptând împotriva primei coaliții
şi revolta din Vendée. Ca o măsură de război, comitetului i-au fost acordate puteri administrative și de supraveghere asupra forțelor armate, a magistraturii și a legislativului, precum și a organelor executive și a miniștrilor Convenției.