Teoria lui Lorentz a fost criticată de Abraham, care a demonstrat că pe de o parte teoria se supune principiului relativității, iar pe de altă parte se presupune originea electromagnetică a tuturor forțelor. Abraham a arătat că ambele ipoteze erau incompatibile, deoarece în teoria lui Lorentz a electronilor contractați, forțele neelectrice erau necesare pentru a garanta stabilitatea materiei. Cu toate acestea, în teoria lui Abraham a electronului rigid, nu au fost necesare astfel de forțe. Astfel, a apărut întrebarea dacă concepția electromagnetică a lumii (compatibilă cu teoria lui Abraham) sau principiul relativității (compatibil cu teoria lui Lorentz) a fost corectă. Într-o prelegere din septembrie 1904 numită St. Louis The Principles of Mathematical Physics, Abraham a demonstrat că pe de o parte teoria se supune principiului relativității, iar pe de altă parte se presupune originea electromagnetică a tuturor forțelor. Abraham a arătat că ambele ipoteze erau incompatibile, deoarece în teoria lui Lorent
Teoria lui Abraham a electronului rigid