A continuat să se bucure de favoarea regelui și a fost promovat la gradul de general de infanterie (1869), dar amărăciunea dezamăgirii sale din 1866 nu l-a părăsit niciodată. Avea părul gri la patruzeci şi doi de ani, şi sănătatea lui era afectată. În 1869 von der Tann-Rathsamhausen, așa cum era numit acum, a fost numit comandant al I. Corpului Bavarez. A comandat acest corp în timpul războiului franco-prusac din 1870-71, și în acest război și-a asigurat reputația de unul dintre cei mai buni soldați germani. Vitezia sa a fost vizibilă în bătăliile de la Wörth și Sedan. Transferat în toamnă într-o comandă independentă pe Loara, el a condus operațiunile împotriva d'Aurelle de Paladines, la început cu succes, și a forțat capitularea orașului Orléans. El a avut, cu toate acestea, la Coulmiers
a cedat în fața unei forțe franceze numeric mai mari; dar întărit, el a luptat cu succes în mai multe lupte sub conducerea Marelui Duce de Mecklenburg-Schwerin lângă Orléans.