Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Stelele din porțiunea benzii de instabilitate care traversează secvența principală sunt numite variabile Delta Scuti. Acestea sunt numite după steaua prototipică pentru astfel de variabile: Delta Scuti. Variabilele Delta Scuti variază de obicei de la clasa spectrală A2 la F8, și o clasă de luminozitate stelară de III (subgigante) la V (stele din secvența principală). Acestea sunt variabile de scurtă durată care au o rată de pulsare regulată între 0,025 și 0,25 zile. Stelele Delta Scuti au o abundență de elemente similare cu cele ale Soarelui (a se vedea stelele Populației I) și între 1,5 și 2,5 M<unk>. Rata de pulsare a IK Pegasi A a fost măsurată la 22,9 cicluri pe zi, sau o dată la 0,044 zile. Astronomii definesc metalul unei stele ca fiind abundența elementelor chimice care au un număr atomic mai mare decât heliul. Aceasta este măsurată printr-o analiză spectroscopică a atmosferei, urmată de o comparație cu rezultatele așteptate de la modelele stelare calculate. În cazul IK Pegasus A, abundența estimată a metalelor este [M/H] = +0,07 ± 0,20. Această notație dă logaritmul raportului dintre elementele metalice (M) și hidrogenul (H), minus logaritmul raportului metalic al Soarelui. (Așadar, dacă steaua se potrivește cu abundența de metal a Soarelui, această valoare va fi zero.) O valoare logaritmică de 0,07 este echivalentă cu un raport real de metalicitate de 1,17, deci steaua este cu aproximativ 17% mai bogată în elemente metalice decât Soarele. Cu toate acestea, marja de eroare pentru acest rezultat este relativ mare.  Întrebare: Rezultatele analizei spectroscopice sunt comparate cu ce alte rezultate?
modele stelare calculate