În 1995, Robinson a participat la Summitul Mondial pentru Dezvoltare Socială de la Copenhaga, participând la o grevă a foamei a femeilor din ţările în curs de dezvoltare pentru a atrage atenţia asupra necesităţii de ajutor pentru eliminarea sărăciei şi pentru reducerea datoriilor din ţările dezvoltate. Preocupările ei au fost că națiunile insulare mici din Caraibe, din cauza dimensiunii și a factorilor de mediu, erau vulnerabile în cadrul politicilor comerciale existente și că vulnerabilitatea avea un impact negativ asupra femeilor într-o măsură mai mare, deoarece femeile erau adesea "considerate o sursă de forță de muncă exploatabilă ieftină". Ulterior, ea a asistat la planificarea evenimentelor pentru Conferința Mondială a Femeilor din 1995.
conferinţele de urmărire care au avut loc în 2005 şi 2010.