Scrie o continuare pentru acest paragraf - Muhsin al-Shaalan, vărul lui Al-Nouri, a cedat regiunea Qurayyat (Qurayyat al-Salt), care este ultima parte rămasă din regiunea al-Jawf, și a cedat-o în favoarea statului saudit. Ibn Battah a fost numit un adept al lui Abdullah al-Tamimi, emirul al-Jawf, [47] Emiratul Transjordaniei, totuși, a respins acest lucru. A văzut că merită mai mult să conducă regiunea Qurayyat, așa că a escaladat cu statul saudit cerând stabilirea unei zone neutre între cele două țări, retragerea sauditilor din Hijaz și revenirea familiei Al-Rashid din Hail și a familiei Al-Ayed din Asir la autoritate. Acest lucru a fost respins de statul saudit. Ca o reacție la aceasta, forțele saudite s-au târât peste satele iordaniene până când au ajuns la Yadodah, la câteva mile distanță de orașul Amman, [48] În acel moment, Marea Britanie a intervenit bombardând forțele saudite și forțându-le să se retragă și să revină la dialog. Ceea ce a fost cazul, astfel încât statul saudit a convenit cu Marea Britanie, care reprezintă estul Iordaniei, pentru a da regiunea Qurayyat pentru Arabia Saudită și de a proteja comerțul saudit cu Siria. Acel acord a fost cunoscut sub numele de acordul Hada. [49] După anexarea Hijazului, regiunea Qurayyat a fost cunoscută sub numele de "Emiratul Qurayyat și Inspectoratul de Frontieră de Nord". [50] La sfârșitul anului 1349 AH (1931 d.Hr.), regele Abdulaziz l-a numit pentru a doua oară pe Turki bin Ahmed Al-Sudairy prinț pe Al-Jouf și a mutat capitala de la Dumat al-Jandal la Sakaka. [51] Unul dintre cele mai importante evenimente care au trecut pe Al-Jouf în această perioadă este protecția Sultanului al-Atrash, liderul Marii Revoluții Siriene.
în regiunea Al-Jouf din 1927 AD până în 1932 AD. [52]