Teorema de integrare a fost descoperită în secolul al XVII-lea de către Newton și Leibniz. Teorema demonstrează o conexiune între integrare și diferențiere. Această conexiune, combinată cu ușurința comparativă a diferențierii, poate fi exploatată pentru a calcula integrale. În special, teorema fundamentală a calculului permite rezolvarea unei clase mult mai largi de probleme.
o legătură între integrare și diferențiere