Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecere: În 1900, în apropierea sitului vechiului oraș bizantin Theodosia, treisprezece gramezi mari de pietre au fost descoperite de către Zibold, care a fost un pădurar și inginer responsabil de această zonă. Fiecare grămadă de piatră a acoperit puțin peste 900 de metri pătrați și avea o înălțime de aproximativ 10 metri. Descoperirile au fost asociate cu rămășițele unor țevi de terracotă cu diametru de 75 de milimetri, care aparent au condus la fântâni și fântâni din oraș. Zibold a ajuns la concluzia că grămezile de piatră erau condensatoare care furnizau apă Teodosia; și a calculat că fiecare puț de aer producea mai mult de 55.400 de litri (12.200 imp gal; 14.600 US gal) în fiecare zi. Pentru a verifica ipoteza sa, Zibold a construit un condensator de piatră la o altitudine de 288 de metri (945 ft) pe muntele Tepe-Oba, în apropierea sitului antic al Teodosia. Condensatorul lui Zibold a fost înconjurat de un zid de 1 metru înălțime, 20 de metri lățime, în jurul unei zone de colectare în formă de castron cu drenaj. El a folosit pietre de mare cu diametrul de 10<unk>40 centimetri (3.9<unk>15.7 in) îngrămădite cu o înălțime de 6 metri (20 ft) într-un con truncat care avea 8 metri (26 ft) în diametru pe partea de sus. Forma pilonului de piatră a permis un flux bun de aer cu un contact termic minim între pietre. Condensatorul lui Zibold a început să funcționeze în 1912 cu o producție zilnică maximă care a fost estimată ulterior la 360 de litri (79 imp gal; 95 US gal) <unk> Zibold nu a făcut nicio înregistrare publică a rezultatelor sale la acea vreme. Baza a dezvoltat scurgeri care au forțat experimentul să se încheie în 1915 și site-ul a fost parțial demontat înainte de a fi abandonat. (Locul a fost redescoperit în 1993 şi curăţat.) Condensatorul lui Zibold avea aproximativ aceeași dimensiune ca și vechile gramezi de piatră care fuseseră găsite, și deși randamentul era mult mai mic decât randamentul pe care Zibold îl calculase pentru structurile originale, experimentul a fost o inspirație pentru dezvoltatorii ulterioari.  Întrebare: În ce an a fost oprit experimentul?
În 1915.