După ce Dioclețian a demisionat la 1 mai 305, succesorii săi au început să se lupte pentru controlul Imperiului Roman aproape imediat. Deși Constantin era fiul împăratului de Vest Constantius, ideologia tetrarhală nu a prevăzut neapărat succesiunea ereditară. Când Constantius a murit la 25 iulie 306, trupele tatălui său l-au proclamat pe Constantin ca Augustus în Ebora (York). În Roma, favoritul era Maxentius, fiul colegului imperial al lui Constantius Maximian, care a preluat titlul de împărat la 28 octombrie 306.
rivalităţi inerente