În 1892, Hendrik Lorentz a propus o modificare a modelului lui Fresnel, în care eterul este complet staționar. El a reușit să derive coeficientul de tracțiune al lui Fresnel ca rezultat al interacțiunii dintre apa în mișcare cu un eter nedragat. El a descoperit, de asemenea, că tranziția de la un cadru de referință la altul ar putea fi simplificată prin utilizarea unei variabile auxiliare de timp pe care a numit-o timp local.
ora locală