Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Astronomii precum David Morrison susțin că ecuatorul galactic este o linie în întregime arbitrară și nu poate fi niciodată trasă cu precizie, deoarece este imposibil să se determine exact limitele Căii Lactee, care variază în funcție de claritatea vederii. Jenkins a susținut că și-a tras concluziile despre locația ecuatorului galactic din observațiile făcute la peste 3.400 m, o altitudine care oferă o imagine mai clară a Căii Lactee decât cea la care au avut acces mayașii. În plus, din moment ce Soarele are o lăţime de jumătate de grad, poziţia sa de solstiţiu are nevoie de 36 de ani pentru a-i depăşi întreaga lăţime. Jenkins însuși a remarcat că, chiar și având în vedere locația sa determinată pentru linia ecuatorului galactic, cea mai precisă convergență cu centrul Soarelui a avut loc deja în 1998, și astfel afirmă că, mai degrabă decât în 2012, alinierea galactică se concentrează pe o perioadă de mai mulți ani centrată în 1998. Nu există nicio dovadă clară că mayașii clasici erau conștienți de precesiune. Unii cercetători mayași, cum ar fi Barbara MacLeod, Michael Grofe, Eva Hunt, Gordon Brotherston și Anthony Aveni, au sugerat că unele date sfinte mayașe au fost cronometrate în funcție de cicluri precesionale, dar opinia cercetătorilor cu privire la acest subiect rămâne divizată. De asemenea, există puţine dovezi, arheologice sau istorice, că mayaşii au acordat vreo importanţă solstiţiilor sau echinocţiilor. Este posibil ca numai cei mai vechi dintre mesoamericani să fi observat solstițiile, dar aceasta este, de asemenea, o chestiune disputată în rândul mayașilor. De asemenea, nu există nici o dovadă că mayașii clasici au acordat vreo importanță Căii Lactee; nu există nici un glif în sistemul lor de scriere pentru a o reprezenta și nici un tabel astronomic sau cronologic legat de ea.  Întrebare: ce profesie are David Morrison?
Astronomii