Scrie o continuare pentru acest paragraf - În 1993, după patru ani în Formula 1 cu un singur rezultat semnificativ pentru motor, Bob Lutz de la compania mamă a lui Lamborghini, Chrysler, a făcut o afacere de strângere de mână cu șeful McLaren, Ron Dennis, pentru ca echipa să testeze LE3512 pentru a evalua potențialul său ca un câștigător de cursă. McLaren a făcut o versiune modificată a mașinii lor de curse, McLaren MP4/8 numită MP4/8B, pentru a testa motorul (mașina de test a durat trei luni pentru a fi modificată pentru a se potrivi cu V12 mai lung și mai greu). Testarea a fost finalizată de triplul campion mondial Ayrton Senna și viitorul dublul campion mondial Mika Häkkinen atât pe circuitul Silverstone din Anglia, cât și pe circuitul Estoril din Portugalia. După prima sa mașină la Silverstone, Senna a sugerat anumite modificări la Forghieri (un "top end" mai puțin brutal și o gamă medie mai grasă), iar el a respectat cu o putere a motorului crescută de la aproximativ la aproximativ și ambii piloți au fost foarte impresionați în ciuda faptului că motorul era încă puțin fiabil (Häkkinen a raportat o explozie masivă a motorului în timpul testării la Silverstone, deși a reușit să parcurgă circuitul de 5.226 km cu aproximativ 1,4 secunde mai repede decât echipele de curse MP4/8 alimentate de un motor Ford V8). Potrivit rapoartelor, Senna chiar a vrut să concureze cu motorul la Marele Premiu al Japoniei
crezând că, deși fiabilitatea ar putea fi o problemă, cel puțin ar fi mai rapid decât cu mașina de curse cu motor Ford (ironic, Senna ar câștiga atât în Japonia, cât și în ultima cursă din Australia cu MP4/8 existent). În ciuda acestui fapt, Ron Dennis a decis să meargă cu motoare Peugeot V10 din cauza unui acord comercial mai bun care ar oferi stabilitate pe termen lung echipei și la sfârșitul sezonului 1993, Lamborghini LE3512 a fost retras din cursele de Grand Prix după ce compania a fost vândută de Chrysler unui grup de investitori indonezieni condus de Tommy Suharto.