În 1869, guvernul lui John A. Macdonald, a făcut planuri de a crea o forță de poliție montată de 200 de oameni pentru a menține ordinea de-a lungul frontierei; o astfel de forță, credea el, ar permite colonizarea regiunii și ar fi mult mai ieftină decât desfășurarea unităților de miliție regulate pentru sarcina respectivă. Cu toate acestea, punerea în aplicare a acestei propuneri a fost întârziată, mai întâi de rebeliunea Métis, iar apoi de amenințarea unei invazii Fenian
- Da, domnule. Între timp, un studiu realizat în 1871 de locotenentul William Butler a recomandat crearea unei forțe montate de până la 150 de oameni sub conducerea unui magistrat sau a unui comisar, bazate de-a lungul rutelor comerciale nordice, lăsând zona de frontieră ca o zonă liminală, negarnizoană. Colonelul Patrick Robertson-Ross a efectuat un alt sondaj în 1872 și a recomandat o strategie alternativă de recrutare a unei forțe mai mari de 550 de bărbați care ar fi fost însărcinați să împingă spre sud în regiunea de frontieră în sine și să stabilească legea și ordinea acolo.