A doua fază a literaturii francofone algeriene a început odată cu creșterea tensiunilor politice în națiune și cu Războiul de Independență
a început. Cei mai mulți autori algerieni din această perioadă au fost susținători fermi ai FLN și ai unei Algerii independente, atât de mult încât multe personalități literare din acea perioadă au fost participanți activi la lupta pentru independență. Nenumărați astfel de scriitori, printre care Kateb Yacine, Mohamed Boudia, Anna Gréki și Leila Djabali, au fost arestați și închiși de regimul colonial în anii 1950. Spre deosebire de omologii lor de dinainte de 1945, acești scriitori au fost mai critici față de Franța în lucrările lor și au folosit un stil realist pentru a evidenția nedreptățile colonialismului. Lucrări notabile din această perioadă includ "Le Fils du pauvre" (Fiul săracului), "La Grande maison" (Casa cea mare) al lui Mohammed Dib, "La Colline oubliée" ( dealul uitat) al lui Mouloud Mammeri, "Ndjema" al lui Kateb Yacine și "La Dernière impression" (Ultima impresie) al lui Malek Haddad.