Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Passage: Succesorul IPv4 este IPv6. IPv6 a fost rezultatul mai multor ani de experimentare și dialog în timpul cărora au fost propuse diferite modele de protocoale, cum ar fi TP/IX (RFC 1475), PIP (RFC 1621) și TUBA (TCP și UDP cu adrese mai mari, RFC 1347). Cea mai proeminentă diferență față de versiunea 4 este dimensiunea adreselor. În timp ce IPv4 folosește 32 de biți pentru adresare, oferind c. 4.3 miliarde (4.3×109) de adrese, IPv6 folosește adrese de 128 de biți care oferă aproximativ. 340 undecillion, sau 3.4 × 1038 de adrese. Deși adoptarea IPv6 a fost lentă, în iunie 2008, toate sistemele guvernamentale din Statele Unite au demonstrat suportul infrastructurii de bază pentru IPv6. Atribuirea noului protocol ca IPv6 a fost incertă până când diligența necesară a arătat că IPv6 nu a fost încă utilizat anterior. Alte propuneri de protocoale numite IPv9 și IPv8 au apărut pentru scurt timp, dar nu au avut nicio afiliere cu niciun organism internațional de standardizare și nu au avut niciun sprijin. Cu toate acestea, la 1 aprilie 1994, IETF a publicat o glumă despre IPv9.  Întrebare: Care a fost succesorul IPv4?
IPv6