Deși YF-16 a câștigat competiția LWF, Marina a fost sceptică că un avion cu un motor și un tren de aterizare îngust ar putea fi ușor sau economic adaptat la serviciul portavionului și a refuzat să adopte un derivat F-16. La 2 mai 1975, Marina a anunțat alegerea YF-17. Deoarece LWF nu a împărtășit cerințele de proiectare ale VFAX, Marina a cerut McDonnell Douglas și Northrop să dezvolte o nouă aeronavă din designul și principiile YF-17. La 1 martie 1977, Secretarul Marinei W. Graham Claytor a anunțat că F-18 va fi numit "Hornet". Northrop s-a asociat cu McDonnell Douglas ca un contractant secundar la NACF pentru a valorifica experiența acestuia din urmă în construirea de portavion, inclusiv F-4 Phantom II. Pe fiecare dintre aceste aeronave, F-160 a adăugat două motoare mai stabile sau mai economice pentru serviciul portavionului, și a refuzat să adopte un derivat F-160 (sub
o aeronavă nouă