Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Standardele "anchor" care definesc grila de clasificare MK pentru stelele de tip O din secvența principală, adică acele standarde care nu s-au schimbat de la începutul secolului al XX-lea, sunt 15 Monocerotis (O7 V) și 10 Lacertae (O9 V). Atlasul "Yerkes" al lui Morgan<unk>Keenan<unk>Kellerman (MKK) din 1943 a enumerat standardele de tip O între O5 și O9, dar a împărțit doar clasele de luminozitate pentru stelele O9. Cele două standarde MKK O9 V au fost Iota Orionis și 10 Lacertae. Standardele revizuite Yerkes ("MK") prezentate în Johnson & Morgan (1953) nu au prezentat modificări ale tipurilor O5 până la O8, și au enumerat 5 standarde O9 V (HD 46202, HD 52266, HD 57682, 14 Cephei, 10 Lacertae) și 3 standarde O9.5 V (HD 34078, Sigma Orionis, Zeta Ophiuchi). O revizuire importantă a clasificării spectrale de către Morgan & Keenan (1973) a enumerat standardele "revizuite MK" pentru O4 până la O7, dar, din nou, fără împărțirea standardelor pe clase de luminozitate. Această revizuire a enumerat, de asemenea, "standardele de pumnal" ale secvenței principale de O9 V pentru 10 Lacertae și O9.5 V pentru Sigma Orionis.  Întrebare: Pentru ce au fost folosite standardele Iota Orionis și 10 Lacartae?
MKK O9 V