Ca parte a opoziției arabe față de prezența evreiască din ce în ce mai mare în Mandatul Palestinei, unii lideri arabi au căutat să orchestreze boicoturi anti-evreiești din 1922. Boicotul inițial a renunțat la orice relații cu orice afaceri deținute de evrei care operează în Palestina mandatară. Arabii palestinieni "care s-au dovedit a fi încălcat boicotul... au fost atacați fizic de frații lor și mărfurile lor au fost deteriorate" atunci când arabii palestinieni au revoltat în Ierusalim
În 1929. Un alt boicot mai strict a fost impus afacerilor evreiești în urma revoltelor care au cerut tuturor arabilor din regiune să respecte condițiile sale. Comitetul executiv arab al Congresului siriano-palestinian a cerut boicotul afacerilor evreiești în 1933, iar în 1934 Federația Laboristă Arabă a efectuat un boicot, precum și un picet organizat de afaceri evreiești. În 1936, conducerea arabă palestiniană a cerut un alt boicot și i-a amenințat cu violență pe cei care nu au respectat boicotul. Cu toate acestea, acest boicot nu a avut succes deoarece avocații, medicii și spitalele evreiești erau prea puternic integrați în societatea palestiniană.