Această idee de a avea o cameră care să reprezinte oamenii în mod egal, în timp ce cealaltă dă reprezentare egală statelor indiferent de populație, a fost cunoscută sub numele de Compromisul Connecticut. A existat, de asemenea, o dorință de a avea două Camere care să poată acționa ca un control intern unul asupra celuilalt. Una a fost destinată să fie o "Casă a Poporului" aleasă direct de popor și cu termene scurte care să oblige reprezentanții să rămână aproape de alegătorii lor. Cealaltă a fost destinată să reprezinte statele în măsura în care și-au păstrat suveranitatea, cu excepția puterilor delegate în mod egal guvernului Senatului.
Două case care ar putea acţiona ca un control intern unul asupra celuilalt