Unele modele timpurii nu au luat în considerare PSC-urile și au prezis o epuizare globală treptată, motiv pentru care gaura de ozon din Antarctica a fost o surpriză pentru mulți oameni de știință. Este mai corect să vorbim de epuizare a ozonului la latitudini medii, mai degrabă decât găuri. Columna totală de ozon a scăzut sub valorile de dinainte de 1980 între 1980 și 1996 pentru latitudinile medii. În latitudinile nordice, ea a crescut apoi de la valoarea minimă de aproximativ două procente din reglementările din 2009 până în 2009 și cantitatea de stratosferă stratosferică a scăzut.
Sunt foarte de acord.