Echipa, inițial cunoscută sub numele de Copersucar-Fittipaldi, nu a avut mare succes în primul său sezon de curse în 1975. Wilson s-a prăbușit în șasiul FD01 în turul 13 al primei curse, Marele Premiu al Argentinei
, pe care fratele său a continuat să câștige în McLaren lui. Numerele de șasiu FD02 și FD03, utilizate pentru restul anului, au fost același design ca mașina originală, dar au abandonat cea mai mare parte a caroseriei originale. Wilson a fost singurul pilot și a reușit să termine doar cinci curse, cea mai mare dintre ele fiind a zecea și ultima poziție la Marele Premiu al SUA de la Watkins Glen, și nu a reușit să se califice în trei ocazii. Italianul Arturo Merzario nu a făcut mai bine când a preluat șasiul pentru Marele Premiu de acasă după ce Wilson și-a rupt două oase în mână într-un accident de antrenament la Marele Premiu al Austriei. În ciuda lipsei de succes, micuța echipă a realizat o lovitură de stat pentru anul următor: Emerson Fittipaldi s-a alăturat echipei de la McLaren, cu care a câștigat al doilea campionat al piloților în 1974. Fratele său a renunţat la conducere pentru a se ocupa de conducerea echipei.