Completați următoarea frază: După ce Nigeria și-a câștigat independența de sub dominația britanică în 1960, stigmatul față de grupul etnic Igbo din est a crescut. Când un presupus
Igbo a condus lovitură de stat și a ucis înalți oficiali guvernamentali, celelalte grupuri etnice din Nigeria, în special Hausa, au lansat o campanie masivă anti-Igbo. Această campanie a început cu pogromul anti-Igbo din 1966 și cu contra-coupul nigerian din 1966. În pogrom, proprietatea Igbo a fost distrusă și până la 300.000 de Igbos au fugit din nord și au căutat siguranță în est și aproximativ 30.000 de Igbos au fost uciși. În contra-coupul care a urmat, civilii Igbo și personalul militar au fost, de asemenea, uciși în mod sistematic. La 30 mai 1967, când Igbos și-au declarat independența față de Nigeria și au format statul separatist Biafra, guvernele nigeriene și britanice au lansat o blocadă totală a Biafrăi. Inițial în ofensivă, Biafra a început să sufere și guvernul său a trebuit să se mute frecvent deoarece armata nigeriană a continuat să cucerească capitalele sale. Principala cauză a morţii a fost foametea, iar copiii au suferit cel mai mult. Copiii erau adesea afectaţi de Kwashiorkor, o boală cauzată de malnutriţie. Oamenii au recurs la canibalism în multe ocazii. Documentarea suferinței copiilor Igbo este atribuită muncii Crucii Roșii Franceze și a altor organizații creștine. Există mai multe estimări ale numărului de morți ai igbo în genocid. Numărul soldaților care au fost uciși în război este estimat la 100.000, iar numărul civililor care au fost uciși variază de la 500.000 la 3,5 milioane. Mai mult de jumătate dintre cei care au murit în război au fost copii. În prezent, Nigeria încă suprimă protestele pașnice ale celor care speră la independența Biafră, adesea prin trimiterea soldaților pentru a bate protestatarii și chiar pentru a-i ucide.