Nucleazele care hidrolizează nucleotidele de la capetele firelor de ADN se numesc exonucleazele, în timp ce endonucleazele se taie în interiorul firelor. Nucleazele cele mai frecvent utilizate în biologia moleculară sunt endonucleazele de restricție, care taie ADN-ul în secvențe specifice. De exemplu, enzima EcoRV prezentată în stânga recunoaște secvența cu 6 baze 5′-GATC-3′ și face o tăietură pe linia orizontală. În natură, aceste enzime protejează bacteriile împotriva infecției fazei prin digerarea modificării ADN-ului fazei atunci când intră în celula bacteriană, ca parte a sistemului de restricție. În tehnologia secvenței, aceste nucleaze specifice sunt utilizate în clonarea moleculară a ADN-ului și în clonarea amprentelor biologice Întrebare: Ce tip de macromolează sunt nucleazele?
enzime