Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecere: Începând cu 1514, timp de peste un secol, Imperiul Otoman și Persia Safavidă au fost angajate în război aproape constant pentru controlul Caucazului de Sud și Mesopotamia. Cele două state erau cele mai mari puteri din Asia de Vest, iar rivalitatea a fost alimentată în continuare de diferențele dogmatice: otomanii erau sunniți, în timp ce safavii erau musulmani șiiți credincioși ai sectei Qizilbash și erau văzuți ca eretici de otomani. După Bătălia de la Chaldiran, care a eliminat influența safavidă în Anatolia, în timpul războiului din 1532-55, otomanii au cucerit Irakul arab, cucerind Bagdadul în 1534 și asigurând recunoașterea câștigurilor lor prin Tratatul de la Amasya în 1555. Pacea a durat două decenii înainte ca un alt război să izbucnească în 1578. Perșii au fost presionați, deoarece avansurile otomane au fost combinate cu un atac al șaibanilor în Khorasanul persan. Războiul s-a încheiat cu Tratatul de la Constantinopol în 1590, cu o victorie otomană clară: otomanii au ocupat Georgia, Revan și chiar fosta capitală safavidă, Tabriz. Noul șah persan, Abbas I (a domnit între 1588 și 1629), și-a reorganizat armata, ridicând noua infanterie de ghulam în imitația janișarilor, recrutată din zeci de mii de oameni în majoritate circezi și georgieni înarmați cu cele mai bune echipamente și instruire, și a așteptat timpul său. În 1603, el a lansat o ofensivă care a recucerit Tabriz, Azerbaidjan și Georgia în același an. Otomanii, distrași de războaiele cu monarhia habsburgică din Europa, nu au reușit să ofere rezistență eficientă. Până în 1622, după încheierea cu succes a războiului împotriva mogulilor, și încurajat de tulburările interne din cadrul Imperiului Otoman care au urmat asasinării sultanului Osman al II-lea (r. 1618-22), Abbas a hotărât să atace posesiunile otomane din Irak.  Întrebare: Cu cine a fost în război Imperiul Otoman?
Persia safavidă