Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Se poate spune că calculul variațiilor a început cu problema rezistenței minime a lui Newton în 1687, urmată de problema curbei brachistochrone ridicată de Johann Bernoulli (1696). Ea a atras imediat atenția lui Jakob Bernoulli și a marchizului de l'Hôpital, dar Leonhard Euler a elaborat primul subiect, începând cu 1733. Lagrange a fost influențat de munca lui Euler pentru a contribui semnificativ la teorie. După ce Euler a văzut lucrarea din 1755 a lui Lagrange, în vârstă de 19 ani, Euler și-a abandonat propria abordare parțial geometrică în favoarea abordării pur analitice a lui Lagrange și a redenumit subiectul calculul variațiilor în conferința sa din 1756 Elementa Calculi Variationum. Legendre (1786) a stabilit o metodă, nu în întregime satisfăcătoare, pentru discriminarea maximelor și minimelor. Isaac Newton și Gottfried Leibniz au acordat, de asemenea, o atenție timpurie subiectului. Printre cei care au contribuit la această discriminare se numără Vincenzo Brunacci (1810), Carl Friedrich Gauss (1829), Siméon Poisson (1831), Mikhail Ostrogradsky (1834) și Carl Jacobi (1837). O lucrare generală importantă este cea a lui Sarrus (1842) care a fost condensată și îmbunătățită de Cauchy (1844). Alte tratate și memorii valoroase au fost scrise de Strauch (1849), Jellett (1850), Otto Hesse (1857), Alfred Clebsch (1858) și Carll (1885), dar poate cea mai importantă lucrare a secolului este cea a lui Weierstrass. Cursul său celebru asupra teoriei este epocal, și se poate afirma că el a fost primul care a pus-o pe o fundație fermă și incontestabilă. Problema a 20-a și a 23-a Hilbert publicate în 1900 au încurajat dezvoltarea ulterioară. În secolul al 20-lea, David Hilbert, Emmy Noether, Leonida Tonelli, Henri Lebesgue și Jacques Hadamard, printre alții, au adus contribuții semnificative. Marston Morse a aplicat calculul variaţiilor în ceea ce acum se numeşte teoria Morse. Lev Pontryagin, Ralph Rockafellar și F. H. Clarke au dezvoltat noi instrumente matematice pentru calculul variațiilor în teoria controlului optim. Programarea dinamică a lui Richard Bellman este...  Întrebare: Care este numele teoriei pe care Alfred Clebsch a pus-o în firma sa?
epocă