Rezumaţi articolul:  Ochii lor reflectă copilăria marcată de tragedie. Pe feţele lor sunt riduri adânciţi de durere şi de trecerea timpului. Tomasz Lazar a petrecut ore întregi fotografiind și intervievând adulți care au fost smulși din casele lor în copilărie în anii 1940 și forțați să trăiască la mii de kilometri distanță în Siberia. "Pentru mine aceste feţe sunt ca nişte hărţi", a spus Lazar. "Cu cât te uiţi mai mult la ele, cu atât mai multe descoperi". Autorităţile sovietice au invadat Polonia în timpul celui de-al doilea război mondial şi au deportat sute de mii de polonezi. Unii au fost trimişi în lagărele de prizonieri din sălbăticia îngheţată din centrul Rusiei. Mulţi erau copii. De fapt, Moscova a furat o mare parte dintr-o întreagă generație de tineri polonezi, o mână din care Lazar a localizat șapte decenii mai târziu. În timpul interogatoriilor lui Lazar, mulţi dintre supravieţuitori au început să plângă. "A fost foarte traumatizant pentru ei", a spus el. "Unii au pierdut mame, taţi, fraţi, surori... ucişi de sovietici". Lazar își amintește că l-a auzit pe Boguslaw Dokurno, în vârstă de 84 de ani, amintindu-și de dorința de moarte a bunicului său. Bunicul lui Dokurno i-a cerut nepotului său să se întoarcă acasă în Polonia după moartea sa pentru a recupera solul polonez și pentru a-l aduce înapoi în mormântul său siberian. Un alt exilat, Sofia Bocian, i-a povestit lui Lazar cum fratele ei a scăpat din lagărul lor de prizonieri, lăsându-o cu experiența oribilă de a fi interogat de poliția secretă sovietică. Lazar și-a început cariera de fotograf profesionist în 2006, după ce a realizat pe deplin puterea de povestire a mediumului. "Pentru mine, atunci când faci fotografie - fie că este jurnalism convențional sau alte tipuri - vrei să împărtășești ceva cu oamenii", a spus el. Reţelele sociale. Urmăriți @CNNPhotos pe Twitter pentru a vă alătura conversației despre fotografie. Lazar a spus că interviurile l-au surprins. În pofida experienţelor traumatizante ale subiecţilor săi, "m-au primit cu braţele deschise", îşi aminteşte el. "Au vrut cu adevărat să-şi împărtăşească poveştile". Temându-se pentru siguranța lor, nu au putut spune poveștile lor în public până la căderea Uniunii Sovietice. Acum, că au peste 80 de ani, timpul se scurge pentru ei să-şi documenteze...
Sovieticii au invadat Polonia în al doilea război mondial şi au deportat sute de mii de oameni. Tomasz Lazar a fotografiat câţiva dintre aceşti polonezi şi le-a ascultat poveştile.