Scrieți o continuare pentru acest paragraf - La 5 iulie 1960, la cinci zile după ce noua Republică Congo a câștigat independența față de Belgia, membrii garnizoanei "Force Publique" (olandeză: "Openbare Weermacht") lângă Léopoldville/Leopoldstad s-au răscolit. Soldații africani, indignați de faptul că independența a adus puține schimbări în statutul lor, au îndepărtat 1.000 de ofițeri belgieni din structura de comandă. Noul guvern a reacționat lent, permițând o stare de panică să se dezvolte printre cei 120.000 de coloniști încă rezidenți pe teritoriu, în timp ce trupele rătăcitoare de răscolitori au atacat numeroase ținte europene, atacând și ucidând cu impunitate. Încercarea Belgiei de a-și apăra cetățenii cu forța militară a agravat doar situația; în zece zile de la independență, funcționarii publici albi emigrau în masă. Ca criza infamă din Congo
dezvoltată în continuare, corpul de magistraţi predominant albi au fugit şi ei din haosul în creştere, lovind puternic aparatul judiciar de bază al naţiunii lor <unk> considerat de mai mulţi observatori proeminenţi a fi "cea mai gravă catastrofă din această serie de dezastre".