În timp ce Linnaeus a conceput speciile ca părți neschimbătoare ale unei ierarhii proiectate, celălalt mare naturalist al secolului al XVIII-lea, Georges-Louis Leclerc, Comte de Buffon, a tratat speciile ca categorii artificiale și formele vii ca maleabile, sugerând chiar posibilitatea unei descendențe comune. Deși s-a opus evoluției, Buffon este o figură-cheie în istoria gândirii evoluționiste; munca sa ar fi influențat teoriile evoluționiste ale lui Lamarck și Darwin. Descoperirea și descrierea noilor specii și colectarea pasiunii de specimene au devenit o întreprindere științifică și o căutare lucrativă a multor oameni de afaceri și întreprinzători; în istoria naturală a secolului al XVII-lea, întreprinderea a cuprins trei întreprinderi științifice:
Sistematizarea, denumirea și clasificarea