La mijlocul mileniului al II-lea î.e.n., matematica babiloniană avea un sistem de numere poziționale sexagesimale sofisticat. Lipsa unei valori poziționale (sau a zero) era indicată de un spațiu între numerele sexagesimale. Până în anul 300 î.e.n., lipsa unei punctuații (două cunei înclinate) a fost adoptată ca un loc în același sistem de numere. Într-o tăbliță babiloniană descoperită în jurul anului 700 î.e.n., scriitorul babilonian Kish Bêl-bêl, care înseamnă frumos, a fost de asemenea folosit pentru a indica nivelul de bază în desenele de morminte și piramide, iar distanțele au fost măsurate în raport cu linia de bază ca fiind deasupra sau sub această linie.
un rezervor de loc sexagesimal final