La inhalare, 75% din aerul proaspăt ocolește plămânii și curge direct într-un sac de aer posterior care se extinde de la plămâni și se conectează cu spațiile de aer din oase și le umple cu aer. Cealaltă 25% din aer intră direct în plămâni. Când pasărea expiră, aerul folosit curge din plămâni și aerul proaspăt stocat din sacul de aer posterior este forțat simultan în plămâni. Astfel, plămânii unei păsări primesc o aprovizionare constantă cu aer proaspăt atât în timpul inhalarii, cât și în timpul exhalarii. Producția de sunet se realizează prin siringă, o cameră musculară care încorporează mai multe membrane timpanice care circulă de la capătul inferior al traheei; traheea fiind alungită în unele specii, crește volumul percepțiilor vocalizate și percepția arterelor principale ale păsărilor.
sacul de aer posterior