Rezumaţi articolul:  (CNN) Pe măsură ce ne apropiem de 27 aprilie, când Africa de Sud marchează aniversarea primelor alegeri post-apartheid care au avut loc în acea zi în 1994, ne confruntăm cu un alt val de atacuri mortale împotriva migranților africani. Indignarea declanșată de această violență se aude cu voce tare pe rețelele de socializare cu "#WeAreAfrica" care demonstrează necesitatea unui front comun împotriva acestui afront. Aceste atacuri repetate împotriva migranților și a proprietății lor ar putea fi citite ca un alt indiciu al modului în care visul națiunii curcubeu a fost șovăit. Această viziune nu simbolizează doar o Africă de Sud multietnică, ci una în care să trăiești cu demnitate este împărtășită peste granițele rasiale și de clasă. Atacurile împotriva nou-veniților în Africa de Sud sunt adesea reduse la atitudini de ură și resentimente față de ceilalți africani negri. Titlurile naţionale şi internaţionale folosesc termenul "xenofobie" ca şi cum un singur cuvânt ar putea exprima criza multifacetată în care apare acest fenomen. Etichetarea acestor tulburări ca xenofobe nu reușește să transmită condițiile în care migranții africani sunt ţapi ispășitori pentru moștenirea persistentă a apartheidului în era post-eliberare. De asemenea, acest cuvânt nu ne spune că sărăcia extremă depăşeşte acum cea experimentată în timpul apartheidului. Şi cu siguranţă nu explică modul în care inegalitatea extremă este acum pe deplin îmbrăţişată şi normalizată de o nouă elită neagră care se alătură "oamenilor bogaţi albi" din trecut. Întrebarea de ce sunt vizați negrii străini și nu albii străini este, de asemenea, repetată ad nauseam, ca și cum majoritatea cetățenilor negri și a migranților africani împărtășesc spații și experiențe comune cu sud-africanii albi sau străinii albi. Contactul dintre majoritatea grupurilor de migranți africani și sud-africanii negri nativi are loc în cea mai mare parte în așezările și orașele informale subdezvoltate. În interacțiunea și competiția dintre aceste grupuri în aceste spații, trebuie să fim atenți la tratamentul simplist al bolii Africii de Sud ca xenofobie. O astfel de etichetare nu explică şi nu poate explica totalitatea contactului, competiţiei şi conflictului dintre indigeni şi negrii săraci...
Xenofobia nu poate explica conflictul dintre sud-africanii negri săraci și antreprenorii străini din Africa, spune Abdi. Uciderea străinilor nu poate fi separată de violenţa brutală cu care se confruntă săracii sud-africani, adaugă ea.