Dinastia Umayyad (în arabă: سلالة الأمويين) sau Umayyads (în arabă: أمويون) a fost familia conducătoare a califatului musulman între 661 și 750 și mai târziu a Spaniei islamice între 756 și 1031. În perioada pre-islamică, ei au fost un clan proeminent al tribului Meccan al lui Quraysh, descendent al lui Umayya ibn Abd Shams. În ciuda opoziției ferme față de profetul islamic Muhammad, omiadii au îmbrățișat islamul înainte de moartea acestuia din urmă în 632. Un membru al clanului, Uthman, a devenit cel de-al treilea calif Rashidun în 644 <unk> 656, în timp ce alți membri au deținut diferite funcții de guvernator. Unul dintre acești guvernatori, Mu'awiya I, a luptat în primul război civil musulman
în 661 și a înființat Califatul Umayyad cu capitala sa în Damasc, Siria. Aceasta a marcat începutul dinastiei Umayyad, prima dinastie ereditară din istoria islamului, și singura care a domnit peste întreaga lume islamică a timpului său.