Înainte de arestarea sa în noaptea de 25 martie 1971, Mujib a făcut un apel pentru ca bengalezii să lupte pentru independența lor; declarația de independență a fost proclamată din Chittagong de către membrii Mukti Bahini - armata națională de eliberare formată din militari, paramilitari și civili bengalezi. Regimentul Bengal de Est și pușcașii Pakistanului de Est au jucat un rol crucial în rezistență. Condusă de generalul M. A. G. Osmani și de unsprezece comandanți de sector, Forțele din Bangladesh au purtat un război de gherilă masiv împotriva armatei pakistaneze. Au eliberat numeroase oraşe în primele luni ale conflictului. Armata pakistaneză a recâştigat viteza în timpul musonului. Gherilă bengală a efectuat sabotaj la scară largă, inclusiv Operațiunea Jackpot împotriva Marinei Pakistanului. Forțele aeriene din Bangladesh au zburat împotriva bazelor militare pakistaneze. Până în noiembrie, forțele din Bangladesh au restricționat armata pakistaneză la cazarmele sale pe timp de noapte. Ei au asigurat controlul asupra majorității zonelor rurale și statul independent al Bangladeshului a fost declarat oficial de către guvernul în exil al Ligii Awami din Mujibnagar. Salutul lui Mujib "Joy Bangla" ("Victoria în Bengal") a devenit strigătul de adunare al naționaliștilor bengalezi, care s-au mobilizat pentru a forma forța de gherilă Mukti Bahini, care a primit pregătire și echipament de la guvernul indian. Intervenția indiană
la apogeul războiului de eliberare va duce în cele din urmă la predarea forțelor pakistaneze și înființarea statului Bangladesh pe 16 decembrie.