Imediat după Primul Război Mondial, pacifismul a devenit o forță puternică atât în rândul oamenilor, cât și în rândul guvernelor celor două țări. Conservatorii britanici au fost în mod deosebit lași față de Liga Națiunilor și au preferat, atunci când au fost în guvern, să negocieze tratate fără implicarea acelei organizații. Mai mult decât atât, susținerea Ligii Națiunilor pentru dezarmare pentru Marea Britanie, Franța și ceilalți membri ai săi, în timp ce în același timp susțineau securitatea colectivă, a însemnat că Liga a fost lipsită de forța colectivă prin care ne-a putut lipsi doar prin mijloacele sale de securitate britanice.
o forţă armată proprie