Activitatea lui D'Antona a cuprins toate domeniile chirurgiei. De asemenea, s-a ocupat de ortopedie și traumatologie. Observațiile sale asupra victimelor cutremurului din Messina din 1908
i-a permis să evidenţieze unele particularităţi ale rănilor şi să descrie sindromul de zdrobire. Din nou, el a avut o experiență extinsă în ginecologie; în multe lucrări a oferit documentație precisă a unei serii mari de cazuri personale pe tema histerectomiei și ovariectomiei. El s-a ocupat de chirurgie vasculară și toracoplastică a fistulelor toracice. În domeniul mai strict tehnic, D'Antona este amintit mai ales pentru introducerea metodei antiseptice în școala de chirurgie napolitană, care a dus la o scădere senzațională a mortalității operaționale. Antisepsia susținută de D'Antona a completat apoi îmbunătățirea tehnicilor chirurgicale efectuate de Gallozzi, făcând posibil marele progres al clinicii chirurgicale moderne.