Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: SJS este o reacţie de hipersensibilitate de tip IV în care un medicament sau metabolitul său stimulează celulele T citotoxice (adică celulele T CD8+) şi celulele T helper (adică celulele T CD4+) pentru a iniţia reacţii autoimune care atacă ţesuturile proprii. În special, este vorba de o reacţie de hipersensibilitate întârziată de tip IV, subtip IVc, dependentă parţial de acţiunile de lezare a ţesutului ale celulelor ucigaşe naturale. Acest lucru contrastează cu celelalte tipuri de tulburări SCAR, adică sindromul DRESS, care este o reacție de hipersensibilitate la medicament de tip IV, subtip IVb, dependentă parțial de acțiunile de lezare a țesuturilor ale eozinofililor și pustuloza exantematoasă generalizată acută, care este o reacție de hipersensibilitate de tip IV, subtip IVd, dependentă parțial de acțiunile de lezare a țesuturilor ale neutrofililor. Ca și alte medicamente care induc SCAR, medicamentele care induc SJS sau metaboliții lor stimulează celulele T CD8+ sau celulele T CD4+ pentru a iniția răspunsuri autoimune. Studiile indică faptul că mecanismul prin care un medicament sau metaboliţii săi realizează acest lucru implică subminarea căilor de prezentare a antigenului sistemului imunitar înnăscut. Medicamentul sau metabolitul se leagă covalent cu o proteină gazdă pentru a forma un epitop independent, legat de medicament. O celulă prezentatoare de antigen (APC) preia aceste proteine alter; le digerează în peptide mici; plasează peptidele într-un șanț pe componenta antigenului leucocitelor umane (adică HLA) a complexului lor major de histocompatibilitate (adică MHC); și prezintă peptidele asociate cu MHC receptorilor celulelor T de pe celulele T CD8 + sau celulele T CD4 +. Aceste peptide care exprimă un epitop non-auto legat de medicament pe una dintre diferitele lor forme de proteine HLA (HLA-A, HLA-B, HLA-C, HLA-DM, HLA-DO, HLA-DP, HLA-DQ sau HLA-DR) se pot lega de un receptor de celule T și astfel pot stimula celula T mamă purtătoare de receptor să inițieze atacuri asupra țesuturilor auto. Alternativ, un medicament sau metabolitul său poate stimula aceste celule T prin introducerea în șanțul unei proteine HLA pentru a servi ca epitop neînsuflețit sau prin legarea în afara acestui șanț pentru a modifica o proteină HLA astfel încât să formeze un epitop neînsuflețit. În toate aceste...  Întrebare: Asocierile în răspunsurile la medicamente sunt adesea limitate la cine?
populații citate