Lombardi a debutat în Formula 1 în 1974 cu un Brabham privat, susţinut de Clubul Auto Italian, dar nu s-a calificat. În 1975 a fost invitată să se alăture lui Vittorio Brambilla și Hans-Joachim Stuck la March și a concurat întregul sezon. La cursa de deschidere a campaniei din Africa de Sud
, Lombardi a devenit prima femeie, de la Maria Teresa de Filippis în 1958, care s-a calificat cu succes pentru un Grand Prix. Cursa ei a durat 23 de ture până când a fost forțată să se retragă din cauza unei probleme cu sistemul de combustibil. 1975 se va dovedi a fi un sezon plin de evenimente pentru echipa de martie. Brambilla a obținut o victorie surpriză în Grand Prix-ul Austriei din 1975, scurtat de ploaie, în timp ce Lombardi a obținut un punct de campionat în Grand Prix-ul Spaniei. Cursa a suferit o tragedie majoră după 25 de ture, când aripa din spate a lui Rolf Stommelen pe Embassy Hill s-a rupt, trimițându-l în barieră. A sărit de pe el şi a intrat în drum, a lovit bariera de peste drum şi a zburat peste ea. În timp ce încerca să-l evite pe Stommelen, Carlos Pace s-a prăbuşit. Cinci spectatori au fost uciși de mașina zburătoare a lui Stommelen, șoferul suferind o fractură la picior, o încheietură ruptă și două coaste rupte. Cursa a continuat încă patru ture, în timpul cărora Jochen Mass l-a depășit pe Jacky Ickx pentru lider. La turul 29, cursa a fost oprită, Mass fiind câștigător, Ickx al doilea, iar Jean-Pierre Jarier a trecut linia de sosire pe poziția a treia. Carlos Reutemann a terminat pe locul patru înaintea lui Brambilla, în timp ce Lombardi a terminat pe locul șase. Întrucât cursa a fost oprită înainte de a fi atins trei sferturi din distanța programată, au fost acordate doar jumătate de puncte. Cel mai bun rezultat al lui Lombardi a fost la Marele Premiu al Germaniei de la Nürburgring, unde a terminat pe locul șapte. La Marele Premiu al Statelor Unite la Watkins Glen Lombardi a avut o singură șansă pentru Williams. S-a calificat pentru cursa, dar o problemă de aprindere a împiedicat-o să înceapă.