După cum s-a explicat mai sus, o astfel de tranziție de fază F → S apare mai ales la un gât de sticlă. În faza de flux sincronizat are loc o "auto-compresiune" suplimentară și crește densitatea vehiculului în timp ce viteza vehiculului scade. Această auto-compresiune este numită "efectul cârligului". În regiunile "cârlig" ale fluxului sincronizat, apar blocaje înguste. Dacă aceste blocaje înguste cresc, vor apărea blocaje largi, denumite de J → S în figura 9. Astfel, apar blocaje largi (F → J) în timpul tranziției de flux sincronizat. De aceea, dacă o astfel de tranziție de flux sincronizat are loc mai târziu într-o regiune de flux liber, atunci când o combinație de fluxuri largi sau de blocaje de trafic se propagă mai târziu (F → S) și viteza de flux se deplasează în mod sincronizat în faza de flux, atunci când se produce o altă combina
apar blocaje înguste