La începutul anilor 1860, atât partidele ruse, cât şi cele poloneze din teritoriile bieloruse au început să-şi dea seama că rolul decisiv în viitoarele conflicte
s-a transformat în ţărani, majoritatea bieloruseşti. Așa că a apărut o cantitate mare de propagandă, direcționată la țărani și scrisă în limba belarusă; în special, "Manifestul" anti-rus, anti-țarist, anti-ortodox și ziarul "Adevărul țăranilor" (1862-1863) de Kalinowski, și broșuri și poeme anti-poloneze, anti-revoluționare, pro-ortodoxe (1862).