Scrii o continuare pentru acest paragraf - Moștenirea lui Ion Creangă a fost, de asemenea, tangibilă în Uniunea Sovietică, și în special în RSS Moldova (care, ca și cea mai mare parte a Basarabiei, a făcut parte din România Mare interbelică, și mai târziu a devenit independentă Moldova). Inițial, scrierile sale, intitulate "Povestiri moldovenești", au făcut parte din curriculumul sovietic în Regiunea Autonomă Moldovenească (Transnistria). După ocuparea sovietică a Basarabiei
Creangă a fost unul dintre scriitorii români ale căror lucrări au fost încă permise pentru publicare de către noile autorități. Acest lucru a oferit contribuitorilor locali la literatura românească contactul cu modele culturale mai vechi, inspirând direct piesele de proză experimentale sau postmoderne ale lui Vlad Ioviță și Leo Butnaru. Susținerea imaginii publice a lui Creangă în cadrul RSS Moldovei s-a reflectat și în artă: în 1958, bustul scriitorului, opera sculptorului Lev Averbruh, a fost atribuit Aleii Clasicilor din Chișinău. Lucrările sale au fost ilustrate de unul dintre cei mai importanți artiști vizuali ai RSS Moldovei, Igor Vieru, care a pictat și un portret al autorului. În 1967, Ioviță și regizorul Gheorghe Vodă au lansat "Se caută un paznic": o adaptare a "Ivan Turbincă" și una dintre mostrele de succes ale cinematografiei moldovenești timpurii, a fost, de asemenea, remarcat pentru partitura muzicală, compusă de Eugen Doga. De asemenea, în aceeași perioadă, "The Goat "... și "The Purse a' Tuppence" au fost transformate în scurtmetraje animate (dirigate de Anton Mater și Constantin Condrea). În 1978, a fost creată o versiune operistică a piesei "Cupra și cei trei copii ai ei" de către compozitorul Zlata Tkach, bazată pe un libret de Grigore Vieru.