Scrie o continuare pentru acest paragraf - Cea mai veche dată de pe picturile sale este 1674, când a executat Vânătoarea de Cerbi în Muzeul din Berlin, și Lupta cu Hoții în Muzeul Liechtenstein din Viena. A Skirmish at Fleurus (1690) din galeria de la Bruxelles pare doar precursorul unor lucrări mai mari și mai puternice, cum ar fi Asediul Namurului (1695) din Belvedere la Viena, unde Wilhelm al III-lea este văzut în prim plan însoțit de Max Emmanuel, electorul bavarez. Cu trei ani înainte, Huchtenburg a avut întâlniri cu prinții Eugene și William al III-lea. După 1696 a servit în mod regulat ca pictor de curte al prințului Eugene, iar la Galleria Sabauda avem o serie de zece sau unsprezece pânze, toate de aceeași dimensiune, care înfățișează diferitele bătălii ale marelui erou, începând cu Bătălia de la Zenta (1697), Bătălia de la Chiari (1701), Bătălia de la Luzzara (1702), Bătălia de la Blenheim (1704), Bătălia de la Cassano (1705), Bătălia de la Turin (1706), Bătălia de la Oudenaarde (1708), Bătălia de la Malplaquet (1709), Bătălia de la Petrovaradin
(1716) care s-a încheiat cu bătălia de la Belgrad (1717). Dacă Ducele de Marlborough ar fi fost pasionat de artă, fără îndoială că ar fi avut multe lucrări ale artistului nostru. Tot ce a rămas în 1911 la Palatul Blenheim, totuşi, au fost câteva schiţe de bătălii, care au fost probabil trimise lui Churchill de marele său contemporan.