Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Passage: Asimov a fost un orator public bun și a fost plătit în mod regulat pentru a da discursuri despre știință. El a fost o figură frecventă la convențiile de science fiction, unde a fost prietenos și abordabil. El a răspuns cu răbdare la zeci de mii de întrebări şi la alte scrisori cu cărţi poştale şi a fost bucuros să dea autografe. El a fost de înălțime medie (5 ft 9 in (1.75 m), stoc, cu <unk> în ultimii săi ani <unk> coapse "de oaie" și un accent distinct din New York. A început să poarte cravată bolo după ce soţia lui, Janet, s-a opus cravatelor lui. Abilitatea sa fizică era foarte slabă. Nu a învățat niciodată să înoate sau să meargă pe bicicletă; cu toate acestea, a învățat să conducă o mașină după ce s-a mutat în Boston. În cartea sa de umor Asimov Râde din nou, el descrie condusul în Boston ca fiind "anarhie pe roți". Interesele largi ale lui Asimov au inclus participarea sa în ultimii săi ani în organizații dedicate operelor comice ale lui Gilbert și Sullivan și în The Wolfe Pack, un grup de adepți ai misterelor Nero Wolfe scrise de Rex Stout. Multe dintre povestirile sale scurte menționează sau citeaza Gilbert și Sullivan. El a fost un membru proeminent al The Baker Street Irregulars, societatea Sherlock Holmes, pentru care a scris un eseu susținând că lucrarea profesorului Moriarty "The Dynamics of An Asteroid" a implicat distrugerea intenționată a unei antice planete civilizate. El a fost, de asemenea, membru al clubului literar de banchet masculin Trap Door Spiders, care a servit drept bază pentru grupul său fictiv de rezolvători de mistere, Black Widowers. Mai târziu, el a folosit eseul său despre munca lui Moriarty ca bază pentru o poveste despre văduvii negri, "The Ultimate Crime", care a apărut în More Tales of the Black Widowers. În 1984, American Humanist Association (AHA) l-a numit Humanistul Anului. A fost unul dintre semnatarii Manifestului Umanist. Din 1985 până la moartea sa în 1992, el a servit ca președinte al AHA, o numire onorifică. Succesorul său a fost prietenul și colegul său scriitor Kurt Vonnegut. El a fost, de asemenea, un prieten apropiat al creatorului Star Trek Gene Roddenberry, și a câștigat un credit de ecran ca "special...  Întrebare: Când a murit această persoană?
În 1992