Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Înainte de 1803, Europa Centrală vorbitoare de limbă germană cuprindea mai mult de 300 de entități politice, dintre care cele mai multe făceau parte din Sfântul Imperiu Roman sau din extensiile domenii ereditare ale Habsburgilor. Acestea au variat în mărime de la teritoriile mici și complexe ale ramurilor princiare ale familiei Hohenlohe până la teritorii considerabile, bine definite, cum ar fi Regatele Bavariei și Prusiei. Guvernarea lor a variat: au inclus orașe imperiale libere, de asemenea, de diferite dimensiuni, cum ar fi puternic Augsburg și minuscul Weil der Stadt; teritorii ecleziastice, de asemenea, de dimensiuni și influență diferite, cum ar fi bogata Abație de Reichenau și puternica Arhiepiscopie de Köln; și state dinastice, cum ar fi Württemberg. Aceste teritorii (sau părți ale acestora - atât domeniile Habsburgilor, cât și Prusia Hohenzollern, care includeau și teritorii din afara structurilor imperiului) au format teritoriul Sfântului Imperiu Roman, care la un moment dat a inclus mai mult de 1.000 de entități. Din secolul al XV-lea, cu câteva excepții, prinții-electori ai Imperiului au ales șefii succesivi ai Casei de Habsburg pentru a deține titlul de împărat al Sfântului Imperiu Roman. Printre statele germanofone, mecanismele administrative și juridice ale Sfântului Imperiu Roman au oferit un loc pentru soluționarea disputelor dintre țărani și proprietari, între jurisdicții și în cadrul jurisdicțiilor. Prin organizarea cercurilor imperiale (Reichskreise), grupurile de state au consolidat resursele și au promovat interesele regionale și organizaționale, inclusiv cooperarea economică și protecția militară. Războiul celei de-a doua coaliții (1799-1802) a dus la înfrângerea forțelor imperiale și aliate de către Napoleon Bonaparte. Tratatele de la Lunéville (1801) și mediatizarea din 1803 au secularizat principatele ecleziastice și au abolit majoritatea orașelor imperiale libere, iar aceste teritorii, împreună cu locuitorii lor, au fost absorbite de statele dinastice. Acest transfer a îmbunătățit în special teritoriile din Württemberg și Baden. În 1806, după o invazie de succes a Prusiei şi înfrângerea Prusiei şi...  Întrebare: Care este un exemplu de stat dinastic
București