În 1817, s-a căsătorit cu Nancy de Bardi, cu care a avut patru copii. Tatăl său, a cărui experiență timpurie l-a făcut să urască aristocrații, l-a crescut în crezul sever al Primei Republici. De-a lungul Revoluției, al Imperiului și al restaurării ulterioare, Poisson nu a fost interesat de politică, concentrându-se în schimb pe matematică. El a fost numit la demnitatea de baron în 1825, dar nu a scos diploma și nici nu a folosit titlul. În martie 1818 a fost ales membru al Societății Regale, în 1822 membru de onoare străin al Academiei Americane de Arte și Științe, iar în 1823 membru străin al Academiei Regale Suedeze de Științe. Revoluția din iulie 1830
l-a amenințat cu pierderea tuturor onorurilor sale; dar această rușine pentru guvernul lui Louis-Philippe a fost evitată cu îndemânare de către François Jean Dominique Arago, care, în timp ce "revocarea" sa era complotată de consiliul de miniștri, i-a obținut o invitație la cină la Palais-Royal, unde a fost primit în mod deschis și efusiv de către regele cetățean, care "și-a amintit" de el. După aceasta, desigur, degradarea lui a fost imposibilă, iar șapte ani mai târziu a fost făcut un egal al Franței, nu din motive politice, ci ca reprezentant al științei franceze.