Albert a fost singurul fiu al lui Otto, contele de Ballenstedt, și al Eilicii, fiica lui Magnus Billung, ducele de Saxonia. El a moștenit proprietățile valoroase din nordul Saxoniei de la tatăl său în 1123, iar la moartea mamei sale, în 1142, a succedat la jumătate din terenurile casei Billung. Albert a fost un vasal loial al relației sale, Lothar I, ducele de Saxonia, de la care, în jurul anului 1123, a primit margraviatul Lusatia, la est; după ce Lothar a devenit rege al germanilor, l-a însoțit într-o expediție dezastruoasă în Boemia împotriva lui Soběslav I, ducele de Boemia în 1126 la bătălia de la Kulm, unde a suferit o închisoare scurtă.
Otto.