Bonaparte i-a restabilit cetăţenia lui Lafayette pe 1 martie 1800 şi a fost capabil să-şi recupereze unele proprietăţi. După Marengo
În timpul războiului, primul consul i-a oferit postul de ministru francez în Statele Unite, dar Lafayette a refuzat, spunând că era prea atașat de America pentru a acționa în relație cu ea ca un trimis străin. În 1802, el a făcut parte din mica minoritate care a votat "nu" în referendumul care l-a făcut pe Bonaparte consul pe viață. Bonaparte i-a oferit în mod repetat un loc în Senat și Legiunea de Onoare, dar Lafayette a refuzat din nou, deși a declarat că ar fi acceptat cu bucurie onorurile de la un guvern democratic.