Scrie o continuare pentru acest paragraf - Franck a continuat să scrie compoziții pentru cor în această perioadă, dar cele mai multe nu au fost publicate niciodată. Așa cum era atunci obișnuit chiar și pentru muzicienii instruiți la Conservator, el nu se familiarizase niciodată cu muzica polifonică a secolelor anterioare. Franck și-a compus lucrările liturgice în stilul curent de atunci, pe care Davies îl caracterizează ca "muzică seculară cu o prejudecată religioasă". Cu toate acestea, a fost încurajat să înceapă lucrarea (1869) la o lucrare corală majoră, "Les Béatitudes", care urma să-l ocupe timp de mai mult de zece ani, întârzierea fiind parțial datorată întreruperilor din Războiul franco-prusac. Războiul, ca şi Revoluţia din 1848
, a făcut ca mulți dintre elevii săi să dispară, fie pentru că au părăsit Parisul, fie pentru că au fost uciși sau mutilați în lupte. Din nou a scris câteva piese patriotice care, din cauza vremurilor grele, nu au fost interpretate. El şi familia sa au suferit greutăţi economice, deoarece venitul său a scăzut, iar alimentele şi combustibilul au devenit rare. Conservatorul a fost închis pentru anul universitar 1870-1871. Dar o schimbare a venit în modul în care muzicienii francezi și-au privit propria muzică; în special după război, au căutat un "Ars Gallica" care să fie distinct francez. Termenul a devenit motto-ul noii Societăți Naționale de Muzică, al cărei membru cel mai în vârstă a fost Franck; muzica sa a apărut în primul program în noiembrie 1871.