Capturarea lui "Philadelphia" şi a echipajului său a motivat decizia preşedintelui Jefferson de a-l trimite pe William Eaton, un fost ofiţer de armată, cunoscut pentru diplomaţia sa impertinentă şi provocatoare, la Tripoli în 1805 pentru a elibera 300 de ostatici americani în ceea ce a fost prima misiune secretă a SUA de a răsturna un guvern străin. William Eaton a înființat un grup de aproximativ 20 de creștini (din care opt erau pușcași marini americani) și poate 100 de mercenari musulmani pentru a începe preluarea Tripolii începând cu Derna. A reuşit să călătorească cu micul detaşament de puşcaşi marini condus de Presley O'Bannon şi forţa sa mercenară peste 500 de mile. Susținut pe mare de Isaac Hull, căpitanul navei, într-o "operație combinată" eficientă, Eaton a condus atacul în bătălia de la Derna
pe 27 aprilie 1805. Capturarea orașului, memorializată în faimosul "Imn al Marinei" "până la țărmurile din Tripoli" și amenințarea cu un avans suplimentar asupra Tripoli, au fost influențe puternice în direcția păcii, negociată în iunie 1805 de către Tobias Lear și Commodore John Rodgers cu Pașa din Tripoli.