Lewis (1969) a răspuns la două lucrări ale lui W.V.O. Quine (1960, 1967), Lewis (1969) a folosit teoria jocurilor pentru a dezvolta o explicație filosofică a convenției. Făcând acest lucru, el a furnizat prima analiză a cunoștințelor comune și a folosit-o în analizarea jocului în jocurile de coordonare (1986). În plus, el a sugerat pentru prima dată că se poate înțelege semnificația în termeni de jocuri de semnalizare. Această sugestie ulterioară a fost urmată de mai mulți filozofi de la Lewis. Urmând lui Lewis (1969) descrierea teoretică a jocurilor a convențiilor, Edna Ullmann-Margalit (1977) și Bicchieri Ga (2006) au dezvoltat teoriile normelor sociale care le definesc ca dilemele Nash care rezultă din transformarea unui joc mixt-motiv într-un joc de coordonare.
Teoria jocurilor evolutive