Înapoi la Londra în aprilie 1942, a fost numit comandant al forţelor navale ale Franţei Libere şi comisar naţional pentru marină. A inspectat unități navale franceze în Africa Ecuatorială, Levant, Madagascar și Djibouti. La începutul campaniei din Africa de Nord, a fost numit șef al personalului naval, apoi general-maior în cadrul comandamentului civil și militar suprem al generalului Henri Giraud. Acest lucru l-a făcut unul dintre principalii arhitecți ai fuziunii dintre forțele navale ale Franței Libere și flota nord-africană a Franței de la Vichy. Apoi a părăsit acest rol pentru a comanda Divizia a 3-a de crucișătoare, conducând-o pentru Operațiunea Dragoon
În august 1944. În 1945, a devenit viceamiral și a fost pus la comanda forțelor navale franceze din Orientul Îndepărtat, unde a transportat și a sprijinit trupele generalului Leclerc în Annamul de Sud și a condus debarcările la Tonkin.