Scrie o continuare pentru acest paragraf - Aproximativ 40 la sută din T-26 au căzut în mâinile naționaliste până la sfârșitul războiului, în mare parte după înfrângerea republicanilor. În martie 1937, o companie de tancuri T-26 capturate a fost inclusă în Panzergruppe "Drohne", o unitate de tancuri a Legiunii Condor germane din Spania. Naţionaliştii apreciau tancurile sovietice, oferind chiar o recompensă de 500 de pesete pentru fiecare tanc capturat intact. În august 1937, a început o reorganizare a Grupului "Drohne" sub control spaniol, care a dus la formarea "Bandera de Carros de Combate de la Legion", o parte a Legiunii Străine Spaniole, în martie 1938. "Bandera" era formată din două batalioane ("1." și "2. Agrupaciones de Carros"). Unul a fost echipat cu tancuri Panzer I, iar cel de-al doilea cu tancuri T-26 capturate. Aproape de 1939, ambele batalioane aveau o organizare similară, a treia companie fiind echipată cu tancuri T-26. Naționaliștii au folosit tancuri T-26 capturate în bătălia de la Teruel, bătălia de la Brunete, bătălia de la Bilbao
, Bătălia de la Ebro și Ofensiva Cataloniei. Naționaliștii au dezvoltat propriul lor prototip de tanc ușor (Verdeja) în timpul războiului, cu utilizarea largă a elementelor din Panzer I, în special T-26. Mai târziu, T-26 au format baza diviziei blindate spaniole "Brunete", care a servit până în 1953.