Începând cu anul 301 î.e.n., Armenia este inclusă în sfera de influență a Imperiului Seleucid, dar a menținut un grad considerabil de autonomie, păstrând conducătorii săi nativi. Potrivit lui Polyaenus, în 227 î.e.n., regele rebel Seleucid Antiochus Hierax s-a refugiat pe teritoriul armean guvernat de regele Arsames, fondatorul orașului Arsamosata. Spre sfârșitul anului 212 î.e.n., țara a fost împărțită în două regate, ambele state vasale ale seleucidilor: Armenia Mare și Sophene, inclusiv Commagene sau Armenia Mică. Antiochus al III-lea cel Mare a decis să suprime dinastiile locale și a asediat Arsamosata. Xerxes, satrap al Comagene și al Sophene, a capitulat și a condus clemenții, pe care regele Antiochus i-a acceptat ca suveran.
sora lui Antiochis