A petrecut cea mai mare parte a războiului într-o varietate de numiri de personal, şi s-a căsătorit cu Victoire Marion Williams-Freeman în 1942. Promovat la gradul de locotenent colonel, a fost numit ofițer comandant al Batalionului 1, Regimentul Manchester, în martie 1944. Batalionul (fostul Batalionul 6, o armată teritorială înainte de a fi redenumit în Batalionul 1 în mai 1942), care a servit ca batalion de mitralieră al Diviziei 53 (gală), o formație TA de primă linie comandată de generalul-maior Robert Ross, a fost prost instruit și practic nepotrivit pentru datorie, dar Harington l-a adus rapid la pregătire de luptă deplină. Batalionul, împreună cu divizia sa de bază, a debarcat în Normandia, Franța, la sfârșitul lunii iunie, la trei săptămâni după debarcarea din Normandia, și a fost angajat în lupte severe pe tot parcursul bătăliei de la Normandia, precum și în cele mai multe lupte ulterioare din Europa de Vest.
, până când Harington a renunțat la comandă la jumătatea lunii septembrie 1944, când a devenit ofițer de gradul 1 (GSO1) al Diviziei 53. El a păstrat această funcție până în mai 1945. Pentru serviciile sale ca comandant al 1st Manchester, Harington a fost decorat cu Distinguished Service Order DSO la începutul anului 1945.