După moartea lui Ramses al XI-lea în 1078 î.e.n., Smendes și-a asumat autoritatea asupra părții nordice a Egiptului, conducând din orașul Tanis. Sudul a fost efectiv controlat de Înalții Preoți ai lui Amon la Teba, care l-au recunoscut pe Smendes doar pe nume. În acest timp, libienii s-au stabilit în delta vestică, iar căpeteniile acestor coloniști au început să-și mărească autonomia. Prinții libieni au preluat controlul delta sub conducerea lui Shoshenq I în 945 î.e.n., fondând așa-numita dinastie libiană or Bubastite care va domni timp de aproximativ 200 de ani. Shoshenq a obținut, de asemenea, controlul Egiptului de sud prin plasarea membrilor familiei sale în poziții importante de preoți.
700 î.Hr.