Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Cauzele de bază ale bătăliei au fost rivalitățile inerente Tetrarhiei lui Dioclețian. După ce Dioclețian a renunțat la 1 mai 305, succesorii săi au început să se lupte pentru controlul Imperiului Roman aproape imediat. Deşi Constantin era fiul împăratului Constanţiu al Occidentului, ideologia tetrarhică nu prevedea neapărat succesiunea ereditară. Când Constantius a murit pe 25 iulie 306, trupele tatălui său l-au proclamat pe Constantin ca Augustus în Eboracum (York). La Roma, favoritul era Maxentius, fiul colegului imperial al lui Constantius, Maximian, care a preluat titlul de împărat pe 28 octombrie 306. Dar, în timp ce pretenţia lui Constantin a fost recunoscută de Galerius, conducătorul provinciilor orientale şi cel mai înalt împărat al imperiului, Maxentius a fost tratat ca un uzurpator. Totuşi, Galerius a recunoscut că Constantin nu avea decât rangul imperial inferior al lui Cezar. Galerius i-a ordonat colegului său Augustus, Severus, să-l dea jos pe Maxentius la începutul anului 307. Însă, odată ce Severus a ajuns în Italia, armata sa a dezertat în favoarea lui Maxentius. Severus a fost capturat, întemniţat şi executat. Galerius însuşi a mărşăluit spre Roma în toamnă, dar nu a reuşit să cucerească oraşul. Constantin a evitat conflictul atât cu Maxentius, cât și cu împărații orientali pentru cea mai mare parte a acestei perioade. Până în 312, totuși, Constantin și Maxentius erau angajați într-o ostilitate deschisă unul cu celălalt, deși erau cumnați prin căsătoria lui Constantin cu Fausta, sora lui Maxentius. În primăvara anului 312, Constantin a adunat o armată de 40.000 de soldaţi şi a decis să-l înlăture pe Maxentius însuşi. El a invadat cu ușurință nordul Italiei, câștigând două bătălii majore: prima lângă Torino, a doua la Verona, unde prefectul pretorian Ruricius Pompeianus, cel mai înalt general al lui Maxentius, a fost ucis.  Întrebare: care a fost motivul principal pentru luptă?
rivalităţi inerente