La sfârșitul secolului al V-lea î.e.n., poetul liric grec Diagoras din Melos a fost condamnat la moarte în Atena sub acuzația de a fi o "persoană fără Dumnezeu" (<unk>θεος) după ce a făcut glumă de Misterele Eleusiniene, dar a fugit din oraș pentru a scăpa de pedeapsă. Scriitorii de mai târziu l-au admirat pe Diagoras ca fiind "primul ateu", dar probabil că nu a fost un ateu în sensul modern al cuvântului. În Grecia antică, ateismul în sensul modern al cuvântului era inexistent sau extrem de rar. Atomiștii pre-socratici precum Democritus au încercat să explice lumea într-un mod pur materialist și au interpretat religia ca o reacție umană la fenomenele naturale, dar nu au negat în mod explicit existența zeilor.
Volumul său relativ mare de lucrări care au supraviețuit