Rezumaţi articolul:  (CNN) Geografia este, în parte, destinul Italiei: țara va fi întotdeauna o punte între Africa și Europa, așa cum arată criza umanitară în curs de desfășurare în Marea Mediterană. Un val de refugiaţi din acest an, de obicei transportaţi de contrabandişti pe nave supraaglomerate, au încercat să ajungă în Europa prin coasta libiană. O barcă plină cu 900 de migranţi care s-au îmbarcat din Libia se teme acum că au murit în ultimul scufundare. Peste 10.000 de persoane au fost salvate de pe coasta Italiei doar în ultima săptămână. Liderii europeni se luptă să facă faţă acestei situaţii de urgenţă. Există o istorie care merită atenţia noastră, şi ea are de-a face cu trecutul colonial al Italiei. Mulți dintre refugiații implicați în dezastrele recente provin din unele dintre fostele colonii ale Italiei din Africa de Nord și de Est, și anume Eritreea (ocupată din 1890-1941) și Somalia (1908-1941). Ca migranți, libienii sunt mai puțini în număr, dar Libia (1912-1941) joacă un rol central în criza actuală ca principal punct de plecare pentru Italia. Imperiul italian nu a rivalizat niciodată cu cel britanic şi francez în ceea ce priveşte amploarea şi longevitatea, dar cei care trăiau în posesiunile sale nu au fost mai puţin afectaţi. Într-adevăr, migranții care traversează Marea Mediterană astăzi fac parte dintr-un lanț de migrații, expulzări și exiluri de un secol, provocate de ambiția imperială și de interesele comerciale ale Italiei, de furia liderilor africani post-coloniali și acum de disperarea economică masivă și de lupta politică. Mult timp după sfârșitul colonialismului italian, acești eritreeni, somalezi și libieni au moștenit istoria influenței și exploatării care a modelat țările lor de origine. Ea afectează, de asemenea, tratamentul africanilor care se stabilesc în Italia. Libia este un exemplu de lungă durată a imperialismului italian. Libia a fost pentru o scurtă perioadă o provincie încorporată a Italiei, după modelul Algeriei franceze, iar familiile libiene încă simt efectele devastatoare ale persecuției dictaturii fasciste asupra celor care au rezistat ocupației italiene. Peste 100.000 de bărbaţi, femei şi copii libieni au fost deportaţi în lagăre de concentrare...
Ruth Ben-Ghiat: Trecutul colonial al Italiei joacă un rol cheie în dezastrul umanitar al migranților din Marea Mediterană. Ea spune că migranţii africani sunt încă legaţi de istoria exploatării care a modelat ţările lor de origine mult timp după sfârşitul dominaţiei italiene.