Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Pe de altă parte, Gibbs a primit cele mai mari onoruri posibile atunci pentru un om de ştiinţă academic din SUA. A fost ales membru al Academiei Naționale de Științe în 1879 și a primit premiul Rumford din 1880 de la Academia Americană de Arte și Științe pentru munca sa în termodinamica chimică. De asemenea, a primit doctorate onorifice de la Universitatea Princeton și de la Colegiul Williams. În Europa, Gibbs a fost inclus ca membru onorific al Societății Matematice din Londra în 1892 și a fost ales membru străin al Societății Regale în 1897. A fost ales membru corespondent al Academiei de Științe din Prusia și Franța și a primit doctorate onorifice de la universitățile din Dublin, Erlangen și Christiania (acum Oslo). Societatea Regală l-a onorat în continuare pe Gibbs în 1901 cu Medalia Copley, considerată atunci cea mai înaltă distincție internațională în domeniul științelor naturale, menționând că el a fost "primul care a aplicat a doua lege a termodinamicii la discuția exhaustivă a relației dintre energia chimică, electrică și termică și capacitatea de muncă externă". Gibbs, care a rămas în New Haven, a fost reprezentat la ceremonia de decernare de către comandantul Richardson Clover, atașatul naval al SUA la Londra. În autobiografia sa, matematicianul Gian-Carlo Rota povestește despre navigarea casuală a grămezilor matematice ale Bibliotecii Sterling și se împiedică de o listă de corespondență scrisă de mână, atașată la unele dintre notele de curs ale lui Gibbs, care enumeră peste două sute de oameni de știință notabili ai zilelor sale, inclusiv Poincaré, Boltzmann, David Hilbert și Ernst Mach. Din aceasta, Rota a concluzionat că lucrarea lui Gibbs era mai bine cunoscută printre elita științifică a zilelor sale decât sugerează materialul publicat. Lynde Wheeler reproduce acea listă de e-mailuri într-o anexă la biografia lui Gibbs. Faptul că Gibbs a reușit să-i intereseze pe corespondenții săi europeni în munca sa este demonstrat de faptul că monografia sa "Despre echilibrul substanțelor eterogene" a fost tradusă în germană (atunci limba principală pentru chimie) de Wilhelm Ostwald în 1892 și în franceză de Henri...  Întrebare: În ce domeniu a lucrat, pentru care a primit un premiu?
Termodinamica chimică