Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Passage: Fizicienii au privit spectrul solar de când Isaac Newton a folosit pentru prima dată o prizmă simplă pentru a observa proprietățile de refracție a luminii. La începutul anilor 1800, Joseph von Fraunhofer și-a folosit abilitățile de fabricant de sticlă pentru a crea prisme foarte pure, ceea ce i-a permis să observe 574 de linii întunecate într-un spectru aparent continuu. La scurt timp după aceasta, el a combinat telescopul și prisma pentru a observa spectrul lui Venus, Luna, Marte și diferite stele, cum ar fi Betelgeuse; compania sa a continuat să producă și să vândă telescoape refractoare de înaltă calitate bazate pe proiectele sale originale până la închiderea sa în 1884. Rezoluția unei prisme este limitată de dimensiunea sa; o prismă mai mare va oferi un spectru mai detaliat, dar creșterea masei o face nepotrivită pentru lucrări foarte detaliate. Această problemă a fost rezolvată la începutul anilor 1900 cu dezvoltarea de rețele de reflecție de înaltă calitate de către J.S. Plaskett la Observatorul Dominion din Ottawa, Canada. Lumina care lovește o oglindă se va reflecta la același unghi, însă o mică parte a luminii va fi refractată la un unghi diferit; acest lucru depinde de indicii de refracție ai materialelor și de lungimea de undă a luminii. Prin crearea unei gratii "inflamabile" care utilizeaza un numar mare de oglinzi paralele, mica portie de lumina poate fi focalizata si vizualizata. Aceste noi spectroscoape erau mai detaliate decât o prismă, necesitau mai puțină lumină și puteau fi focalizate pe o regiune specifică a spectrului prin înclinarea grilei. Limitarea unei grile înflăcărate este lățimea oglinzilor, care pot fi măcinate doar o cantitate finită înainte de a se pierde focalizarea; maximul este de aproximativ 1000 de linii / mm. Pentru a depăși această limitare au fost dezvoltate grilaje holografice. Rețelele holografice în fază volumică folosesc un film subțire de gelatină dichromată pe o suprafață de sticlă, care este ulterior expusă unui model de undă creat de un interferometru. Acest model de undă creează un model de reflecţie similar cu grilajele arse dar folosind difracţia Bragg, un proces în care unghiul de reflecţie este dependent...  Întrebare: Cine a creat prisme pure din sticlă?
Joseph von Fraunhofer