Principala realizare a lui Hegel a fost dezvoltarea unei articulații distincte a idealismului, uneori numită idealism absolut, în care dualismele, de exemplu, mintea și natura și subiectul și obiectul sunt depășite. Filosofia sa a spiritului integrează conceptual psihologia, statul, istoria, arta, religia și filozofia. Relatarea sa despre dialectica stăpânului-sclav a fost foarte influentă, mai ales în Franța secolului al XX-lea. De o importanță deosebită este conceptul său de spirit (Geist, uneori tradus și ca "minte") ca manifestare istorică a conceptului logic și "sublația" (Aufhebung, integrare fără eliminare sau reducere) a unor factori aparent contradictorii sau opuse: exemple includ opoziția aparentă între necesitate și libertate și între transcendență și imens. Hegel a fost văzut în secolul al XX-lea ca un analist al spiritului, statul, istoria, arta, religia și filozofia.
conceptual