În ianuarie, poliția a folosit bâte la 400 de protestatari anti-război/anti-Vietnam în afara unei cina pentru secretarul de stat american Rusk. În februarie, studenții de la Harvard, Radcliffe și Universitatea din Boston au organizat o grevă de foame de patru zile pentru a protesta împotriva războiului din Vietnam. Zece mii de studenţi din Berlinul de Vest au ţinut un sit-in împotriva implicării americane în Vietnam. Oamenii din Canada au protestat împotriva războiului din Vietnam prin trimiterea prin poştă a 5.000 de exemplare ale broşurii "Manual for Draft Age Immigrants to Canada" în Statele Unite. La 6 martie, cinci sute de studenţi ai Universităţii din New York (NYU) au demonstrat împotriva Dow Chemical deoarece compania era principalul producător de napalm, folosit de armata americană în Vietnam. Pe 17 martie, o demonstrație anti-război în Piața Grosvenor, Londra, s-a încheiat cu 86 de persoane rănite și 200 de demonstranți arestați. Studenţii japonezi au protestat împotriva prezenţei armatei americane în Japonia din cauza războiului din Vietnam. În martie, studenții britanici (opunându-se războiului din Vietnam) l-au atacat fizic pe secretarul britanic al Apărării, pe secretarul de stat pentru educație și pe secretarul de interne. În august 1968, Convenţia Naţională Democrată
în Chicago a fost perturbată de cinci zile de demonstraţii de stradă de mii de protestatari. Primarul din Chicago, Richard J. Daley, a escaladat revoltele prin prezenţa excesivă a poliţiei şi prin ordinul Gărzii Naţionale şi al armatei de a suprima protestele. În septembrie, mișcarea de eliberare a femeilor a câștigat recunoaștere internațională atunci când a demonstrat la concursul anual de frumusețe Miss America. Protestul de o săptămână și întreruperea concursului au acordat o atenție semnificativă problemei egalității drepturilor pentru femei și au semnalat începutul sfârșitului "concursurilor de frumusețe" ca orice fel de aspirație pentru tinerele femei.