Din moment ce modelele de particule nu pot explica cu ușurință refracția, difracția și birefringența luminii, teoriile de undă ale luminii au fost propuse de René Descartes (1637), Robert Hooke (1665), și Christiaan Huygens (1678); cu toate acestea, modelele de particule au rămas dominante, în principal datorită influenței lui Isaac Newton. La începutul secolului al XIX-lea, Thomas Young și August Fresnel au demonstrat în mod clar interferența și difracția luminii și până în 1850 modelele de undă au fost general acceptate.
datorită influenţei lui Isaac Newton