Numărul imigranților a rămas relativ mic în timpul celui de-al doilea val de imigrație arabă, în primul rând din cauza politicilor restrictive de imigrație ale SUA. Cu toate acestea, în 1965, Statele Unite au adoptat noi reforme de imigrație, inclusiv Legea privind imigrația și cetățenia din 1965, permițând unui nou val de arabi să imigreze. Acest nou grup de imigranți arabi a fost demografic similar cu cei care au emigrat în ultimii 20 de ani; cu toate acestea, acest val a diferit în mare măsură în ceea ce privește domeniul său de aplicare și motivele lor de a emigra. În special, imigranții arabi din această perioadă au fost în mare parte musulmani bine educați și copii ai imigranților anteriori. Între 1967 şi 2003, aproximativ 757.626 de arabi au venit în Statele Unite, de aproape unsprezece ori numărul imigranţilor din timpul celui de-al doilea val. Mai mult, în această perioadă, pe lângă conflictele din ce în ce mai regulate dintre Israel și vecinii săi arabi, această epocă a fost marcată de "războiul intra-arab" pe scară largă și de o creștere generală a tensiunilor religioase, etnice și sectare din regiune. De asemenea, ascensiunea islamismului în Orientul Mijlociu în ultimele decenii a contribuit la drenarea în continuare a populației native creștine din regiune. La fel ca în cazul influxului anterior de imigranți arabi, a treia tendință majoră de imigrare arabă a fost formată din mai mulți palestinieni decât orice alt grup. Numărul real al palestinienilor care au emigrat în SUA în acest timp nu este cunoscut, deoarece adesea Statele Unite nu au fost prima lor destinație. Poate că un sfert din cei aproape 800.000 de arabi din acea perioadă erau de origine palestiniană. Exodul masiv al palestinienilor a fost în continuare motivat de Războiul de Șase Zile din 1967. Imigrația palestiniană a fost stimulată în continuare de revoltele intifada din 1987-1993
şi 2000 <unk> 2005.