În Marea Britanie, înainte de Primul Război Mondial, a existat un sistem bipartid stabil de generații; în mod tradițional, doar Tories și Whigs, sau de la mijlocul secolului al XIX-lea, partidele conservatoare și liberale, au reușit să livreze deputați în număr semnificativ. Parlamentele suspendate au fost rare, mai ales în secolul al XIX-lea. Posibilitatea schimbării a apărut atunci când, în urma Actului de Uniune din 1800, un număr de parlamentari irlandezi au ocupat locuri în Camera Reprezentanților, deși inițial acestea au urmat alinierile tradiționale. Cu toate acestea, două acte de reformă (în 1867 și în 1884) au extins în mod semnificativ drepturile de vot și au redresat circumscripțiile și au coincis cu o schimbare în politica irlandeză. După alegerile generale din 1885, niciunul dintre partide nu a avut o majoritate generală. Partidul Parlamentar Irlandez a ținut echilibrul de putere al guvernării irlandeze
Conservatorii şi Whigs