Completaţi următoarea frază:
În 1935. Categoria a fost inițial numită "Cel mai bun scor". La acea vreme, câștigătorii și nominalizații erau un amestec de partituri originale și adaptări ale materialului preexistent. În urma victoriei controversate a lui Charles Previn pentru "O sută de bărbați și o fată" în 1938, un film fără un compozitor creditat care a prezentat muzică clasică preexistentă, Academia a adăugat o categorie de cea mai bună compoziție originală în 1939. În 1942, distincția dintre cele două categorii de scoruri s-a schimbat ușor, deoarece au fost redenumite "Cel mai bun scor muzical al unui film dramatic" și "Cel mai bun scor al unui film muzical". Aceasta a marcat prima dată când categoria a fost împărțită în genuri separate, o distincție care, din punct de vedere tehnic, durează și astăzi, deși nu au existat suficiente înscrieri pentru ca categoria muzicală să fie activată din 1985. Din 1942 până în 1985, partiturile muzicale au avut propria lor categorie, cu excepția anilor 1958, 1981 și 1982. În acest timp, ambele categorii au avut multe schimbări de nume: