Completați următoarea frază: După "Soldatii" (1848) a început "O zi în iunie", care nu a fost niciodată terminat, și a expus "Un fumător" (1849) și "Bravos" ("Les Bravi", 1852). În 1855, el a atins cea mai înaltă notă a realizărilor sale cu "Jucătorii de noroc" și "Lupta" ("La Rixe"), care a fost prezentată de Napoleon al III-lea Curții engleze. Triumful său a fost susținut la Salonul din 1857, când a expus nouă tablouri și desene; printre ele "Tinerețul din timpul regenței", "Pictorul", "Cățărnicul", "Muzicianul" și "O lectură la Diderot". Când, în vara anului 1859, împăratul Napoleon al III-lea, împreună cu Victor Emmanuel al II-lea, regele Piemontului și Sardiniei, a încercat să-i alunge pe Habsburgii de pe teritoriile lor din nordul Italiei, Meissonier a primit o comisie guvernamentală pentru a ilustra scene din campanie. "Împăratul Napoleon al III-lea la Solferino" i-a luat lui Meissonier mai mult de trei ani să-l termine. Lucrarea, o scenă de bătălie, a reprezentat o ieșire pentru pictorul de "bonshommes" și muschetari, deși Meissonier a pictat deja scene de violență și masacru, cum ar fi "Rememembrance of Civil War" și în
1848 a fost într-adevăr în serviciul activ ca căpitan în Garda Națională, când a luptat de partea guvernului republican în timpul "Zilelor din iunie". În toamna anului 1861, a fost ales președinte al Institutului de Franța, când membrii Académie des Beaux-Arts au votat pentru ca el să li se alăture. La Salonul din 1861 el a trimis "A Shoeing Smith", "A Musician", "A Painter" și "M. Louis Fould"; la cel din 1864 "The Emperor at Solferino" și "1814". Ulterior a expus "O ceartă a jucătorilor" (1865) și "Desaix și Armata Rinului" (1867).