Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Albert Calmette și Camille Guérin au obținut primul succes real în imunizarea împotriva tuberculozei în 1906, utilizând tuberculoza atenuată de bovine. A fost numit bacille Calmette<unk>Guérin (BCG). Vaccinul BCG a fost folosit pentru prima dată la oameni în 1921 în Franța, dar a fost acceptat pe scară largă în SUA, Marea Britanie și Germania abia după cel de-al doilea război mondial. Tuberculoza a cauzat o îngrijorare publică largă în secolele al XIX-lea și începutul secolului al XX-lea, deoarece boala a devenit comună în rândul săracilor urbani. În 1815, una din patru decese din Anglia a fost cauzată de "consum". Până în 1918, tuberculoza era încă cauza a unuia din şase decese în Franţa. După ce s-a stabilit că tuberculoza este contagioasă, în anii 1880, a fost inclusă pe lista bolilor cu obligație de notificare în Marea Britanie; au început campanii pentru a opri oamenii să scuipe în locuri publice, iar săracii infectați au fost "încurajați" să intre în sanatorii care seamănă cu închisorile (sanatoriile pentru clasele mijlocii și superioare au oferit îngrijire excelentă și atenție medicală constantă). Indiferent de beneficiile "aerului proaspăt" şi muncii din sanatoriu, chiar şi în cele mai bune condiţii, 50% dintre cei care au intrat au murit în decurs de cinci ani (aproximativ. 1916). Când Consiliul de Cercetare Medicală s-a format în Marea Britanie în 1913, inițial s-a concentrat pe cercetarea tuberculozei. În Europa, ratele de tuberculoză au început să crească la începutul anilor 1600 până la un nivel maxim în anii 1800, când a cauzat aproape 25% din toate decesele. Până în anii 1950, mortalitatea în Europa a scăzut cu aproximativ 90%. Îmbunătăţirile în domeniul igienei, al vaccinării şi al altor măsuri de sănătate publică au început să reducă semnificativ ratele de tuberculoză chiar înainte de apariţia streptomicinei şi a altor antibiotice, deşi boala a rămas o ameninţare semnificativă. În 1946, dezvoltarea antibioticului streptomicină a făcut posibilă tratarea şi vindecarea eficace a tuberculozei. Înainte de introducerea acestui medicament, singurul tratament a fost intervenția chirurgicală, inclusiv "tehnica pneumotoraxului", care a implicat prăbușirea unui plămân infectat pentru a-l "odihni" și pentru a permite vindecarea leziunilor tuberculoase. Din cauza apariției...  Întrebare: În cei cinci ani de la intrarea într-un sanatoriu, ce procent din bolnavii de tuberculoză au murit?
50% din