Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: GDM prezintă un risc pentru mamă şi copil. Acest risc este în mare măsură legat de nivelurile necontrolate ale glicemiei şi de consecinţele acestora. Riscul creşte odată cu creşterea nivelului de glucoză în sânge. Tratamentul care duce la un control mai bun al acestor niveluri poate reduce considerabil unele dintre riscurile de DMG. Cele două riscuri principale pe care DMG le impune copilului sunt anomaliile de creştere şi dezechilibrele chimice după naştere, care pot necesita internarea într-o unitate de terapie intensivă neonatală. Copiii născuţi de mame cu DMG sunt expuşi riscului de a fi atât mari pentru vârsta gestaţională (macrosomice) în cazul DMG necontrolat, cât şi mici pentru vârsta gestaţională şi retardul de creştere intrauterină în cazul DMG controlat. Macrosomia, la rândul său, crește riscul de nașteri instrumentale (de exemplu, forcepă, ventuză și cezariană) sau probleme în timpul nașterii vaginale (cum ar fi distocia umărului). Macrosomia poate afecta 12% dintre femeile normale comparativ cu 20% dintre femeile cu DMG. Cu toate acestea, dovezile pentru fiecare dintre aceste complicaţii nu sunt la fel de puternice; în studiul Hiperglicemie şi rezultate adverse ale sarcinii (HAPO), de exemplu, a existat un risc crescut ca bebeluşii să fie mari, dar nu mici pentru vârsta gestaţională, la femeile cu DMG necontrolată. Cercetarea complicațiilor pentru DMG este dificilă din cauza multor factori de confuzie (cum ar fi obezitatea). Etichetarea unei femei ca având DMG poate în sine să crească riscul de a avea o cezariană inutilă. Nou- născuţii născuţi de la femei cu niveluri de zahăr în sânge în mod constant ridicate prezintă, de asemenea, un risc crescut de glucoză scăzută în sânge (hipoglicemie), icter, masă ridicată de globule roşii (policitemie) şi nivel scăzut de calciu în sânge (hipocalcemie) şi magneziu (hipomagnezie). GDM netratat interferează, de asemenea, cu maturizarea, determinând copii dismaturi predispuși la sindromul de dificultate respiratorie din cauza maturizării incomplete a plămânilor și a sintezei afectate a agenților tensioactivi. Spre deosebire de diabetul pre-gestațional, diabetul gestațional nu s-a demonstrat în mod clar că este un factor de risc independent pentru defecte congenitale. Defectele congenitale apar de obicei în timpul primului trimestru (înainte de a 13-a săptămână)...  Întrebare: Cât de mult trebuie să cântărească o femeie cu diabet pentru a avea un risc mai mare de defecte congenitale?
≥ 25 kg/m2