Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecere: Chaplin nu a vorbit niciodată mai mult decât superficial despre metodele sale de realizare a filmului, susținând că un astfel de lucru ar fi echivalent cu un magician care-și strică propria iluzie. Puțin se știa despre procesul său de lucru de-a lungul vieții sale, dar cercetările istoricilor de film - în special descoperirile lui Kevin Brownlow și David Gill care au fost prezentate în documentarul în trei părți Unknown Chaplin (1983) - au dezvăluit de atunci metoda sa unică de lucru. Până când a început să facă filme cu dialoguri vorbite cu Marele Dictator, Chaplin nu a filmat niciodată dintr-un scenariu finalizat. Multe dintre filmele sale timpurii au început doar cu o premisă vagă, de exemplu "Charlie intră într-un spa de sănătate" sau "Charlie lucrează într-un magazin de amanet". Apoi a construit decorațiuni și a lucrat cu compania sa de acțiuni pentru a improviza gag-uri și "afaceri" folosindu-le, aproape întotdeauna lucrând cu ideile pe film. Pe măsură ce ideile erau acceptate și respinse, o structură narativă apărea, adesea necesitând ca Chaplin să filmeze din nou o scenă deja finalizată care ar fi putut contradice povestea. De la A Woman of Paris încoace, Chaplin a început procesul de filmare cu un complot pregătit, dar Robinson scrie că fiecare film până în vremurile moderne "a trecut prin multe metamorfoze și permutări înainte ca povestea să ia forma finală". Producerea de filme în acest fel a însemnat că lui Chaplin i-a luat mai mult timp să-și finalizeze filmele decât aproape oricărui alt regizor de la acea vreme. Dacă nu mai avea idei, de multe ori făcea o pauză de la filmare, care putea dura zile întregi, în timp ce păstra studioul pregătit pentru momentul în care inspirația revenea. A întârziat procesul mai mult perfecţionismul riguros al lui Chaplin. Potrivit prietenului său Ivor Montagu, "nimic altceva decât perfecțiunea ar fi corect" pentru regizor. Deoarece el a finanțat personal filmele sale, Chaplin a fost liber să se străduiască pentru acest obiectiv și să filmeze cât de multe ar dori. Numărul a fost adesea excesiv, de exemplu 53 de takes pentru fiecare take terminat în The Kid. Pentru The Immigrant, un scurtmetraj de 20 de minute, Chaplin a filmat 40.000 de metri de film - suficient pentru un lungmetraj.  Întrebare: Cu ce tip de premisa au început o bună parte din filmele timpurii?
neclară