Scrie o continuare a acestui paragraf - Ocupaţia sovietică din iunie 1940
de Basarabia l-au găsit în vacanță acolo; el a ales să rămână și să devină un cetățean sovietic. În septembrie 1940 a început să lucreze la Institutul de Cercetare Științifică din Chișinău, fiind forțat să fugă în iunie 1941 după recaptura provinciei de către România. A ajuns în zona Karaganda, unde a fost profesor, director de școală, miner și activist de partid într-un kolhoz, până când a fost trimis la Moscova în 1943 pentru a-și relua studiile. Membru activ al cercului comunist românesc exilat în Uniunea Sovietică în timpul celui de-al Doilea Război Mondial, a lucrat în divizia de limbă română a Radio Moscova (1943-1945), a contribuit la TASS și la "Graiul liber", ziarul prizonierilor români din Uniunea Sovietică (1943-1946) și a fost profesor la secțiunea română a școlii antifasciste pentru prizonieri (1944-1946), conducând-o în 1945. Membru al Partidului Comunist al Uniunii Sovietice, el a întreprins ultima sarcină ca angajat al partidului, ajutând la îndoctrinarea prizonierilor români. A studiat, de asemenea, economie politică la Institutul Plekhanov de Economie Națională din Moscova din 1943 până în 1946 pe baza unei burse de la institutul Chișinău. A predat și acolo în ultimul an de studiu, dar nu a absolvit pentru că a părăsit țara. El a fost adus înapoi în România în iunie 1946 la cererea PCR, aderând oficial la partid după recomandările lui Leonte Răutu și Mihail Roller. Din iunie până în noiembrie 1946, a lucrat ca instructor și director adjunct la secțiunea economică a comitetului central, începând o ascensiune care a fost ajutată de începutul său într-o poziție importantă și de educația sa.