Pentru a gestiona acest nivel de complexitate, au fost create o serie de modele sau metodologii SDLC, cum ar fi cascada, spirala, dezvoltarea software-ului Agile, prototiparea rapidă, incrementală și sincronizarea și stabilizarea. SDLC poate fi descris de-a lungul unui spectru de metodologii agile până la iterative până la secvențiale. Metodologiile Agile, cum ar fi XP și Scrum, se concentrează pe procese ușoare care permit schimbări rapide (fără a urma neapărat modelul abordării SDLC) de-a lungul dezvoltării. Metodologiile Iterative, cum ar fi Rational Unified și metodologia sistemelor dinamice de dezvoltare, se concentrează pe extinderea domeniului de aplicare al proiectului limitat și îmbunătățirea acestuia prin multiple iterări potențiale furnizate de diferiți producători de software.
procesele ușoare care permit schimbări rapide (fără a urma neapărat modelul abordării SDLC) pe parcursul ciclului de dezvoltare