În iunie 1940, în timpul ocupaţiei sovietice a Bucovinei de Nord
, a preluat temporar conducerea universităţii şi a predat administraţia sovieticilor, care l-au tratat cu respect. El s-a refugiat în România neocupată prin Germania, stabilindu-se în București. Colecţia sa valoroasă de trofee de vânătoare şi exponate ştiinţifice s-a pierdut în timpul celui de-al Doilea Război Mondial. În 1948, noul regim comunist l-a deposedat de calitatea de membru al Academiei. A murit în 1964.