Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Passage: Sindromul Prader-Willi (PWS) este o tulburare genetică cauzată de pierderea funcției unor gene specifice. La nou-născuţi, simptomele includ slăbirea muşchilor, alimentaţia necorespunzătoare şi dezvoltarea lentă. Începând din copilărie, persoana devine în mod constant flămândă, ceea ce duce adesea la obezitate şi diabet de tip 2. De asemenea, sunt obişnuite tulburări minore sau moderate de inteligenţă şi probleme comportamentale. Adesea, fruntea este îngustă, mâinile și picioarele sunt mici, înălțimea este scurtă, pielea este de culoare deschisă și majoritatea celor afectați nu pot avea copii. Aproximativ 74% din cazuri apar atunci când o parte din cromozomul 15 al tatălui este șters. În încă 25% din cazuri, persoana are două copii ale cromozomului 15 de la mama ei și niciuna de la tatăl ei. Pe măsură ce părţi din cromozomul mamei sunt oprite, ele nu mai au copii funcţionale ale anumitor gene. PWS nu este în general moștenită, ci schimbările genetice apar în timpul formării oului, a spermatozoizilor sau în dezvoltarea timpurie. Nu se cunosc factori de risc. Cei care au un copil cu PWS au mai puţin de 1% şanse ca următorul copil să fie afectat. Un mecanism similar apare în sindromul Angelman, cu excepția faptului că cromozomul 15 defectuos este de la mamă sau două copii sunt de la tată. Sindromul Prader-Willi nu are un leac. Cu toate acestea, tratamentul poate îmbunătăţi rezultatele, mai ales dacă este efectuat mai devreme. La nou- născuţi, dificultăţile de hrănire pot fi susţinute cu tuburi de hrănire. De obicei, începând de la vârsta de trei ani, este necesară o supraveghere strictă a alimentelor, combinată cu un program de exerciții fizice. Terapia cu hormon de creştere îmbunătăţeşte, de asemenea, rezultatele. Consilierea şi medicamentele pot ajuta cu unele probleme comportamentale. Adeseori, în timpul vieţii adulte, este necesară organizarea de case de grup. Bărbaţii şi femeile sunt afectaţi în mod egal. Boala a fost denumită după Andrea Prader, Heinrich Willi și Alexis Labhart, care au descris-o în detaliu în 1956. O descriere anterioară a fost făcută în 1887 de John Langdon Down.  Întrebare: Care sunt cele două tipuri de tratament care ar putea ajuta la problemele de comportament?
Consiliere şi medicamente