În 1657, s-a alăturat trupelor imperiale care au luptat în cel de-al Doilea Război din Nord, luptând pe scară largă în Polonia, Prusia, Schleswig, Jutland și Pomerania. În 1661, a luat parte la o expediție militară eșuată împotriva turcilor din Transilvania. Invazia turcilor din Ungaria imperială din 1663 a declanșat războiul austro-turc (1663-1664). Atacul cavalerilor săi în bătălia de la Saint Gotthard (1664)
Pe 6 august, a câștigat laudele împăratului Leopold I, care i-a atribuit comanda cavaleriei imperiale și l-a făcut conte imperial. Șase ani mai târziu a fost promovat generalfeldmarschall și trimis în Ungaria, unde a suprimat o revoltă organizată de magnatii maghiari. S-a întors în Ungaria în 1672, unde a condus pacificarea sângeroasă a zonelor care au fost anterior depășite de bandiți. Între timp, imperiul s-a implicat în războiul franco-olandez. În vara anului 1673, trupele conduse de Sporck și Raimondo Montecuccoli au mărșăluit spre Rin, unde au asediat Bonnul, respingând o încercare de ajutor a mareșalului francez Turenne. După ce a iernat în Westfalia, a participat la campania din 1674 din Belgia, cucerind Dinant, Chimay și Huy. În aprilie 1675, el s-a întors la Rinul de Sus și și-a unit armata cu cea a lui Montecuccoli. S-a pensionat în februarie 1676 din cauza vârstei înaintate. Sporck a murit în castelul său boem Hermanmester la 6 august 1679. Chavangac îl descrie ca pe un maestru al tacticii cavaleriei ușoare, a cărui curaj personal a dus la crearea de povești exagerate despre faptele sale. Până la sfârșitul vieții sale a acumulat proprietăți în valoare de 3 milioane de talari și a avut un venit anual de 50.000 de talari.