Publius Ovidius Naso (latină clasică: [ˈpu:.blɪ.ʊs ɔˈwɪ.dɪ.ʊs ˈnaː.soː]; 20 martie 43 î.Hr. <unk> 17/18 d.Hr.), cunoscut ca Ovid () în lumea vorbitoare de limbă engleză, a fost un poet roman care a trăit în timpul domniei lui Augustus. A fost un contemporan al lui Virgil mai în vârstă și al lui Horace, cu care este adesea clasat ca unul dintre cei trei poeți canonici ai literaturii latine. Învățatul imperial Quintilian l-a considerat ultimul dintre elegiștii latini de dragoste. El s-a bucurat de o popularitate enormă, dar, într-unul dintre misterele istoriei literare, a fost trimis de Augustus în exil într-o provincie îndepărtată de Marea Neagră, unde a rămas până la moartea sa.
Publius Ovidius Naso