Din 1943, spectrul acestei stele a servit drept unul dintre punctele de ancorare stabile prin care sunt clasificate alte stele. Se estimează că are aproximativ 50% mai multă masă decât Soarele, în timp ce măsurătorile interferometrice arată că are un diametru de 15 ori mai mare. În ciuda girului său mărit, această stea se rotește încă mai repede cu o viteză azimutorială echivalentă cu Soarele, oferind o orbită rotațională de 3,44 km în centrul său și se află acum pe ramura giganților roșii.
De 1,8 ori