O flotă de apă albastră implică protecţia forţelor împotriva ameninţărilor de sub suprafaţă, de suprafaţă şi aeriene şi o logistică sustenabilă, permiţând o prezenţă persistentă la distanţe mari. Un semn distinctiv al unei adevărate flote de apă albastră este capacitatea de a efectua reaprovizionare pe mare (RAS), iar punerea în funcțiune a navelor de reaprovizionare în curs de desfășurare este un semn puternic al ambițiilor unei flote de apă albastră. În timp ce o marină de apă albastră poate proiecta puterea de control al mării în litoralul altei națiuni, rămâne susceptibilă la amenințări din partea forțelor mai puțin capabile (război asimetric). Întreținerea și logistica la distanță au costuri ridicate și ar putea exista un avantaj de saturație față de o forță desfășurată prin utilizarea de rachete cu bază terestră sau rachete sol-sol, submarine diesel-electrice sau tactici asimetrice, cum ar fi Fast Inshore Attack Craft. Un exemplu al acestei vulnerabilități a fost bombardarea USS "Cole" din octombrie 2000
în Aden.