Steymann putea rămâne în Olanda chiar dacă nu era un? Având în vedere întrebarea anterioară, scrie un context care conține răspunsul. Poate fi de la 1 la 20 de propoziţii. Contextul:
De la înființare, tratatele au urmărit să permită oamenilor să-și urmărească obiectivele de viață în orice țară prin libera circulație. Reflectând natura economică a proiectului, Comunitatea Europeană s-a concentrat inițial pe libera circulație a lucrătorilor: ca "factor de producție". Cu toate acestea, începând cu anii '70, acest accent s-a îndreptat spre dezvoltarea unei Europe mai "sociale". Libera circulație era din ce în ce mai mult bazată pe "cetățenie", astfel încât oamenii aveau drepturi care să le dea posibilitatea de a deveni activi din punct de vedere economic și social, mai degrabă decât ca activitatea economică să fie o condiție prealabilă pentru drepturi. Aceasta înseamnă că drepturile de bază ale "lucrătorilor" prevăzute la articolul 45 din TFUE funcționează ca o expresie specifică a drepturilor generale ale cetățenilor prevăzute la articolele 18-21 din TFUE. Potrivit Curții de Justiție, un "lucrător" este orice persoană care este activă din punct de vedere economic, ceea ce include orice persoană care se află într-o relație de muncă, "sub îndrumarea unei alte persoane" pentru "remunerație". Cu toate acestea, un loc de muncă nu trebuie să fie plătit în bani pentru ca cineva să fie protejat ca lucrător. De exemplu, în cauza Steymann/Staatssecretaris van Justitie, un bărbat german a revendicat dreptul de ședere în Țările de Jos, în timp ce el s-a oferit voluntar să facă canalizări și treburi casnice în comunitatea Bhagwan, care a asigurat nevoile materiale ale tuturor, indiferent de contribuțiile acestora. Curtea de Justiție a decis că domnul Steymann are dreptul să rămână, atâta timp cât există cel puțin un "reciproc indirect" pentru munca pe care a efectuat-o. Având statutul de "lucrător" înseamnă protecție împotriva tuturor formelor de discriminare din partea guvernelor și a angajatorilor, în ceea ce privește accesul la drepturile de angajare, de impozitare și de securitate socială. În schimb, un cetățean, care este "orice persoană care are cetățenia unui stat membru" (articolul 20 alineatul (1) din TFUE), are drepturi de a căuta un loc de muncă, de a vota la alegerile locale și europene, dar drepturi mai restrânse de a solicita asigurări sociale. În practică, libera circulație a devenit un subiect de discuție politică, deoarece partidele politice naționaliste au manipulat temerile legate de imigrația care le-ar lua locurile de muncă și beneficiile oamenilor (în mod paradoxal, în același timp). Cu toate acestea, practic...