La 24 februarie, Boris Kevorkov, secretarul partidului regiunii autonome Nagorno-Karabakh și un loyalist Azerbaidjan, a fost demis. Liderii armeni din Karabakh s-au plâns că regiunea nu avea nici manuale în limba armeană în școli, nici în emisiunile de televiziune, și că secretarul general al Partidului Comunist al Azerbaidjanului, Heydar Aliyev, a încercat în mod extensiv să "azerifice" regiunea și să crească influența și numărul azerilor care trăiesc în Nagorno-Karabakh, în timp ce în același timp să reducă populația armeană (în 1987, Aliyev ar fi renunțat la funcția de secretar general al Biroului Politic al Azerbaidjanului). Până în 1988, populația armeană din Nagorno-Karabakh a scăzut la aproape trei sferturi din populația totală. Mișcarea armenească a fost condusă de personalități populare armene și a primit sprijinul unor intelectuali cunoscuți din Karabakh. Potrivit jurnalist
Greve ale muncitorilor de pe scenă