Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Sfârșitul taberei de răbdare a fost semnalat în seara de 8 aprilie, când flocul s-a despărțit brusc. Tabăra se afla acum pe o mică plută triunghiulară de gheaţă; o rupere a acesteia ar însemna dezastru, aşa că Shackleton a pregătit bărcile de salvare pentru plecarea forţată a grupului. El se hotărâse acum să încerce, dacă era posibil, să ajungă la îndepărtata insulă Deception, deoarece se spunea că o mică biserică din lemn fusese ridicată în folosul vânătorilor de balene. Acest lucru ar putea oferi o sursă de lemn care le-ar putea permite să construiască o barcă în stare de navigabilitate. La ora 13:00 din 9 aprilie, Dudley Docker a fost lansat, iar o oră mai târziu toate cele trei bărci au plecat. Shackleton însuși a comandat James Caird, Worsley Dudley Docker, iar ofițerul de navigație Hubert Hudson a fost nominal responsabil de Stancomb Wills, deși din cauza stării sale mintale precare, comandantul efectiv a fost Tom Crean. Barcile erau înconjurate de gheață, depinzând de deschiderea unor conducte de apă, iar progresul era periculos și neregulat. Adesea, bărcile erau legate de corăbii sau erau târâte pe ele, în timp ce bărbaţii îşi aşezau tabăra şi aşteptau ca condiţiile să se îmbunătăţească. Shackleton se rătăcea din nou între mai multe destinații potențiale și, la 12 aprilie, a respins diferitele opțiuni de insule și a decis să se stabilească în Golful Hope, chiar la vârful Țării Graham. Cu toate acestea, condițiile din bărci, în care temperaturile ajungeau uneori la -29 °C, cu puțină hrană și cu scufundări regulate în apă de mare înghețată, îi epuizau pe bărbați, atât fizic, cât și mental. Prin urmare, Shackleton a hotărât că Insula Elefantului, cel mai apropiat refugiu posibil, era acum cea mai practică opțiune. La 14 aprilie, bărcile se aflau în largul coastei de sud-est a Insulei Elefant, dar nu puteau ateriza, deoarece malul era format din stânci și ghețari perpendiculari. În ziua următoare, James Caird a înconjurat punctul estic al insulei, pentru a ajunge la malul nordic al insulei, și a descoperit o plajă îngustă de șindrilă. Curând după aceea, cele trei bărci, care au fost separate în noaptea precedentă, au fost reunite la acest loc de debarcare. Era evident din...  Întrebare: Cât de lung a fost întinderea terenului descoperit?
şapte mile