Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: În electronică, câștigul este o măsură a capacității unui circuit cu două porturi (de multe ori un amplificator) de a crește puterea sau amplitudinea unui semnal de la intrare la portul de ieșire prin adăugarea energiei convertite de la o sursă de alimentare la semnal. Este de obicei definit ca raportul mediu dintre amplitudinea sau puterea semnalului la portul de ieșire și amplitudinea sau puterea de la portul de intrare. Acesta este adesea exprimat folosind unitățile logaritmice decibel (dB) ("câștig dB"). Un câștig mai mare de unu (mai mare de zero dB), adică amplificare, este proprietatea definitorie a unei componente sau a unui circuit activ, în timp ce un circuit pasiv va avea un câștig mai mic de unu. Termenul câștig este ambiguu și se poate referi la raportul dintre tensiunea de ieșire și tensiunea de intrare (câștig de tensiune), curent (câștig de curent) sau putere electrică (câștig de putere). În domeniul amplificatoarelor audio și de uz general, în special amplificatoarele operaționale, termenul se referă de obicei la creșterea tensiunii, dar în amplificatoarele de frecvență radio se referă de obicei la creșterea puterii. În plus, termenul de câștig se aplică și în sisteme precum senzorii în care intrarea și ieșirea au unități diferite; în astfel de cazuri, unitățile de câștig trebuie specificate, cum ar fi "5 microvolți pe foton" pentru sensibilitatea unui fotosensor. "Câștigul" unui tranzistor bipolar se referă în mod normal la raportul de transfer de curent în față, fie hFE ("beta", raportul static al Ic împărțit la Ib la un anumit punct de funcționare), fie uneori hfe (câștigul de curent al semnalului mic, înclinația grafică a Ic față de Ib la un punct).  Întrebare: Ce înseamnă hFE?
"beta", raportul static al lui Ic împărțit la Ib la un anumit punct de funcționare