Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: În știința solului și în agronomie, compactarea solului este de obicei o combinație atât a compactării inginerești, cât și a consolidării, astfel încât poate apărea din cauza lipsei de apă în sol, stresul aplicat fiind aspirarea internă din cauza evaporării apei, precum și din cauza trecerii picioarelor animalelor. Solurile afectate devin mai puţin capabile să absoarbă precipitaţiile, crescând astfel debitul şi eroziunea. Plantele au dificultăţi în solul compact deoarece boabele minerale sunt presate împreună, lăsând puţin spaţiu pentru aer şi apă, care sunt esenţiale pentru creşterea rădăcinilor. De asemenea, animalele care sapă găurile găsesc un mediu ostil, deoarece solul mai dens este mai greu de pătruns. Capacitatea unui sol de a se recupera după acest tip de compactare depinde de climă, mineralogie și faună. Solurile cu o capacitate mare de contracție, cum ar fi vertisolurile, se recuperează rapid de la compactare în cazul în care condițiile de umiditate sunt variabile (perioadele de secetă contracționează solul, determinând crapatura). Însă argilele care nu se crăpă pe măsură ce se usucă nu se pot recupera de la compactare pe cont propriu, cu excepția cazului în care găzduiesc animale care trăiesc în sol, cum ar fi viermii de pământ. Seria de sol Cecil este un exemplu.  Întrebare: Ce se întâmplă mai mult dacă solurile nu sunt capabile să absorbe ploaia?
creșterea debitului și a eroziunii