Scrii o continuare pentru acest paragraf - Din punct de vedere istoric, ortografia convenţională portugheză a numelui a fost "Joseph", la fel ca în engleză, deşi variante precum "Joseph" nu erau neobişnuite. După revoluția din 1910
, ortografia portugheză a fost modernizată. Prima reformă a ortografiei portugheze din 1911 a eliminat consoanele finale mute și din antroponimele și toponimele biblice (de ex. "Joseph", "Nazareth") și le-a înlocuit cu diacriticul pe final, indicând vocalul de stres (de exemplu. "José", "Nazaré"). În limba portugheză, pronunția vocalelor variază în funcție de țară, dialect regional sau identitatea socială a vorbitorului: în cazul variind de la &lt;a href="Close%20back%20rounded%20vowel"&gt;/u/&lt;/a&gt; la &lt;a href="Close-mid%20back%20rounded%20vowel"&gt;/o/&lt;/a&gt;;; și în cazul, de la &lt;a href="Close-mid%20front%20unrounded%20vowel"&gt;/e/&lt;/a&gt; la &lt;a href="Open-mid%20front%20unrounded%20vowel"&gt;/ɛ/&lt;/a&gt;.