În iunie 1849, Haynau a fost chemat la Viena pentru a comanda o armată de rezervă; i s-a ordonat să meargă în câmpul de luptă împotriva maghiarilor
în timpul revoluției lor și în cele din urmă a reușit să-l înfrângă cu ajutorul unei forțe intervenționiste rus coplesitoare, dovedind un lider eficient, dar nemilos. Strategia sa agresivă poate fi motivată parțial de dorința sa de a face Austria, mai degrabă decât Rusia, să apară ca principalul câștigător al războiului. Într-adevăr, generalul a pus la îndoială înțelepciunea de a invita rușii să intervină, deoarece el a considerat că Austria, cu întăriri din Italia, ar fi putut câștiga războiul pe cont propriu