Scrie o continuare pentru acest paragraf - Întorcându-se în Portugalia, Possoz și-a împărțit timpul între zona Lapa din Lisabona, aproape întotdeauna în compania surorii sale Jeanne și a prietenei ei Alice Rey Colaço, și casa familiei din Estoril. Tatăl ei a murit în 1912. După răsturnarea monarhiei
și se răzvrătește împotriva conservatorismului societății portugheze și a abordării sale convenționale față de artă, s-a alăturat mișcării moderniste emergente din Portugalia. Ea a început să expună la "Sociedade Nacional de Belas Artes" (Societatea de Arte Frumoase) în 1909 și a devenit rapid cunoscută, fiind un expositor regulat la salonele anuale ale Societății până în 1916. De asemenea, a expus la expozițiile umoriste și moderniste din 1913 până în 1926, împreună cu José de Almada Negreiros și alții. Ea a fost una dintre puținele artiste feminine din generația ei care a organizat expoziții individuale ale lucrărilor sale, în pictura cu ulei, desenul cu creion, gouache sau acuarelă. A fost invitată să participe, fiind singura femeie care a expus la a doua expoziție a umoristilor, în 1913, și la expoziția "Cinci independenți" în 1923. Într-o societate dominată de bărbați, Possoz a fost privită ca un egal de către colegii ei artiști.