Cofactorii pot fi fie anorganici (de exemplu, ioni metalici și clusterele de fier-solf) sau compuși organici (de exemplu, flavină și heme). Acești cofactori servesc mai multor scopuri; de exemplu, ionii metalici pot ajuta la stabilizarea speciilor nucleofilice în cadrul site-ului activ. Cofactorii organici pot fi fie coenzime, care sunt eliberate din site-ul activ al enzimei în timpul reacției, fie grupuri protetice, care sunt strâns legate de o enzimă. Grupurile protetice organice pot fi covalent legate (de exemplu, în enzime precum carboxylase biotină). Un exemplu de enzimă care conține un cofactor covinic, care este legat în mod strâns de mai multe molecule de carbon (de exemplu, ioni metalici și clusterele de fier-solf) sau compuși organici (de exemplu, flavină și heme).
compuși organici