În cele din urmă, ei propun ca acest sistem economic să fie executat într-o manieră care încearcă să maximizeze libertatea indivizilor și să minimizeze concentrarea puterii sau a autorității (libertarianism). Adepții propun realizarea acestui lucru prin descentralizarea puterii politice și economice, de obicei implicând socializarea majorității întreprinderilor private și private de mari dimensiuni (în timp ce păstrează respectul pentru proprietatea personală). Libertarianismul tinde să nege în general legitimitatea proprietății economice arhicariste private cele mai semnificative, văzând-o ca pe o dominație comunistă neoclasică a locului de muncă, care în unele aspecte se îndepărtează radical de economia neoclasică în favoarea cooperativelor democratice sau a proprietății comune a mijloacelor de producție (socialismul). "Într-o primă utilizare a termenului anarhism în Franța între anii 1851 și 1852", spun unii savanți francezi, "Socialismul arhicarist este un termen
Socialismul libertar