Citește pasajul de mai jos și apoi răspunde la întrebarea de mai jos în aceeași limbă ca și pasajul:  Trecerea: Spectrul de absorbție optică a piridinei în hexan conține trei benzi la lungimile de undă de 195 nm (tranziția π → π *, absorbtivitatea molară ε = 7500 L·mol−1·cm−1), 251 nm (tranziția π → π *, ε = 2000 L·mol−1·cm−1) și 270 nm (tranziția n → π *, ε = 450 L·mol−1·cm−1). Spectrul de rezonanță magnetică nucleară (RMN) 1H al piridinei conține trei semnale cu raportul de intensitate integral de 2:1:2, care corespund celor trei protoni diferiți din punct de vedere chimic din moleculă. Aceste semnale provin de la α-protoni (pozițiile 2 și 6, deplasare chimică 8,5 ppm), γ-proton (poziția 4, 7,5 ppm) și β-protoni (pozițiile 3 și 5, 7,1 ppm). Analogul de carbon al piridinei, benzenul, are doar un semnal de protoni la 7,27 ppm. Schimbările chimice mai mari ale protonilor α și γ în comparație cu benzenul rezultă din densitatea mai mică a electronilor în pozițiile α și γ, care pot fi derivate din structurile de rezonanță. Situația este destul de asemănătoare pentru spectrele RMN 13C ale piridinei și benzenului: piridina prezintă un triplet la δ(α-C) = 150 ppm, δ(β-C) = 124 ppm și δ(γ-C) = 136 ppm, în timp ce benzenul are o singură linie la 129 ppm. Toate schimburile sunt indicate pentru substanțele fără solvenți. Piridina se detectează în mod convențional prin cromatografia gazoasă și metodele de spectrometrie în masă.  Întrebare: Câte benzi sunt conținute într-un spectru de piridină în interiorul unui hexan?
Trei