În sau înainte de august 1945, Tilly Spiegel s-a întors la Viena, unde Partidul Comunist nu mai era interzis. Într-adevăr, sovieticii şi-au folosit influenţa asupra celorlalte puteri ocupante pentru a se asigura că în noul guvern erau şapte comunişti. Ea s-a alăturat echipei de conducere a partidului ("Bezirksleitung"), rămânând membru între 1945 și 1968. În plus, ea s-a angajat rapid în lucrarea de construire a ceea ce a devenit ulterior Arhiva de documente a Rezistenței austriece ("Dokumentationsarchiv des österreichischen Widerstandes" / DÖW). A lucrat îndeaproape cu şeful departamentului de cercetare al DÖW. Alte persoane implicate au fost fost fostul ei tovarăș de rezistență, Selma Steinmetz, împreună cu Jonny Moser și Herbert Rosenkranz. În anii 1960, aceștia, Spiegel și ceilalți au fost printre primii cercetători ai perioadei național-socialiste din Austria care s-au concentrat asupra victimelor regimului. Moser a investigat persecuția evreilor, în timp ce Steinmetz s-a concentrat asupra tratamentului guvernamental al poporului Sinti și Romani. Spiegel a lucrat la ceea ce s-a întâmplat cu femeile și fetele angajate în rezistența antifascistă, iar Rosenkranz a studiat experiența Austriei în pogromul din noiembrie 1938 ("Kristallnacht")
- Da, domnule. La sfârșitul anilor 1960, chiar înainte de zdrobirea Primăverii de la Praga, Spiegel pare să se fi angajat într-o "critică internă de partid" majoră asupra căii urmărite de comunismul de după război. Se știe puțin despre ultimii ei ani.