În ciuda succesului său cu Cooper, Brabham era sigur că ar putea face mai bine. A luat în considerare achiziționarea lui Cooper în parteneriat cu Roy Salvadori și apoi, la sfârșitul anului 1959, l-a rugat pe prietenul său Ron Tauranac să vină în Marea Britanie și să lucreze cu el, producând kituri de upgrade pentru mașinile de șosea Sunbeam Rapier și Triumph Herald la dealerul său de mașini, Jack Brabham Motors, dar cu scopul pe termen lung de a proiecta mașini de curse. Brabham a continuat să conducă pentru Cooper, dar în lungul zborului de întoarcere de la Grand Prix-ul Argentinei de deschidere a sezonului 1960, el a avut o discuție sinceră cu John Cooper. Tatăl lui John, Charlie, și designerul Owen Maddock au fost reticenți să-și actualizeze mașina, dar deși un Cooper a câștigat în Argentina, alte mașini au fost mai rapide înainte de a se strică. Brabham a ajutat la proiectarea modelului Cooper T53, inclusiv sfaturi de la Tauranac. Brabham a scos noua mașină din următoarea cursă a campionatului, Marele Premiu de la Monaco, dar apoi a început o serie de cinci victorii consecutive. El a câștigat din față la Grand Prix-ul Olandei, Franței și Belgiei, unde rivalul de titlu Moss a fost grav rănit într-un accident de antrenament care l-a eliminat timp de două luni. Alţi doi piloţi au fost ucişi în timpul cursei. La Marele Premiu Britanic
Brabham se apropia de Graham Hill cu BRM înainte ca Hill să se îndepărteze, lăsându-i lui Brabham victoria. Apoi a revenit de la locul opt la al doilea la Marele Premiu al Portugaliei după ce a alunecat pe liniile de tramvai și a câștigat după ce liderul cursei, John Surtees, s-a prăbușit. Punctele lui Brabham au fost scoase din joc când echipele britanice s-au retras din GP-ul italian din motive de siguranţă. Mike Lawrence scrie că expertiza lui Brabham în montarea mașinilor a fost un factor semnificativ în titlurile de piloți și constructori ale lui Cooper din 1960.