Užbaigiu šią frazę: Knyga prasideda neramiu Izaoko Klaino 1900-ųjų rugsėjo 7-osios naktį,
1900 m. Galvestono uraganas. Izaokas, nepaisant visų meteorologinių ženklų, kurie sako priešingai, negali atsikratyti neramo jausmo, kad kažkas negerai. Po šio prologo Larsonas pažvelgia į uraganų mokslą ir visus neįprastus veiksnius, kurie galėjo sukelti uraganą. Pradinis audros gimimas aprašytas su Larson spekuliacijomis apie uraganų formavimąsi. Larsonas seka audros kelią iki Galvestono, taip pat žiūri į Galvestono žmones ir miesto gyvybingumą. Pasakojimas patvirtinamas laiškų ir telegramų, susijusių su audros įvykiais, įtraukimu. Kubos meteorologai yra labai įgudę, bet pernelyg pasitikinčios Meteorologijos biuro ir jos meteorologų visiškai ignoruojami. Uraganas praeina per Kubą, ir kubiečiai prognozuoja, kad jis nukris į Teksasą. Tačiau meteorologų biuras nesutinka ir mano, kad audra nukris į Floridą. Tuo tarpu Larsonas pažvelgia į kelių Galvestono gyventojų gyvenimus audros išvakarėse, ypač į Izaoką Klainą. Jis yra smalsus šeimos vyras, kuris rizikuoja savo gyvybe, kad išgelbėtų savo šeimą.