Baigkite šį sakinį: 1814 m. gegužę Ruffo grįžo į Romą, kur gyventojai ir Kardinolių kolegija jį priėmė abejingumu, todėl jis nusprendė persikelti į Neapolį ir įsikurti ten. 1815-ųjų vasario 8-ąją popiežius Pijus VII iš Romos atšaukė Rufą ir paskyrė Annonos bei Grascijos prefektą, t. y. atsakingu už mėsos, riebalų ir aliejaus įsigijimą. 2017 m. gegužės 8 d. jis tapo Maltos ordino didžiu prioriumi popiežiaus valstybėje. Nuo 1819 m. kovo 29 d. iki 1820 m. vasario 21 d. jis buvo Šventosios Romos Bažnyčios kamerlengo, kol buvo paskirtas Vandens, Pontino pelkių ir Chiani kongregacijos prefekto pareigas. 1821 m. kovo mėn. jis grįžo į Neapolį, kuris buvo nukentėjęs nuo liaudies maišto prieš Austrijos karines pajėgas. Birželio 27 d. jis pasirinko Santa Marijos Via Lata diakoniją ir laikosi kardinolo protediaco vardo. 1823 m. rugpjūtį Ruffo dalyvavo
Popiežiaus Leono XII rinkimas. Metų pabaigoje Ruffo grįžo į Neapolį.