Tyrinėtojai pasiūlė keletą teorijų dėl Karališkosios Jugoslavijos armijos staigaus žlugimo, įskaitant prastą mokymą ir įrangą, generolius, norinčius užtikrinti greitą karinių veiksmų nutraukimą, ir didelę Kroatijos nacionalistų penktąją koloną. Invazija baigėsi 1941 m. balandžio 17 d. pasirašyta paliaubų sutartimi, kuri buvo pagrįsta besąlygiška Jugoslavijos armijos kapitulacija, įsigaliojusia balandžio 18 d. vidurdienį. Tada Jugoslaviją okupavo ir padalino Ašies galybės. Kai kurios Jugoslavijos teritorijos buvo aneksuotos kaimyninių Ašies šalių, kai kurios teritorijos išliko okupuotos, o kitose teritorijose per invaziją balandžio 10 d. buvo sukurtos Ašies marionetinės valstybės, tokios kaip Nepriklausoma Kroatijos valstybė (NDH). Kartu su Italijos užpuolimu į Graikiją
1940 m. spalio 28 d. Vokietijos vadovaujamas invazija į Graikiją (operacija "Marita") ir invazija į Kritą (operacija "Merkur"), invazija į Jugoslaviją buvo Vokietijos Balkanų kampanijos dalis.