Per neramumus anksčiau nežinomos nepriklausomybės ir aneksijos grupės, tokios kaip Pietų Mongolio žmogaus teisių informacinis centras (SMHRIC), tapo šaltiniais užsienio žiniasklaidai apie nepatvirtintus įtampo įtarimus, todėl Kinija kritikavo užjūrio grupes, kurios, jos teigimu, "stengiasi išryškinti šį incidentą dėl slaptų motyvų". Pirmieji Vakarų žiniasklaidos pranešimai protestai apibūdino kaip "etninį neramumą" ir palygino juos su 2008 m. Tibeto neramumais ir 2009 m. liepos mėn. Ürümqi riaušėmis.
, tačiau SMHRIC direktorius sakė, kad protestai buvo sutelkti į ganytojų teisinius teises ir kad jie "nepaminėjo didesnės autonomijos ar nepriklausomybės". Komunistų partijos "Global Times" redakcinis straipsnis kritikavo SMHRIC kaip turintį "mažą ryšį su vietos situacija" ir kritikavo užsienio žiniasklaidą už tai, kad protestuose buvo etninė politika, sakydamas, kad "protestuose nebuvo smurto tarp skirtingų etninės grupės".