Taip Švedija tam tikrą laiką kontroliavo pagrindinius Baltijos jūros prekybos maršrutus iki pat imperijos ribų; ir dėl šios vadovaujančios padėties atsiradusios pajamų padidėjimas buvo materialinė pagalba per ankstyvuosius karo etapus Vokietijoje, kur 1630 m. birželį Gustavas pervedė savo pajėgas. Gustavas, vėliau vadintas "Šiaurės liūtu" dėl savo pajėgų vadovo įgūdžių, Vokietijos pilietiniame kare stojo į protestantų pusę. Pasinaudodamas naujais kariniais metodais, tokiais kaip lengvesnis ir judresnis artilerijos ir kavalerijos smūgis, jis 1631 metais laimėjo Breitenfeldo mūšį. Tačiau 1632 m. lapkričio 6 d. Lutzeno mūšyje jis buvo nužudytas, o Švedija neteko savo kariaus karaliaus. Pats mūšis buvo lygus, bet po dvejų metų situacija pasikeitė.
Nördlingene, kur imperatoriškosios pajėgos įgijo įtikinamą pergalę prieš protestantų armiją. Kad Habsburgai nebūtų laimėję karo, Prancūzija, kuri jau davė subsidijas Švedijai po Bärwalde sutarties (1631 m.), įsikišo protestantų pusėje. Karas truko daugelį metų, kol 1648 metais buvo sudaryta taikos sutartis.