1940 metais, per Antrąjį pasaulinį karą, po bombardavimų padarytos griuvėsėsiai buvo aptikta arkė, pastatyta iš panaudotų romėnų plytų ir akmenų, įstrigusi į viduramžių bažnyčios sieną. Romėnų statybinių medžiagų pakartotinis naudojimas ir palyginimas su ankstyvųjų anglosaksonų arkomis
Brixworth bažnyčioje, Northamptonshire, manoma, kad Visų šventųjų arkos data buvo labai ankstyva, ir kad originalus bažnyčia galėjo būti pastatyta jau 7-ajame amžiuje. Tai patvirtino įsitikinimą, kad bažnyčia buvo įkurta kaip Barking Abbey dukterinė bažnyčia maždaug tuo pačiu metu, kai buvo įkurta pati abatija, nors abejotina, kad pirmoji statyba šioje vietoje būtų buvusi akmeninė. Labiau tikėtina, kad akmeninė bažnyčia, kurios arkas yra liekanas, pakeitė ankstesnį medinį pastatą. Naujausi tyrimai ir archeologiniai įrodymai, kad romėnų plytelės ir akmenys buvo naudojami statant kitas Londono bažnyčias dar XI amžiuje, rodo, kad arkė galėjo būti pastatyta bet kuriuo metu tarp VII amžiaus ir normanų atvykimo. Trejų XI a. akmeninių kryžių fragmentai, taip pat atrasti archeologinių tyrimų metu 1930-aisiais metais ir po bombardavimo atliekami valymo darbai, dabar eksponuojami kriptos, taip pat yra kilę iš šios pirmosios bažnyčios.