Parašykite šio straipsnio tęsinį - Deja, ne visai tiksli valia tapo daugelio konfliktų dėl gobelino nuosavybės tarp karalių ir kilmingųjų priežastimi. Visą kolekciją tik trumpą laiką, iki 1572 m., laikė Tykocino pilis. Tada karaliaus seserys išbarstė jį tarp savo rezidencijų Krokuvoje, Niepołomice, Varšuvoje, Vilniuje ir Hrodnoje, o kai kuriuos net išsiuntė į Švediją. Karalius Zygmundas III Vasa atnešė 30 kūrinių, kuriuos Anna Jagiellon nusiuntė į Stokholmą savo seseriai Katerinai (Zygmundo motinai). 1633 m. karaliaus Vladislavo IV Vasos vardu Jerzas Ossoliński atidavė popiežiui Urbanui VIII tris gobelino paveikslus su scenais iš "Mozės istorijos". Per potvynį
kolekciją Jerzy Sebastian Lubomirski paslėpė savo sklypuose Spiše. Kitų metų karalius Jonas II Kazimiras Vaza be parlamento sutikimo įstojusį Gdansko prekybininkui Janui Grattai paskolino 157 gobelinius. Norėdamas priversti visą gyvenimą mokėti atlyginimą po jo abdikcijos, karalius taip pat paėmė kai kuriuos gobelinius į Prancūziją. Dėl to kilmingieji protestojo, o karaliaus skola buvo grąžinta tik 1724 metais. Parlamentas perdavė gobelintus saugoti Varšuvos karmelitų vienuolyne, o paskutinį kartą jie buvo eksponuojami 1764 m. karaliaus Stanislavo Augusto karūnavimo metu. Po didžiulės Varšuvos karališkosios pilies interjero rekonstrukcijos neoklasikinėje stiliuje karalius užsakė naujus gobelinius Prancūzijoje, o Jagielono kolekcija buvo suvyniota ir saugoma iždo komiteto - Respublikos rūmų pastate. Stanislavo Augusto valdymo metu atlikta inventorizacija parodė, kad buvo apie 156 arrasų. 1795 m., po Trečiojo Lenkijos padalijimo, tapšines kartu su kitomis karališkųjų rezidencijų išgrobtomis prekėmis Aleksandras Suvorovas paėmė į Rusiją.