Įvairiuose nuosprendžiuose Tarptautinis baudžiamojo teismo buvusiosios Jugoslavijos byloms (ICTY) buvo padaryta išvada, kad Krajinos prezidentai Milanas Babičius ir Milanas Martičius bendradarbiavo su Serbijos prezidentu Miloševičiu, kuris 1991 ir 1992 metais siuntė šaudmenis, finansinę pagalbą ir JNA bei serbų paramilitarines pajėgas, kad galėtų perimti dideles Kroatijos dalis. Po to, kai Jungtinės Tautos įvedė sankcijas Serbijai, 1992 m. gegužę JNA oficialiai pasitraukė iš Kroatijos. Tačiau 2011 m. sprendime dėl Momčilo Perišić TTBY nustatė, kad Belgradas per 30-ąjį ir 40-ąjį personalo centrą iki 1995 m. tiekė Krajinos ir Serbų Respublikos kariuomeniams, nepaisant tarptautinių sankcijų. Sprendime teisėjai nusprendė, kad Jugoslavijos kariuomenės nariai tarnavo Serbijos Krajinos kariuomenės (SVK) ir VRS vėliavomis, tačiau gavo pensijas, atlyginimus, išmokas ir paaukštinimus tiesiogiai iš Belgrado. Nors Perišić neturėjo efektyvios VRS kontrolės, jis turėjo SVK kontrolę, tačiau nesugebėjo sankcionuoti jų už Zagrebo raketų atakas.
- Taip.