Apibendrinti straipsnį:  Nors šikšnosparniai plaukioja dideliu greičiu, tyrėjai nustatė, kad jie vengia nelaimingų atsitikimų, nes medžiodami maisto, turi savo "kelių taisyklių". Ypač Somerseto Daubentono šikšnosparniai vienas kitą persekioja, atlieka tandeminius posūkius ir netgi gali sulėtinti, niekada nesidūrę vienas su kitu. Dabar mokslininkai išsiaiškino, kad tai susiję su jų dalyvavimu "formacijos skraidyme". Bristolio universiteto mokslininkai išmatavo šikšnosparnių skambučius, kad apskaičiuotų, ką grupės nariai suvokia, kai ieško maisto. Tyrime nustatyta, kad šikšnosparniai keičiasi vadovavimu ir sekimu, o šie vaidmenys keičiasi kopijuodami maršrutą, kurį netoliese esantis individas naudojo iki 500 milisekundžių anksčiau. Dr. Marcas Holderiedas iš Bristolio universiteto biologinių mokslų mokyklos tyrinėjo poras Daubentono šikšnosparnių, žvejojančių žemai virš vandens, ieškojančių įstrigusių vabzdžių netoli Barrow Gurney kaimo Somersete. Šie skraidantieji žinduoliai suvokia savo aplinką, skleidžiant garsus ir garsus biosonarų skambučius ir klausydamiesi grįžtančio echo. Kadangi šikšnosparnių biosonariniai vaizdai yra kur kas mažiau informacijos nei regėjimas, dr. Holderied sugebėjo tiksliai išmatuoti šikšnosparnių biosonarinį skambutį ir paskui apskaičiuoti, ką kiekvienas iš šikšnosparnių suvokė. Mokslininkai nustatė, kad sparnūs žinduoliai naudoja vieną paprastą triuką, kad sukurtų savo interaktyvų elgesį - jie keičiasi, kas atlieka pagrindinį vaidmenį, o kas seka. Jie keičiasi lyderio ir pasekėjo vaidmenimis ir vykdo persekiojimus ar koordinuotus manevrus, kopijuodami maršrutą, kurį netoliese esantis asmuo naudojo iki 500 milisekundžių anksčiau. Ekspertai tyrė Daubentono šikšnosparnius (nuotraukoje). Jie sakė: 'Atrodo, kad šikšnosparniai pritaikė paprastą triuką - kai tik kitas individas yra pakankamai arti, kad jūsų biosonaras galėtų išgirsti jo eko [ir] nukopijuoti šio individo skrydžio kryptį. Šis atradimas gali padėti pagerinti paieškos ir gelbėjimo misijas ir stebėjimo operacijas. Tai beveik taip greitai kaip žmogaus akies mirksėjimas, kuris, kaip buvo išmatuota tarp 300 ir 400...
Tyrėjai ištyrė Daubentono šikšnosparnių poras Barrow Gurney, Somerset. Skraidantieji žinduoliai suvokia savo aplinką naudodamiesi biosonariniais skambučiais. Tyrimas išmatavo šiuos skambučius, kad apskaičiuotų, ką grupės nariai suvokia. Jis nustatė, kad šikšnosparniai sąveikauja keičiantis vadovavimu ir sekimu. Jie keičiasi šiais vaidmenimis kopijuodami maršrutą, kurį netoliese esantis asmuo naudojo iki 500 milisekundžių anksčiau.