Užbaigiu šią frazę: XX amžiaus pabaigoje Europos kolonijinės imperijos nebeegzistavo kaip svarbios pasaulinės jėgos. Didžiosios Britanijos imperijos saulėlydis prasidėjo 1997 metais, kai baigėsi Didžiosios Britanijos nuoma didžiojo prekybos uosto Honkonge, o politinė kontrolė buvo perduota Kinijos Liaudies Respublikai. Netrukus po to, 1999 m.
Portugalija ir Kinija perdavė Macao suverenitetą, užbaigdamos šešerius šimtmečius trukusį portugalų kolonizavimą. Didžioji Britanija išliko kultūriškai susijusi su savo buvusiąja imperija per savanorišką Tautų Bendrijos asociaciją, o 14 Britanijos užjūrio teritorijų išliko (anksčiau žinomos kaip karūnos kolonijos), daugiausia susidedančios iš išsklaidytų salų postų. Šiuo metu 16 nepriklausomų Bendrijos karalysčių savo valstybės vadovu laikosi britų monarcho. Kanada, Australija ir Naujoji Zelandija tapo gyvybingais ir klestinčiais migrantų valstybėmis. Kartą didžiulė Prancūzijos kolonijinė imperija prarado pagrindines savo valdas, nors išsisklaidytos teritorijos liko kaip Prancūzijos užjūrio departamentai ir teritorijos. Sumažėjusi Nyderlandų imperija išsaugojo keletą Karibų salų kaip Nyderlandų Karalystės valstybes. Ispanija prarado savo užjūrio valdas, bet jos palikimas buvo didžiulis - latynų kultūra išliko visoje Pietų ir Centrinėje Amerikoje. Kartu su Portugalija ir Prancūzija Ispanija katalikybę pavertė pasauline religija.