Iš pradžių koplyčioje buvo aštuonios iš grynos sidabro pagamintos skulptūros, kurių aukštis buvo apie 300 metrų ir kurios buvo ištirpintos per tvaną
(1655<unk>1660), tačiau jie stovėjo pagrindiniame altoryje. Marmuro nišos tikriausiai buvo sukurtos 1620 ar 1630-aisiais, tačiau nėra paminėta, kad jose buvo skulptūrų iki 1737 m., kai inventoriuje buvo išvardytos aštuonios medinės karalių ir imperatorių skulptūros. Anot Marijos Matušakaitės, skulptūros yra vėlyvojo baroko stiliaus ir turėtų būti datuojamos į antrąjį XVIII a. ketvirtį. Pirmieji teiginiai, kad skulptūrose vaizduojami Lenkijos karaliai, buvo užrašyti 1828 m. kanoniškojo apsilankymo ataskaitoje ir 1835 m. Vilniaus istorijos knygoje. Ši teorija apie Jagielono karalius tapo populiari, o 1878 m. vardai buvo užrašyti auksinėmis raidėmis ant stulpų: Vladislavas II Jagiełło (Jogaila) (valdė 1386<unk>1434), Vladislavas iš Varnos (1434<unk>1444), Kazimiras IV Jagiellonas (1447<unk>1492), Šventasis Kazimiras, Jonas I Albertas (1492<unk>1501), Aleksandras Jagiellonas (1501<unk>1506), Zygmundas I Senasis (1507<unk>1548), ir Zygmundas II Augustas (1548<unk>1572). Kažkuriuo metu lietuvių istoriografijoje Vladislavas Varnosas buvo pakeistas Vladislavu IV Vasa (1632-1648). Nuo to laiko šie raštai išnyko, tačiau šie vardai dažnai cituojami.