Dale Earnhardt buvo lyderis 130-ajame ratelyje, kai Wally Dallenbach Jr. užlipo 4 posūkio sieną. Sterlingas Marlinas ir Maiklas Waltripas buvo už jo, ir kai Marlinas pasitraukė, Waltripas jį pažymėjo ir išsiuntė į sukimą. Marlinas įkvėpė orą, kai jis sukrėtė Joe Ruttmaną, kuris atėjo į bokso kelią, kad išeitų į pensiją dėl variklio gedimo. Po penkių ratų, kai buvo pradėta iš naujo, Rikas Vilsonas ir Bobis Hamiltonas susidūrė. 1991 m. Deitono 500 nugalėtojas Ernis Irvanas, likus beveik 50 ratų iki pabaigos, buvo suklastotas į sieną, išeidamas iš 2 posūkio, pašalindamas galimą nugalėtoją. Pirmoji didžioji avarija įvyko, kai Deilas Ernhardtas palietė 1992 m. Indianapolis 500
nugalėtojas Al Unser Jr. (varžėsi vienintelioje Winston Cup Series lenktynėse). Jo 46 numerio "Chevrolet" susidūrė su "Bobby Hillin Jr". Abu turėjo karštą žodinį pokalbį, Hillinas, kaip pranešama, sakė Petty, kad jis neturi stabdžių, bet abu buvo aplinkybių aukos. Likus 31 ratui iki pabaigos, Derrike Cope ir Waltrip susitiko antrame posūkyje. "Waltrip" pasuko į 1989 m. "Winston Cup" čempioną Rusty Wallace'ą ir iškeliavo jį į siaubingą virimo ir apvirimo seriją. Po daugiau nei minutės, Kenas Squier pranešė, kad Wallace per radiją kreipėsi į komandos vadą Buddy Parrotą ir pasakė: "Aš sveikas".