1670-ųjų pradžioje Frederikas Vilhelmas palaikė imperatoriaus bandymus atgauti Alsą ir priešintis Prancūzijos Liudvikui XIV plėtrai. Švedijos kariai 1674 m. įsiveržė į Brandenburgą, kai dauguma rinkėjų pajėgų buvo Frankijos žieminėje stovykloje. 1675-aisiais Frederikas Vilhelmas su savo kariais žygiavo į šiaurę ir apsupo Wrangelo kariuomenę. Elektoras pasiekė didžiausią pergalę Fehrbellino mūšyje.
Nors tai buvo nedidelis mūšis, jis atnešė šlovę Brandenburgo-Prūsijos armijai ir suteikė Frederiku Vilhelmui slapyvardį "Didysis rinkėjas". Po to, kai Švedija 1678 m. pabaigoje įsiveržė į Prūsiją, Frederiko Vilhelmo pajėgos išvarė švedų įsiveržėlius per "Didįjį slidinėjimo maršrutą" 1678-79 m. Tomas Karlailas palygino žiemos švedų atsitraukimą su Napoleono atsitraukimu iš Maskvos.