34-oji Šiaurės Karolinos divizija dalyvavo Bristoe stoties mūšyje, tačiau aktyviai nedalyvavo. Jis kovojo Mine Runo mūšyje, kentėdamas nuo šalto oro. 1863-1864 m. žiemą pulkas praleido Oranžio teismo rūmuose, kur buvo priimami nauji rekrutai. Dauguma jų buvo nuo 40 iki 45 metų, ir jie nebuvo labai pajėgūs ar norintys kariai. Kariai nuolat dezertiravo, be abejo, dėl atsargų trūkumo. Pavasarį ir kampanijos sezoną pulkas kovojo laukinėje vietovėje; Spotsilvanijos teismo rūmuose, kur jo nuostoliai buvo maži, kovojo, kaip ir už krūtinės; Hanoverio sankryžoje, kur patyrė didelių nuostolių, netekęs trijų spalvotųjų nešėjų. Kold Harboro mūšyje jis nebuvo aktyviai dalyvavęs, tačiau ilgą laiką buvo greitai nukreiptas į Sąjungininkus. Per Petersburgo apgultį 34-oji Šiaurės Karolinos divizija kovojo Jeruzalės Plank Roado mūšyje, vėliau dalyvavo pirmoje puolimų bangoje
Ream's stotis, atmetama su dideliais nuostoliais.