Užpildykite šią frazę: Nors Čavesas įkvėpė kitus judėjimus Lotynų Amerikoje sekti jo "chavizmo" modeliu, bandydamas pertvarkyti Pietų Ameriką, vėliau jis buvo laikomas nepagrįstu ir jo įtaka tarptautiniu mastu tapo perdėta. Jis perorientavo Venesuelos užsienio politiką į Lotynų Amerikos ekonominę ir socialinę integraciją, sudarydamas dvišalius prekybos ir abipusės pagalbos susitarimus, įskaitant vadinamąją "naftos diplomatiją", kuri Venesuelos priklausomybę nuo naftos, jos pagrindinės žaliavos, didino ir ilgainiui padidino jos pažeidžiamumą. Chávezas taip pat prisijungė prie autoritarinių tautų ir radikalių judėjimų, kurie buvo laikomi antivakarietiškais, ypatingą dėmesį skiriant santykiams su Kuba ir Iranu. Visų pirma, santykiai tarp Venesuelos ir Jungtinių Valstijų žymiai pablogėjo, nes Chávezas tapo labai kritikuojantis JAV užsienio politiką, priešinosi JAV vadovaujamai invazijai į Iraką 2003 m. ir pasmerkė
NATO vadovavo karinei intervencijai Libijoje. 2009 m. birželį prezidento Baracko Obamos valdymo metu santykiai šiek tiek atšalo, tačiau netrukus po to vėl nuolat blogėjo. Chávezas taip pat sutelkė dėmesį į įvairias tarptautines institucijas, siekdamas skatinti jo viziją apie Lotynų Amerikos integraciją, įskaitant "Petrocaribe", "Petrosur" ir "TeleSUR". Dvišaliai prekybos santykiai su kitomis Lotynų Amerikos šalimis taip pat vaidino svarbų vaidmenį jo politikoje, Chávezas padidino ginklų pirkimą iš Brazilijos, sudarė prekybos susitarimus su Kuba, ir sukūrė unikalius barterinius susitarimus, kuriais Venesuelos nafta keičiama už Argentinos mėsos ir pieno produktus, kuriems trūksta pinigų. Jis taip pat draugavo su tokiomis šalimis kaip Baltarusija ir Iranas. Chávez'o valdžia šalyje elgėsi blogai, todėl Venesuela negalėjo sustiprinti savo pozicijos pasaulyje.