Šalies valdžiai savo naujuoju karaliumi išrinko Karolą X Gustavą, o jo trumpalaikę valdžią geriausiai apibūdina kariai užsienyje: pirmiausia ilga kampanija Lenkijoje
ir tada su Danija. Pastarąjį atvejį, rizikingas 1658 m. žygis per Beltus, dėl kurio buvo pasirašyta Roskilde sutartis, pasirodė esąs didžiausias nuolatinis teritorinis laimėjimas, kurį Švedija kada nors turėjo: Skane, Blekinge ir Bohuslän dabar tapo Švedijos provincijomis ir nuo to laiko taip ir liko. Karolis X Gustavas nebuvo patenkintas, nes norėjo vieną kartą ir visiems laikams sutriuškinti Daniją, tačiau 1659 m. Švedijai nepavyko užpulti Kopenhagos, daugiausia dėl olandų karinio jūrų laivyno įsikišimo į danų pagalbą.