Ideologiniu požiūriu partija nuo pat įkūrimo laikėsi marksizmo-leninizmo, filosofo ir ekonominės teorijos teorijos autorių Karlo Markso ir Lenino idėjų, kurias 1929 m. įvedė Josifas Stalinas, susijungimo, kuris tapo partijos vadovaujančia ideologija ir išliko tokia visą likusį jos egzistavimą. Partija siekė valstybinio socializmo, pagal kurį visos Rytų Vokietijos pramonės šakos buvo nacionalizuotos ir buvo įgyvendinta komandinė ekonomika. SED įpareigojo mokyklose mokyti marksizmo-leninizmo ir rusų kalbos. Walteris Ulbrichtas buvo pagrindinė partijos figūra ir efektyvus Rytų Vokietijos vadovas nuo 1950 iki 1971 metų. 1953 m. sukilimas prieš Partiją
buvo smarkiai užgniaužta Valstybės saugumo ministerijos ir Sovietų armijos. 1971 m. Ulbrichtą pakeitė Erich Honeckeris, kuris vadovavo stabiliam DDR vystymosi laikotarpiui, kol buvo priverstas atsistatydinti 1989 m. revoliucijos metu. Paskutinis partijos lyderis Egonas Krenzas nesėkmingai bandė išlaikyti SED politinį valdymą DDR ir po Vokietijos suvienijimo buvo suimtas.