Kai USARPAC surengė jungtinę darbo grupę 116 padedant Karališkosios Tailando armijai po Laoso krizės
, Richardson tapo jo vadu dėl savo patirties, susijusios su partizanais Filipinuose. Ši darbo grupė šešis mėnesius patruliavo Laoso ir Tailando pasienyje, o vėliau buvo neaktyvuota. Richardsonas gavo Tailando apdovanojimą už savo tarnybą ir grįžo į Pentagoną kaip personalo vadovo pavaduotojas. Jis paprašė Jungtinių Amerikos Valstijų armijos asociacijos įsteigti komandos seržantų majorų konferencijas, kurios turėtų būti rengiamos per jos metinius susitikimus, ir buvo atsakingas už kariuomenės bendruomenės paslaugų programos sukūrimą. Richardsonas baigė savo karjerą kaip Šeštosios Jungtinių Valstijų armijos generolo vadas San Franciske tarp 1965 m. rugpjūčio 1 d. ir 1967 m. liepos mėn. Netrukus po to, kai Richardsonas perėmė kariuomenės vadovybę, Los Andžele kilo Watso riaušės, o 1965 m. rugpjūčio 15 d. pareigūnai pasirinko jį vadovauti federalinėms pajėgoms, jei jos būtų siunčiamos atkurti tvarką. Galiausiai to nereikėjo, nes riaušes suvaržė Kalifornijos nacionalinė gvardija. Vadovaudamas Šeštoji armija, jis paprašė Jungtinių tarnybos organizacijų įsteigti USO Lounge San Francisko tarptautiniame oro uoste, kurį Vietnamo karo metu naudojo amerikiečių kariai, ir surengė Fort Point ir armijos muziejaus asociaciją. Už savo tarnybą ten, Richardsonas gavo savo trečiąjį išskirtinės tarnybos medalį.