Po to, kai Bolko II mirė be palikuonių 1368 m., jo našlė Agnes von Habsburg pardavė pilį vienam iš kunigaikščių, riteriui Gotsche Schoff. 1393 m. Gočė II Šoffas modernizavo ir išplėtė pilį. Tais pačiais metais jis paaukojo gotikinę koplyčią, kuri buvo baigta 1403 metais. Šventosios Katarinos ir Šventojo Džordžo koplyčioje buvo vaizduojami įdomūs paveikslai, išsaugoti iki Antrojo pasaulinio karo. Vėlesniais amžiais pilis išliko be žalos. Ji ištvėrė husitų puolimą
1426 m. ir Vengrijos karalius Matijas Korvinas, kuris po 1469 m. kampanijos sunaikino daugelį Silezijos pilis. 1529 m. Ulrich I von Schaffgotsch išplėtė pastatą su dviem prieplaukomis, sandėliais ir piloriumi, o XVI a. pabaigoje buvo atlikti renesanso modifikacijos.