Įrašykite šio straipsnio tęsinį - 1990 m., po Kroatijos Socialistinės Respublikos vyriausybės pralaimėjimo rinkimuose, etninė įtampa padidėjo. Jugoslavijos liaudies armija (Jugoslovenska Narodna Armija) konfiskavo Kroatijos teritorinės gynybos ("Teritorijalna obrana") ginklus, kad sumažintų pasipriešinimą. Rugpjūčio 17 d. įtampa virto atviru kroatų serbų sukilimu, sutelktas į daugiausia serbų gyvenamąsias Dalmatijos vidurio teritorijas aplink Kniną, dalis Lika, Kordun, Banovina ir rytinę Kroatiją. Po dviejų nesėkmingų Serbijos bandymų, kuriuos rėmė Juodkalnija ir Serbijos provincijos Vojvodina ir Kosovo, gauti Jugoslavijos prezidentūros pritarimą JNA dislokuoti Kroatijos saugumo pajėgas 1991 m. Sausio mėn., ir be kraujo perėmimo tarp serbų sukilėlių ir Kroatijos specialios policijos kovo mėn., pati JNA, remiama Serbijos ir jos sąjungininkų, paprašė federalinės prezidentūros suteikti jai karo galių ir paskelbti nepaprastąją padėtį. Kovo 15 d. šis prašymas buvo atmestas, o JNA buvo kontroliuojama Serbijos prezidento Slobodano Miloševičio. Miloševičius, pageidaujantis kampanijos, kuria siekiama išplėsti Serbiją, o ne išsaugoti Jugoslaviją, viešai pagrasino pakeisti JNA Serbijos armija ir paskelbė, kad jis nebepripažįsta federalinės prezidentūros valdžios. Dėl šios grėsmės JNA palaipsniui atsisakė planų išsaugoti Jugoslaviją ir pradėjo plėsti Serbiją. Mėnesio pabaigoje konfliktas išaugo iki pirmųjų žūčių.
- Taip. JNA įsikišo į sukilėlių pusę ir užkirto kelią Kroatijos policijai imtis veiksmų. Balandžio pradžioje serbų sukilimas Kroatijoje lyderių paskelbė ketinimą integruoti savo kontroliuojamą teritoriją, kurią Kroatijos vyriausybė laiko atsiskyrusiu regionu, į Serbiją.