Užpildykite šį sakinį:
Magenta ir Solferino paliko Lombardijos kontrolę prancūzų-piedmontų pajėgoms, tačiau austriai liko įsitikinę, kad gali apginti savo "tvarkos keturšalio" zoną, kurioje buvo keturios tvirtovės - Veronoje, Legnagoje, Peschieroje ir Mantuoje. Šios gynybos priemonės, Solferino mūšio siaubos, Prūsijos įstojimo į karą galimybė ir pernelyg stiprios Piemonte valstybės galimybė įtikino Napoleoną pasirašyti atskirą taiką su Austrija Villafrancos sutartimi 1859 m. Liepos 11 d., užbaigdama Antrąjį Italijos nepriklausomybės karą. Viktoras Emmanuelis sutiko su taikos sutartimi, bet Kavuras, perskaitęs sutarties sąlygas, buvo toks įsiutęs, kad pateikė savo atsistatydinimą. Tačiau netrukus jis atgavo savo optimismą, nes keletas sąlygų, tokių kaip Toskanos ir Modenos valdovų atkūrimas į valdžią ir Italijos konfederacijos, įskaitant Austriją, įkūrimas, nebuvo iš tikrųjų įvykdyti.