Užpildykite šią frazę: 1861-aisiais, būdamas 19-erių, Robertsas įstojo į C kompaniją 19-ojo Šiaurės Karolinos pėstininkų pulko, kuris vėliau buvo pavadintas 2-uoju Šiaurės Karolinos kavalerijos pulku. Iškilmingai tarnavęs Šiaurės Karolinoje, bet neturėdamas formalaus karinio mokymo, 1861 m. Rugpjūčio 30 d. buvo paaukštintas į antrąjį leitenantą. 1862 m. rugsėjo 13 d. Robertsas buvo paaukštintas į leitenantą. Tų pačių metų rudenį Robertso pulkas buvo perkeltas į Virdžiniją ir dalyvavo keliose mūšiose, tarp jų: Fredericksburgo mūšyje, Suffolko mūšyje ir Brandy stoties mūšyje. 1863 m. lapkričio 13 d. Robertsas buvo paaukštintas į kapitoną, o vėliau - į majorių. 1864 m. pavasarį jis kovojo Williamo Henry Fitzhugh Lee divizijos Šiaurės Karolinos brigadoje. 1864 m. birželį jis buvo paaukštintas į pulkininką, o Pietroburgo apgulties metu jam buvo suteikta komandos antrojo pulko NC kavalerijos. Robertsas vadovavo užpuolimui prieš sąjungininkus, nusileido, užpuolė šautuvų duobes ir suėmė keletą sąjungininkų karių.
Antrasis Reamo stoties mūšis 1864 m. rugpjūčio 25 d. 1865 m. vasario 23 d. Robertsas buvo paaukštintas į brigados generalą. Pagal tradiciją, generolas Robertas E. Lee padovanojo Robertsui asmenines Lee pirštines, pripažįstant Robertsą už išskirtinę tarnybą. Robertsas toliau vadovavo savo brigadai Penkių šakų mūšyje ir galiausiai 1865 m. Balandžio 9 d. pasidavė Appomattox Court House mūšyje.