Išmokslininkai pasiekė beveik visus jūrų karo aspektus, ypač lėktuvnešus ir povandeninius laivus. Nors karo pradžioje oro pajėgos turėjo palyginti mažai sėkmės, Tarantono mūšiai
, Pearl Harbor, ir Koralų jūra įkūrė vežėją kaip dominuojančią kapitalinį laivą, užuot užėmęs kovos laivą. Atlanto vandenyne eskortavimo laivai buvo gyvybiškai svarbūs sąjungininkų konvojams, didindami veiksmingą apsaugos radiją ir padėdami uždaryti vidurio Atlanto atotrūkį. Be to, lėktuvnešiai buvo ekonomiškesni už mūšio laivus, nes lėktuvai buvo palyginti pigesni ir jiems nereikėjo tiek daug šarvų. Visos šalys tikėjosi, kad povandeniniai laivai, kurie Pirmojo pasaulinio karo metu pasirodė esantys veiksmingas ginklas, antrojo pasaulinio karo metu taps svarbūs. Britai sutelkė dėmesį į kovos su povandeniniais laivais ginklų ir taktikos, tokių kaip sonaras ir konvojai, plėtrą, o Vokietija sutelkė dėmesį į savo puoliminių pajėgumų tobulinimą, su projektais, tokiais kaip VII tipo povandeniniai laivai ir vilkų būrio taktika. Palaipsniui gerėjant sąjungininkų technologijoms, tokioms kaip "Leigh light", "hedgehog", "squid" ir "homing" torpedos, vokiečių povandeniniai laivai laimėjo.