1569 m. gegužės 31 d. Kasimas-Paša išvyko į Astrakhaną su 15000 janičerių, keliomis tūkstančiais kitų turkų ir 30000 darbininkų, kad iškastų kanalą. Jį lydėjo 40 ar 50 tūkstančių Devletų vyrų. Jie nuėjo į Doną, kur upės yra arčiausiai, ir pradėjo kasti. Greitai tapo aišku, kad kanalas yra neįmanomas ir kad nėra jokio būdo, kaip per stepę perkelti valtis ir artileriją. Artilerija buvo išsiųsta atgal. Kasimas planavo išvykti, bet išgirdo, kad gali gauti laivų Volgoje, todėl perėjo stepę ir nuvyko į Astrakhaną. Miestas buvo lengvas, bet buvo neįmanoma užimti forto be kanonų. Buvo kalbama apie tai, kad pavasarį lauktų papildomų atsargų, tačiau jie turėjo tik 40 dienų atsargų, o kareiviai sukilo prie minties, kad žiemą praleis stovykloje stepėje. Rugsėjo 26 d. Kasimas panaikino apgulą ir nuskrido į vakarus. Jie buvo persekiojami cirkesijų, o į pietus buvo išsiųsta rusų armija. Kavaleriški Krymo ir Nogai kariai buvo gana geri, bet kareiviai labai kentėjo be vandens stepėje. Didelę dalį flotilės Azovo prieplaukoje nuniokojo audra. Žiūrėk.
Rusijos ir Turkijos karas (1568-1570).