19 amžiuje imperija pradėjo nykti, kai visoje imperijoje kilo etniniai nacionalistiniai sukilimų. Taigi XIX a. paskutinį ketvirtį ir XX a. pradžioje maždaug 7<unk>9 milijonai musulmonų pabėgėlių (turkų ir kai kurių cirkų, bosnų, gruzinų ir kt.) iš Kaukazo, Krymo, Balkanų ir Viduržemio jūros salų prarastų teritorijų migravo į Anatoliją ir Rytų Trakiją. 1913 m. Sąjungos ir pažangos komiteto vyriausybė pradėjo prievartinės ne turkų mažumų turkifikavimo programą. 1914 m. prasidėjo Pirmasis pasaulinis karas, o 1915 m. Dardanelių mūšyje turkams šiek tiek pavyko užkariauti Gallipoli. Pirmojo pasaulinio karo metu Sąjungos ir pažangos komiteto vyriausybė tęsė savo turkifikavimo politiką, kuri paveikė ne turkų mažumas, tokias kaip armėnai per armėnų genocidą ir graikai per įvairias etninio valymo ir išsiuntimo kampanijas.
- Taip. 1918 m. Osmanų vyriausybė su sąjungininkais sutiko su Mudros paliaubomis.