Užbaigiu šią frazę: Stojęs Šanchajuje, Gordonas aplankė Kinijos kaimą ir buvo sukrėstas Taipingų žiauriomis veikomis prieš vietinius valstiečius, rašydamas savo šeimai, kad jis norėtų sutriuškinti šią "žiaurią" armiją su savo "nužlugdančiu buvimu", kuris žudė be pasigailėjimo. 1860 m. rugsėjį jis atvyko į Tiandžiną. Jis dalyvavo Pekino užėmimo ir Vasaros rūmų sunaikinimo metu. Gordonas sutiko su Lordu Elginu, kad kai Kinijos valdžia nužudė grupę britų ir prancūzų pareigūnų, keliaujančių po balta vėliava, kad derėtųsi, kad būtų imtasi atsakomųjų veiksmų, tačiau pavadino Vasaros rūmų deginimą "vandaliniu" ir laiške pranešė savo seseriai, kad "tai skauda širdį" jį sudeginti. Anglų ir prancūzų pajėgos Šiaurės Kinijoje išliko iki 1862 m. balandžio mėn., tada vadovaujamos generolas Charles William Dunbar Staveley, pasitraukė į Šanchajų, kad apsaugotų europiečių gyvenvietę nuo sukilėlių
Taipingo armija.