Jis įvedė šią frazę į kalbą, kurią parašė lordas Hardwicke, norėdamas parodyti savo norą atsiriboti nuo savo vokiečių protėvių, kurie buvo suvokiami kaip labiau rūpintys Hanoveriu nei Britanija. Nors jo įstojimą iš pradžių pasveikino visų partijų politikai, pirmieji jo valdymo metai buvo pažymėti politiniu nestabilumu, daugiausia sukeltas dėl nesutarimų dėl Septynerių metų karo. Džordžas taip pat buvo suvokiamas kaip palankus konservatorių ministrams, dėl ko jis buvo paskelbtas Whigo kaip autokratas. Jo įstojus į karūną, karūnos žemė buvo palyginti mažai; dauguma įplaukų buvo gaunama per mokesčius ir mokesčius. Džordžas atsisakė savo pageidavimų į karūną, tačiau jis buvo atlygintas už savo asmenines pajamas. Jis buvo pripažintas vertingas, nes jis buvo įvertintas kaip karaliaus Džordžo Karaliaus bibliotekos skolininkas, tačiau jis buvo apdovanotas daugiau nei pusė savo pajamų, nes jis buvo įvertintas, nes jis buvo įvertintas, nes jis buvo įvertintas
apdovanoti rėmėjus kyšiais ir dovanomis