Žydų bendruomenė Mantuoje įgijo svarbą Gonzaga valdžioje; dokumentai rodo, kad jie ten gyveno bent jau nuo XII a. XVII a. pradžioje jų buvo daugiau nei 2000 ir jie sudarė beveik 7,5% Mantuos gyventojų. 1612 metais popiežiaus spaudimu kunigaikštis Vincenzo I Gonzaga įvedė getos atskyrimą. Aplinką, kurią sudarė gatvės, dabar vadinamos Dottrina Cristiana, Pomponazzo, Calvi, Spagnoli ir Giustiziati, uždarė keturi vartai, kurie buvo uždaryti nuo saulėlydžio iki aušros. Žydų padėtis Mantūvoje pablogėjo 1629-1630 metais, kai buvo apgulta Mantūva, o vėliau buvo išgrobta per Mantūvos paveldėjimo karą.
1630 m. liepos mėn., po kelių mėnesių apgulties, Mantūją tris dienas pildo samdomi Landsknecht kariai, vadovaujami grafo Aldringeno ir Gallas, kovojantys už Ferdinandą II, Šventosios Romos imperijos imperatorių.