Pirmieji bandymai buvo skirti laikinai "skraidinantiems" platformams pritvirtinti prie kelių valstybių, ypač Jungtinių Valstijų ir Jungtinės Karalystės, karo laivų kulkos. Pirmasis laivas, kuris buvo modifikuotas su nuolatiniu skrydžio dekiu, buvo karinis kruizeris, kuris iš pradžių turėjo vieną skrydžio dekią pirmyn nuo pradinės viršbūvės. Vėliau ji buvo modifikuota su atskiru "sėdėjimo" dekiu, o vėliau su pilnu dekiu. Kiti laivai, dažnai laivai, buvo modifikuojami taip, kad jie turėtų pilnas skersmens skrydžio kambarį, ir buvo pirmieji, kurie pradėjo tokį modifikavimą. Šie pirmieji nesėkmingi žingsniai nedaug ką parodė apie tai, koks svarbus bus lėktuvnešis. Tarp karų metais Japonija, Jungtinė Karalystė ir Jungtinės Valstijos sukūrė didelius lėktuvnešų laivynus, todėl Antrojo pasaulinio karo pradžioje jų buvo 18. 1940 m. Taranto mūšis
1941 m. Ataka prieš Pearl Harbor retrospektyviai parodė pasauliui, kad lėktuvnešiai turėjo būti svarbiausi laivai šiuolaikiniame laivyne. Šiandien lėktuvnešiai yra laivynų, kuriuose jie tarnauja, pagrindiniai laivai, o šiuolaikinių JAV "supernešėjų" atveju jie įlaipina oro grupę, kuri iš tikrųjų yra maža oro pajėgos.