Rašykite šio skyriaus tęsinį - Mahatma Gandhi savo įsipareigojimą dėl "ahimsos" priskyrė "Gitai". Gandhis "Gita" moko, kad žmonės turėtų kovoti už teisingumą ir teisingas vertybes, kad jie niekada neturėtų nuolankiai kentėti neteisybę, kad išvengtų karo. Indologas Ananya Vajpeyi teigia, kad "Gita" neapibūdina karo priemonių ar etapų, taip pat "ahimsa", išskyrus tai, kad "ahimsa" yra dorus ir apibūdina pažadintą, tvirtą, etišką žmogų" tokiose eilutėse kaip 13.7<unk>10 ir 16.1<unk>5. Kaip teigia Vajpeyi, Gandiui "ahimsa" yra "savo ir kitų santykiai", kai jis ir jo indėnai kovojo prieš kolonijinę valdžią. Gandhi ahimsa iš tikrųjų yra "visos "Gitos" esmė", pasak Vajpeyi. Arvind Sharma teigia, kad "Gita" mokymai apie "ahimsa" yra dviprasmiški, ir tai geriausiai liudija tai, kad Nathuram Godse nurodė "Gita" kaip įkvėpimą atlikti savo "dharma" po to, kai jis nužudė Mahatma Gandhi
- Taip. Trapizmo vienuolis ir knygų apie zen budizmą autorius Tomas Mertonas sutinka su Gandi ir teigia, kad "Gita" neužsakė apie smurtą ir nepateikė "karų" ideologijos. Vietoj to, jis moko taikos ir aptaria žmogaus pareigą išnagrinėti, kas teisinga, ir tada elgtis su grynais ketinimais, kai žmogus susiduria su sunkiais ir pasibjaurėtiniais pasirinkimais.