Baigkite šią frazę: 1968 m. Gegužės įvykių metu Althusser buvo hospitalizuotas dėl depresijos ir nebuvo Lotynų kvartalo. Daugelis jo mokinių dalyvavo renginiuose, o ypač Régis Debray tapo tarptautiniu revoliuciniu garsiu. Protestuotojai, kurie ant sienų rašė: "Kokią naudą mums turi Althusseris?" ("A quoi sert Althusser?"). Vėliau Althusseris buvo dviprasmis; viena vertus, jis nepalaikė judėjimo ir kritikavo judėjimą kaip "ideologinį masės sukilimą", priėmus oficialų PCF argumentą, kad studentų judėjimą infiltravo anarchistinio utopizmo "vaikiškas sutrikimas". Kita vertus, jis tai pavadino "svarbiausiu įvykiu Vakarų istorijoje nuo pasipriešinimo ir pergalės prieš nacizmą" ir norėjo sutaikyti studentus ir PCF. Nepaisant to, maoistinis žurnalas "La Cause du peuple" pavadino jį revizionistu, o buvę studentai, daugiausia Jacques Rancière, jį pasmerkė. Po to Althusseris išgyveno "savikritikos" fazę, kurios rezultatas buvo knyga "Savikritikos esė" ("Éléments d'autocritique", 1974 m.), kurioje jis peržiūrėjo kai kurias savo senas pozicijas, įskaitant savo paramą
Sovietų invazija į Čekoslovakiją.