Parašykite šio skyriaus tęsinį - Ankstesnis britų puolimas į Taranto
, kuri dažnai laikoma įkvėpimu Pearl Harbor ataka, pasiekė savo strateginį tikslą, būdamas žymiai mažesne operacija, kuri sukėlė daug mažiau niokojimo. Italijos laivynas per vieną naktį neteko pusės savo kapitoninių laivų, o "Regia Marina" atsakydama iškart perkelė savo nepažeistus laivus iš Taranto į Neapolį, kad apsaugotų juos nuo panašių atakų, kol Taranto gynyba (daugiausia prieš torpedus įrengti tinklai) buvo pakeltas į tinkamą lygį, kad būtų apsaugoti nuo tolesnių tokio paties pobūdžio atakų (kas įvyko 1941 m. Kovo ir Gegužės mėn.). Po Taranto galios pusiausvyra pasikeitė į Britanijos Viduržemio jūros laivyno, kuris dabar turėjo daugiau veiklos laisvės: kai anksčiau buvo priverstas veikti kaip vienas vienetas, kad atitiktų Italijos kapitalinius laivus, jie dabar galėjo suskirstyti į dvi kovines grupes; kiekviena buvo pastatyta aplink vieną lėktuvnešį ir du karo laivus. Buvo nustatyta, kad koviniai laivai yra naudingesni Viduržemio jūroje, o ne Ramiojo vandenyno erdvėse; be to, senesni JAV koviniai laivai buvo per lėti palydėti vežėjus ir daugiausia buvo naudojami kaip ugnies parama amfibiinėms operacijoms. Nors JAV Ramiojo vandenyno laivynas Perl Harbore nuskendo penkis iš aštuonių kovinių laivų (trys iš jų buvo nuolatiniai praradimai), tai reikėjo tikėtis, kad nepažeisti lėktuvnešiai atakuotų Japoniją.