Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: 1849 m. rugsėjo 17 d. Tubman ir jos broliai Benas ir Henris pabėgo iš vergijos. Tubman buvo samdoma dr. Anthony Thompson, kuris turėjo didelę plantaciją kaimyninėje Karolinos apygardoje, vadinamoje Poplar Neck. Kadangi vergai buvo išnuomoti kitam namui, Eliza Brodess, greičiausiai, nepažino jų nebuvimo kaip pabėgimo bandymo. Po dviejų savaičių ji paskelbė pranešimą apie pabėgimą į "Cambridge Democrat", siūlant 100 dolerių atlygį už kiekvieną sugrąžintą vergą. Kai jie išėjo, Tubman broliai pakeitė savo nuomonę. Benas tikriausiai ką tik tapo tėvu. Dvi vyrai grįžo, privertę Tubman grįžti su jais. Netrukus po to, Tubman vėl pabėgo, šį kartą be savo brolių. Prieš tai ji bandė savo planus pranešti mamai. Ji dainojo užkoduotą dainą Marijai, patikimai bendratikiui, ir tai buvo atsisveikinimas. "Susitiksime ryte", ji intoned, "Aš įžengęs į pažadėtąją žemę". Nors tiksli maršrutas nežinomas, Tubman pasinaudojo "Požeminio geležinkelio" tinklu. Ši neformali, bet gerai organizuota sistema buvo sudaryta iš laisvų ir pavergintų juodaodžių, baltųjų abolicionistų ir kitų aktyvistų. Tuo metu Merilende labiausiai išryškėjo Religijos draugų draugijos nariai, dažnai vadinami kvakeriais. Prestono rajone, netoli Poplar Neck, Karolinos apygardoje, buvo didelė kvakerių bendruomenė, ir tai tikriausiai buvo svarbus pirmasis sustojimas pabėgimo metu. Iš ten ji greičiausiai ėjo į šiaurės rytus palei Čoptanko upę, per Delaverą ir tada į šiaurę į Pensilvaniją. Beveik 145 kilometrų kelionė pėsčiomis užtruko nuo penkių dienų iki trijų savaičių. Tubman turėjo keliauti naktį, vadovaudamasi Šiaurės žvaigžde, ir stengtis išvengti vergų medžiotojų, norinčių surinkti atlygį už pabėgusius vergus. "Vedėjai" požeminiame geležinkelio stotyje, norėdami apsisaugoti, naudojosi apgaulėmis. Ankstyvai sustojus, mergina...  Klausimas: kas buvo kitaip paskutiniojo Tubmano pabėgimo atveju?
be savo brolių