Anning atradimai tapo pagrindiniais išnykimo įrodymais. Georges Cuvier 1790-ųjų pabaigoje argumentavo dėl išnykimo realybės, remdamasis savų žinduolių, tokių kaip mamutai, fosilijų analizėmis. Tačiau iki 1820-ųjų pradžios daugelis moksliškai raštingų žmonių vis dar tikėjo, kad, kaip naujos rūšys nepasirodė, taip ir esamos rūšys neišnyko, iš dalies todėl, kad jie jautė, kad išnykimas reiškia, kad Dievo kūrimas buvo netobulas; visi atrasti keistai būdai buvo paaiškinti kaip priklausantys gyvūnams, vis dar gyvenantiems kažkur neatrastame Žemės regione. Anning atradimų keista prigimtis, tokia kaip pleurosauriai, tokie nepanašūs į bet kokį kitą žinomą gyvą tvarinį, smogė prieš šią idėją.
Anningas