Rašyti tęsinį šiam punktui - Senovėje Julijaus Cezario testamentas, kuriame jo anūkas Oktavianas buvo įkurtas kaip jo sūnus ir įpėdinis, finansavo ir legitimizavo Oktaviano politinę galią vėlyvoje Respublikoje; jis suteikė jam reikalingus išteklius, kad laimėtų pilietinius karus prieš "išlaisvinėjus
"ir Antonijus ir įkurti Romos imperiją, pavadintą Augustu. Antonijus viešai perskaitė testamentą, o tai sukėlė riaušes ir paskatino visuomenę pasipriešinti Cezario žudikams. Octavianas neteisėtai išleido užantspauduotą Antonijaus testamentą, kuris buvo svarbus veiksnys atitraukiant jo paramą Romoje, nes jame buvo aprašytas jo noras būti palaidotas Aleksandrijoje šalia Egipto karalienės Kleopatros.