Pirmieji pulkininkai iš pionierių kolonistų, tokių kaip pulkininkas Daniel Boone, galėjo būti bet kurie iš 1776-1793 m. Arba galbūt iki 1895 m., Kai titulas oficialiai tapo garbinis, Kentukyje buvo įvairių tipų pulkininkų: buvo pulkininkų, kurie buvo kolonijų vadai; buvo pulkininkų, atsakingų už kompanijas; pulkininkas galėjo būti milicijos įrenginio, pvz., forto, vadovas; pulkininkas, atsakingas už pėstininkų komandą; išėjęs į pensiją revoliucijos karo pulkininkai; tie, kurie turėjo didelių žemės orderų; visur buvo pulkininkai. Ankstyvaisiais Kentukio laikais kolonelo vardas buvo garbingas ir pagarbus būdas parodyti savo autoritetą. 1802 m. Jungtinių Valstijų kariuomenė oficialiai priėmė pulkininko laipsnį, panašų į britų kariuomenės pareigas
, pulkininko pareigos įdiegimas JAV kariuomenėje iš naujo apibrėžė ir atskyrė pulkininką nuo kolonijos, kompanijos ar milicijos vadovo civilinio asmens, išskyrus tai, kad jis tapo kareivių kolonos (brigados) vadovu, turėdamas vieną leitenantą ir keturis majorius.