Užbaigiu šią frazę: 1905 metais, praėjus ketveriems metams kaip ortodoksų vienuolis Cernijos vienuolyne, jis išvyko į užsienį. Jis apsilankė Paryžiuje, o po to persikėlė į Friburgą, kur rašė poeziją ir lankė kursus vietiniame universitete; nepatenkintas Romos katalikų sutelkimu, kurį skatino pastarasis, jis persikėlė į Ženevą, kur dirbo juvelyrės dirbtuvėje. Per
1907 m. Rumunijos valstiečių sukilimas, poetas, žinomas dėl savo kairiųjų diskursų ir garsiai kritikuodamas smurtines valstiečių judėjimo represijas, buvo stebimas Šveicarijos valdžios institucijų; vietinis laikraštis teigė, kad Arghezi paštas buvo klastotas, sukeldamas skandalas, dėl kurio atsistatydino keli pareigūnai. Naujienos, kurias jis surinko apie patį sukilimą, paliko ilgalaikį įspūdį Arghezi: daug vėliau jis turėjo skirti visą knygą šiems įvykiams (jo "1907-Peizaje", "1907 metų kraštovaizdžiai", kuriuos jis apibūdino kaip "susijusius su [...] kontrastu tarp tautos ir piktnaudžiavimo, vienatvės klasės").