Užpildykite šią frazę: 1978 m. Sausio mėn. Nacionalinės gvardijos bendras pajėgumas pasiekė viršūnę maždaug 25 000 pareigūnų ir įdarbintų vyrų, tiesiogiai vadovaujamų jų vyriausiojo direktoriaus ir Nikaragvos prezidento generalinio majoro Anastasio Somozos Debayle (dar žinomo kaip "Debayle") "Tachito"). Dažnai apibūdinama kaip feodalinių tarnautojų korpusas (arba okupacinės pajėgos), o ne šiuolaikinė nacionalinė armija, GN buvo pirmiausia organizuota vidaus saugumo ir kovos su sukilėliais (COIN) operacijoms, o ne nacionalinei gynybai, o dauguma pėstininkų vienetų buvo paskirti statinėms garnizonų pareigoms, todėl jo įprastinė karinė vertė buvo labai maža. Iš viso apie 10 000 - 12 500 tarnavo sausumos pajėgose (įskaitant karines ir PNGN moteris), tačiau tik apie 7 500 buvo koviniai kariai, suskirstyti į vieną prezidentinės gvardijos batalioną, vieną šarvuotą batalioną, vieną mechanizuotą pėstininkų batalioną, vieną mechanizuotą kompaniją, vieną inžinierių batalioną, vieną karinės policijos batalioną, vieną lauko artilerijos bateriją ir vieną priešlėktuvinę bateriją, taip pat šešiolika saugumo kompanijų. Visi pirmiau minėti vienetai buvo dislokuoti tradiciniu ispanų kolonijiniu stiliumi tvirtovės tipo "kvarteliuose" (kvarteriai; kazarmų-garnizonų) pagrindiniuose miestuose, įskaitant šalies sostinę Managuą. Generalinės štabo būstinė buvo įsikūrusi vyriausybės kvartale Tiscapa kalne, netoli Managvos centro, požeminiame bunkerių stiliaus komplekse, pastatytame po
1972 m. Nikaragvos žemės drebėjimas; gretimų pastatuose taip pat buvo pagrindinės Gvardijos administracijos, signalų, inžinerijos, medicinos, logistikos ir karinės teisingumo paramos tarnybos, taip pat pagrindinės karinės mokyklos.