Red Sox buvo viena sėkmingiausių beisbolo komandų nuo 1901 iki 1918. Jie laimėjo pirmąją Pasaulio seriją (1908 m. kaip Bostono amerikiečiai; komanda pakeitė savo vardą į Red Sox) ir dar keturis tarp 1908 m. 1901 metais "Yankees", tada žinomi kaip "Baltimore Orioles", žaidė Merilende du sezonus prieš persikraustydami į šiaurę. Pirmą kartą šios dvi komandos susitiko Baltimorėje 1901 m. balandžio 26 d., kai buvo įkurta Amerikos futbolo liga. 1903 m. gegužės 7 d. abi komandos pirmą kartą sužaidė po to, kai "Orioles" franšizė persikėlė į Niujorką ir tapo "New York Highlanders", turėdama omenyje žaidimus Vašingtono aukštumų rajone Manhetene. Žaidimą pažymėjo mūšis, kai Bostono kamuolys George'as Winteris buvo nukritęs. Bostonas galiausiai laimėjo varžovą ir inauguracinį
1903 m. Pasaulio serija. 1904 m. sezono pradžioje komandos žaidė viena prieš kitą. Vėliau sezone "Highlanders", vadovaujami kamuolio Jacko Chesbro, savo rekordiniame 41 žaidimo pergalės sezone, susitiko su Bostono amerikiečiais sezono paskutinėje rungtynėje, kad nuspręstų apie Amerikos lygos vėliavos nugalėtoją. Chesbro iškėlė laukinę kamuolį devintosios rungtynės pradžioje, leidžiant laimėtojui iš trečios bazės įmušti, ir Bostonas laimėjo žaidimą ir vėliavą. Niujorko milžinai, kurie jau laimėjo Nacionalinės lygos vėliavą, atsisakė žaisti 1904 m. Pasaulio serijoje dėl to, kad "Junior Circuit" buvo laikomas žemesniu (ir dėl tariamos priešiškumo tarp Amerikos lygos įkūrėjo ir pirmojo prezidento Ban Johnson ir milžinių hierarchijos, savininko John T. Brush ir jo komandos garsenybės rūmų treneris, žaidėjas-managas Johnas McGraw); todėl tuo metais Pasaulio serijos nebuvo. Tik 2004 m. "Red Sox" vėl nugalėjo "Yankees" vardo rungtynėse.