Bajo Pivljanin (<unk> 1685 m. gegužės 7 d.), gimęs Dragojlo Nikolić, buvo serbų "hajduk" vadas, daugiausia aktyvus Osmanų imperijos teritorijose Hercegovinoje ir pietinėje Dalmatijoje. Jis gimė Pivoje, tuometinėje Osmanų imperijos dalyje, buvo galvijų prekybininkas, kuris, kaip teigiama, paliko savo kaimą po to, kai patyrė Osmanų neteisybę. 1654 m. paminėtas kaip plėšikas per Venecijos ir Osmanų karą, 1656 m. įstojo į Venecijos Respublikos tarnybą. Hajdukai buvo naudojami Venetijos Dalmatijos apsaugai. Kitą dešimtmetį jis išliko žemo rango "hajduku", dalyvaudamas kai kuriose įžymintose operacijose, tokiose kaip Trebinės puolimas. Tarp 1665 ir 1668 m. jis greitai pakilo į "harambaša" ("banditų vadovas") rangą. Po karo, kuris Venecijai baigėsi neigiamai, hadžukai buvo perkelti iš savo prieglobsčio Kotoro įlankoje dėl Osmanų spaudimo. Nuo 1671 m. iki 1684 m. Pivljaninas, kartu su kitais hajdukais ir jų šeimomis, buvo pabėgėliai Dalmatijoje. Atsinaujinus konfliktui
1685 m. jis ir jo grupė žuvo mūšyje prieš į priekį žengiantį osmanų Scutari gubernatorių. Jis laikomas vienu žymiausių savo laikų hadžukų ir pagyrtas serbų epinėje poezijoje.