Populiarūs neramumai privertė Brutą ir jo švagrą, savo kolegą žudiką Gaijų Kasijų Longinus, palikti Romą 44 metų balandį. Po sudėtingos politinės pertvarkos Oktavianas - Cezario įvaikinis sūnus - pasiskelbė konsulu ir kartu su kolegomis priėmė įstatymą, retroaktyviai padarantį Brutą ir kitus sąmokslininkus žudikais. Tai sukėlė antrąjį pilietinį karą.
, kuriame Antonijus ir Oktavianas kovojo su "laisvinėjais", kuriuos vadovavo Brutas ir Kasijus. 42 metų spalį Cezariai per dvi mūšis prie Filipų apskritai nugalėjo Bruto ir Kasijaus kariuomenes, kurių kariuomenė buvo mažesnė. Po pralaimėjimo Brutas nusižudė.