1833 m. Degenfeldas įstojo į Badeno armijos 3-ąjį pėstininkų pulką ir 1845 m. buvo paaukštintas į 1-ojo pėstininkų pulko kapitoną ir kompanijos vadą. 1848/49 m. dalyvavo kampanijoje prieš revoliucines laisvos armijos pajėgas. 1849 m. jis buvo laikinai atleistas, bet tada vėl buvo pašauktas į pulko biurą. 1850 m. jis atvyko į 2-ąjį pėstininkų pulką, kai buvo atkurtas Badeno armijos korpusas, o 1855 m. - į Leibgrenadier pulką. 1858 m. jis buvo paskirtas majoru, o 1861 m. - antrojo šaulių bataliono pulkininko leitenantu. 1863 m. jis vadovavo Badeno kontingentui Rastato tvirtovėje, bet 1864 m. dėl garnizonų pasikeitimo buvo atleistas iš šio komandos. 1865 m. Degenfeldas buvo paaukštintas į pulkininką ir jam buvo suteikta Leibgrenadier pulko komanda. Per Austrijos-Prūsijos karą Degenfeldas su savo pulku, kaip Badeno divizijos dalis, vadovavo princui Vilhelmui, kaip pagrindinės kampanijos dalis 1866 m. Liepos 23 d. Hundaimo mūšyje, 1866 m. Liepos 24 d. Werbacho mūšyje ir Gerchsheimo mūšyje
- Taip. 1868 m. jis buvo paaukštintas į generolo majoro rangą ir tapo 2-osios pėstininkų brigados vadu.