Užpildykite šį sakinį:
1962 metų perversmas. Neaiškumas ir chaosas sudarė sąlygas Birmos nacionalistinei vyriausybei perimti valdžią. Nuo 1962 m. Iki 1988 m. Šalis buvo valdoma Birmos socialistinės programos partijos kaip vienos partijos valstybės, vadovaujamos Birmos kelio į socializmą. Naujieji Birmos lyderiai pavertė Birmę socialistine respublika su izoliacionizmu ir Birmos pranašumu. Naujas Birmos nacionalizmas iškėlė Bamar daugumą į priekį, atšaukdamas suvienijimą, pradėtą Pin-Lone susitarimu. Be to, didėjančią neapykantą dar labiau sustiprino priverstinis skirtingų religijų narių sambūris. Bamar karalystės praeityje buvo beveik išimtinai budistų. Dauguma Shan, Kayin, Kayar ir Chin valstijų etninės grupės praktikuodavo savo animizmo versijas, o islamo tikėjimo žmonės gyveno kartu su budistais Arakan (dabar Rakhine) valstijoje. Visų įvairių grupių įsijungimas į Britanijos Indiją dar labiau sustiprino religinį susiskaldymą. Kolonizacijos sukeltas žmonių judėjimas per sieną pridėjo didelę hinduistų sekėjų grupę. Katalikų krikščionių intensyvios konversijos kampanijos ir jų konkurencija su metodistų kolonialistais dar labiau suskaldė mažumų grupes, tokias kaip karenai ir kačinai. Kolonijų išvykimas išlaisvino priešiškumą, kuris buvo kurstomas vienas kito atžvilgiu. Aung San mirtis ir vėlesni vadovai užtikrino ilgalaikius konfliktus tarp visų kultūrinių ir religinių grupių. Tačiau 1988-ųjų sukilimas sustiprino socialinius, politinius ir civilinius neramumus, nuo to laiko kenčiančius šalį.