1655 m. karalius Karolis X Gustavas pradėjo kampaniją
prieš Lenkijos-Lietuvos Bendriją, kad priverstų karalių Jono II Kazimierį Vazą atsisakyti visų pretenzijų į Švedijos karūną, taip pat užkariauti Lenkijos Kurlandijos ir Prūsijos provincijas. Švedijos imperija išsipildė, o pelninga Baltijos jūros prekyba tapo dar labiau kontroliuojama. Tačiau karas su Lenkija buvo lėtas. Nepaisant kelių taktikos pergalių mūšio lauke, įskaitant Varšuvos užkariavimą, Karolis X Gustavas nesugebėjo užbaigti karo. Lenkai pasipriešino švedų kariuomenei, kuri buvo nuolat užpuolita lenkų partizanų. Lenkijos kaimynai grasino įsitraukti į karą. Austrija ir Nyderlandai Lenkijai siuntė karinę pagalbą, o buvęs Švedijos sąjungininkas Brandenburgo-Prūsija konflikto metu pasikeitė pusę. 1656 metais rusų kariai peržengė sieną į Švedijos Livoniją ir apgulė Rygą.