1950 m. 38 eskadrilė buvo pasirinkta kaip Australijos karinių pajėgų, priklausančių Commonwealth Far East Air Force, dalis. Kaip šios pajėgos elementą, Australijos vyriausybė sutiko, kad vienetui būtų pavesta vykdyti kurjerių skrydžius po Aziją ir teikti paramą Britanijos vadovaujamoms kovos su sukilėliais operacijoms.
Malaizijoje. 1950 m. birželio 19 d. eskadronas atvyko į RAF Changi Singapūre, o visi jo darbuotojai ir aštuoni "Dakota" lėktuvai buvo ten veikiami liepos 6 d. Malaizijoje eskadrono vadovavo 90 (kompozitinis) sparnas ir 1 eskadrono, įrengtų Avro Lincolnais. Pusė eskadrono įgulos buvo Berlyno oro tilto veteranų, tačiau nė vienas iš jų neturėjo jokios tiesioginės patirties tropinėse aplinkose. 38-oji eskadrilė pradėjo skrydžius Malaizijoje liepos pradžioje. Pirmos dvi savaitės skrydžių metu orlaivių įgulos lydėjo britų ir Naujosios Zelandijos pilotai, kurie padėjo jiems susipažinti su vietos sąlygomis. Nuo 1950 m. liepos iki 1951 m. vasario, 38-osios eskadrono pagrindinis uždavinys buvo vykdyti kurjerinius skrydžius į Borneo, Ceiloną, Honkongą, Indoneziją, Japoniją ir Filipinus, ir tai išliko svarbi atsakomybė per visą laikotarpį, kai jis buvo įsikūręs Singapūre. Po Korėjos karo pradžios, eskadronas iš Singapūro į Japoniją ir Korėją vežė britų karius ir atsargas, o keturi No. 38 eskadronos "Dakota" buvo perkelti į No. 30 ryšių padalinį Japonijoje 1950 metų lapkritį.