Užbaigiu šią frazę: Konflikto pradžioje Serbijos armija buvo prastai apmokyta ir prastai aprūpinta, kitaip nei Osmanų imperijos kariai. Serbijos kariuomenė siekė per daug ambicingų užpuolio tikslų, ir patyrė daugybę pralaimėjimų dėl prastų planavimo ir nuolatinio per mažo dislokavimo. Tai leido Osmanų armijai atremti Serbijos kariuomenės išankstinius puolimus ir juos sugrąžinti. 1876 m. rudenį Osmanų imperija tęsė sėkmingą puolimą, kurio kulminacija buvo pergalė virš Dūno. Antrojo konflikto metu, nuo 1877 m. gruodžio 13 d. iki 1878 m. vasario 5 d., serbų kariai susibūrė su Rusijos imperijos pagalba, kuri kovojo savo Rusų-Turkų kare. Serbai suformavo penkis korpusus ir užpuolė Osmanų karius į pietus, vienas po kito užimdami Nišo, Piroto, Leskovaco ir Vranjos miestus. Karas sutapo su Bulgarijos sukilimu,
Juodkalnijos-Otomanijos karas ir Rusijos-Turkijos karas, kurie kartu yra žinomi kaip Didžioji Osmanų imperijos Rytų krizė.