Į mokslinę grupę, kurią sudarė kai kurie žymiausi savo srities specialistai, įstojo atstovai iš Jungtinių Valstijų, Danijos, Norvegijos ir Prancūzijos, taip pat iš Didžiosios Britanijos ir jos imperijos. Tačiau tik du iš jų anksčiau buvo buvę poliaruose: ekspedicijos medicinos pareigūnas Alistairas Forbesas Mackay lankėsi Antarktidoje kartu su sere Ernesto Šakletono ekspedicija "Nimrodas"
1907-1909 m. jis buvo vienas iš trijų žmonių, atradusių Pietų magnetinio polio vietą. Kitas "Nimrodų" veteranas, 46 metų Džeimsas Murėjus, buvo Stefanssono oceanografas. Tarp jaunesnių mokslininkų buvo Williamas Lairdas McKinlay (1889-1983 m.), 24 metų mokslo mokytojas iš Glazgo, kurį rekomendavo škotų tyrinėtojas Williamas Speirsas Bruce'as, ir Bjarne Mamen (1893-1914 m.), 20 metų slidinėjimo čempionas iš Kristianijos, Norvegijoje, kuris buvo priimtas kaip miškininkas, nepaisant to, kad jam trūko mokslo patirties.