1903 m. anarchistas Michailas Gerdžikovas buvo išrinktas Vidinės Makedonijos revoliucinės organizacijos ginkluoto partizanų sparno Trakijoje vadovu, taip vadinamo "Mirtingojo kovos korpuso", kuris padėjo surengti sukilimą prieš osmanus Adrianopolio vilayete. Ilindenų priešobraženiečių sukilimas
Gerdžikovo pajėgos, kurių buvo apie 2 000 karių, susidūrusios su turkų 10 000 gerai ginkluotų karių garnizonu, sugebėjo įkurti išlaisvintą zoną Strandžos kalnuose, kurios centras buvo Vasilikoje. Šis sėkmingas masinis sukilimas, remiamas milicijos, leido sukilėliams užimti didžiąją dalį Rytų Trakijos ir įsikurti Malko Tarnovoje. Naujoji "Strandzha Komuna" buvo įkurta ir išlaikyta beveik mėnesį. Regione, veikiant Gerdžikovo anarchokomunistinių pažiūrų ir Odrinsko revoliucinio rajono vadovybės įtaka, buvo sukurta nauja komunalinė valdymo sistema, kurioje visi klausimai buvo sprendžiami tarpusavio susitarimais tarp bulgarų ir graikų.