Skirtingai nuo populiarios galerinių vergų sampratos, senovės laivynas paprastai pirmenybę teikdavo laisviems žmonėms, kurie plaukdavo jų galerėmis. 4 ir 5 amžiuose Atėnai paprastai laikėsi jūrų politikos, įtraukiant piliečius iš žemesnių klasių (tetus), metikus ir samdytus užsieniečius. Tačiau tam tikromis aplinkybėmis, pavyzdžiui, Mytileno maišto metu,
, aukštesnės klasės žmonės taip pat buvo įregistruoti kaip veslautojai. Dėl to jie buvo itin svarbūs Atėnų karinio jūrų laivyno veikloje ir turėjo svarbų vaidmenį Atėnų reikalų srityje (žr. Atėnų konstituciją).