Rašykite šio skyriaus tęsinį - Ivanas Gurielis įstojo į Rusijos kariuomenę 1780 m. ir 1786 m. gavo praporšičio laipsnį. Jis dalyvavo Rusijos ir Turkijos kare (1787-92) ir Lenkijos kampanijoje.
(1794 m.) 1799 m. birželio 25 d. jis buvo paaukštintas į pulkininką, o 1803 m. gegužės 16 d. - į generolo majorių. Jis tarnavo Volinsko mušketerių pulko vadu (1803-05) ir Vilniaus (dabar Vilnius, Lietuva) komandantu (1808-12). Per Napoleono invaziją į Rusiją (1812) jis vadovavo Jekaterinburgo pėstininkų pulkui, o po to - 1 brigadai 23 pėstininkų divizijoje. Po Borodino mūšio jis perėmė tos pačios divizijos vadovybę. Jis dalyvavo Tarutino, Vjazmos (1812), Bautzeno ir Leipcigo (1813) mūšiuose. 1814 m. Paryžiaus mūšyje jis buvo pirmasis iš sąjungininkų vadų, užpuolęs Montmartro aukštumas. Nuo 1816 m. Gurielovas buvo 27-osios divizijos vadas.