Romėnų kariuomenė ir administracija žengė į Vakarų Moldaviją: Bianu sūnus Aleksandras buvo įdarbintas, tačiau, pasak jo priešininkų, karą praleido Bârlade santykinai saugiai, vengdamas aktyvios tarnybos. Taip pat kontroversiškai, Bianu sen. nusprendė neprisijungti prie egzodo ir liko su germanofilų ir neutralistų okupuotoje Bukarešte.
, iki 1918 m. Jis pažymėjo, jog "akimis užliejęs ašaras" žiūrėjo, kaip vokiečių armija žygiojo gatvėmis. Jis buvo vienas iš dešimties likusių akademikų, jis užtikrino, kad Akademijos biblioteka ir toliau veiktų palyginti normaliai, atsisakydamas skelbti okupacijos režime, bet taip pat bent jau tam tikru laipsniu bendradarbiaudamas su okupantu.