Rašykite tęsinį šiai pastraipai - Kai sukilimas
1903 m. Birželio mėn. išpuolis prasidėjo, turkai iš Desovo, suprasdami, kad Sokolovičius yra su savo banditais, laukė prie Sokolų namų, kol jis grįžo namo iš Prilepo ir nužudė jį. Jie paėmė jo nukirto nosies ir akių kaip keršto ženklą. Sokolovičius tuo metu buvo Bulgarijoje, kaip 400-500 karių vidinės Makedonijos revoliucinės organizacijos (IMRO) būrio dalis, kurių vadai buvo Sotiras Atanasovas, Atanas Murdževas, Dimitaras Gančevas ir Nikola Puškaravas. Išgirdęs apie tėvo mirtį, jis surinko grupę ir pasuko, kad atkeršytų tėvui, bet jis pasiekė tik Vardarą, kuris buvo atkirstas Osmanų armijos. Numuštos grupės pabėgo į Bulgariją ir Serbiją. Sokolovičiui taip pat reikėjo išvykti, ir jis pasiuntė laišką savo broliui su banditu, kuriame rašė: "Aš buvau pakeliui grąžinti kraują, bet Vardare buvo daug askerių. Aš atkeršiau [jo mirties], bet jo nenugavau".