Baigkite šį sakinį: 1951 m. Kovo mėn. Irano parlamentas (Majlis) balsavo už Anglo-Iranian Oil Company (AIOC) ir jos akcijų nacionalizavimą, priėmus įstatymo projektą, kurį tvirtai palaikė Mohammadas Mosaddeghas, kuris buvo išrinktas premjeru kitą balandžio mėnesį, daugeliu parlamento narių. Tarptautinis Teisingumo Teismas buvo kviečiamas išspręsti ginčą, tačiau "Mossadegh" atmetė 50/50 pelno pasidalijimo susitarimą, pripažįstant nacionalizaciją. Tiesioginės derybos tarp britų ir Irano vyriausybės buvo nutrauktos, o 1951 m. britai padidino spaudimą Irano vyriausybei ir ištyrė galimybę įvykdyti perversmą prieš ją. JAV prezidentas Harry S. Trumanas nenorėjo sutikti, o Korėjos karui suteikė daug didesnį prioritetą. Čerčilaus sugrįžimas į valdžią ir Aizenhauerio prezidento pareigas atnešė su savimi Mosadegho vyriausybės pakenkimo politiką. Abi pusės pateikė pasiūlymų, kurių viena nepriėmė, nes abi tikėjo, kad laikas yra jų pusėje. Derybos žlugo, ir kai blokados politinė ir ekonominė kaina padidėjo Irane,
perversmų sąmokslai kilo iš kariuomenės ir pro-britų frakcijų Majlis.