Kaip rašė Kaskelis, "Bahila genties istorija pirmą kartą paaiškėja islamo laikais". 630-aisiais dalis Bahila migravo iš Arabijos į Siriją ir į Basros apylinkes. Jie sudarė ankstyvosios musulmonų armijos dalį, o Bahila gentys iš Sirijos buvo arabų garnizonas Chorasane. Kaip Qays nariai, Bahila dalyvavo keršto kovose tarp Qays ir Yaman koalicijų per metus po Qays pralaimėjimo Marj Rahit mūšyje.
684 metais. Antrasis didelis Bahila gentinių narių išvykimas iš Arabijos įvyko 9-ojo amžiaus pradžioje ir viduryje. Maždaug tuo metu Bahila arabų teritorijas daugiausia užėmė Banu Numayr, Banu 'Amir subgiminė. Bahila migrantai įžengė į žemutinį Eufrato regioną, pirmiausia netoli al-Hufayr netoli Basra ir iš ten į smėlišką al-Taff plotą pietinėje Bata'ih dumblių pasienyje. Po 837 m. šie Bahila genties nariai apsigyveno pačioje Bata'ih, kur 871 m. Jie buvo užpulti Abbasidų kariuomenės, vykstančios slopinti Zanj sukilimą. Todėl Bahila susivienijo su Zanj. Po to apie Bahilas niekas nieko negirdėjo.