1712 m. Frederiko I paskirtas lauko maršalo laipsniu, Leopoldas išsiskyrė dėl savo sėkmės Ispanijos paveldėjimo karo metu. Vėliau jis buvo paskirtas Prūsijos-Saksų armijos vadu Didžiojo Šiaurės karo metu prieš Švediją metu. Leopoldas buvo Frydricho Vilhelmo I asmeninis draugas. Paskutinis jo karinės karjeros pasiekimas buvo prancūzų karių vadas pergalėje prieš saksonus Kesselsdorfo mūšyje
1745 m. per Antrąjį Silezijos karą.