Andų regione vietinis terminas "kuraka" buvo naudojamas kaip "cacique" alternatyva, priešingai nei likusioje Ispanijos kolonijinėje Amerikoje. Užkariavę Inkų imperiją, ispanai Peru vicekarališkoje leido "kurakas" arba "caciques" išlaikyti savo kilmingumo vardus ir vietos valdžios privilegijas, kol jie buvo ištikimi ispanų monarchijai. XVIII a. pabaigoje, masinis sukilimas, Tupac Amaru sukilimas
(1781), dažnai vadinamą "Didžiuoju maištu", vadovavo Tupac Amaru II, "kuraka", kuris teigė esąs inkų karališkosios linijos, būtent paskutinio imperatoriaus Thupaq Amaru, palikuonis. 1825 m. Simonas Bolívaris panaikino kilmingus titulus, tačiau po Didžiojo maišto "kurakų" galia ir prestižas jau buvo mažėjantis. "Kuraka" sukilimas vyko nuo ispanų kolonijinės valdžios pradžios, "kurakas" iš skirtingų Andų vietovių daug kartų sukėlė sukilimus. Tupac Amaru II sukilimas, kuris įvyko po 250 metų kolonijinės valdžios, buvo didžiausias iš jų ir pagrindinis sukilimas Ispanijos Amerikos imperijos istorijoje, tačiau kurakų sukilimas tęsėsi metus ir dešimtmečius po Tupac Amaru II sukilimų, tokių kaip Tupac Katari sukilimas arba Mateo Pumakawa sukilimas Pietų Amerikos nepriklausomybės karų metu.