Apibendrinti straipsnį:  (CNN) Atsimenu prieš 56 metus: "O jeigu?" Jei mano tėvas nebūtų buvęs drąsus ir alkanas geresnės ateities Amerikoje, mano šeimoje būtų vienas mažiau valstybės administratoriaus, vienas mažiau trečiojo lygio mokytojo ir vienas mažiau medicinos mokyklos studento. Jei tiek daug jaunų žmonių nebūtų atidavę savo jaunystės, savo energijos, savo jėgos ir meilės šiai šaliai, Amerika, kurią mes žinome, nebūtų egzistavusi. Ameriką, kurią pažįstu, esu skolingas savo tėvui ir daugeliui vyrų, kurie seniai dirbo mūsų praeities lauke. Savo sėkmę esu skolingas tėvui Herminio, motinai Juanitai ir daugeliui kitų, kurie svajojo apie geresnę ateitį. Jie svajojo apie geresnę ateitį, nežinodami, ar iš savo sunkaus darbo gausime bent kiek naudos. Šiandien aš esu to svajonės liudijimas. 1959 metais mano tėvas, būdamas paauglys, paliko skurdų gyvenimą Meksikoje, siekdamas naujo gyvenimo Jungtinėse Valstijose. Sunkiam, fiziniam darbui rinkti pasėlius Kalifornijos, Arizonos ir Teksaso laukuose, jis uždirbo mažiau nei dolerį per dieną, kai buvo atimtas kambarys ir maistas. "Braceros" programa suteikė jam darbo vizą, ir kai jis baigė programą, jis pradėjo savo kelią į pilietybę. Mano tėvas baigė tik ketvirtą klasę. Tuo metu Meksikoje, turėjai mokėti už mokyklą po tam tikros klasės ir mano tėvo šeima negalėjo sau to leisti. Jis dirbo tik žemą darbą už mažą atlyginimą. Skirtingai nei mano tėvas, aš nesu gimęs į gyvenimą, kuriam lemta sunkaus darbo. Mano tėvas mus atvedė į pasaulį su begalinėmis galimybėmis. Dangus buvo ribos ir pirmą kartą gyvenime mano tėvas turėjo vilties - mums. Mūsų auklėjimas buvo paprastas, bet tėvai rūpinosi mūsų, 12 vaikų, gyvenimu. Jie išmokė kiekvieną iš mūsų švietimo svarbos. Mūsų vaikystė buvo kupina meilės, juoko ir tikėjimo Dievu džiaugsmo. Mano tėvas sukūrė rojų kukliame, dviejų kambarių name, San Antonio, Teksaso miesto centre. Kiekvieną rytą miniatiūrinių vištų kiaušiniai buvo švieži. Mus auklėjo taip, kad gyventume...
Juano Rocha tėvas atvyko į JAV iš Meksikos pagal darbo vizos programą. Kol jo tėvas apkabino derlių, Rocha gyveno ne kaip sunkus darbininkas. Vienas iš 12 vaikų, Rocha dėkoja tėvui ir motinai už jų pasiaukojimą. Ar tu pirmojo kartos amerikietis? Pasidalinkite savo istorija su CNN iReport.