Užpildykite šį sakinį:
1953 m. perversmą, ji buvo užaugusi ir dirbo ten rašytoja, redaktore, vertėja ir mokslinių tyrimų bibliotekininke iki 1998 m. Irane, negalėdama paskelbti kai kurių savo kūrinių dėl cenzūros ir karo, ji sudarė išsamią trumpųjų istorijų bibliografiją persų kalba. Ji taip pat išvertė daugybę tarptautiniu mastu žinomų rašytojų, įskaitant Juaną Rulfo ir Arnoldą Hauserį, kūrinių. 1987 m. už savo vertimus ji laimėjo Azijos kultūros centro UNESCO stipendijos apdovanojimą (Tokio), tačiau Aukštojo mokslo ministerijos Harasat (žvalgybos agentūra) jai uždraudė išvykti iš šalies. Po metų ji laimėjo geriausio vertimo apdovanojimą (Vaikų ir jaunų suaugusiųjų intelektinės raidos institutas, Teheranas). Po 1988 m. paliaubų ji išleido savo pirmąjį romaną "Khaneh-ye abr-o-bad" (Denginio ir vėjo namas); savo pirmąjį trumpųjų istorijų rinkinį "Pari Aftabi" (Saulės fėja); ir dar du literatūros kūrinius "Aranžė ir kalkis" ir "Persų sodas". Oranžė ir kalka buvo vertinama Vaikų knygų tarybos (Teherano, 1993 m.) ir nominuota "Les prix graphiques", "Octogonales du CIELJ" (Tarptautinis jaunimo literatūros studijų centras, Paryžius, 1994 m.).