Heparinas paprastai yra saugomas mastinių ląstelių sekrecinėse granulėse ir išleidžiamas tik į kraujagysles audinių sužalojimo vietose. Buvo pasiūlyta, kad, o ne antikoaguliatorius, pagrindinis heparino tikslas yra gynyba tokiose vietose nuo įsibrovusių bakterijų ir kitų svetimų medžiagų. Be to, jis yra pastebėtas daugelyje labai skirtingų rūšių, įskaitant kai kuriuos nestuburius, kurie neturi panašios kraujo krešėjimo sistemos. Tai yra labai sulfatinis glikozaminoglikanas. Jis turi didžiausią neigiamą krūvį tarp visų žinomų biologinių molekulių.
antikoaguliatorius