Nur ad-Din buvo antrasis Imad ad-Din Zengi, Alepo ir Mosulo turkų "atabeg" sūnus, kuris buvo kruciatų buvimo Sirijoje ištikimas priešas. Po tėvo nužudymo 1146 m. Nur ad-Din ir jo vyresnysis brolis Saif ad-Din Ghazi I pasidalijo karalystę, Nur ad-Din valdė Alepo, o Saif ad-Din Ghazi įsikūrė Mosule. Sieną tarp dviejų naujų karalysčių sudarė al-Khabur upė. Beveik iškart po to, kai pradėjo valdymą, Nur ad-Din užpuolė Antiochijos Kunigaikštystę, užėmęs keletą pilių Sirijos šiaurėje, tuo pačiu metu jis nugalėjo Joscelin II bandymą susigrąžinti Edesos apygardą, kuri buvo užkariauta
Zengi 1144 metais. 1146 m., po frankų bandymo iš naujo užimti Edesą, Nur ad-Din išžudė vietinį armėnų krikščionių miestą ir sunaikino jo įtvirtinimus, kaip bausmę už pagalbą Joscelinui šiame bandyme. Pasak Tomas Asbridge'o, Edesos moterys ir vaikai buvo paverginti.