Užpildykite šią frazę:
1940 m. birželio mėn. pasibaigus paliauboms, Prancūzijos protektoratas Tunisas tapo Vichy Prancūzijos dalimi, nauja Prancūzijos valstybe, kuriai vadovavo kolaborantas maršalas Filipė Petanas per Prancūzijos okupaciją Nacių Vokietijoje Antrojo pasaulinio karo metu. Per Pétain kolaborantinio režimo valdymą Vichy Prancūzijos ir Vichy Tuniso žydai, kaip ir žydai žemyninėje Prancūzijoje, buvo priversti laikytis dviejų antisemitinių "Žydų statuto" (žydų statuto 1940 m. spalio 3 d. ir 1941 m. birželio 2 d.). Taigi, diskriminaciniai įstatymai apibrėžė žydus, apribojo juos viešojoje tarnyboje, švietimo įstaigose ir žurnalistikoje bei laisvose profesijose (numerus clausus), suskaičiavo juos (žydų surašymas) ir privertė juos registruoti savo turtą, kad vėliau būtų arija. Dėl to žydai tapo "gimtininkais" ir tapo neturtingi. 1941 m. rugpjūčio mėn. Žydų reikalų biuro ("Commissariat Général aux Questions Juives") vadovas Xavieras Vallatas atvyko iš metropolitinės Prancūzijos patikrinti žydų klausimo klausimą. Jungtinių Amerikos Valstijų Holokausto atminimo muziejaus (USHMM) interneto svetainėje skelbiamas straipsnis: "Holokausto istorija Prancūzijos trijose Šiaurės Afrikos teritorijose (trijose departamentuose, 91, 92 ir 93, Prancūzijos Alžyre, dviejose Prancūzijos Maroko ir Tuniso protektoratuose) yra glaudžiai susijusi su Prancūzijos likimu šiuo laikotarpiu". Holokausto tyrinėtojas Martinas Gilbertas nurodė, kad Prancūzijos Šiaurės Afrikos žydų persekiojimas buvo neatskiriama Holokausto Prancūzijoje dalis. Prancūzijos Marokas, Alžyras ir Tunisas Europos teritorijose Šiaurės Afrikoje buvo laikomi Europos dalimi, kaip nurodyta Prancūzijos ir Vokietijos dokumente, susijusiame su galutiniu žydų klausimo sprendimu.