Užbaigiu šią frazę: kai "Qieyun" tapo nacionaliniu standartai Tangų dinastijoje, keli kopijuotojai ėmėsi rankraščių kopijavimo, kad patenkintų didelį darbo peržiūrų poreikį. Ypač brangūs buvo Wáng Rénxū leidimo kopijos, pagamintos IX a. pradžioje ir parašytos kalligrafijai garsėjančios Wú Cǎiluán (). Vieną iš jų įsigijo imperatorius Huizongas (1100<unk>1026 m.), kuris pats buvo įgudęs kaligrafas. Jis išliko rūmų bibliotekoje iki 1926 metų, kai dalis bibliotekos sekė nuversto imperatoriaus Puyi į Tiandžiną, o vėliau į Čangčūną, marionetinės Mančukuo valstybės sostinę. Po
1945 m., kai Japonija pasidavė, jis buvo perduotas knygų pardavėjui Čangčūne, o 1947 m. du mokslininkai jį atrado knygų rinkoje Liuličangu, Pekine. Apie šį beveik visišką egzempliorių tyrinėjimai buvo paskelbti kinų lingvistų Dongo Tonghe (1948 ir 1952) ir Li Rongo (1956).