Sudano nepriklausomybė buvo pripažinta 1956 m. Sudanas patyrė daugybę vidaus konfliktų dėl politinių, etninės ir religinių klausimų. 1983 m. revoliucionieriai ir separatistai iš šalies daugiausia krikščionių-animizmo pietuose susivienijo ir pradėjo sukilimą prieš vyriausybę, kurioje tradiciškai dominuoja musulmonų elitai iš šiaurės. Sukilėliai susikūrė kaip "Sudano liaudies išlaisvinimo armija" (SPLA) Johno Garango vadovavimu, o sukilėliai galiausiai virto pilnu pilietiniu karu, kuris taip pat paveikė Rytų ir Vakarų Sudaną. Vyriausybės ir SPLA derybos beveik lėmė taikų konflikto sprendimą, tačiau baigėsi po 1989 m. perversmo.
kuris atvedė į valdžią Omar al-Bashir vadovaujamą Nacionalinį islamo frontą (NIF). Naujasis režimas kariai priešinosi bet kokiam kompromisui ir buvo pasiryžęs visiškai sunaikinti SPLA ir visas kitas opozicines grupes. Po to smurtas išaugo.