Užbaigiu šią frazę: "kurakos" vaidmuo dar labiau pasikeitė vėlyvojoje kolonijinėje epochoje. XVIII a. pabaigoje, vykstant Burbonų reformoms, Ispanijos karūnos vykdomoms administracinėms reorganizacijoms, buvo padidinti mokesčiai ir dar labiau spaudžiamas "kurakas" kaip tarpininkai, kurie buvo pagrindinis masinio, koordinuoto Andų sukilimo 1780-171 m.
Tupaco Amaru maištas. Po Didžiojo maišto karūna nebepripažino "kurakų", pavertė jų palikuonis neteisėtais ir išnaikino juos. Buvo uždrausta tradicinė vietinių kilmingųjų elito apranga, taip pat muzika, šokiai, inkų paveikslų piešimas, inkų vardai ir kiti kultūriniai inkų galios ir įtakos pasireiškimai. Krūna lojalus "kurakas" apdovanojo materialiais apdovanojimais, tokiais kaip pinigai ir žemė, taip pat prestižo ženklais, tokiais kaip kariniai paaukštinimai ir titulai. Tačiau "kurakų" valdžia ir padėtis apskritai sumažėjo. 1825 m. nepriklausomybės metu nepriklausomybės lyderis Simón Bolívaris panaikino kilmingumo vardus.