Žiežmarai pirmą kartą buvo paminėti XIV amžiuje "Lietuvos maršruto ataskaitoje" ("Wegeberichte"), kurią parengė Teutonų riteriai. 1348 m. netoli Žiežmario prie Strėvos upės
Strėvos mūšis vyko tarp Didžiojo kunigaikščio Lietuvos kariuomenės, kuriai vadovavo Algirdas ir Kęstutis, ir Teutonų armijos.