221 m. pr. m. e. Ying Zheng, kuris tuo metu buvo Qin karalius, paskelbė save "Shi Huangdi" (始皇帝), kuris verčiamas kaip "pirmasis imperatorius". "Huangdi" yra sudaryta iš "huang" ("rugpjūčio vienas", 皇) ir "di" ("mokslininkas-karalius", 帝), ir buvo nurodyta legendinių / mitologinių išminčių imperatorių, gyvenusių prieš kelis tūkstantmečius, iš kurių trys buvo "huang" ir penki buvo "di". Taigi Čengas tapo Čin Ši Huangu, panaikinęs sistemą, kurioje "huang" / "di" titulai buvo rezervuojami mirusiems ir (arba) mitologiniams valdovams. Nuo to laiko "karalius" tapo žemesnio rango titulu, o vėliau buvo padalintas į du laipsnius. Nors ir ne toks populiarus, titulas 王 "wang" (karalius ar princas) vis dar buvo naudojamas daugeliui Kinijos monarkių ir dinastijų iki Taipingų
XIX amžiuje. Vietnamo kalboje 王 yra ištarta "vương", japonų kalboje "ō", o korėjiečių kalboje - "wang".