Prancūzų pralaimėjimas prie Sedano paliko sąjungininkus Belgijoje su nedideliu šaliaukio apsauga. Apribota ir santykinai menka sąjungininkų gynyba buvo greitai ir lengvai nugalėta vokiečių pajėgų. Ištrūkimas buvo toks greitas, kad buvo mažai kovų. Daugelis prancūzų karių buvo paimti į nelaisvę, kol jie negalėjo pasipriešinti, o tai taip pat paaiškina mažą abiejų pusių nukentėjusių žmonių skaičių. Du Korthalo vadovaujami inžinierių batalionai pasiekė svarbiausią sėkmę. Išnaikinę bunkerius Belviu sektoriuje, jie leido 1 ir 2 Panzerų divizijoms pralaimėti ir tai buvo pasiekta be nuostolių. Kariniai istorikai sutinka, kad Sedano mūšis nulemė Belgijos ir Prancūzijos likimą. Gegužės 14 d. sąjungininkų pajėgos buvo suklydusios ir dėl jų nesėkmės dislokuojant pralaimėjo kampaniją. Išpuolis į Lamanšo sąsiaurį įkalino 1 700 000 karių ir išvarė sąjungininkus iš Vakarų Europos. Didžioji britų armijos dalis pabėgo iš Dunkerko uosto, bet sąjungininkai paliko daugybę įrangos. Dėl prieštaringų aplinkybių vokiečių ginkluotosioms pajėgoms nepavyko pašalinti britų, įstrigusių kišenėje. Apsupimas sunaikino geriausius Prancūzijos kariuomenės dalinius, įskaitant 40 000 karo belaisvių, tačiau 139 732 britų ir 139 037 prancūzų kariai pabėgo. Prancūzų ir britų pajėgos buvo išsiųstos iš Anglijos ir dalyvavo 1940 m. birželio mėn. mūšiuose. Prancūzai pasidavė kartu su likusiomis Prancūzijos ginkluotosiomis pajėgomis 1940 m. birželio 25 d., kai birželio 22 d.
įsigaliojo.