Parašykite šio skyriaus tęsinį - "Laidotuvių kalbą" užrašė Tukididas antroje savo garsiosios "Peloponezijos karo istorijos" knygoje. Nors Tukididas kalba užrašė pirmuoju asmeniu, tarsi tai būtų žodžiu žodžiu užrašytas Periklio pasakyta, mažai ko galima abejoti, kad jis bent jau redaguoja kalbą. Tukididas savo "Istorijos" pradžioje sako, kad pateiktos kalbos nėra žodžiai žodžiu įrašai, bet yra skirti atstovauti pagrindines mintis apie tai, kas buvo pasakyta ir kas buvo, pasak Tukidido, "kviečiamas situacijoje". Galime būti gana tikri, kad Periklis pasakė kalbą pirmojo karo metų pabaigoje, tačiau nėra vieningos nuomonės, kiek Thukidido užrašas primena tikrąją Periklio kalbą. Kitas sutrikdžiantis veiksnys yra tai, kad Periklis yra žinomas kaip dar vienas laidotuvių oratorius, kurį jis pasakė per Samų karą
- Taip. Gali būti, kad abiejų kalbų elementai yra Thukidido versijoje. Nepaisant to, Tukididas buvo labai kruopštus savo dokumentuose ir kiekvieną kartą užrašė savo šaltinių tikrumą. Svarbu, kad jis pradeda pasakoti kalbą sakydamas: "", t. y. "Periklis, Ksantipo sūnus, kalbėjo taip". Jei jis būtų citavęs kalbą žodžiu, jis būtų parašęs "tai" arba "šios žodžiai" vietoj "tai" arba "šios žodžiai". "Laidotuvių kalbos" autorius taip pat nėra tikras. Platonas savo knygoje "Menexenas" autoriškumą priskiria Periklio draugei Aspazijai.