Tokijas buvo bombarduojamas ne kartą po 1944 metų lapkričio, kai amerikiečiai atvėrė oro bazes Marianos salose, kurios buvo pasiekiamos. Įspūdingiausi rezultatai pasirodė 1945 m. kovo 9-10 naktį.
- Taip. JAV karinės oro pajėgos per Tokiją išsiuntė 325 B-29. Jie atvyko žemu lygiu ir buvo be palydovo, nes Japonijos oro gynybos sistema buvo visiškai nepakankama. Jie numetė 1 665 tonas uždegimo bombų, kurių sudėtyje buvo gumos, saldumynų ir kokosų aliejaus, sumaišytų su benzinu, mišinys. Nesustabdomas gaisras per kelias minutes sudegino 45 kvadratinius kilometrus ir nužudė daugiau kaip 100 000 žmonių. Dauguma aukų uždusė bombos slėptuvėse, kai liepsnos sunaikino deguonį. Ketvirtadalis visų miesto pastatų buvo sunaikinti. Šis puolimas buvo permainų taškas Amerikos strateginiame kariniame lėktuve prieš Japoniją. Anksčiau dauguma metodų buvo "tikslūs" puolimų, kuriuose prieš pramoninius objektus buvo naudojami dideli sprogmenys. Dabar strategija buvo panaudoti rajono puolimus, kurie naudojo uždegimo bombas, kad sudegintų Japonijos miestus ir nužudytų darbuotojus, kurie palaikė karo mašiną. Milijonais buvo išmesti lapai, įsakantys civiliams evakuotis į miestus ir kaimo vietoves, kurios nebuvo bombarduotos. Pusė iš 7,4 milijono Tokijo gyventojų iš tiesų pabėgo. Strategija buvo panaši į oro karą prieš Vokietijos miestus ir atspindėjo prieškarinį oro pajėgų strateginį planavimą, kuris buvo sutelktas į Tokijo ir kitų pramonės bei valdymo centrų deginimą kaip būdą sunaikinti priešo karinius pajėgumus.