Parašykite šio skyriaus tęsinį - 1656 m. Pirmoje Vilmergeno kare ir Toggenburgo kare
(arba Antrasis Vilmergeno karas), 1712 m. Freie Ämter tapo kariaujančių reformuotų ir katalikų armijų stovykla. Nors taika po 1656 m. karo nepakeitė status quo, 1712 m. ketvirtoji Aarau taika atvedė prie galios santykių reorganizavimo. Pergalė Zurichui suteikė galimybę išstumti katalikų kantonus iš Badeno apygardos ir gretimos Laisvosios valdžios teritorijos. Laisvosios motinos buvo padalintos į dvi dalis linija, nukreipta nuo Fahrwangeno pakabos iki Oberlunkhofeno bažnyčios varpų. Šiaurinę dalį, vadinamą "Underen Freie Ämter" (žemesniame laisvojoje valdžioje), į kurią įeina Boswil (iš dalies) ir Hermetschwil rajonai bei Niederamt, valdė Ciurichas, Bernas ir Glarusas. Pietinė dalis, Oberen Freie Ämter (Aukštutinė laisva valdžia), buvo valdoma ankstesnių septynių kantonų, bet Bernas buvo pridėtas, kad būtų aštuonis.