Užpildykite šią frazę: Likusį dešimtojo dešimtmečio laikotarpį Prokhanovas jautėsi persekiojamas ir atstumtas. Net sovietmečiu buvau žinomas kaip "valstybės odos dainininkas", mane vadindavo "Armijos būstinės naktinuku". Dabar visose jų [naujose] žodynėse esu demonizuotas. Nors mano draugai, kaip Anatolijus Kimas, pasirodė kaip estetai, aš buvau pristatytas kaip tamslininkas. Jie patarė vakarietiškiems leidėjams neversti manęs, užblokavo mane", - skundėsi Prokhanovas, kalbėdamasis su Zacharu Prilepinu. Viskas pasikeitė 2000-ųjų pradžioje, kai Prokhanovas atsidūrė tarp Rusijos literatūros elito, net jei jo proza vis labiau tapo morbidine, nereali ir apokaliptine. Kaip
1999 m. teroro išpuoliai prieš gyvenamuosius namus sukrėtė Rusiją. Prokhanovas apkaltino valstybės slaptąsias tarnybas, kad jos planavo šiuos išpuolius, ir savo kitą romaną paremė šiais įtarimais. 2002 m. "Mr. Hexogen" (2001) jam atnešė Nacionalinio bestselerio apdovanojimą.