McGaha kovojo Guadalcanalo kampanijoje ir šiauriniuose Solomonuose
prieš dalyvaudamas kampanijoje, kad atgautų Filipinus iš Japonijos kontrolės. 1945 m. vasario 7 d. jis tarnavo kaip vyriausiasis seržantas per Luzono mūšį. Tą dieną, netoli Lupao, Luzono, jis ne kartą nukentėjo nuo priešo ugnies, kad padėtų sužeistiems kareiviams, vadovavo savo būrio vadui, kai būrio vadovas buvo sužeistas, ir tyčia patraukė japonų ugnį į save, kad kiti galėtų pabėgti į saugumą. Už šiuos veiksmus jis buvo nominuotas Medaliui už garbę ir buvo paskirtas antrojo leitenanto. Po to McGaha buvo atleistas iš armijos, bet netrukus vėl įstojo į kariuomenę kaip vyriausiasis seržantas ir buvo dislokuotas Fort Bening, Džordžijoje. 1946 m. balandžio 2 d., praėjus metams po mūšio, buvo patvirtinta jo nominacija. Per ceremoniją Baltuosiuose rūmuose 1946 m. Kovo 27 d. Prezidentas Harry S. Trumanas oficialiai įteikė McGaha ir dar vieną vyrą, karinio jūrų laivyno vadas Richard O'Kane, garbės medalius.