Vis dėlto jis tikriausiai geriausiai žinomas kaip "Wiener Schachzeitung" redaktorius nuo 1898 iki 1916 metų ir jo pastabų knygose "Vienos gambito turnyras" (1903), "Barmen" (1905), "Ostend" (1906),
Karlsbadas 1907, Lasker-Tarrasch rungtynės dėl pasaulio šachmatų čempiono titulo 1908 m., Badenas Vienos gambito turnyre 1914 m. ir "Meister des Problems" (Viena 1924).