Alfonso X 1252 m. tapo karaliumi ir ėmėsi tokios politikos: ragino musulmonus mokslininkus pasilikti užkariautose buvusių musulmonų teritorijose ir siūlė atlyginti tuos, kurie atsivertė į krikščionybę. Tuo tarpu 1264 m. musulmonai Mursėje sukilo.
1266 m., kai karališkosios pajėgos ją nugalėjo, regionas prarado autonomiją. Daugelis musulmonų intelektualų neteko privilegijų; al-Rikutis nerimavo dėl padėties ir dėl Alfonsų raginimo atsiversti į krikščionybę. Tuo tarpu 1273 metais Muhammadas II tapo Granados sultonu - paskutinia Ispanijos musulmoniška valstybe. Jis buvo žinomas kaip al-Faqih ("kanoninis teisininkas") ir varžėsi su Alfonso pritraukiant išsilavinusius vyrus į savo emyratą. Sultono iniciatyva Al-Rikutis persikėlė į Granadą. Granadoje jis dalyvavo daugelyje diskusijų ir iki pat mirties užėmė gerbiamą postą.