Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Per Perl Harboro po karo Japonija bandė dar labiau išplėsti savo teritoriją, užimdama Saliamono salų ir dalies Naujosios Gvinėjos. 1942 m. gegužės mėn. JAV ir Australijos pajėgos nugalėjo japonus Koralų jūros mūšyje, o tai paskatino Japonijos sausumos kampaniją.
per Naujosios Gvinėjos salą. Siekdama užimti strateginės padėties salos kontrolę ir sunaikinti JAV laivyną Ramiojo vandenyno regione, Japonija taip pat atakavo Amerikos kontroliuojamą Midvejų atolą. Admirolas Chesteris Nimitzas, padedamas "Magic" kriptanalizės projekto, vadovavo amerikiečių pajėgoms, kurios nugalėjo Japonijos karinį jūrų laivyną Midvėjaus mūšyje. Midvėjaus mūšyje Japonijos laivynas neteko keturių svarbiausių lėktuvnešų, o mūšis buvo pagrindinis laimės pasikeitimas Ramiojo vandenyno kare. 1942 m. rugpjūčio mėn. Jungtinės Valstijos pradėjo invaziją į Japonijos kontroliuojamą Pietų Ramiojo vandenyno salą Guadalkanalą Saliamono salose; Japonijos ir Amerikos pajėgos ginčėsi dėl Gvadalkanalo kontrolės iki 1943 m. vasario mėn. Po Gvadalkanalo mūšio JAV ėmėsi salų skėlimo strategijos, kad išvengtų užstrigusių japonų garnizonų. 1944 metų pradžioje sąjungininkų pajėgos jau kontroliavo didžiąją Naujojoje Gvinėjoje dalį ir nusileido į gretimą Naujojoje Britanijoje esantį salą.