Užpildykite šią frazę: Daugiau atsargių Tarybos narių paprašė, kad žemės reformos įstatymas nebūtų taikomas trejus metus, o ne tariamą 1865 m. Balandžio terminą, ir Cuza sutiko. Argumentuodamas, kad Cuza sprendimas buvo "savo paties pasmerkimas ir įstatymo sutriuškinimas", Kogălniceanu nerimavo, kad valstiečiai, informuoti apie savo ateitį, nebegali būti įtikinami atlikti "corvées". Jis grasino Cuza atsistatydinimo, ir galiausiai sugebėjo įtikinti visas dalyvaujančias šalis, įskaitant opozicijos lyderį Kretzulescu, priimti įstatymo taikymą nuo 1865 m. pavasario. Cuza proklamacija "Către locuitorii sătești" ("Kaimo gyventojams") lydėjo rezoliuciją, kurią Kogălniceanu apibūdino kaip "Cuza politinį testamentą". Nepaisant šios priemonės, tokie veiksniai kaip augantis gyventojų skaičius, žemės sklypų padalijimas tarp palikuonių, valstiečių skolos ir ilgalaikė priklausomybė nuo pajamas iš dirbtinių grūdų, taip pat plačiai paplitusi grūdų nuomininkų spekuliacija ir atvejai, kai politinė korupcija buvo kenksminga žemės paskirstymui, padarė reformą beveik visiškai neveiksminga ilgalaikėje perspektyvoje ir prisidėjo prie kaimo neramumų, kurie baigėsi
1907 m. valstiečių sukilimas.