Apartheido Pietų Afrikoje (1948-1994), nacionalistų partijos valdžia sukėlė daug geopolitinės įtampos tarp Jungtinių Valstijų ir Sovietų Sąjungos dėl afrikaniečių smurtinės socialinės kontrolės ir politinės represijos prieš juodąją ir spalvotąją Pietų Afrikos populiaciją, vykdytos antikomunizmo ir nacionalinio saugumo pavidalu. Sovietų Sąjunga oficialiai rėmė apartheido nuvertimą, o Vakarai ir ypač Jungtinės Valstijos šiuo klausimu oficialiai laikėsi neutralumo. 1976-1977 m. Šaltojo karo laikotarpiu Jungtinėms Valstijoms ir kitoms Vakarų šalims atrodė moraliai nepakeliama politiškai remti apartheido Pietų Afriką, ypač kai afrikiečių vyriausybė nužudė 176 žmonių (studentų ir suaugusiųjų) policijos represinėje Soweto sukilimo
1976 m. birželį), politinis protestas prieš afrikaniečių kultūrinį imperializmą nebaltiems Pietų Afrikos žmonėms, ypač germanų kalbos afrikaansų kaip standartinės švietimo kalbos, kurią juodaodžiai Pietų Afrikos gyventojai turėjo kalbėti, kai kalbėjo su baltais žmonėmis ir afrikaniečiais; ir policijos nužudymas Steven Biko (1977 m. rugsėjo mėn.), politiniu požiūriu vidutinio atsparumo apartheido Pietų Afrikoje lyderis.