Savo pozicijoje kaip Advokatų padėjėjas, o vėliau ir kaip Advokatas Valstybės Departamente, Klarkas dažnai susidūrė su kritiškomis tarptautinės reikšmės problemomis. Pavyzdžiui, kai Meksikos revoliucija
1911 m. jis buvo kviečiamas priimti svarbius sprendimus ir rekomenduoti veiksmus valstybės sekretoriui ir Howardiui Taftui. Ypač rūpėjo Klarkas pastarųjų dienų šventiesiems, gyvenantiems Meksikos kolonijose, kurie dažnai buvo įstrigę į konfliktą ir kurių buvimą Meksikoje nekenčia revoliucionieriai.