Užbaigiu šią frazę: kai Belgija 1830 m. įgijo nepriklausomybę nuo Nyderlandų, ji paveldėjo keturias Napoleono įtvirtinimų linijas, vadinamasis Velingtono barjeras, kurį valstybė negalėjo ir nenorėjo išlaikyti. Fortai susidūrė su Prancūzija, tauta, kuri Belgija
kovojo už savo nepriklausomybę šalia. Velingtono barjerinių tvirtovių demontavimas prasidėjo 1839 m., bet po 1848 m. revoliucijos ir 1851 m. Antrojo Prancūzijos imperijos įkūrimo Belgija susidūrė su galimybe įsiveržti į Prancūziją. Belgijos lyderiai ieškojo naujos gynybinės strategijos ir kovojo su populiariais antimilitariniais jausmais ar priešingais komerciniais interesais dėl esamų tvirtovių, tačiau 1859 m. susitarė dėl Belgijos generolio propaganduoto plano. Nuo 1847 m. Chazalas reikalavo, kad Antverpė būtų įtvirtinta ir išplėsta į Nacionalinį Redutą, kaip atsarginę Belgijos armijos tvirtovę. Nacionalinio reduto statybos užduotis buvo patikėta Chazalio globotojui, kapitonui Henri Alexis Brialmont. Brialmont 1868 m. užbaigė Nacionalinę redutą, tačiau artilerijos technologinė pažanga ir dar vienas Europos geopolitinio kraštovaizdžio pasikeitimas vėl padarė Belgijos gynybinę strategiją nepakankamą.