Carlos A. Waite įstojo į JAV kariuomenę kaip 3 pėstininkų leitenantas 1820 m. Sausio 28 d., tapo 1 leitenantu 1828 m. Gegužės 1 d. ir kapitonu 1836 m. Liepos 3 d. Nuo 1838 m. liepos 7 d. iki 1845 m. gegužės 8 d. jis buvo kapitonas ir vyriausiojo komisaro pavaduotojas. 1847 m. vasario 16 d. jis buvo paskirtas 8-ojo JAV pėstininkų bataliono majoru. Jis dalyvavo Meksikos-Amerikos kare ir 1847 m. rugpjūčio 20 d. gavo leitenanto pulkininko brevetą už drąsų ir nuopelnų elgesį Contreras ir
Churubusco ir pulkininkas, 1847 m. rugsėjo 8 d., už drąsų ir vertingą elgesį Molino del Rey, kur jis buvo sunkiai sužeistas. 1851 m. lapkričio 10 d. jis tapo 5-ojo JAV pėstininkų pulkininko leitenantu, o 1860 m. birželio 5 d. - 1-ojo JAV pėstininkų pulkininko pulkininku. 1861 m. vasario 19 d. Waite pakeitė Brevet Major Generalą Davidą E. Twiggsą kaip Teksaso departamento vadą, kai Twiggsas perdavė departamentą konfederatams, pradėdamas tai, kas vėliau tapo Amerikos pilietiniu karu (Twiggsas galiausiai buvo įpareigotas į Konfederatų valstybių armiją). Vaitas vadovavo departamentui, kol jis buvo oficialiai panaikintas 1861 m. Grįžęs į rytus, jis vadovavo kariniam postui Anapolyse, Merilende. 1864 m. dėl sveikatos sutrikimų jis buvo įtrauktas į pensijos sąrašą ir iki pat mirties gyveno Plattsburge. Po karo jam buvo suteiktas brigados generolio titulas, kuris buvo suteiktas 1865 m. kovo 13 d. už ilgas ir ištikimas tarnybas JAV armijoje; tačiau patvirtinimas nebuvo išduotas iki jo mirties.