Parašykite šio skyriaus tęsinį - Jūrų pėstininkai taip pat okupavo Haitį
nuo 1915 m. liepos 28 d. iki 1934 m. rugpjūčio 1 d. Kai Cacos nuvertė vyriausybę ir priešiška JAV Rosalvo Bobo tapo Haitio prezidentu, prezidentas Woodrow Wilsonas siuntė jūrų pėstininkus, kad užtikrintų Amerikos verslo dominavimą, bet viešai paskelbė "atkurti taiką ir tvarką". 1915 m. lapkričio 17 d. majoras Butleris vadovavo jūrų pėstininkų pajėgų, kurios užėmė Fort Riviere, Kaco tvirtovę. Pasibaigus ginkluotam pasipriešinimui, JAV valdžia pradėjo gerinti infrastruktūrą ir gyvenimo sąlygas, bet neigė Haičio gyventojams bet kokio tikro savarankiškumo. 1930 m., kai "Forbes" komisija tai kritikavo, o prezidentas Herbertas Hūveris 1932 m. pradėjo pasitraukimą. Paskutiniai jūrų pėstininkai išvyko 1934 m. rugpjūčio 15 d. Per devyniolikos metų okupaciją aštuoni jūrų pėstininkai gavo garbės medalį, įskaitant antrus apdovanojimus artilerijos seržantui Danui Daly ir majoriui Butlerui, vieninteliems jūrų pėstiniams, kurie buvo apdovanoti du kartus. Pastarasis vėliau savo knygoje "Karas yra sukčiavimas" išreiškė savo nepritarimą okupacijai ir kanonierių laivų diplomatijai. Jūrų pėstininkai grįžo į Haitį 1994 ir 2010 metais.