Parašykite šio straipsnio tęsinį - Po jo nepriklausomumo
1830 m. Belgija pagal 1839 m. sutartį buvo įpareigota amžinai likti neutralė, kad užtikrintų savo nepriklausomybę. Prieš karą Belgija buvo konstitucinė monarchija ir viena iš labiausiai išsivysčiusių pasaulio šalių. 1914 m. rugpjūčio 4 d. Vokietijos kariuomenė įsiveržė į Belgiją, praėjus vos kelioms dienoms po to, kai Belgijos vyriausybei pateikė ultimatumą, kad leistų laisvai pereiti Vokietijos kariuomenei per jos sienas. Vokiečių armija sparčiai įsiveržė į Belgiją, apgulusi ir užėmusi Liedžo, Namuro ir Antverpeno įtvirtintus miestus ir 200 tūkst. Belgijos kariuomenės, palaikomos jų prancūzų ir britų sąjungininkų, atstumdama į tolimą vakarus. Daug pabėgėlių taip pat pabėgo į kaimynines šalis. 1914 m. spalio mėn. prie Prancūzijos sienos vokiečių pasivaikščiojimą pagaliau sustabdė Belgijos pajėgos prie Iserio ir jungtinės prancūzų ir britų pajėgos prie Marnos. Dėl to fronto linija stabilizavosi, o didžioji Belgijos dalis jau buvo Vokietijos kontroliuojama. Kadangi nebuvo jokio ryžtingo puolimas, dauguma Belgijos teritorijų iki karo pabaigos liko Vokietijos kontroliuojamos.