Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: Bendrosios reliatyvumo teorijoje, joks materialus kūnas negali pasivyti ar aplenkti šviesos impulso. Jokios A įvykio įtakos negali pasiekti jokios kitos vietos X prieš šviesą, išsiųstą iš A į X. Todėl visų šviesos pasaulių linijų (nulinės geodezijos) tyrinėjimas suteikia pagrindinę informaciją apie erdvės ir laiko priežastinę struktūrą. Šią struktūrą galima parodyti naudojant Penrose'o-Carter'o diagramas, kuriose begaliniai dideli erdvės regionai ir begaliniai laiko intervalai yra sutrumpinti ("sudėtinginti"), kad atitiktų ribotą žemėlapį, o šviesa vis dar keliauja diagonaluose, kaip ir standartinėse erdvinio laiko diagramose. Žinodamas priežastinės struktūros svarbą, Roger Penrose ir kiti sukūrė tai, kas žinoma kaip pasaulinė geometrija. Globalioje geometrijos srityje tyrimo objektas nėra vienas konkretus Einšteino lygčių sprendimas (arba sprendimų šeima). Vietoj to, santykiai, kurie galioja visoms geodezijoms, pavyzdžiui, Raychaudhuri lygtis, ir papildomos nespecifinės prielaidos apie materijos prigimtį (dažniausiai energijos sąlygų pavidalu) naudojami bendriems rezultatams gauti.  Klausimas: Iš kur į kur turi būti siunčiama šviesa?
Nuo A iki X