Užbaigi šį sakinį: Ebringene taip pat kilo konfrontacija tarp Sankt Galo administracijos ir piliečių. Daugelį žmonių sukrėtė to dvaro statyba karo metu. Dar blogiau, gubernatorius Lukas Grass daugeliu atžvilgių valdė absoliutiškai. Bet tuo tarpu, 1712 m. Abatija prarado visą savo Šveicarijos teritoriją
Toggenburgo karas. 1712 m. gegužės mėn. Abatas Buergisser buvo ištremtas į Neuravensburgą, vienuolynų teritoriją į šiaurę nuo Konstanco ežero Šventojoje Romos imperijoje, kur jis mirė 1717 m. Taigi vienuolyno pozicija Ebringene taip pat buvo labai silpna, tačiau gubernatoriaus Grasso pozicija vienuolyno hierarchijoje buvo labai galinga, nes dabar jis valdė vienintelę sritį, kurią valdė vienuolynas, išskyrus Neuravensburgą. 1712 m. liepos mėn. abatas išsiuntė Lukasą Grasą į Vieną derėtis su Austrijos vyriausybe, kad padėtų vienuolynai susigrąžinti savo turtą. Greitai po to žolė sugrįžo, bet nesėkmingai. Bet 25 Ebrengeno gyventojai pasinaudojo apatijos nelaiminga padėtimi Šveicarijoje ir Grasso nebuvimu. Jie iškėlė ieškinį prieš Šv. Gallo administraciją Anterior Austrijos provincijos valdų teisme dėl vietos valdžios institucijų teisių žmonėms. Gubernatorius Grasas nenorėjo daryti kompromisų ir galiausiai laimėjo bylą. 1714 m. Ebringeno piliečiai turėjo priimti vilininį statusą deklaracijoje, kurioje buvo deklaruota, kad jie pasidavė Šv. Gallo valdžiai. Gubernatorius Lukas Grass taip pat išplėtė vienuolyno jurisdikciją, nes deklaracijoje nurodoma, kad Šv. Gallas yra pirmoji jurisdikcijos instancija visais piliečių ir vietos valdžios institucijų klausimais. Šis "judicium primae instantiae" buvo unikali privilegija visiems "Breisgauer Landstaende" Austrijos teisės sistemoje. Kadangi ateityje toks ieškinys, kaip 1712 m., turėjo būti nagrinėjamas Sentgalyje, o ne Austrijos teisme, šis pareiškimas smarkiai sumažino Austrijos kontrolę Ebringen. 1715 m. sausio 24 d. provincijų paveldų teismas Anterior Austrijoje patvirtino pavedimo deklaraciją.