Robertsas buvo paskirtas vadovauti antžeminiams pajėgoms Dieppe.
1942 m. rugpjūčio 19 d. Jo komandos postas buvo laive, ir dėl prastos komunikacijos jis nežinojo, kaip jo kariai elgiasi, kol jie neprašė iškrovimo laivų, kad būtų skubiai evakuoti. Robertsas buvo kritikuojamas už tai, kad be reikalo pasitelkė savo rezervines pajėgas (Les Fusiliers Mont-Royal) ir netyčia padidino aukų skaičių. Po šešių mėnesių jis buvo atleistas iš komandos. Robertso karjerą baigė ne Diepe'o puolimas, o jo nesugebiamas pasirodymas karo žaidime, kodiniu pavadinimu "Spartano operacija" 1943 m. Kovo mėn. Generolas Harry Creraras priekaištavo Robertsui už prastą koordinavimą tarp 2-osios divizijos artilerijos ir pėstininkų per operaciją "Spartan" karo žaidimus, ir kad Robertsas nesugebėjo turėti pajėgų kasti po to, kai užėmė tilto galvą, nors turėjo pakankamai laiko tai padaryti. Po operacijos "Spartanas" Robertsas buvo pripažintas netinkamu vadovauti mūšiui. Jis buvo išsiųstas vadovauti pastiprinimo vienetams Jungtinėje Karalystėje ir daugiau negavo jokių operatyvinių komandų. Vėliau jis išėjo į pensiją Kanalo salose, kur mirė 1962 metais.