I kavalerijos korpusas buvo atkurtas tik 1812 m. invazijai į Rusiją, kai vadovavo generolas Etienne Marie Antoine Champion de Nansouty. Korpusas kovojo prie Borodino ir Tarutino. I kavalerijos korpusas buvo sunaikintas pasitraukiant iš Rusijos, 1813 m. jis buvo atkurtas ir jo vadovu buvo paskirtas generolas Victor de Fay de La Tour-Maubourg. Korpusas kovojo prie Lutzeno, Bautzeno, Dresdeno ir Leipcigo. Laipcige korpusas dalyvavo Murat'o dideliame puolimui. Latour-Maubourg buvo rimtai sužeistas mūšyje ir buvo pakeistas generolu Jean-Pierre Doumerc, kuris vadovavo korpusui likusioje Šeštosios koalicijos karo dalyje, kuri baigėsi Napoleono atsistatydinimu 1814 m. 1815 m., kai Napoleonas grįžo iš tremties ir vėl užėmė valdžią Prancūzijoje, pagrindinė Prancūzijos armija buvo pakrikštyta kaip "Armée du Nord". Armijoje buvo rimtas kavalerijos trūkumas, tačiau Napoleonas sugebėjo surinkti pakankamai kavalerijos, kad suformuotų keletą kavalerijos korpusų. I korpusas buvo pertvarkytas ir vadovavo generolas Pierre Claude Pajol ir kovojo Ligny mūšiuose, tada buvo padalintas į 2 divizijas, kurios su Napoleonu tarnavo Waterloo mūšyje, o likusi korpusas su maršalu Grouchy persekioja prusus, galiausiai kovoja su jais Wavre mūšyje
- Taip.