Taip Švedija laikui laikui kontroliavo pagrindinius Baltijos jūros prekybos kelius iki pačių imperijos ribų; ir šios vadovaujančios pozicijos pajamos buvo materialinės pagalbos per ankstyvuosius karo etapus Vokietijoje, kur 1630 m. birželį Gustavas perkėlė savo pajėgas. Gustavas, vėliau vadintas "Šiaurės liūtu" dėl savo pajėgų vadovo įgūdžių, Vokietijos pilietiniame kare stojo į protestantų pusę. Pasinaudodamas naujais kariniais metodais, tokiais kaip lengvesnis ir judresnis artilerijos ir kavalerijos smūgis, jis 1631 metais laimėjo Breitenfeldo mūšį. Tačiau 1632 m. lapkričio 6 d. Lutzeno mūšyje jis buvo nužudytas, o Švedija neteko savo kariaus karaliaus. Pats mūšis buvo vienodas, bet po dvejų metų prie Nördlingeno situacija pasikeitė.
, kur imperatoriškosios pajėgos laimėjo įtikinamą pergalę prieš protestantų armiją. Kad Habsburgai nebūtų laimėję karo, Prancūzija, kuri jau davė subsidijas Švedijai po Bärwalde sutarties (1631 m.), įsikišo protestantų pusėje. Karas truko daugelį metų, kol 1648 metais buvo sudaryta taikos sutartis.