Tuo pačiu metu Ebadi išreiškia nacionalistinę meilę Iranui ir kritinį požiūrį į Vakarų pasaulį. Ji priešinosi pro-Vakarų šachui, iš pradžių palaikė islamo revoliuciją, ir prisimena CŽV
1953 m. nuverstas premjeras Mohammadas Mosaddeqas su pykčiu.