Tačiau 1443 m. Henrikas VI naujai įkurtam Somerseto kunigaikštui Džonui Beaufortui pavedė vadovauti 8 000 vyrų armijai, kuri iš pradžių buvo skirta Gaskonijos gelbėjimui. Dėl to Jorkas neturėjo reikiamų vyrų ir išteklių tuo metu, kai jis kovojo, kad išlaikytų Normandijos sienas. Ne tik tai, bet ir Somerseto paskyrimo sąlygos galėjo priversti Jorką jausti, kad jo paties vaidmuo kaip efektyvaus regento visoje Lankastro Prancūzijoje buvo sumažintas iki Normandijos gubernatoriaus. Anglijos valdžia Normandijoje išreiškė griežtą opoziciją šiam sprendimui, tačiau Jorkas išsiuntė delegaciją protestuoti prieš šį sprendimą, tačiau ji nesėkmingai. Pats Somerset'o mūšis taip pat pridėjo įžeidimo: jo elgesys atvedė Angliją į nesutarimus su Bretanijos ir Alençon'o kunigaikščių, sutrikdydamas Jorko bandymus (1442-43 m.) įtraukti anglus į prancūzų kilmingųjų aljansą. Somerseto armija nieko nepasiekė ir galiausiai grįžo į Normandiją, kur Somersetas mirė 1444 metais. Tai galėjo būti Jorko neapykantos Beaufortų šeimai pradžia, pasipiktinimas, kuris vėliau virto pilietiniu karu.
- Taip.