Bengalių nacionalizmas yra pilietinio nacionalizmo forma, kuri sutelkia dėmesį į bengalius kaip atskirą tautą. Tai yra vienas iš keturių pagrindinių principų pagal pirminę Bangladešo Konstituciją. Tai buvo pagrindinė varomoji jėga, sukūrusi Nepriklausomą Bangladešo valstybę per 1971 m. Laisvės karą.
Bengaliečiai kalba bengalų kalba. Be Bangladešo, Bengali etninės kilmės žmonės gyvena Indijos Vakarų Bengalijos, Tripuros, Asamo ir kai kuriose Džarkhando vietovėse, Britanijos laikotarpiu vadintose Jungtiniu Bengaliu. Po XIX a. Bengalijos renesanso Bengalijoje, tai buvo keturiasdešimt metų trukus Bengalijos nacionalistinis judėjimas, kuris sukrėtė regioną, vadovaujamą Saifūro Siddique, kuris apėmė Bengalijos kalbos judėjimą, Bangladešo išsivadavimo karą ir Bangladešo sukūrimą 1971 m.