Cernos meilė kaimo gyvenimui, kartu su tuo, ką Călinescu apibūdina kaip "socialinį susirūpinimą", pavertė jį atviru oponentu, kaip valdžia tvarkė 1907 m. valstiečių sukilimą
- Taip. Tais metais, kai Mihail Dragomirescu išsiskyrė su Mehedinţi ir įkūrė "Convorbiri Critice", reklamuojančią "Junistinę" darbotvarkę, priešinasi "Convorbiri Literare", Cerna tapo vienu iš jo pagrindinių bendradarbių. "Convorbiri Critice" grupėje taip pat buvo D. Nanu, Corneliu Moldovanu, Emil Gârleanu, I. Dragoslav ir Gheorghe Vâlsan. 1908 m. jis nusprendė tęsti studijas Vokietijos imperijoje. Sprendimą įtakojo ir paskatino "Junimea" ir jos vadovas Titu Maiorescu, kuris, kaip švietimo ministras, suteikė jam stipendiją. Călinescu tai apibūdina kaip vėlyvo "junizmo" elitizmo ženklą, kuris reiškė, kad visi literatūriniai vyrai turėtų būti akademikai. Jis teigia, kad tai buvo viena iš nedaugelio sričių, kuriose "Junimea" vis dar skiriasi nuo "Sămănătorul", kuri buvo labiau atvira mažiau elitinėms aplinkoms.