Užpildykite šią frazę: David V. Erdmanas žiūri į poemą iš politinės perspektyvos, skaitydamas jį atsižvelgiant į Prancūzijos revoliucijos pradžią 1789 m. liepos mėn.,
Bastilijos puolimas. Jis mano, kad eilėraštis yra susijęs tiek su priešrevoliucine Prancūzija, tiek su "nerevoliucine" Anglija, kur žmonės labiau domėjosi neseniai atskleista George'o III beprotybe, nei visuomenės klaidų ištaisymu, kaip juos matė Blake'as; " Prancūzijoje judantys žmonės privertė karalių atsipalaiduoti nuo spektro. Anglijoje karališkoji valdžia staiga žlugo, bet žmonėms atrodė, kad nieko kito padaryti negalima, kaip tik palaukti ir pamatyti [...] kai karaliaus atsigavimas buvo švenčiamas, šiek tiek per anksti, 1789 m. Kovo mėn., "laimė" vėl buvo oficiali. Populiarūs judėjimai egzistavo, bet, išskyrus beveik požeminį Londono kalnų streiką dėl trumpesnės darbo dienos, jie buvo daugiausia humanitariniai arba religingi, o ne tiesioginis revoliucinis". Jis taip pat mano, kad eilėraštis yra susijęs su "vidine despotizmo dezintegracija" ir rado politinį motyvą Tirielo paskutinėje kalboje, kuri, jo manymu, buvo įkvėpta Žano Žako Russo "Emile, arba apie švietimą".