Apibendrinti straipsnį:  Ar tai buvo druidų šventykla, ar astronominis kalendorius, ar gydymo centras, Stounhendžo paslaptis per šimtmečius sukėlė begalinį ginčą. Dabar dramatiška nauja teorija rodo, kad priešistorinis akmens apskritimo paminklas iš tikrųjų buvo "senovės Meka ant šakų". Naujausi tyrimai rodo, kad megalitai nebuvo naudojami ceremonijoms ant žemės, o buvo pastatyti ant medinės platformos, ant kurios buvo atliekamos ceremonijos, nukreiptos į besisukančius dangus. Važiuok žemyn vaizdo. Istorikas Julianas Spaldingas pateikė naują teoriją apie Stounhendžą. Jis sako, kad akmenys buvo stulpai, kurie buvo naudojami palaikyti pakeltą platformą per ceremonijas. Kaip parodyta pavaizduotoje paveikslėlyje, į platformos viršūnę vedė laiptai arba rampa, kur stovėjo svarbūs asmenys, galbūt kalbantys žemiau esančiai miniai. Julianas Spaldingas, buvęs kai kurių pirmaujančių Didžiosios Britanijos muziejų direktorius, tvirtina, kad akmenys buvo didžiulės platformos, jau seniai dingusios, pamatai - "didžiojo altoriaus", pakeltos aukštyn į dangų ir galinčio pakelti šimtų tikinčiųjų svorį. "Tai visiškai kitokia teorija, kuri iki šiol niekada nebuvo iškelta", - sakė jis. "Visi iki šiol pateikti aiškinimai gali būti klaidingi. Mes žiūrėjome į Stounhendžą ne iš tos pusės, iš Žemės, kuri yra labai daug 20-ojo amžiaus požiūris. Mes negalvojome apie tai, ką jie galvojo". Dalis jo įrodymų yra senovės civilizacijose visame pasaulyje. Tokie šventieji paminklai buvo statomi taip toli, kaip Kinijoje, Peru ir Turkijoje, aukštyje, tiek ant žmogaus sukurtų, tiek ant natūralių vietų, ir jų apvalios formos galbūt buvo susijusios su dangaus judėjimais. "Ankstyvaisiais laikais ant žemės nebūtų vykdyta jokių dvasinių ceremonijų", - sakė P. Spaldingas. Niekas tiksliai nežino, kodėl ir kaip Stounhendžas buvo pastatytas prieš daugiau kaip 4000 metų. Ekspertai teigia, kad tai buvo šventykla, parlamentas ir kapinės. Kai kurie žmonės mano, kad akmenys turi gydomųjų galių, o kiti mano, kad jie turi muzikines savybes, kai smūgiuoja akmenimis. Jie galėjo elgtis...
Istorikas Julianas Spaldingas pateikė naują teoriją apie Stounhendžą. Jis sako, kad akmenys buvo stulpai, kurie buvo naudojami palaikyti pakeltą platformą. Čia turėjo būti svarbūs žmonės, o žemiau - kiti. Rampė ar laiptai turėjo nuvesti į platformos viršų. Tačiau mediena seniai sugedė ir liko tik akmenys.