Rašykite tęsinį šiai pastraipai - Kaip pareigūno sūnus, jis savo jaunystėje nusprendė tarnauti kariuomenėje. Jis dalyvavo Austrijos-Turkijos karuose ir 1790 m. jau buvo įrašytas kaip kapitonas. Jo tėvas majoras Jozefas Frierenbergeris buvo apdovanotas Marijos Teresės kariniu ordinu. Po Austerlico mūšio
1806 m. gegužės 28 d. jis, kaip ir jo tėvas, buvo apdovanotas aukščiausiu Austrijos kariniu apdovanojimu - Marijos Teresės karinio ordino riterio kryžiumi (tai reiškė pretenziją į visą gyvenimą trunkančią kunigaikščių riterio (Ritter) titulą ir galiausiai turėtojas galėjo reikalauti paveldėtinio laisvo lordo titulo). Kitąmet buvo paaukštintas į pulkininko leitenantą, o 1809 m. - į pulkininką. Vėliau, 1813 m. balandžio 27 d., jis buvo paaukštintas į generolo majoro rangą. 1813 m. rugpjūčio 26 d. Drezdeno mūšyje buvo sunkiai sužeistas. Vėliau artilerijos vadovybę perėmė generolas Friedrichas Karlas von Langenau. Vėliau Rusijos caras Aleksandras I apdovanojo jį Rusijos šv. Anos ordinu. 1820 m. sausio mėn. jis išėjo į pensiją ir paskutinius savo gyvenimo metus praleido Kroměříže, dabar Čekijoje. Jis palaidotas senoje Kroměříž kapinėse.