Deja, 1944 m. Sausio 20-22 d. įvykęs Rapido perėjimas buvo visiškas nesėkmė, dėl kurios 36-oji divizija patyrė didelių nuostolių, patyrė maždaug 1 681 aukų, 143 žuvo, 663 buvo sužeisti ir 875 dingę. Po karo, 36-osios divizijos veteranų asociacija paragino Kongresą ištirti šią mūšį dėl generolo Clarko neveiksmingumo ir nepatyrimo. Tačiau prieš generolą Klarką nebuvo imtasi jokių veiksmų. Walkeris nuo pat pradžių buvo pesimistinis dėl operacijų sėkmės galimybių, sausio 17 d. rašydamas: "Man atrodo, kad vokiečių pralaimėjimas Marnoje
1918 m. Liepos 15 d. yra pasikartojantis atgal ant "Rapido" 1944 m. Sausį". Jis kaltino savo viršininkus, Keyesą, vadovaujantį II korpusui, ir Clarką, vadovaujančią Penktosios armijos, bandydamas įtikinti juos pradėti ataką toliau į šiaurę, be sėkmės, "Jie nesupranta problemų ir nežino, apie ką aš kalbu".