Šuafato vietovė buvo nuolat apgyvendinta, seniausi architektūriniai atradimai datuojami į kalkolitinį periodą prieš 7000 metų, po to yra atradimai iš Antrosios šventyklos laikotarpio (2-asis-pirmasis amžius prieš mūsų erą, įtvirtinta žemės ūkio gyvenvietė) ir trumpas laikotarpis tarp Pirmojo žydų-romėnų karo pabaigos
(66<unk>70) ir Bar Kokhba maištas (132<unk>135), per 2 - 4 amžius mūsų eros buvo iš naujo apgyvendinta mažesniu mastu.