Pirmieji baltieji gyventojai atvyko į šią vietovę 1770-aisiais. 1776 m. švedas gamtos tyrinėtojas Andersas Sparrmanas apibūdino šią teritoriją kaip gražiausią, kokią jis kada nors matė, o 1778 m. rugsėjo mėn. joje dalyvavo geros vilties kyšulio gubernatorius Joachimas van Plettenbergas. Nors 1770 m. Olandijos Rytų Indijos kompanija paskelbė kalnus rytine Olandijos Keipų kolonijos sieną, tai nesustabdė kolonistų ūkininkavimo vaisingoje Mažosios žuvies upės slėnyje. Šio regiono istorijoje vyko kovos dėl sienų, galvijų vagystės ir Trekboerų, Xhosa, Khoikhoi, San ir Britanijos valdžios pasipriešinimo valdžios autoritetai. Netrukus prieš 1780 m. vietovę aplankė nuotykių ieškotojas Coenraad de Buys, taip pat ir siras Johnas Barrow, 1-asis baronetas, kuriam nepatiko trekberių elgesys. Vietos gyventojai vaidino svarbų vaidmenį 1799 m. Van Jaarsveldo maištyje ir 1815 m. Slachter's Nek maištyje, o vietovė buvo strategiška per Ketvirtąjį pasienio karą.
1810<unk>11.