1942-1943 m. žiemą Suomijos gynybos pajėgos apskaičiavo, kad nėra tiesioginės perspektyvos greitai užbaigti tęsinį
bet buvo neatidėliotinas poreikis naujų transporto priemonių. Ilgainiui buvo tikimasi, kad kariuomenei reikės mažiausiai 7 000 sunkvežimių ir autobusų. Neutralios šalys, tokios kaip Švedija ir Šveicarija, norėjo parduoti automobilius Suomijai, tačiau reikalavo mokėti iš anksto ir savo valiuta. Kadangi Suomija neturėjo pakankamų valiutos atsargų, vienintelė galimybė buvo plėtoti vidaus automobilių gamybą.