Užrašykite šio skyriaus tęsinį - Teramenas buvo pagrindinė figūra keturiuose svarbiausiuose Atėnų istorijos epizoduose. Jis pasirodė 411 m. pr. Kr. kaip vienas iš oligarchijos perversmo lyderių, tačiau, kai jo požiūriai ir kitų perversmo lyderių požiūriai išsiskyrė, jis pradėjo priešintis jų diktavimams ir ėmė vadovauti, pakeisdamas siaurą oligarchiją, kurią jie įvedė, plačiau pagrįsta. Po to jis keletą metų tarnavo generolu, bet 407 m. pr. Kr. nebuvo perrinktas į tą pareigą. Po Arginusės mūšio, kuriame jis tarnavo kaip trierarchas, jam buvo pavesta gelbėti atėniečių jūreivis nuo panardinančių laivų, tačiau audra užkirto kelią. Šis incidentas Atėnuose sukėlė didžiulį pyktį, kai Teramenas turėjo atsiimti atsakomybę už nesėkmingai įvykdytą gelbėjimo operaciją; ginčas baigėsi šešių kareivių, vadovavusių kare, egzekucija. Po Atenų pralaimėjimo prie Egospotami
405 m. pr. Kr. Teramenas suorganizavo sąlygas, pagal kurias Atėnai pasidavė Spartai. Tada jis tapo siaura oligarchinės vyriausybės, žinomos kaip Trysdešimt tironų, narys, kurį Sparta privertė savo nugalėtą varžovą. Kaip ir 411 m. pr. Kr., Teramenas netrukus susidūrė su ekstremaliomis šios vyriausybės narėmis; jo protestai prieš trisdešimties vykdomą teroro valdžią paskatino pirmaujančius oligarchus suplanuoti jo mirtį; jis buvo pasmerktas prieš oligarchijos susirinkimą, o tada, kai tas organas pasirodė nenorintis jį nubausti, išbraukė jį iš piliečių sąrašo ir įvykdė egzekuciją be teismo.