Po Pirmojo pasaulinio karo Graikija bandė toliau plėsti savo teritoriją Mažojoje Azijoje, regione, kuriame tuo metu gyveno daug graikų, tačiau buvo nugalėta 1919-1922 m. Graikijos-Turkijos kare, o tai prisidėjo prie didžiulio Mažosios Azijos graikų pabėgimo. Šie įvykiai sutampa, abu įvykiai įvyko Graikijos genocido metu.
(1914-1922), per kurį, pagal įvairius šaltinius, Osmanų ir Turkijos pareigūnai prisidėjo prie kelių šimtų tūkstančių Mažosios Azijos graikų mirties, kartu su panašiu asyrų skaičiumi ir gana didesniu armėnų skaičiumi. Dėl to Graikijos išvažiavimas iš Mažosios Azijos buvo padarytas nuolatiniu ir išplėstas oficialiame Graikijos ir Turkijos gyventojų mainų procese. Keitimasis buvo dalis Lozanos sutarties, kuri užbaigė karą, sąlygų.