Sledge'o antroji knyga prasideda 1945 metais, kai Pirmoji jūrų pėstininkų divizija liko Okinavoje po 82 dienų mūšio, kad išvalytų ir pasiruoštų numatomai invazijai į "Yokosuka karinių jūrų pajėgų bazę Tokijo įlankos įlankoje". Joks jūrų pėstininkas nesitikėjo išgyventi tokios invazijos. Po atominių bombų sprogimo ir staigaus Japonijos kapitulacijos
jie nešvęsdavo, bet veikiau buvo užsiėmę intensyviu rankiniu valymo darbu. Sledge'o žodžiais tariant, "manau, kad mes iš tikrųjų bijojome tikėti, kad tai tiesa... Tiek daug mirusių draugų prisiminimai vis dar buvo švieži mūsų galvose".