Užbaigi šį sakinį: 1814 m. buvo įkurta slaptąja organizacija Filiki Eteria, kurios tikslas buvo išlaisvinti Graikiją. Filiki Eteria planavo pradėti sukilimus Peloponeze, Dunojaus Kunigaikštystėse ir sostinėje su aplinkiniais regionais. Pirmasis iš šių sukilimų prasidėjo 1821 m. kovo 6 d. Dunojaus Kunigaikštystėse, kurias sutriuškino osmanai. 1821 m. kovo 17 d. maniotai paskelbė karą, kuris buvo kitų kontroliuojamų valstybių revoliucinių veiksmų pradžia. 1821 m. spalio mėn. Teodoras Kolokotronis užėmė Tripolicą, po to kilo kitų sukilimų Krete, Makedonijoje ir Centrinėje Graikijoje. Netrukus tarp skirtingų Graikijos frakcijų kilo įtampa, dėl kurios vyko du vienas po kito prasidėję pilietiniai karai. Egipto karalius Mehmetas Ali sutiko išsiųsti savo sūnų Ibrahimą Pašą į Graikiją su kariuomene, kad sutrukdytų sukilimą mainais į teritorinį pelną. 1825-ųjų pabaigoje didžioji Peloponezo dalis buvo Egipto kontroliuojama, o Missolonghi miestas buvo apgultas ir 1826-ųjų balandį nugriautas. Ibrahimui pavyko užgniaužti didžiąją revoliucijos dalį Peloponezuose ir Atėnai buvo perimti. Rusija, Didžioji Britanija ir Prancūzija nusprendė įsikišti į konfliktą ir kiekviena šalis siuntė jūrų laivyną į Graikiją. Po naujienų, kad Osmanų ir Egipto flotilės ketina užpulti Graikijos salą Hidrą, sąjungininkų flotilė sučiupo Osmanų ir Egipto flotilę Navarino mūšyje. Po savaitės trukusios aklavietės
prasidėjo mūšis, kurio rezultatas buvo Osmanų-Egipto laivyno sunaikinimas. 1828 m. su prancūzų ekspedicijų pajėgų pagalba išvyko į užgrobtą Vidurio Graikijos dalį.