Pagal "Oxford English Dictionary", šamanas (, arba) yra tas, kuris, kaip manoma, turi prieigą ir įtaką geranoriškų ir piktavališkų dvasių pasauliui, kuris paprastai ritualo metu patenka į transą ir praktikuoja pranašijimą ir gydymą. Žodis "šamanas" tikriausiai kilęs iš tungusų kalbos Evenki Šiaurės Azijoje. Pasak etnolingvisto Juha Janhunen, "žodis patvirtintas visose tungusų idiomuose", pvz., Negidal, Lamut, Udehe / Orochi, Nanai, Ilcha, Orok, Manchu ir Ulcha, ir "nėra nieko, kas prieštarautų prielaidai, kad reikšmė "šamanas" taip pat kilęs iš proto-tungusų" ir gali turėti šaknis, kurios siekia mažiausiai du tūkstantmečius. Terminas buvo įvestas į vakarus po to, kai Rusijos pajėgos užkariavo
Šamanistinė Kazanos Chanate 1552 metais.