Po 1971 m. Indo-Pakistano karo Indijos armija ilgą laiką ragino praktikuoti šiuolaikinius sausumos karo metodus ir profesionalizmą. Indijos kariuomenės vyriausiasis štabas, generolas Krishnaswamy Sundarji, karininkas, anksčiau vadovavęs pėstininkų divizijai Bangladešo išsivadavimo kare
, atsidavė Indijos kariuomenės modernizavimui. Jam buvo suteiktas leidimas ir jis įsakė didelio masto karines pratybas, kad išbandytų naujas mechanizmo, mobilumo ir oro paramos koncepcijas. Jis įsakė mobilizuoti mechanines ir šarvuotas divizijas, o ginkluoti tankai buvo išsiųsti į Thar dykumą. 1986 m. gruodį Indija su daugiau kaip dešimčia tūkstančių šarvuotų mašinų, išplitusių per savo vakarinę dykumą, pradėjo galutinį didžiulės karinės pratybos etapą, kuris sukėlė naują įtampą su Pakistanu.