1612 m. jis tęsė teologines studijas Tubingene. Po galutinės egzaminos 1614 m. jis tapo diakonu Vaihingen an der Enz, o 1620 m. - kunigu Calw. Čia jis reformuodavo mokyklą ir socialines institucijas, įsteigė labdaros ir kitos pagalbos institucijas. Todėl jis įkūrė "Christliche Gottliebende Gesellschaft" ("Krikščionių Dievą mylinčių draugiją"). 1628 m. jis planavo "Unio Christiana". Jis surinko lėšas ir atnešė veiksmingą pagalbą Calw atstatymui, kuris buvo sunaikintas Nördlingeno mūšyje (1634)
Imperatoriškosios kariuomenės ir epidemijos. 1639 m. jis tapo kunigaikščiu teisme ir Konsistorijos ("Konsistorialrat") Štutgarte tarnauju, kur propagavo esminę bažnyčios reformą. Jis taip pat tapo dvasiniu Vurtembergo princesės patarėju.