1625 m. Ispanijos kariuomenė buvo 230 000 reguliarų karių (80,000 lauko armijų, 150,000 garnizonų), išskyrus laivyno personalą ir miliciją. Reguliari Ispanijos armija išaugo nuo maždaug 20 000 1470-aisiais metais iki maždaug 300 000 1630-aisiais metais per trisdešimties metų karą, kuris išsklaidė Europą, reikalaujant įdarbinti karius iš visos Europos. Dėl tokio skaičiaus Ispanija turėjo sunkumų finansuoti karines pastangas tiek daugeliu frontų. Dėl to, kad kariams nebuvo mokama, kilo daug sukilimų ir tokių įvykių, kaip Antverpeno krepšys.
(1576 m.), kai nemokami tercio vienetai apiplėšė olandų miestą. Ispanijos valdos Italijoje ir Nyderlanduose imperijos kariuomenei suteikė daug vyrų ir turto. Kiekvienai provincijai buvo paskirstytas skaičius karių, kuriuos ji turėjo apmokėti (įskaitant etnines ispanų garnizonas), ir rekrutus, kuriuos ji turėjo pateikti. Kariai paprastai buvo siunčiami už teritorijų ribų, kuriose buvo įdarbinti. Nuo 1635 iki 1659 m. Milano kunigaikštystė Ispanijos armijai suteikė 100 000 karių, o Neapolio karalystė nuo 1631 iki 1636 m. suteikė 53 500 karių (su laivyno ekspedicija).