Markovas gimė Moskovos gubernia kilmingoje šeimoje. 1770 m. gruodžio 16 d. Jis įstojo į Permskos pėstininkų pulką kaip paprastas kareivis ir 1772 m. lapkričio 29 d. tapo leitenantu. 1788 m. birželio 29 d. jis buvo paaukštintas į antrąjį majorių ir dalyvavo Rusijos-Turkijos kare, tarnaudamas Aleksandrui Suvorovui, vadovaudamas 2 linijai Kimburne spalio 13 d. Jis buvo apdovanotas aukso kryžiumi ir Šv. Georgio ordinu (4 klasė) 1792 m. Balandžio 11 d. Ochakovo apgultyje, kur buvo sužeistas galvoje. Po atsigavimo 1792 m. jis tapo pirmaujančiu majoru Apšerono pėstininkų pulke, kuris tarnavo Lenkijos kampanijoje.
1792-1794 m. Karališkojoje armijoje, dalyvavo Gorodische, Dubenky ir Pragoje. 1796 m. jis dalyvavo Persų ekspedicijoje. 1798 m. balandžio 15 d. jis buvo paaukštintas į pulkininką, o 1798 m. rugpjūčio 27 d. jam buvo suteikta Tifliso mušketerių pulko komanda. 1798 m. spalio 7 d. jis buvo paaukštintas į generolo majoro rangą, o gruodžio 8 d. paskirtas Muromansko pėstininkų pulko vadu.