Brežnjevo doktrina buvo sovietų užsienio politika, pagal kurią bet kokia grėsmė socialistinei valdžiai bet kurioje sovietinio bloko valstybėje Vidurio ir Rytų Europoje buvo grėsmė visiems, todėl pateisino kitų socialistinių valstybių intervenciją. Jis buvo paskelbtas siekiant pateisinti Sovietų okupaciją Čekoslovakijoje
1968 metais, kai buvo nuversta reformų vyriausybė. "Socializmas" reiškė Kremliui ištikimų komunistų partijų kontrolę. Sovietų lyderis Michailas Gorbačiovas atmetė šią doktriną 1980-ųjų pabaigoje, kai Kremlius priėmė taikią komunistinės valdžios nuvertimą visose savo palydovinėse šalyse Rytų Europoje.