Rakovskis buvo įtrauktas į polemiką su Rumunijos valdžios institucijomis, susidūręs su viešaisiais kaltinimais, kad jam, kaip bulgarui, trūksta patriotizmo. Jis atsakė, kad jei patriotizmas reiškia "rasinį išankstinį nusistatymą, tarptautinį ir pilietinį karą, politinę tironiją ir plutokratinę valdžią", jis atsisakė būti su tuo identifikuojamas. Rumunijos valstiečių sukilimas
1907 m. išpuolių metu Rakovskis buvo ypač garsus: jis pradėjo kaltinimus Nacionalinės liberalinės vyriausybės, tvirtindamas, kad, pasinaudojęs ankstyvu antisemitiniu sukilimo pranešimu, jis smarkiai jį nuslopino nuo to momento, kai valstiečiai pradėjo puolati žemės savininkus. Palaikydamas tezę, kad valstiečiai turėjo revoliucinę reikšmę Rumunijos visuomenėje ir Rytų Europoje apskritai, Rakovskis savo požiūrį paskelbė socialistinėje spaudoje (rašydamas straipsnius šiuo klausimu "România Muncitoare", "L'Humanité", "Avanti!", "Vorwärts" ir kt.). Rakovskis taip pat buvo vienas iš žurnalistų, įtariamų, kad savo pranešimuose labai perdėjo bendrą žuvusiųjų skaičių: jo skaičiavimai pasakoja apie daugiau nei 10 000 žuvo valstiečių, o vyriausybės duomenys skaičiuoja tik 421.