Rašykite šio skyriaus tęsinį - 1978-ųjų perversmo metu
Afganistane, kur komunistų partija užėmė valdžią, ji pradėjo radikalias modernizavimo reformas visoje šalyje, kurios buvo priverstinės ir labai nepopuliarios, ypač tarp labiau tradicinio kaimo gyventojų ir tradicinių valdžios struktūrų. Režimo prigimtis, kuri energingai slopino opoziciją, įskaitant tūkstančių politinių kalinių egzekucijas, paskatino antivyriausybinių ginkluotų grupių atsiradimą, o 1979 m. Balandžio mėn. Didelėse šalies dalyse buvo atviras sukilimas. Pati valdančioji partija patyrė gilią varžovę, o 1979 m. rugsėjo mėn. Afganistano Liaudies demokratinės partijos (PDPA) generalinis sekretorius Nur Mohammadas Taraki buvo nužudytas pagal komandos pavaduotojo Hafizullah Amino įsakymus, o tai pablogino santykius su Sovietų Sąjunga. Galiausiai 1979 m. gruodžio 24 d. sovietų vyriausybė, vadovaujama generalinio sekretoriaus Leonido Brežnjevo, nusprendė įkurti 40-ąją armiją. Atvykę į sostinę Kabulą, jie surengė perversmą, nužudė PDPA generalinį sekretorių Aminą ir įkūrė sovietų lojalistą Babraką Karmalą iš varžovų frakcijos. Šis dislokavimas buvo įvairiais būdais vadinamas "invazija" (Vakarų žiniasklaida ir sukilėliai) arba teisėta paramos intervencija (Sovietų Sąjunga ir Afganistano vyriausybė) remiantis Brejnievo doktrina.