Užbaigi šį sakinį: Brangūs karai su Venecija ir siaubingas Juodosios mirties poveikis labai sumažino Ženovos laivyno galią. Didesnių nacionalinių valstybių atsiradimas taip pat sumažino palyginti mažų miestų-valstybių gebėjimą konkuruoti kariniu požiūriu. Genova (su Prancūzijos parama) pradėjo
1390 m. kryžiaus žygis prieš Tunisą, siekiant apsaugoti Genujos prekybos kolonijas nuo musulmonų piratų. Karo metu Genujos laivynas tiekė laivus, o prancūzų riteriai apgulė Mahdi tvirtovę. Karas buvo krikščionių pajėgų sėkmė, tačiau taip pat leido prancūzams įgyti politinės įtakos Genue, kuri 1396 m. buvo priversta paskelbti save prancūzų feudais. Genujos laivynas buvo perduotas prancūzų valdžiai, o 1403 m. spalio 7 d. buvo apskritai nugalėtas Venecijos prie Modono mūšyje po to, kai Genujos laivynas įsiveržė į Venecijos prekybos kolonijas. 1409 m. Respublika atgavo nepriklausomybę nuo Prancūzijos, tačiau kariuomenės prestižas buvo smarkiai pažeistas, o miestas išliko trokštama politinė užkariavimas tiek Prancūzijai, tiek Aragonai. 1435 m. Milano prašymu į Gaetos miestą, kurį apgulė Aragonas, buvo išsiųstas Genujos laivynas. Tuo metu Milano kunigaikštis ir Aragono karalius kovojo dėl to, kas valdys Sicilijos karalystę. Genujos laivynas atvyko į Gaetą ir Ponsos mūšyje nugalėjo Aragono laivyną. Aragono laivas buvo priverstas pasiduoti, o karalius Alfonso V buvo suimtas. Nepaisant šios nesėkmės, Aragonas nugalėjo konflikte, o Sicilija pateko į Aragono kontrolę, dėl to buvo sunku pereiti per Mesinos sąsiaurį ir dar labiau sutrikdyti Genujos karinio jūrų laivyno veiklą.