1648 m. Lenkijos parlamentas išrinko Joną Kazimierį Lenkijos sosto įpėdiniu. Paskutinės Vaso giminės valdymą Lenkijos-Lietuvos Respublikoje dominuoja Rusijos-Lenkijos karas (1654-67), po kurio prasidėjo karas su Švedija ("
The Deluge"), kurio sceną kūrė du ankstesni Karalystės Vasa karaliai. Didžiąją Lenkijos dalį per Potvynį įsiveržė Švedijos armija be didelio kovos, dėl Lenkijos ir Lietuvos gubernatorių bei kilmingumo sąmokslo. Per kelerius metus Bendruomenija iškėlė švedus iš Lenkijos, užbaigdama trumpalaikius įsiveržimus ir kampanijas, tačiau už didelę kainą. Dauguma Bendrijos miestų buvo išgrobti, apiplėšti, o kai kurie buvo sudeginti iki žemės, daugiausia pasitraukiančių priešo vienetų. Nors Jono Kazimierko valdžia yra laikoma viena didžiausių nelaimių ir galbūt didžiausių nesėkmių Lenkijos ir Lenkijos-Lietuvos respublikos istorijoje, jis dažnai vadinamas "karaliumi kariuomene", kuris drąsiai kovojo, kad išgelbėtų savo tautą ir savo žmones.