Nuo pat pradžių aljansas buvo daug vertingesnis Bendrijai nei Prūsai. Netrukus po sutarties pasirašymo tarptautinė situacija ir pokyčiai Bendrijoje padarė sutartį Prūsijos šaliai daug mažiau vertinga. Tuo tarpu Bendruomenija pradėjo keletą svarbių vidaus reformų, matydama aljansą kaip garantiją, kad ji turėjo galingos kaimynės palaikymą, tačiau Prūsija jautė, kad šios reformos nėra jos interesų atžvilgiu, ir jautė, kad jai gresia grėsmė. Kai Rusija užpuolė Bendriją
1792 m. gegužę Prūsija atsisakė paklusti aljansui ir įsikišti, argumentuodama, kad nebuvo konsultuota dėl gegužės 3 d. Konstitucijos, kuri panaikino aljansą. Po kelių mėnesių, 1793 m., Prūsija padėjo Rusijai sutrukdyti Koščiauskos sukilimą.