1968 m., kai Sovietų Sąjunga vis labiau susirūpinusi dėl reformistų, Čekoslovakijos Komunistų partijos pirmojo sekretoriaus Aleksandro Dubčeko, žinomo kaip Prahos pavasaris, liberalizavimo darbotvarkės, Sovietų Sąjunga ir Varšuvos pakto pajėgos buvo pasirengusios įvykdyti
karinė intervencija. Moskvitelevas buvo paskirtas vadovauti trims reguliariems aviacijos pulkams ir kartu su jais išvyko į Čekoslovakiją vykdyti kovines misijas intervencinių pajėgų palaikymui. Po to, 1968 m. pabaigoje, jis buvo paskirtas 4-osios nepriklausomos oro gynybos armijos vadu ir armijos aviacijos viršininku Sverdlovske. 1970 m. Moskvitelevas baigė studijas in absentia ir baigė Oro gynybos karinės vadovybės akademiją. Kolonelė, jis buvo paskirtas Maskvos oro gynybos rajono aviacijos komponento vadu. Po ketverių metų šiame poste jis buvo paaukštintas į rajono aviacijos komponento vadą ir tapo jo karinės tarybos nariu. 1977 m. balandžio mėn. Moskvitelevas tarnavo visos Sovietų Sąjungos oro gynybos pajėgų aviacijos komponento vadu. Jis buvo du kartus Sovietų Sąjungos herojus, aviacijos generolo pulkininkas Andrejus Borovykhas. Jis šį postą užėmė kitą dešimtmetį, taip pat dirbo valstybės komisijų pirmininko pavaduotoju ir pirmininku, per kurį jis prižiūrėjo naujausių sovietinių orlaivių kūrinių, įskaitant MiG-23, MiG-25, MiG-31, Su-27 ir A-50, bandymus ir įvedimą. Nuo 1987 m. kovo mėn. jis dirbo Varšuvos pakto šalių sąjungininkų pajėgų štabo atstovu, vadovaujant Volfgango Reinholdo GDR komandos LSK, iki jo išėjimo į pensiją 1990 m.