Rašykite šio straipsnio tęsinį - Ryšiai su buvusiąja Pietų Vietnamo valstybe buvo užmegzti, kai Pietų Vietnamas pripažino Malaizijos Federacijos nepriklausomybę 1957 m. Nuo to laiko Malaizija suteikė pagalbą Pietų Vietnamo režimui kovoje su Vietkongu ir Šiaurės Vietnamo armija. Malajų premjeras Tunku Abdul Rahmanas pirmą kartą lankėsi 1958 m., o Pietų Vietnamo prezidentas Ngô Đình Diệm du kartus atsakė 1958 m. Sausio 28-31 d. ir 1961 m. Spalio mėn. Iki 1963 m., kai Malaizija virto Malaizija (su papildoma teritorija Borneo saloje), pagrindinė vyriausybė Kuala Lumpūre nerimavo, kad Šiaurės Vietnamo komunistų įtaka gali kelti grėsmę jos egzistavimui pagal Domino teoriją, taigi pakeitė savo poziciją, kad labai palaikytų Amerikos įsitraukimą į Vietnamo karą, nes Malaizija taip pat patyrė savo komunistų sukilimą.
- Taip. 1966 m. gruodį Tunku Abdul Rahmanas išreiškė šiuos susirūpinimą ir paragino Jungtines Valstijas ir Jungtinę Karalystę teikti didesnę logistinę paramą karo pastangoms Vietname. Malaizija surengė valstybinio administravimo ir džiunglinių karų mokymo kursus vyriausybiniams pareigūnams ir suteikė motociklus, kad sustiprintų Pietų Vietnamo policijos ir karinių logistinių pajėgumų. 1975 m. Vietnamo karo pabaigoje Malaizija savo ambasadą Saigone uždarė dviem etapais. Pirmiausia ji 1975 m. balandžio 12 d. išvedė ambasados darbuotojus, o po 16 dienų - likus dviem dienoms iki Saigono žlugimo - visiškai uždarė. Malaizija taip pat pripažino trumpalaikę Pietų Vietnamo Respublikos laikinąją revoliucinę vyriausybę per kelias dienas po jos įkūrimo 1975 m. Gegužės mėn., nurodydama Malaizijos nešališką poziciją dėl politinės ideologijos ir socialinės sistemos.