Parašykite šio skyriaus tęsinį. 1789 m. liepos 16 d., praėjus dviem dienoms po Bastilijos puolimos,
John Frederick Sackville, tarnaujantis ambasadoriumi Prancūzijoje, pranešė Užsienio reikalų sekretoriui Francis Osborne'ui, 5-ajam Leeds'o kunigaikščiui: "Taigi, mano Viešpatie, didžiausia revoliucija, apie kurią mes žinome, buvo atlikta, palyginti kalbant, jei įvykio mastas yra laikomas labai mažai gyvybių praradimu. Nuo šios akimirkos mes galime laikyti Prancūziją laisva šalimi, karalių labai ribotu monarchu, o kilmingumą - sumažintu iki likusios šalies lygio". Tačiau Didžiojoje Britanijoje dauguma, ypač aristokratijos atstovai, griežtai priešinosi Prancūzijos revoliucijai. Didžioji Britanija vadovavo ir finansavo kovą su Prancūzija nuo 1793 iki 1815 metų, o vėliau atkūrė burbonų valdžią.