Užpildykite šią frazę: 1909 m. Evansas pagaliau pasidavė Antarktidos pagundai ir paskelbė, kad su Markham palaiminimu surengs ekspediciją tyrinėti Karaliaus Edvardo VII žemę. Jis planavo ekspediciją į Šiaurės polius, bet tai buvo antrasis tikslas; "aukštesniojo Antarktidos žemyno aplaukimas man buvo daug patrauklesnis". Evansas iš pradžių ieškojo paramos Kardife Velso nacionalinei Antarktidos ekspedicijai. Maždaug tuo pačiu metu Skotas pradėjo planuoti naują ekspediciją, atsakydamas į neseniai baigtą Šakletono
Nimrodo ekspedicija <unk> tuo metu jie buvo varžovai <unk> ir išgirdęs apie tai Evansas atsisakė savo paties projekto, perdavęs savo finansavimą ir paramą Scottui. Savo ruožtu Skotas paskyrė jį antruoju. Evansas atnešė tiek daug "Cardiff" ir Velso rėmėjų, kad Scottas pavadino "Cardiff" ekspedicijos laivo "Terra Nova" pagrindiniu uostu ir padarė Evansą kapitonu. Nepaisant šios partnerystės, jie niekada nebuvo artimi, o Scott'o rezervo ir Evans'o atvirumo susidūrimas buvo akcentuotas laipsnio ir amžiaus skirtumu. Vėliau savo dienoraštyje Skotas apibūdino Evanso kaip "vaikų entuziazmo" ir "geranoriško, bet siaubingai lėto mokymosi", manydamas, kad jis buvo daug labiau pajėgus kaip jūrininkas nei tyrinėtojas sausumoje, ir tikriausiai niekada nebūtų tinkamas vadovauti savo ekspedicijai.