Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Čatanuogos mūšiuose Grantas buvo abejingas, kad Kemberlando armija dalyvautų pagrindiniuose mūšiuose, bijodamas, kad po pralaimėjimo Čikamaugoje jų moralė bus per žema. Vietoj to, jis panaudojo Potomaco armijos veteranus, didžiuojasi savo neseniai laimėta pergalė Gettysburgo mūšyje, kad užimtų Lookout kalną
ir planavo panaudoti Tenesės armijos karius, taip pat neseniai nugalėtojus Viksburgo apgulėje, užpulti konfederatų dešinįjį flanką Misionierių kalne. Kumberlando armijai buvo suteikta nedidelė užduotis - užimti šautuvų duobes prie Misionierių kalvos. Tačiau pasiekus savo tikslą, keturios divizijos (vieną vadovavo Philip H. Sheridanas) užpuolė kalvos pakrantę ir nugalėjo Konfederacijos centrą. Kai Grantas pyktingai paklausė, kas įsakė šiems kariams pakilti į kalną, Thomasas ir Gordonas Grangeris, kariuomenės korpusų vadas, atsakė, kad nežino. Grangeris pridūrė: "Kai šie berniukai pradeda, jų nebegali sustabdyti nė velnias".