Užpildykite šią frazę: Margaret Thatcher vadovaujama vyriausybė buvo labai nepopuliari Škotijoje, didindama paramą Škotijos devokacijai ir nepriklausomybei. Majoras priešinosi devokacijai, teigdamas, kad tai būtų tik žingsnis į visišką nepriklausomybę ir galutinį Jungtinės Karalystės susiskaldymą. Majoras taip pat jautriai vertino galimą angliškų pasipiktinimo sukeltą pavojų dėl tokių klausimų, kaip Vakarų Lotjano klausimas ir didesnės viešosios išlaidos vienam gyventojui Škotijoje. 1992 m. vasario 22 d. Majoras savo kalboje Glasgowe išsakė savo pro-sąjungos žinią, vėliau šią temą pavertė pagrindine 1992 m. visuotinių rinkimų kampanijos tema, nurodydamas, kad "Jungtinė Karalystė yra pavojuje. Pabuskite, mano tautiečiai, pabuskite, kol dar nevėlu". Per tuos rinkimus konservatoriai šiek tiek padidino Škotijos mandatų skaičių nuo devynių iki vienuolikos. Nepaisant to, kad jis priešinosi perleidimui, Majoras 1993 m. sutiko perduoti kai kurias papildomas įgaliojimus Škotijos biurui ir Škotijos Didžiam komitetui, taip pat 1996 m. simboliškai sugrąžino Skono akmenį į Edinburgą. Tačiau šiems žingsniams nepavyko pagerinti konservatorių perspektyvų Škotijoje; partija buvo sunaikinta 1995 m. savivaldybių rinkimuose, o 1997 m. visuotiniuose rinkimuose jie negalėjo laimėti nė vienos Škotijos vietos po to, kai leiboristai pažadėjo naują parlamentą.
Referendumas dėl Škotijos parlamento.