1918 m. spalį Nazım pabėgo iš Osmanų imperijos į Vokietiją. Dėl savo vaidmens armėnų genocide 1919-1920 m. Osmanų Turkijos karo teismuose Nazım buvo nuteistas mirties bausme in absentia, tačiau tai niekada nebuvo įvykdyta, nes jis pabėgo į Berlyną. 1922 m. jis persikėlė į naujai įkurtą Turkijos Respubliką ir niekada nebuvo nubaustas už savo nusikaltimus armėnams. Tačiau 1926 m. Ankaros nepriklausomybės teismas nurodė jį suimti ir įvykdyti mirties bausmę už bandymą nužudyti Mustafa Kemal Atatürką.
Kartu su kitais buvusiomis CUP politikomis, kaip Mehmetas Cavitas Bejus arba.