Rašykite šio skyriaus tęsinį. Po savaitės 1953 m. Rytų Vokietijos sukilimas
ištrynė tuos debatus iš darbotvarkės. Eisleris tapo depresija, todėl operos muzikos nebendravo. Paskutinėje 1961 m. pavasarį - 1962 m. rugpjūčio mėn. parašytoje "Ernste Gesänge" (rimtos dainos) Eisleris bandė įveikti savo depresiją, perimdamas XX Tarybų Sąjungos Komunistų partijos kongresą su Stalino kulto žlugimu kaip ateities, leidžiančios "gyventi be baimės", vilties ženklą. Nors jis ir toliau dirbo kompozitoriumi ir dėstė Rytų Berlyno konservatorijoje, per paskutinį jo gyvenimo dešimtmetį atotrūkis tarp Eislerio ir Rytų Vokietijos kultūros pareigūnų vis labiau išaugo. Per šį laikotarpį jis susisiekė su muzikantu Volfu Biermannu ir bandė jį reklamuoti (tačiau 1976 m. Biermannui buvo atimta DDR pilietybė, kai jis buvo koncertuodamas Vakarų Vokietijoje).