Kai karas baigėsi, jis liko kariuomenėje kaip garnizonų vadas Emden. 1766 m. Courbière vedė Sophie von Weiss. Pora buvo vedusi iki jos mirties 1809 m. Jie susilaukė devynių vaikų. Tarp pastarųjų privačių mokytojų buvo Johanas Gottfriedas Seumas. Courbière buvo žinomas duelis, kovojo mažiausiai dvi dvigubas per savo laiką Emden. Tarp Courbière palikuonių buvo René de l'Homme de Courbière, kuris per Antrąjį pasaulinį karą tarnavo Generalleutnant Wehrmacht. 1780 m. Vilhelmas René de l'Homme de Courbière buvo paskirtas Generalmajoru ir buvo Generalleutnant, kai prasidėjo Prancūzijos revoliucijos karai. Juose jis vadovavo formacijoms prie Verduno ir
Pirmasensas, gavęs Raudonojo erelio ordino už vėlesnį. Vėliau jis tapo korpusų vadu, o 1798 m. buvo paaukštintas į General der Infanterie. 1802 m. jam buvo suteikta Juodojo erelio ordino riterystė.