Dale Earnhardt buvo lyderis 130-ajame ratelyje, kai Wally Dallenbach Jr. užlipo ant 4-ojo posūkio sienos. Sterlingas Marlinas ir Maiklas Waltripas buvo už jo, ir kai Marlinas pasitraukė, Waltripas jį pažymėjo ir išsiuntė į sukimą. Marlinas įkvėpė orą, kai jis sukrėtė Joe Ruttman, kuris atėjo į bokso kelią, kad išeitų į pensiją dėl variklio gedimo. Po penkių ratų, kai buvo pradėta iš naujo, Rikas Vilsonas ir Bobis Hamiltonas susidūrė. 1991 m. Deitono 500 nugalėtojas Ernis Irvanas, likus beveik 50 ratų iki pabaigos, buvo suklastotas į sieną, išeidamas iš 2 posūkio, pašalindamas galimą nugalėtoją. Pirmoji didelė avarija įvyko, kai Deilas Ernhardtas palietė
1992 m. Indianapolis 500 nugalėtojas Al Unser Jr. (varžėsi savo vienintelioje "Winston Cup Series" lenktynėje). Jo 46 numerio "Chevrolet" susidūrė su "Bobby Hillin Jr". Abu turėjo karštą žodinį pokalbį, Hillinas, kaip pranešama, sakė Petty, kad jis neturi stabdžių, bet abu buvo aplinkybių aukos. Likus 31 ratui iki pabaigos, Derrike Cope ir Waltrip susitiko antrame posūkyje. "Waltrip" pasuko į 1989 m. "Winston Cup" čempioną Rusty Wallace'ą ir iškeliavo jį į siaubingą virimo ir aplenkimo seriją. Po daugiau nei minutės, Kenas Squier pranešė, kad Wallace per radiją kreipėsi į komandos vadą Buddy Parrotą ir pasakė: "Aš sveikas".