Parašykite šio pastraipos tęsinį - Francą Juozapą per visą jo valdymą kankino nacionalizmas. 1867 m. jis pasirašė Austro-Vengrijos kompromisą, kuriuo Vengrijai buvo suteikta didesnė autonomija ir Austrijos imperija buvo paversta Austrijos-Vengrijos dviguba monarchija. Jis taikiai valdė 45 metus, bet asmeniškai patyrė tragedijas: 1867 m. nužudė savo brolį imperatorių Maksimilijoną I, 1889 m. nusižudė jo sūnus Rudolfas, 1898 m. nužudė jo žmoną imperatorienę Elžbietą ("Sisi") ir 1914 m. nužudė savo sūnėną ir įpėdinį archiduke Francą Ferdinandą. Po Austrijos-Prūsijos karo Austrija-Vengrija nukreipė dėmesį į Balkanus, kurie buvo tarptautinės įtampos šaltinis dėl interesų konfliktų su Rusijos imperija. Bosnijos krizė
Bosnijos ir Hercegovinos aneksija 1908 m. buvo Franko Juozapo aneksijos rezultatas. 1914 m. birželio 28 d. Saragevoje nužudytas jo sūnėnas Pranciškus Ferdinandas paskatino Austriją-Vengriją paskelbti karą Rusijos imperijos sąjungininkės Serbijos karalystei. Tai sukėlė sąjungų sistemą, dėl kurios prasidėjo Pirmasis pasaulinis karas. Imperatorius mirė 1916 metais, valdęs savo domeną beveik 68 metus. Jo paveldėtoju tapo jo anūkas Čarlzas.