Prancūzijos kolonijinė imperija pradėjo nykti per Antrąjį pasaulinį karą, kai įvairias jos dalis okupavo užsienio galybės (Japonija Indokinoje, Didžioji Britanija Sirijoje, Libane ir Madagaskare, Jungtinės Valstijos ir Didžioji Britanija Maroke ir Alžyre, Vokietija ir Italija Tunise). Tačiau kontrolę palaipsniui atkūrė Šarlzas de Golė. 1946 m. Konstitucijoje įtraukta Prancūzijos Sąjunga, iš esmės pakeitusi buvusią kolonijinę imperiją, tačiau Paryžiaus pareigūnai liko visiškai kontroliuoti. Kolonijoms buvo suteiktos vietinės asamblėjos, turinčios tik ribotą vietos valdžią ir biudžetą. atsirado elito grupė, žinoma kaip evolués, kurie buvo užjūrio teritorijų gyventojai, bet gyveno metropolitinėje Prancūzijoje.
Šarlas de Golė