1952 m. pabaigoje Jokis nuvyko į Prahą ir buvo liudininkas Prahos teismo procesų. Jis tikėjo, kad jie "pranašavo Rusijos atsiskyrimą nuo žydų", - tokį požiūrį jis išreiškė savo straipsnyje "Kas slypi už vienuolikos žydų pragoje pakarymo?". Iš tiesų, ši prognozė buvo patvirtinta tuo, kad paskutinis žydas sovietų prezidiumo narys, Lazaras Kaganovičius, buvo išmestas 1957 metais - jis buvo pašalintas jau 1953 metais. (Be to, simpatizuodamas Izraeliui 1948-1949 m. karo metu,
, SSRS pakeitė pusę ir rėmė arabus vėlesniuose konfliktuose.) Jokis tikėjo, kad stalinizmas išvalė sovietų komunizmą nuo žydų įtakos. Jis visą likusį savo gyvenimą bandė sudaryti sąjungą tarp pasaulinių komunizmo jėgų ir tarptautinio kraštutinių dešiniųjų tinklo, kurio dalis jis buvo, siekdamas susilpninti ar nuversti Jungtinių Valstijų vyriausybę.