Maždaug tuo metu Marija sutiko leitenantą Gheorghe Cantacuzène, senovės Rumunijos kunigaikščių šeimos narį, nors ir per neteisėtą šaką, ir kunigaikščio Šerbano Cantacuzino palikuonį. Nors ir ne itin gražus, Cantacuzène išsiskyrė savo humoro ir mados jausmu, taip pat savo talentu žirgoje. Jie netrukus pradėjo romantiškas santykius, tačiau jų romanas buvo nutrauktas, kai apie tai sužinojo visuomenė. Nors ji pasmerkė Marijos elgesį, jos motina leido jai atvykti į Koburgą, kai 1897 m. Ji, matyt, pastojo. Istorikas Julia Gelardi mano, kad Marija Coburge pagimdė vaiką; vaikas galėjo būti gimęs negyvas arba iš karto po gimimo išsiųstas į našlaičių namus. Buvo spėliojama, ar Marijos antroji dukra, "Mignon", buvo Kantacuzenos, o ne Ferdinando dukra. Vėlesniais metais buvo gandų, kad Marija buvo romantiškai susijusi su Didžiuosiuoju Rusijos kunigaikščiu Borisu Vladimirovičiu, Waldorfu Astoru, princu Barbu Štirbeju ir Joe Boyle'u. 1903 m. Ferdinandas ir Marija atidarė Pelišoro pilį, Art Nouveau rūmus Sinajoje, kurį karalius Karolis užsakė karališkosios poros. Marie tik sužinojo apie represijų mastą, panaudotą 1907 m. Rumunijos valstiečių sukilimui slopinti.
Kartą buvo per vėlu tarpininkauti. Vėliau ji gana dažnai dėvėjo liaudies kostiumus, tiek namuose, tiek viešumoje, pradėdama mados tendenciją tarp jaunų aukštesnės klasės moterų.