Generolas Pattonas vadovavo divizijai Tenesės manevruose 1941 m. Birželį ir buvo pagyrtas už savo vadovavimą, įvykdydamas 48 valandų trukmės planuojamus tikslus tik devyniais. Rugsėjo mėn. Luizianos treniruočių metu jo divizija I etape buvo dalis pralaimėjusios Raudonosios armijos, tačiau II etape buvo priskirta Mėlynosios armijos. Jo padalinys aplenkė Raudonąją armiją ir užėmė Shreveportą, Luiziana. Spalio- Lapkričio Karolinos manevruose Pattono divizija suėmė priešininkų armijos vadas Hugh Drumą. 1942 m. sausio 15 d. jam buvo suteikta I šarvuotojo korpuso komanda, o kitą mėnesį Kalifornijos Riverside apygardos Coachella slėnio regione buvo įkurtas dykumos mokymo centras, kuriame buvo rengiamos mokymo pratybos. Šias pratybas jis pradėjo 1941 m. pabaigoje ir tęsė iki 1942 m. vasaros. Pattonas pasirinko dykumos plotą, esantį į pietryčius nuo Palm Springso. Nuo pirmųjų komandantūros dienų Pattonas labai pabrėžė, kad šarvuotosios pajėgos turi nuolat palaikyti ryšį su priešininkų pajėgomis. Jo instinktyvinį polinkį į puolimą apibūdino atsakymas, kurį Pattonas davė karo korespondentams 1944 m. spaudos konferencijoje. Atsakydamas į klausimą, ar Trečios armijos greitas puolimas Prancūzijoje
kad sumažintų JAV aukų skaičių, Pattonas atsakė: "Kiekvieną kartą, kai kas nors sulėtėja, jūs švaistysite žmonių gyvybes". Maždaug tuo metu vienas žurnalistas, išgirdęs kalbą, kurioje Pattonas sakė, kad norint laimėti mūšyje reikia "kraujo ir smegenų", pradėjo vadinti jį "krauju ir žarnais". Šis slapyvardis lydėjo jį visą likusį gyvenimą. Kariai, kuriems jis vadovavo, kartais juokavo: "Mūsų kraujas, jo žarnynai". Vis dėlto buvo žinoma, kad jo vadovaujami vyrai labai juo žavėjosi.