Apibendrinti straipsnį:  Naujas tyrimas rodo, kad dėl teršalų, sukauptų Arkties regione, poliariniai lokiai gali patirti kenksmingų smegenų pokyčių. Mokslininkai nustatė, kad pagrindinius poliarinių lokių smegenų procesus sutrikdo cheminės medžiagos, pagamintos žmogaus, pavyzdžiui, dažų atpalaidavimo priemonės ir vandeniui atsparios medžiagos. Jie tvirtina, kad tai gali pakeisti ledinių lokių elgesį ir hormonų pusiausvyrą, o tai galiausiai gali paveikti jų gebėjimą išgyventi. Kaip didžiausi plėšrūnai, poliariniai lokiai, kaip ir pirmiau, gali sukaupti teršalus savo audiniuose. Užterštosios medžiagos, vadinamos perfluoroalkly junginiais, kaupiasi tam tikrose poliarinių lokių smegenų srityse, kai jie daug metų valgo užterštą maistą. Cheminės medžiagos patenka į vandenynus iš atliekų sąvartynų ir palaipsniui filtruojasi per maisto grandinę, kaupdamosi didžiausiuose plėšrūse. Neseniai mokslininkų grupė pranešė, kad Arkties vandenyse kaupti cheminiai teršalai gali mažinti vyriškų poliarinių lokių penų kaulų tankumą. Danijos Aarhuso universiteto mokslininkai nustatė, kad poliklorinti bifenilai (PCB) yra susiję su mažiau tankiu varpos kaulu. Jie anksčiau parodė, kad meškiniai, kurių kūne yra daug teršalų, vadinamų organohalogenų, įskaitant PCB, turi mažesnius nei vidutiniai varpos kaulus ir sėklidžius. Organohalogenų sudėtyje yra bent vieno halogeno, pvz., fluoro ar chloro, ir jie naudojami kaip tirpikliai ir pesticidai, taip pat dažų ir vaistų gamyboje. PCB buvo naudojami dažų ir guminių gaminių gamybai 1930-aisiais, tačiau 2001-aisiais jie buvo uždrausti, kai mokslininkai atrado, kad jie gali sukelti vėžį. Mokslininkai perspėja, kad tokių cheminių medžiagų, kurios laikui bėgant sukaupia didžiausių plėšrūnų kūnuose, gali turėti pražūtingų pasekmių, kai ledinės meškos susikaupia. Kadangi poliariniai lokiai yra didžiausi Arkties plėšrūnai, jie sukaupia palyginti didelę šių cheminių medžiagų koncentraciją. Tyrėjai nustatė, kad poliarinės meškos smegenų sritys, kuriose...
Kopenhagos universiteto mokslininkai ištyrė ledinių lokių smegenų audinius. Jie rado perfluoroalkilinių teršalų, sukauptų gyvūnų smegenyse. Didesnis kiekis buvo susijęs su mažesniu pagrindinių neurotransmiterių kiekiu. Tai gali paveikti poliarinių lokščių elgesį ir hormonų lygį.