Wilsonas siekė atsiriboti nuo savo pirmtakų užsienio politikos, kurią jis laikė imperialistine, ir jis atmetė Taft'o dolerio diplomatiją. Nepaisant to, jis dažnai įsikišdavo į Lotynų Amerikos reikalus, 1913 metais sakydamas: "Aš ketinu išmokyti Pietų Amerikos respublikas rinkti gerus žmones". 1901 metais jis rašė, kad "neaugausios šalys" turėtų priimti ir priimti industrinių šalių socialinę tvarką ir normas. Tarp šių normų buvo ir laisvos įmonės sąvoka. Kadangi situacija Meksikoje virto pilietiniu karu, tai reiškė, kad nebuvo atimama nuosavybės ar konfiskuojama nuosavybė, o 31 metų Porfirio Diazo valdymo metu JAV verslo interesams buvo suteiktos privilegijos. Vilsono administracija siuntė karius okupuoti Dominikos Respubliką, įsikišti į Meksikos revoliuciją ir įsikišti
Haityje, o Vilsonas taip pat įgaliojo karines intervencijas Kuboje, Panamoje ir Hondūre.