Grėkijoje pasipriešinimo judėjimų atsiradimą paskatino 1941-1944 m. nacių Vokietijos (ir jos sąjungininkų Italijos ir Bulgarijos) invazija ir okupacija Graikijoje. Italija pradėjo invaziją.
iš Albanijos 1940 m., kurią atremė Graikijos armija. Po Vokietijos invazijos, Atėnų okupacijos ir Kretos žlugimo karalius George'as II ir jo vyriausybė pabėgo į Egiptą, kur jie paskelbė sąjungininkų pripažintą ištremtą vyriausybę. Britų valdžia labai skatino karalių paskirti centristus, nuosaikius ministrus; tik du ministrai buvo diktatorių vyriausybės, kuri valdė Graikiją prieš vokiečių invaziją, nariai. Nepaisant to, kai kurie kairiojo sparno pasipriešinimo nariai tvirtino, kad vyriausybė yra neteisėta, nes jos šaknys yra 1936-1941 m. Ioannis Metaxas diktatūroje.