Rašyti tęsinį šiai pastraipai - Po Serbijos kariuomenės pergalės Kolubaros mūšyje
1914 metų gruodį Serbijos fronte buvo ramybė iki 1915 metų rudens pradžios. Augusto von Mackenseno vadovaujamos Austrijos-Vengrijos Balkanų armijos, Vokietijos 11-osios armijos ir upės flotilės ant Dunojaus ir Savos pradėjo puolimą 1915 m. spalio 6 d., didžiausią puolimą prieš Serbiją. Iki 1915 m. rugsėjo, nepaisant didelių serbų armijos pasiaukojimų, Austrijos-Vengrijos Balkanų armija, peržengusi Sava ir Drina upes ir Vokietijos 11-oji armija, peržengusi Dunoją, okupavo Belgradą, Smederevą, Požarevacą ir Golubacą, sukurdamos platų tilto galvą į pietus nuo Sava ir Dunojaus upių. Tai, kartu su sėkmingomis Bulgarijos puolimomis Moravoje, Ovče Pole ir Kosove, privertė serbų pajėgas pasitraukti į neutralų Graikiją. Prancūzija ir Didžioji Britanija perkėlė karius iš Gallipoli kampanijos į Graikijos Makedoniją. Makedonijos frontas buvo įkurtas siekiant paremti Serbijos kariuomenės likučius užkariauti Vardaro Makedoniją.