1789 m. gegužės 5 d. sušauktas Bendrasis rūmų susirinkimas; prasidėjo diskusijos dėl to, ar delegatai turėtų balsuoti pagal vadovus, ar pagal rūmus. Jei pagal būstą, tai kilmingumas ir dvasininkas galėtų balsuoti daugiau nei bendri žmonės; jei pagal galvą, tada didesnė Trečioji būstinė galėtų dominuoti. Prieš susirinkimą, kaip "Trikdiesio komiteto" narys, Lafajetas agitavo dėl balsavimo pagal vadovus, o ne pagal turtą. Jis nesugebėjo įtikinti savo pavaldinių pritarti, tačiau dvasininkai buvo pasirengę prisijungti prie bendros visuomenės, o 17-ąją grupė paskelbė save Nacionaline Asamblėja. Lojalistų atsakas buvo užrakinti grupę, įskaitant Lafajetą, o tie, kurie nepalaikė Asamblėjos, susirinko viduje. Šis veiksmas privedė prie Teniso aikštelės priesaikos, kai pašalinti nariai prisiekė nesiskirti, kol nebus sukurta konstitucija. Asamblėja ir toliau susirinko, o 1789 m. liepos 11 d. Lafajetas Asamblėjai pateikė "Žmogaus ir piliečio teisių deklaracijos" projektą, kurį jis pats parašė pasikonsultavęs su Jeffersonu. Kitą dieną, kai buvo atleistas finansų ministras Jacques'as Necker'as (kuris buvo laikomas reformuotoju), advokatas Camille Desmoulins'as surinko 700-1000 ginkluotų sukilėlių. Karalius įpareigojo karališkąją kariuomenę, vadovaujamą kunigaikščio de Broglio, apsupti Paryžių. Liepos 14 d. Bastilija buvo užgrobta
Sukilėliai.