Savo knygoje "Konstantino gyvenimas" (angl. "Life of Constantine") Euzebijus pasakoja, kaip Šventojo kapų vieta, kadaise Jeruzalės ankstyvosios krikščionių bažnyčios garbinimo vieta, buvo padengta žeme ir ant jos pastatyta Veneros šventykla. Nors Eusebijus to nemano, tai tikriausiai buvo padaryta kaip dalis Hadriano Jeruzalės rekonstrukcijos kaip naujo pagoniško miesto, Aelia Capitolina, po 130 m., po to, kai buvo sunaikintas buvęs žydų miestas žydų sukilimas
70 m. ir dėl Bar Kokhba maišto 132-135 m. Po jo atsivertimo į krikščionybę imperatorius Konstantinas maždaug 325-326 m. įsakė atrasti tą vietą ir įsakė Jeruzalės vyskupui Makarijui pastatyti bažnyčią. Euzebio darbuose yra detalių apie pagonių šventyklos griovimą ir bažnyčios statymą, bet niekur nėra paminėta Tikrojo Kryžiaus atradimo.