Japonai pažadėjo nesikišti į Hue rūmus, bet 1945 m., išvaržius prancūzus, privertė Bao Dai paskelbti Vietnamo nepriklausomybę nuo Prancūzijos kaip Japonijos "Didesnės Rytų Azijos bendros klestėjimo sferos" narį; šalis tada tapo Vietnamo imperija. Japonai turėjo vietnamiečių pretendentą, princą Cường Để, laukiantį, kad perimtų valdžią, jei reiktų "išnaikinti" naują imperatorių. Japonija pasidavė.
1945 m. rugpjūčio mėn. Vietminas (komunisto Hồ Chí Minh vadovaujama) siekė perimti valdžią laisvoje Vietname. Dėl savo populiarios politinės pozicijos prieš prancūzus ir 1945 m. bado, Hồ sugebėjo įtikinti Bao Đại abdiktuoti 1945 m. rugpjūčio 25 d., perdavęs valdžią Viet Minhui - įvykis, kuris labai sustiprino Hồ teisėtumą Vietnamo žmonių akyse. Bao Dai buvo paskirtas "aukščiausiuoju patarėju" Hồ Demokratinei Vietnamo Respublikai (DRV) Hanojuje, kuri 1945 m. rugsėjo 2 d. paskelbė nepriklausomybę. 1946 m. lapkričio mėn. DRV buvo išstumta naujai įkurtoje Prancūzijos Ketvirtojoje Respublikoje.