Savo pripažintoje Čerčilio biografijoje Rojus Dženkinsas rašo, kad susitarimas "siūlė Realpolitik įtakos sferas Balkanuose. [Užsienio reikalų ministerijos] ataskaitoje rašoma, kad [Čerčilas] sakė, jog 'amerikietis būtų šokiruotas, jei pamatytų, kaip šiurkščiai jis tai išreiškė'". Istorikas Deividas Karltonas taip pat pažymi, kad "su spalio sutartimi buvo pasiektas aiškus, nors ir neoficialias, susitarimas dėl punkto, kuris buvo svarbiausias Čerčiliui: jis turėjo Stalino sutikimą tvarkyti Graikiją, kaip jis matė tinkamu.
. " Anthony Edenas rašė, kad prieš kelis mėnesius iki susitikimo jis su Čerčilu aptarė šį klausimą ir "mums atrodė, kad turime teisę prašyti Sovietų Sąjungos paramos mūsų politikai [dėl Graikijos] mainais už paramą, kurią teikiame Sovietų Sąjungai dėl Rumunijos". Britų istorikas Richardas Cramptonas apibūdino susitarimą kaip "žymėtiną", kuriame Čerčilis ir Stalinas "kavaleriškai" padalino Rytų Europą į įtakos sferas, nesistengdami konsultuotis su atitinkamomis tautomis.