1862 m. pradžioje Rosas grįžo į tarnybą. Vasario pabaigoje jis ir 500 jo karių buvo paskirti pulti Sąjungos armiją. Jis vadovavo grupei už priešo linijų, į Keetsvilį (dabar Washburnas), Misūryje, kur jie surinko žvalgybos duomenis, sunaikino keletą vagonų su komisariato atsargomis, pagrobė 60 arklių ir mulių ir pagrobė 11 belaisvių. Kitą mėnesį pulkas buvo priskirtas Earl Van Dorn, dabar general-mažoriui, su kuriuo Rossas tarnavo per mūšį Wichitos kaime. Vadovaujant Van Dornui, grupė patyrė pralaimėjimą Pea Ridge mūšyje; Rossas priskyrė savo pralaimėjimą vien Van Dornui ir apkaltino jį peržengus ir nepakankamai pamaitindamas savo karius ir nesugebėjus tinkamai koordinuoti atakalio plano. Balandžio mėnesį grupė buvo išsiųsta į Des Arkasą (Arkanzasas). Dėl pašaro trūkumo Ross'o kavalerijai buvo įsakyta nusileisti ir savo arklius išsiųsti atgal į Teksasą. Šis padalinys pėsčiomis nuvažiavo į Memfisą, Tenesio valstiją, ir atvyko po dviejų savaičių po Šilo mūšio.
- Taip. Rossas netrukus peršalo, kartu su nuolatiniu karščiavimu, ir aštuonias savaites buvo labai blogai. Kai jis laikė save išgydytu, jo svoris sumažėjo iki vos 57 kilogramų.