Užpildykite šią frazę: Pirmosios moterų olimpinės žaidynės vyko 1922 metais Paryžiuje. Atletikai varžėsi vienuolika varžybų: 60 metrų, 100 metrų, 300 metrų, 1000 metrų, 4 × 110 metrų švaisto, 100 metrų varžybų, aukščio šuolių, ilgų šuolių, stovinčių ilgų šuolių, šuolių ir šaudymo. Žaidimuose dalyvavo 20 tūkst. žmonių, buvo užfiksuoti 18 pasaulio rekordų. Nepaisant sėkmingų šio renginio rezultatų, Tarptautinis olimpinis komitetas vis tiek atsisakė įtraukti moterų lengvosios atletikos sportą į 1924 metų vasaros olimpines žaidynes. Be to, Tarptautinis olimpinis komitetas ir Tarptautinė atlantų atletikos federacija (IAAF) nepritarė šio renginio pavadinimui "Olimpiniai", todėl IWSF pakeitė renginio pavadinimą į Moterų pasaulio žaidynes 1926 m. versijoje. 1926 m. Moterų pasaulio žaidynės vyks Göteborge, Švedijoje. Į programą buvo įtrauktas disko metimas. Šiose žaidynėse taip pat dalyvavo 20 000 žiūrovų ir galiausiai įtikino Tarptautinį olimpinį komitetą leisti moterims varžytis olimpiadoje kai kuriose lengvosios atletikos varžybose. 1928 m. MOK leido moterims varžytis 100 metrų, 800 metrų, 4 × 100 metrų švaisto, šuolių į aukštį ir diskų metimo lenktynėse. Buvo dar du moterų pasaulio žaidynės,
1930 m. Prahoje ir 1934 m. Londone. IWSF buvo priversta sustoti po to, kai Prancūzijos vyriausybė 1936 m. nutraukė finansavimą. Tarptautinio olimpinio komiteto įkūrėjas Pierre'as de Coubertinas sakė: "Aš nepritaru moterų dalyvavimui viešuose varžybose. Olimpinėse žaidynėse jų pagrindinis vaidmuo turėtų būti vainikuoti nugalėtojus".