Todėl, nors Frederikas priėmė karūną ir įžengė į Prahą 1619 m. spalio mėn., jo palaikymas po kelių mėnesių palaipsniui sumažėjo. 1620 m. liepos mėn. protestantų sąjunga paskelbė savo neutralumą, o Džonas Džordžas Saksonijos sutiko palaikyti Ferdinandą mainais į Liuzatiją ir pažadą apsaugoti liuteronų teises Bohemijoje. Maximiliano finansuojama ir grafo Tillio vadovaujama imperinės ir katalikų sąjungos kariuomenė, prieš įsiverždama į Čechą, paliaubė Aukštutinę ir Žemutinę Austriją, kur jie nugalėjo Kristijaną iš Anhalto prie Baltųjų kalnų.
1620 metų lapkritį. Nors mūšis nebuvo lemiamas, sukilėliai buvo demoralizuoti dėl darbo užmokesčio trūkumo, tiekimo trūkumo ir ligų, o kaimo vietovės buvo sugriautos imperatoriškųjų kariuomenės. Frederikas pabėgo iš Bohemijos ir sukilimas žlugo.