Kai jis pasiekė Londoną, praėjus aštuoneriems metams kaip aktyvistinis politinis pabėgėlis, Heine'o anti-naciškumas buvo neabejotinas, tačiau santykiai su britų politiniu establišmentu vis dėlto nebuvo visiškai be trintis. Vokiečių antinacių partija negalėjo priimti prielaidos, kad visa Vokietijos tauta buvo kalta dėl nacių nusikaltimų. Jie nesutinka, kaip ir daugelis protingų britų stebėtojų, su pramoninio masto bombardavimu Vokietijos civiliams Hamburge.
, Drezdenas ir daugybė mažesnių miestų: jie priešinosi idėjai, kad po nacijų pralaimėjimo Vokietija būtų išardyta pramoniniu ir politiniu požiūriu. Po staigio 1941 m. karinių aljansų pasikeitimo Londone taip pat buvo pastebimas simpatijos trūkumas dėl atsargumo, kurį daugelis vokiečių politinių pabėgėlių, įskaitant Heine'ą, toliau puoselėjo apie Staliną ir ištremtus vokiečių komunistus, taip pat labai reikšmingą buvimą Londone karo metu.