Po mūšio su britais prie Monso ir Le Cateau
, Pirmoji armija persekiojo Lanrezaco Prancūzijos Penktąją armiją per didelį atsitraukimą. Tačiau, būdamas už 30 mylių nuo Paryžiaus ir tikėdamasis susitikimo su prancūzų Penktąja armija (komandavo Lanrezakas), atsargus Bulow sustabdė savo Antrosios armijos pažangą ir įsakė Kluck tiesioginę paramą. Kluckas neseniai buvo pavestas į Bülow komandą, kai jis buvo paskirtas vadovauti vokiečių dešiniam sparniui. Kluck protestuoja prieš šį įsakymą Bulo ir Moltke, nes jis norėjo praeiti prie Lanrezaco kairiojo flanko, bet buvo atmestas ir įsakytas paremti Bulo puolimą prieš Lanrezacą. Iki to laiko agresyvus Kluckas savo Pirmąją armiją išstūmė gerokai į pietus nuo von Bülow pozicijos iki 13 mylių į šiaurę nuo Paryžiaus. Rugpjūčio 30 d. Kluckas nusprendė perkelti savo kolonas į rytus nuo Paryžiaus, visiškai atsisakydamas Schlieffeno plano. Nors ir nusivylęs Bulo atsargumu, rugpjūčio 31 d. Kluckas nukreipė savo kariuomenę į pietryčius, kad padėtų Antrajai armijai. Taip Kluckas sukūrė 30 mylių atstumą vokiečių linijoje, tęsiantis į Bülowo sustojusią antrąją armiją. Šis žingsnis atskleidė Kluck'o dešinįjį flanką Paryžiaus kryptimi, kur (Kluck'ui nežinodamas) buvo dislokuota nauja generolo Michel'o-Joseph'o Maunoury Šeštoji armija. Prancūzai apie Klucko kursą sužinojo rugsėjo 3 d. per pranešimus iš sąjungininkų orlaivių, ir tai buvo patvirtinta nepriklausomai per radijo ryšius. Toliau išvardyti įvykiai turėjo lemiamą įtaką karo ateičiai.