1945 m. rugsėjo 2 d. buvo oficiali Japonijos kariuomenės pradžia.
Japonijos imperijos kapitulacija. Taigi, šis jaunas karys atidavė penkis savo gyvenimo metus tikslui, kuris baigėsi netrukus po pasirašymo. Vietoj Japonijos imperijos, jaunas Martinas buvo išsiųstas į Indokiną dalyvauti karinėse operacijose ir mūšiuose prieš vietinius sukilimus ir konkrečiau Vietnamo Demokratinę Respubliką, naujai įkurtą komunistų vadovaujamą partiją Šiaurės Vietname. 1946 m. Lapkričio mėn. Martino dislokavimo metu jis buvo liudininkas smurtinio Haiphongo incidento, vadinto "Haiphongo žudynėmis". Tai buvo paskutinis Martino ir daugelio kitų kareivių kraujas. Martinas nebuvo vienintelis, kuris nekentė karo Indokinoje. Prancūzai asmeniškai patyrė kolonijinio konflikto pasekmes ir daugelis karių savo veiksmus prancūzų kariuomenėje Indokinoje matė kaip aktyvų ar pasyvų dalyvavimą kolonizuojant užsienio tautas. Prancūzijos valstybės veikėjas Maurice Viollete apibendrina Indokinijos karo raginimą, palygindamas jį su "Mirtis už Dancigą" per Antrąjį pasaulinį karą - tai yra, jis nebuvo labai populiarus.