1806-1811 m. Langeronas dalyvavo Rusijos-Turkijos kare (1806-1812) ir tarnavo Moldovos armijoje prieš osmanus. Jis kovojo prie Giurgiu, Silistra, Frasin, Derekoy ir Ruse, už kuriuos buvo paaukštintas į pėstininkų generolą. 1812 m. Langeronui buvo suteikta Danubo armijos korpuso komanda, su kuria jis kovojo prie Brest-Litovsko ir prie Berezinos. 1813 m. Langeronas buvo paskirtas vadovauti Torno blokadai, o vėliau tais pačiais metais jis vadovavo korpusui Koenigswarte, Bautzen, Siebeneichen, Lowenberge, Katzbache ir Leipcige. Kitąmet jis dalyvavo Prancūzijos kampanijoje, per kurią kovojo Soissons, Craonne, Laon, Rheims mūšiuose.
La Fère-Champenoise ir Paryžiuje. 1814 m. pabaigoje Langeronui buvo suteikta 4-ojo ir 6-ojo korpusų Volinijoje komanda. Per šimtą dienų, jis ir jo kariai žygiojo į Prancūziją, bet jie pasiekė vidurio Vokietiją, kai Napoleonas buvo nugalėtas prie Waterloo.