Pirmasis stagflacijos laikotarpis prasidėjo 1970-aisiais po pražūtingos
1971 m. gruodžio mėn. pripažino pralaimėjimą prieš savo varžovą Indiją. Nors Zulfikaro Ali Bhutto vyriausybė bandė užbaigti šį laikotarpį, vėliau jį užbaigė Zia-ul-Haq karinė vyriausybė 1980-aisiais. Sovietų Sąjungos įsitraukimo į Afganistaną pabaiga ir JAV pagalbos mažėjimas atnaujino antrąjį stagflacijos periodą dešimtajame dešimtmetyje. Per šį laiką Benazir Bhutto ir Nawaz Sharif bandė spręsti stagflaciją, Nawaz Sharif pirmą kartą įgyvendino ekonominę liberalizaciją ir privatizaciją vienu metu, dešimtajame dešimtmetyje. Antrąjį periodą vėliau užbaigė Šaukat Azizas, kuris 2000-aisiais įgyvendino daug griežtesnę mokesčių, pinigų ir finansų plėtros politiką. Trečiasis laikotarpis vėl sugrįžta po 2008 m. rinkimų ir karinės veiklos Vakarų Pakistane, kuri vėliau sekė po pasaulinės finansų krizės. Pagrindiniai Pakistano ekonomistai, specialistai, technikos specialistai ir finansų mokslininkai nežino, kas iš pradžių sukelia stagflaciją šalyje, ir daugelis šį laikotarpį priskiria keliems veiksniams, kurie galėjo sukelti stagflaciją, įskaitant valstybės vaidmenį kovojant su terorizmu, korupcija, griežta pinigų politika ir keli kiti veiksniai.