1940 m. lapkričio 24 d. su savo divizija buvo perkeltas į Albanijos frontą.
, kur po penkių dienų jis buvo sunkiai sužeistas žvalgybos metu ir laikinai pakeitė generolas Luigi Trionfi. Pasveikęs nuo žaizdų, 1941 m. vasario 1 d. jis vėl perėmė "Modenos" divizijos vadovybę, vadovaudamas jai iki operacijų prieš Graikiją pabaigos ir gavęs galutinį karinės drąsos bronzinį medalią. 1941 m. rugpjūčio 25 d. jis buvo perkeltas į Libiją ir jam buvo suteikta 25-osios Bolonijos pėstininkų divizijos, kurią jis vadovavo Tobruko apgultyje, kryžiaus žygio operacijoje, Alam Halfos mūšyje ir antroje El Alameino mūšyje, komanda. 1942 m. spalio mėn. jis taip pat laikinai gavo XXI korpuso, kurio dalis buvo "Bolonijos" divizija, komandą. Po to, kai jo divizija buvo sunaikinta El Alameine, jis buvo repatrijuotas gruodžio 6 d., o po devynių dienų buvo paaukštintas į generolo leitenantą, likdamas karo ministerijos tarnyboje iki 1943 m. sausio 9 d., kai jam buvo suteikta V armijos korpuso, veikiančio Dalmatijoje, komanda.