Rašykite šio skyriaus tęsinį - Rusijos armijoje buvo apgaulės mokykla, veikianti 1904 m., 1929 m. Tuo tarpu karinis apgaulė buvo sukurta kaip karinė doktrina 1920-aisiais. 1924 m. sovietų vadovams buvo duota direktyva, kad operacinis apgaulė turi būti "pagrįsta veiklos, natūralumo, įvairovės ir tęstinumo principais, įskaitant slaptumą, imitaciją, demonstracinius veiksmus ir dezinformaciją". 1929 m. "Raudonosios armijos lauko taisyklės" nurodė, kad "stebuklas daro stulbinantį poveikį priešui. Dėl šios priežasties visos karinės operacijos turi būti atliekamos kuo slapčiau ir greičiau". Paslėpimas turėjo būti pasiektas painiojant priešą judėjimu, kamuflaže ir naudojimuis reljefu, greičiu, nakties ir rūko naudojimu bei slaptumu. "Todėl "sovietiniame kariniame mene 1920-aisiais operacinės "maskirovkos" teorija buvo sukurta kaip viena svarbiausių priemonių pasiekti staigmeną operacijose". 1935 m. "Instructions on Deep Battle" ir 1936 m. "Field Regulations" vis labiau pabrėžia sukčiavimą mūšio lauke. "Instrukcijose" apibrėžiami stebuklo, pavyzdžiui, oro pranašumo, užtikrinimo metodai; pajėgų judumo ir manevravimo užtikrinimas; pajėgų koncentracijos paslėpimas; ugnies paruošimo slaptumas; priešo klaidinimas; dūmų ir techninio apgaulės apsauga; ir tamsos naudojimas. 1939 m. Rusijos invazija į Suomiją
Sovietų kariuomenė dėvėjo baltą žiemos kamuflažą.