Alma-Tademos produkcija laikui bėgant mažėjo, iš dalies dėl sveikatos, bet taip pat ir dėl jo apsėdos dekoruojant naują namus, į kuriuos jis persikėlė 1883 metais. Nepaisant to, jis toliau eksponuodavo per visą 1880-uosius ir kitą dešimtmetį, gaudamas daugybę apdovanojimų, įskaitant garbės medalį 1889 m. Paryžiaus pasaulinėje parodoje, 1890 m. išrinktas garbės nariu Oksfordo universiteto dramos draugijoje ir Didžiuoju aukso medaliu 1897 m. Tarptautinėje parodoje Briuselyje. 1899 m. jis buvo įšventintas į riterį Anglijoje, būdamas tik aštuntuoju iš žemynų atlikėju, gavusiu šį apdovanojimą. Jis ne tik padėjo organizuoti britų skyrių 1900 m. Pasaulinėje parodoje Paryžiuje, bet ir parodyjo du darbus, už kuriuos gavo Didžiojo premijos diplomą. Jis taip pat padėjo 1904 m. Sv. Luiso pasaulinėje parodoje
kur jis buvo gerai atstovaujamas ir priimtas.