1915 metais, JAV okupacijos metu
Tuo metu Haityje gyveno apie 200 žydų. Per 20 metų okupacijos laikotarpį daugelis žydų išvyko į Jungtines Valstijas ir Pietų Ameriką. 1937 m. per Holokaustą (pagal Amerikos žydų jungtinį platinimo komitetą) Haitis išgelbėjo apie 70 žydų šeimų (apytiksliai 300 gyvybių), išduodamas pasus ir vizas žydams, pabėgusiems nuo nacių persekiojimo. Kai kurie iš jų buvo Austrijos žydai, lenkų žydai, vokiečių žydai, taip pat romėnų žydai ir čekų žydai. Haitis vaidino nedidelį, tačiau lemiamą vaidmenį gelbėdamas žydų gyvybes tamsiausioje žydų istorijos dalyje. Deja, atrodo, kad daugiau žydų negalėjo gauti vizų į Haitį dėl išlaidų. Jeruzalės hebrajiškojo universiteto šiuolaikinių žydų instituto profesorius Deividas Bankieris sakė, kad po 1938 metų "visa kaina buvo nepaprastai didelė: norėdamas vykti į Haitį, reikėjo sumokėti 5000 JAV dolerių". Haiti tuo metu dar neteisingai mokėjo kompensacijas už didžiulę skolą su palūkanų mokesčiais Prancūzijai po Haičio revoliucijos, kurie galėjo trukdyti jų pastangoms toliau nemokamai išduoti šias vizas. Be šios grupės buvo ir kitų, kurie niekada nebuvo atvykę į Haitį, bet iš Vokietijos jiems Haito vyriausybė suteikė Haito pasus, kurie leido jiems pabėgti iš Vokietijos į kitas šalis. Dėkingas Haito vyriausybei, daugelis šių Europos žydų liko Haityje iki 1950-ųjų pabaigos, kai daugelis Haito žydų išvyko, kad jų vaikai galėtų vesti kitus žydus ir nesusijungti, o rasti geresnes ekonomines galimybes. 1957-aisiais Haičio žydų populiacija buvo apie 200. XX a. viduryje žydų persikraustymas iš Haitio į Jungtines Valstijas ir Panamą buvo tęsiamas dėl ekonominių sąlygų ir pilietinio smurto šalyje.