Ši pavojinga išorinė aplinka buvo dar labiau pabloginta dėl silpnos regencijos vidaus padėties. Amalasuntha buvo išsilavinusi romėne ir ketino tęsti savo tėvo taikos tarp gočių ir romėnų politiką. Tuo tikslu ji aktyviai siekė Senato ir naujai į valdžią įstojusio imperatoriaus Justiniano I paramos, net suteikdama jam Sicilijoje karinių bazių.
Vandalų karas. Tačiau šios idėjos nebuvo labai palankos gotikų kilmingųjų, kurie be to, nekentė, kad jų valdė moteris. Jie protestojo, kai ji nusprendė suteikti savo sūnui romėnų išsilavinimą, norėdama, kad Athalaris būtų auginamas kaip karys. Ji buvo priversta atleisti jo romėnų mokytojus, bet vietoj to Athalarikas ėmė gyventi išsipildymu ir pertekliumi, o tai nuvedė jį į ankstyvą mirtį.