Trisdešimties metų karo metu Švedija užkariavo maždaug pusę Šventosios Romos imperijos. Gustavas Adolfas planavo tapti nauju Šventosios Romos imperijos imperatoriumi, valdydamas suvienijusią Skandinaviją ir Šventosios Romos valstybes, tačiau 1632 m. žuvo Lutzeno mūšyje. Po Nördlingeno mūšio
, Švedijos vienintelis reikšmingas karinis pralaimėjimas karo metu, švedų palaikymas tarp Vokietijos valstybių išblėso. Šios Vokietijos provincijos viena po kitos pasitraukė iš Švedijos valdžios, palikdamos Švedijai tik keletą šiaurės Vokietijos teritorijų: Švedijos Pomeriją, Bremeną-Verdeną ir Vismarą. Švedijos armija sunaikino iki 2000 pilis, 18000 kaimų ir 1500 miestų Vokietijoje, trečdalį visų Vokietijos miestų.