Rašykite šio skyriaus tęsinį - Ovrucho šiltinio švirkšto švirkštas - švirkštas švirkštas iš rožinio ir raudono šiltinio akmens (pirofillitinio šiltinio akmens), kuris buvo iškastas dabartinės Ukrainos teritorijoje, netoli Ovrucho miesto 10-13 amžiuose. Ovrucho meistrai uoliai pakartojo sėkmingiausią molio varžto varžto formą - bikonišką (svoris tarsi sudarytas iš dviejų sutrumpintų kūgių, sujungtų plačiais pagrindais). Varžto varžto svoris vidutiniškai buvo apie 16 g, aukštis buvo nuo 4 iki 12 mm, išorinis skersmuo buvo nuo 10 iki 25 mm, varžto skylės skersmuo buvo 6<unk>10 mm. Jei spindulio švirkštis pasirodė per siauras, jį apvilko siūlu, kad jis neslydėtų sukant. Arkeologų rastų pavyzdžių ant švelniavidurių vis dar matomi siūlų nušluostymai. Ovrucho šiltinio varžto gamyba buvo skirta platesniam pardavimui. Prekybininkai, įsigiję spindulių siuntą, su jais uždirbo nemažai, parduodami juos įvairiose šalyse. Archeologai rado Ovrucho spindulių spiralus ne tik Kijevo Rusijos teritorijose, bet ir kituose regionuose. Dviratinės spindulių gamyba buvo skirta platesniam pardavimui. Pasak A. V. Artsihovskio, "jie yra visiškai tokie patys Kijeve ir Vladimire, Novgorode ir Riazane, net Chersone, Kryme ir Volgoje esančioje Bulgarijoje". Ovrucho virvelių virveliai buvo tokie brangūs, kad savininkai ant jų iškirto savo asmeninius žymes, o po rašymo paplitimo - iškirto savo vardus. XIII amžiuje akmeniniai virveliai vėl tampa molio: tatarų-mongolų įsiveržėliai
sunaikintas Ovrucho dirbtuvės.