1780 m. įstojo į Lenkijos kariuomenę su kavalerijos rotmistrz laipsniu. 1788 m. gruodžio 23 d. jis iš generolo Aleksandro Mycielskio nusipirko generolio laipsnį ir 10-ojo pėstininkų pulko vadovybę. Šis pulkas, vadinamas "Radzyński" pulku (Ordynacja Rydzyńska), jo vadovaujamas pulkas tapo žinomas kaip "Działyński" pulkas. Jis buvo garsaus Seimo deputatas, kur kartu su Janu Kilińskiu buvo vienas iš "moderatyvių" frakcijos lyderių, palaikęs karalių Stanislawą Augustą Poniatowski, 1791 m. gegužės 3 d. Lenkijos konstituciją ir pasisakęs už kariuomenės stiprinimą, buržuazijos išlaisvinimą ir sąjungą su revoliucine Prancūzija. Kitąmet kartu su savo pulku jis dalyvavo nelaimingoje
Konstitucijos gynybos karas (Swisłocz mūšis, Zelwa mūšis liepos 4 d., Izabelino mūšis liepos 5 d., Piaski mūšis, Granne mūšis ir Krzemień mūšis liepos 24 d.).