Rašykite šio skyriaus tęsinį - Bent jau politiniams kaliniams kalėjimo gyvenimas buvo žymiai sunkesnis Islamo Respublikoje nei pahlevių režime, pasak tų, kurie buvo išbandę abu. "Vienas iš jų, išgyvenęs abu atvejus, rašo, jog keturi mėnesiai, praleisti [vartono] Asadollah Ladjevardi vadovaujant, buvo lygūs keturiems metams, praleistiems vadovaujant SAVAK. Politiniai kaliniai buvo "nepertraukiamai bombarduojami propaganda iš visų pusių... radijo ir uždarosios grandinės televizija... garsiakalbiai skambėjo į visas kameras, net į vienatvietes ir 'kardus' [kur buvo laikomi kai kurie kaliniai]... ideologinės sesijos". Buvo uždrausta bet kokia sekuliari skaitymo medžiaga, pavyzdžiui, Vakarų romanų autoriai, ar net religinė medžiaga, kuri ideologiškai nesutinka su Islamo Respublika, pavyzdžiui, Ali Shariati darbas. Bent jau Evino kalėjime buvo uždrausta persų Nauruz šventė. Pahlavi eros kalėjimo literatūroje pasikartojančiais žodžiais buvo "nuobodulys" ir "monotonija". Islamo Respublikoje tai buvo "baimė", "mirtis", "teroras", "baimė", o dažniausiai - "kebusas" ("kabos") ". 2000-aisiais kalėjimo gyvenimas buvo žymiai geresnis, nors politiniai kaliniai (netgi tariami nusikaltėliai) vis dar buvo kankinami. Tačiau po prieštaringai vertinamų 2009-ųjų rinkimų
, politinių kalinių padėtis, kaip pranešama, pablogėjo.