Parašykite šio skyriaus tęsinį - "Brabham" automobiliai varžėsi Indianapolis 500 nuo 1960-ųjų vidurio iki 1970-ųjų pradžios. Po nesėkmingo projekto 1962 m. 1964 m. MRD buvo įpareigota sukurti "IndyCar" šasiją, varomą Amerikos "Offenhauser" varikliu. 1964 m. lenktynių metu B12 šasiją lenktyniavo Džekas Brabhamas kaip "Zink-Urschel Trackburner".
ir išėjo į pensiją dėl degalų rezervuaro problemos. 1966 m. automobilis vėl buvo įtrauktas į varžybas, o trečią vietą užėmė Džimas Makelritas. 1968-1970 m. Brabhamas grįžo į Indianapolis, iš pradžių su 4,2 litrų Repco V8 versija, kurią komanda naudojo Formulėje 1, su kuria Peter Revsonas 1969 m. baigė penktą vietą, o 1970 m. grįžo į Offenhauser variklį. 1971 m. Brabham-Offenhauser varžybose vėl dalyvavo J.C. Agajanian, kuris baigė penktą vietą Bill Vukovich II rankose. Nors nė vienas Brabham automobilis Indianapolis niekada laimėjo, McElreath laimėjo keturias Jungtinių Valstijų automobilių klubo (USAC) lenktynes 1965 ir 1966 metais BT12. "Dean Van Lines Special", kuriame Mario Andretti laimėjo 1965 m. USAC nacionalinį čempionatą, buvo tiesioginė šios mašinos kopija, kurią su Brabham leidimu sukūrė Andretti įgulos vadas Clint Brawner. 1969 m. Revsonas laimėjo paskutinę Brabham'o USAC lenktynių pergalę su BT25, naudodamas Repco variklį.