Užpildykite šią frazę: Vichy vyriausybė, kuriai vadovavo maršaliai Philippe Pétain ir Pierre Laval, aktyviai bendradarbiavo naikinant Europos žydus. Ji taip pat dalyvavo "Porajmos" - romų ir kitų "nepageidaujamų" žmonių naikinime. Vichy Prancūzijoje atidarė keletą koncentracijos stovyklų, kuriose buvo internuoti žydai, čiganų, homoseksualų, politinių oponentų ir kt. Prancūzijos policija, vadovaujama René Bousquet, padėjo 76 000 žydų deportuoti į naikinimo stovyklas. 1995 m. prezidentas Jacques Chirac oficialiai pripažino Prancūzijos valstybės atsakomybę už žydų deportaciją per karą, ypač už daugiau kaip 13 000 aukų, kuriuos per karą nužudė žydai.
1942 m. Liepos mėn. Vel d'Hiv Roundup, per kurį Laval nusprendė savo noru (ir be Vokietijos okupacinės valdžios prašymo) deportuoti vaikus kartu su jų tėvais. Tik 2500 iš deportuotų žydų išgyveno karą. 1944 m. Marselio mūšis buvo dar vienas įvykis, per kurį Prancūzijos policija padėjo Gestapo vykti masinei operacijai, kuri apėmė miesto pertvarkymo planą, apimantį viso populiaraus Senojo uosto rajono sunaikinimą. Kai kurie kolaborantai buvo teisiami dėl nusikaltimų žmoniškumui (Paul Touvier ir kt.) 1980-aisiais, o Maurice Papon, kuris po karo tapo Paryžiaus policijos prefektu (funkcija, kurią jis išreiškė per 1961 m. Paryžiaus žudynes), 1998 m. buvo nuteistas už nusikaltimus žmoniškumui. Jis buvo prezidento Valéry Giscard d'Estaing biudžeto ministras. Kiti bendradarbiai, tokie kaip Emile Dewoitine, sugebėjo atlikti svarbias funkcijas po karo (Dewoitine galiausiai buvo paskirtas "Aérospatiale" vadovu, kompanija, sukūrusi "Concorde" lėktuvą). Diskusijos dėl valstybės bendradarbiavimo Prancūzijoje 2008 m. tebėra labai intensyvios.