Steege 1946 m. sausio 5 d. susituokė su Joan Tait; jie susilaukė sūnaus ir dukters. Vasario mėnesį jis buvo paskirtas RAAF operacijų direktoriumi. 1946 m. gruodį jis atsistatydino iš RAAF ir kitą mėnesį tapo Naujosios Gvinėjos administracijos patruliuojančiu pareigūnu. 1950 m. birželį, prasidėjus Korėjos karui, jis grįžo į oro pajėgas kaip sparno vadas. Kitą mėnesį jis lydėjo generolio majoro Williamo Bridžfordo misiją į Malaiziją.
- Taip. 1950 m. rugsėjį Steege'as perėmė RAAF stoties Schofields, Naujojo Pietų Velso, komandą ir kitąmet pradėjo treniruočių kursą RAAF stoties Williamtown. 1951 m. rugpjūčio 16 d. jis buvo išsiųstas į Kimpo, Pietų Korėją, kaip 77 eskadrono vadas, netrukus po jo konvertavimo iš P-51 Mustang variklių naikintuvų į Gloster Meteor lėktuvus. Vienas iš jo pirmųjų veiksmų, po diskusijų su JAV penktosios oro pajėgų, buvo išleisti Australijos padalinį iš jo tuometinio oro-oras kovos vaidmens ir apriboti jo operacijas "MiG Alley". Du susitikimai tarp 77-osios eskadrono ir Kinijos MiG-15 įtikino Steege, kad tiesiai sparnuoti Meteoriai buvo pralenkiami kaip kovotojai. Jo sprendimas sukėlė ginčų, nes kai kurie JT vadai manė, kad tinkamas mokymas ir taktika leistų "Meteor" išlikti konkurencingu kaip naikintuvu, o Australijos pilotams vaidmens pasikeitimas buvo prestižo praradimas. Tačiau Steege'ą palaikė oro štabų vadas, oro maršalas George'as Jones'as, o eskadrilė buvo paskirta daugiausia palydovinėms pareigoms ir vietinei oro gynybai. Moralas nukentėjo, ir tik po Steege išvykimo gruodžio 26 d. "Meteorams" vėl buvo rastas tinkamas puolamasis vaidmuo, būtent antžeminis puolimas.