Salomonas () buvo Rytų Romos (Bizantijos) generolas iš Šiaurės Mesopotamijos, kuris išsiskyrė kaip vandalų karo vadas
ir Šiaurės Afrikos atkūrimas 533-534 m. Didžiąją ateinančio dešimtmečio dalį jis praleido Afrikoje kaip generalinis gubernatorius, derindamas "magister militum" karinį postą su praetorijos prefekto civiline padėtimi. Saliamonas sėkmingai susidūrė su didelio masto Berberų (Mauri) maištu, bet 536 m. pavasarį buvo priverstas bėgti po kariuomenės maišto. Antrą kartą jis vadovavo Afrikoje 539 metais, kai laimėjo pergalę prieš berberus, o tai sustiprino Bizantijos pozicijas. Po to vyko keleri klestėjimo metai, tačiau jie buvo sutrumpinti atnaujinto berberų maišto ir Saliamono pralaimėjimo bei mirties 544 m. Kilio mūšyje.