Jį inicijavo Antonio Nariño, kuris priešinosi Ispanijos centralizmui ir vadovavo opozicijai prieš Viceroyalty. 1811 m. lapkričio mėn. Kartagena tapo nepriklausoma. 1811 m. buvo paskelbtos Naujosios Granados jungtinės provincijos, kurias vadovavo Kamilo Torres Tenorio. Du skirtingi patriotų ideologiniai srautai (federalizmas ir centralizmas) sukėlė nestabilumo laikotarpį. Netrukus pasibaigus Napoleono karams, neseniai Ispanijos soste atsidūręs Ferdinandas VII netikėtai nusprendė siųsti karines pajėgas
Norėdami atgauti didžiąją dalį Šiaurės Pietų Amerikos. Viceroyalty buvo atkurta vadovaujant Juan Sámano, kurio režimas nubaudė tuos, kurie dalyvavo patriotinių judėjimų, ignoruojant politinius niuansus juntos. Atpirkimas paskatino naują maištą, kuris, kartu su susilpnėjusia Ispanija, leido sėkmingai sukilti Venesueloje gimusiam Simón Bolívarui, kuris galiausiai paskelbė nepriklausomybę 1819 metais. 1822 m. proispaniškas pasipriešinimas nugalėtas dabartinėje Kolumbijos teritorijoje, o 1823 m. - Venesueloje.