Sledge'o antroji knyga prasideda 1945 metais, kai Pirmoji jūrų pėstininkų divizija po 82 dienų mūšio liko Okinavoje, kad išvalytų ir pasiruoštų numatomai invazijai į "Yokosuka karinio jūrų pajėgų bazę Tokijo įlankoje". Joks jūrų pėstininkas nesitikėjo išgyventi tokios invazijos. Po atominių bombų ir
Japonijos pasidavimą jie nešvęsė, bet veikiau buvo užimti intensyvaus rankinio darbo - valymo. Sledge'o žodžiais tariant, "manau, kad mes iš tikrųjų bijojome tikėti, kad tai tiesa... Tiek daug mirusių draugų prisiminimai vis dar buvo švieži mūsų galvose".