1616 m. jis perėmė savo tėvo pareigas, o kitais metais dalyvavo jaunam Liudvikui XIII Ruane sušauktame kilmingųjų susirinkime. 1618 m. jis buvo paskirtas valstybės patarėju, o 1624 m. Kovo mėn. buvo pakviestas į Paryžių, kur susirado kardinolo Richelieu palankumą. Jis parodė administracinius gebėjimus ir didelį ištikimybę centrinės valdžios kaip intendantas Guienne 1627 m., kur jo vykdomosios savybės atėjo į priekį, ir kur tapo aišku, kad jis nutraukė savo išsilavinimą "parlamentuose", kad taptų patikimu Richelieu pasekėju. 1628 m. jis derėjosi dėl sienos su Ispanija. 1629 m. jis dalyvavo karaliaus ir kardinolo kariuomenėje Mantuvos paveldėjimo kare, kur jis liko Torine dirbti taikos derybose, kai karališkoji partija grįžo į Prancūziją; taip 1631 m. jis pažinojo Mazariną, kurį jis galėjo supažindinti su Richelieu. Servienas buvo vienas iš Cherasco sutarties signatarų
ir sutarčių su Savojos kunigaikščiu (1631-1632).