Orwellas išsamiai pasakoja apie reikšmingus Barselonos socialinės ir politinės atmosferos pokyčius, kai po trijų mėnesių pasibaigus fronto tarnybai grįžo. Jis apibūdina revoliucinės atmosferos trūkumą ir klasinį susiskaldymą, kuris, jo manymu, nebeatsiras, t. y. matomą susiskaldymą tarp turtingų ir vargšų bei tarnaujančios kalbos grįžimą. Orwell buvo pasiryžęs palikti POUM, ir čia prisipažįsta, kad jis "būtų norėjęs prisijungti prie anarchistų", bet vietoj to paprašė rekomendacijos prisijungti prie Tarptautinės Kolonos, kad galėtų eiti į Madrido frontą
- Taip. Pastaroji šio skyriaus pusė skirta konfliktui tarp anarchistinės CNT ir socialistinės Unión General de Trabajadores (UGT) bei dėl to atšauktoms gegužės 1-osios demonstracijoms ir Barselonos gegužės 1 d. gatvių mūšiams. "Tai buvo antagonizmas tarp tų, kurie norėjo, kad revoliucija žengtų į priekį, ir tų, kurie norėjo ją sustabdyti ar užkirsti kelią, tarp anarchistų ir komunistų".