Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Vietnamo (antrojo Indokinijos) karo (1954<unk>75) metu Vietkongas ir Vietnamo liaudies armijos (PAVN) DRV pajėgos suvienijo šalį komunistinio režimo. Šiame konflikte Šiaurės ir Vietkongas, remiami Sovietų Sąjungos logistine parama, nugalėjo Vietnamo Respublikos armiją, kuri siekė išlaikyti Pietų Vietnamo nepriklausomybę, remiant JAV kariuomenei, kurios karių skaičius pasiekė 540 000 per komunistų vadovaujamą Tet ofenziją 1968 m. Šiaurės Korėja nesilaikė 1973 m. Paryžiaus susitarimo sąlygų, kuris oficialiai išsprendė karą, paragindamas laisvus rinkimus pietuose ir taikią suvienijimą. Praėjus dvejiems metams po paskutinių JAV pajėgų išvedimo 1973 metais, Saigonas, Pietų Vietnamo sostinė, buvo užgrobta komunistų
Pietų Vietnamo armija pasidavė 1975 metais. 1976 m. vieningo Vietnamo vyriausybė Saigono vardą pervadino į Hồ Chí Minh miestą Hồ garbei, kuris mirė 1969 m. Karas paliko Vietnamą griuvėsių, iš viso žuvo nuo 966 tūkst. iki 3,8 mln. žmonių, o dar daug tūkstančių buvo sužalota ginklų ir tokių medžiagų kaip napalmas ir Agent Orange. Vietnamo vyriausybė sako, kad 4 milijonai jos piliečių buvo užkrėsti Agent Orange, o net 3 milijonai užsikrėtė dėl to; į šiuos skaičius įeina ir užkrėsti žmonių vaikai. Vietnamo Raudonasis Kryžius apskaičiavo, kad iki 1 milijono žmonių yra neįgalūs arba turi sveikatos problemų dėl užteršto Agent Orange. Jungtinės Valstijos vyriausybė šiuos skaičius atmetė, nes jie yra nepatikimi.