Nors per šimtmečius turkų, tatarų, lenkų, vengrų ir kazakų nuolatiniai puolimas ir puolimas buvo paralyžiavę Moldaviją ir Valakiją ir sukėlę ekonominių ir žmogiškųjų nuostolių, šios dvi šalys buvo gana prisitaikytos prie šio tipo karo. Antrosios XVII a. pusės metu Lenkija patyrė panašių atakų seriją: švedų, kazakų ir tartarų puolimas galiausiai paliko Lenkiją griuvėsiuose, ir ji prarado savo vietą kaip Centrinės Europos jėga (žr.
)