Graikijos pralaimėjimas 1897 m. Graikijos-Turkijos kare parodė daugelį Graikijos kariuomenės trūkumų. Per 1900-uosius Gruzijos kariuomenė ėmėsi pastangų modernizuoti ir reorganizuoti Graikijos kariuomenę, įskaitant užsienio karinės misijos į šalį kvietimą. Jau 1907 m. Teotoko vyriausybė kreipėsi į prancūzus su pasiūlymu dėl Prancūzijos karinio jūrų laivyno misijos mainais į Prancūzijos paramą Graikijos pastangoms užtikrinti tarptautinę paskolą. Nepaisant admirolio Ernesto Francois Fournier atvykimo su pareigūnų komanda, misijos pasiūlymai apriboti Graikijos karinį jūrų laivyną lengvais laivais, galinčiais veikti tik kaip pagalbinės Didžiosios galios, greitai sukėlė didelį pasipriešinimą. Kartu su priešiška Didžiosios Britanijos pozicija prieš prancūzų įsiveržimą į jos tradiciškai dominuojantį vaidmenį Graikijoje, tai žadėjo misijos nesėkmę. Kitąmet buvo bandoma užsitikrinti Vokietijos paramą. Vokietija parodė norą apsvarstyti Graikijos dalyvavimą Trijuose aljansuose, tačiau padidėjusi įtampa Balkanuose po Bosnijos krizės
<unk>ypač Kretos klausimas Graikijai<unk> ir Teotoko kabineto žlugimas 1909 m. užbaigė šias diskusijas. Vietoj to, Vokietija dar labiau sutelkė dėmesį į tai, kad sustiprintų savo paramą Osmanų imperijai.