Architektas Mateus Vicente de Oliveira buvo mokytas Ludovico de Ratisbonos ir Mafros karališkojo rūmų bei vienuolyno statybos metu. Atrodo, kad tamsesnis ir masyvus klasikinis rūmai Mafra neturėjo įtakos dizaino Queluz, kuris yra lengvesnis, daugiau oro stilius. Darbas prasidėjo 1747 m. ir sparčiai tęsėsi iki 1755 m., kai jį nutraukė Didysis žemės drebėjimas 1755 m.
, po kurio darbininkams buvo skubiau reikalingas miesto atstatymas. Žemės drebėjimas buvo katalizatorius, nes miesto atstatymo procesas paskatino meno plėtrą Portugalijoje. Vėlesniame Keluzo architektūroje įtakos turėjo naujos idėjos ir koncepcijos. 1758 metais, kai darbai buvo atnaujinti, dėl baimės dėl dar vieno žemės drebėjimo projektas buvo pakeistas. Taigi vėlesni darbai yra žemi, ilgai statomi pastatai, kurie yra struktūriškai tvirtesni nei vienas aukštas blokas: dėl to, žiūrint iš tolo, rūmai primena ilgas enfiladas, kurias jungia aukštesni paviljonai, o ne viena konstrukcija.