1942 m. gegužės mėn. Koralų jūros mūšis prie Naujosios Gvinėjos buvo pirmasis jūrų mūšis, kuriame buvo sutrukdyta IJN puolimų operacija. Birželį vykusiame Midvėjaus mūšyje buvo užblokuota kita planuojama Japonijos invazija. IJN neteko keturių laivyno vežėjų prie Midvejų, todėl IJN niekada daugiau nepasiėmė sėkmingos didelės iniciatyvos. IJN Aleutų salų kampanija, taip pat birželio mėnesį, buvo taktiškai sėkminga, bet mažai pasekmių. Liepos mėnesį IJA pradėjo savo kampaniją dėl Kokoda kelio
Japonijos kariuomenė buvo sustabdyta, o rugsėjo mėnesį ją sugrąžino Australijos kariuomenė. Rugpjūčio mėn. Milno įlankos mūšis buvo pirmasis kartas, kai sąjungininkų pajėgos sėkmingai priešinosi Japonijos amfibijai, privertusios Japonijos pajėgas, kurios buvo išsilaipinusios, pasitraukti. Gvadalkanalo mūšis truko nuo 1942 m. rugpjūčio iki 1943 m. vasario ir buvo pirmasis sėkmingas sąjungininkų puolimas Ramiojo vandenyno regione. Tarp 1944 m. lapkričio ir 1945 m. sausio sąjungininkai užėmė Buna ir Goną šiaurės Naujosios Gvinėjos pakrantėje. Taigi praėjus vos metams po Pearl Harboro ataka, strateginė iniciatyva perėjo iš Japonijos į sąjungininkes. Šį pokytį iš esmės pasiekė strateginiai sąjungininkų karinio jūrų laivyno lošimai prieš pranašesnį Japonijos karinį jūrų laivyną, kol nebuvo pradėta vykdyti didžiulė Amerikos laivų statybos programa.