Užpildykite šią frazę: "Akivaizdu, kad valdžios institucijos džiaugėsi tuo, kad
1953 m. sukilimas turėjo likti "nepažymėtas", tačiau jo atsakymas į labai ilgas Pirmojo sekretoriaus Chruščovo "slaptą kalbą", pateiktą XX Tarybų Sąjungos Komunistų partijos kongrese per paskutinę 1956 m. vasario savaitę, kuriame buvo pateikta išsami informacija apie "Stain'o nusikaltimus" ir kuris buvo neformaliai platintas visoje Rytų Vokietijoje 1956 ir 1957 m., galiausiai sukėlė politinį nemesis. Nors Rytų Vokietijos vyriausybė iš pradžių siekė sumažinti visą klausimą, Kruger buvo vienas iš tų, kurie siekė dalyvauti kartais karštose diskusijose apie klausimus, iškeltus politiniuose susitikimuose, kuriuos partija organizavo ir vardu universitete ir kultūros institucijose, su kuriomis jis buvo susijęs. Jis paragino, kad politinės diskusijos universitete neturėtų būti slopinamos, ypač daug dėmesio skiriant Heinricho Saarui, naujai paskirtam universiteto instituto, kuriame jis dirbo, direktoriui, kuris, kaip žinoma, buvo anti-nacių aktyvistas ir Hitlerio metais buvo politinio persekiojimo auka. Jis paragino įveikti dogmatišką partijos pasipriešinimą bandymams išplėsti demokratines praktikas. Diskusijos niekada nepasiekė konkretaus neatšaukiamo pasiūlymo stadijos, tačiau jis taip pat atvirai kritikavo 1956 m. lapkričio mėn. jo akademinio kolegos Bernhardo Steinberger'o pakartotinį areštą ir oficialią žiaurios žiniasklaidos šmeižto strategiją, kuriai Steinberger'as buvo pakreiptas vyriausybės. 1956 m. gruodžio 5 d. Crüger netgi nusiuntė laišką Partijos centriniam komitetui, kuriame jis argumentavo Steinberger'o bylą ir tvirtino, kad jis nekaltas. Pastarasis buvo pažymėtas nacionalinio lyderio (ir pirmojo partijos sekretoriaus) Waltero Ulbricho asmeniniam dėmesį.