Parašykite šio skyriaus tęsinį - Po Meksikos revoliucijos
(1910-1920 m.) vyriausybė ėmėsi didelių pastangų, kad jos kontroliuojamas viešasis švietimas būtų užtikrintas. Švietimą centralizavo federalinė Švietimo ministerija ("Secretaria de Educación Pública" arba SEP). 1921 m. jos vadovu tapo José Vasconcelos, kuris pradėjo įgyvendinti įvairias švietimo programas, įskaitant vietinių gyventojų švietimą. Vadinamasis "indėnų problema", Meksikos vietinių gyventojų neįtraukimas į tautą kaip piliečiai, buvo SEP sprendžiamas klausimas. Indigenų vaikai neturėtų mokytis atskirose mokyklose savo kalba, bet mokytis ispanų kalba kartu su neindigenų, mestizo mokiniais. Ankstyva programa buvo "Gyventojų kultūros ir visuomenės švietimo misionierių" formavimas, kurio tikslas buvo perteikti pasaulietinę pasaulėžiūrą, pabrėžiant "bendruomenės vystymąsi, modernizavimą ir įtraukimą į mestizo pagrindinį srautą".