1940 m. Balandžio 25 d. Brivonesi buvo paskirtas 5-osios karinių laivų divizijos, kurią sudarė karo laivai "Duilio" ir "Andrea Doria", vadu, kurį jis atliks iki 1941 m. lapkričio 7 d. 1940 m. birželio 10 d. Italija įstojo į Antrąjį pasaulinį karą, o Brivonesi vadovavo 5 karinio jūrų divizijai keliose misijose, įskaitant Kalabrijos mūšį; jo divizija taip pat dalyvavo
Taranto mūšis, kai "Duilio" buvo torpeduotas ir smarkiai pažeistas. Tuo pačiu laikotarpiu Brivonesi keletą mėnesių buvo ir Pirmojo flotilės štabo vadas. 1941 m. lapkritį, palikęs 5-osios divizijos vadovybę, jis buvo paskirtas Supermarinoje kaip prieš povandenines jūrų pajėgas inspektorius. Šią pareigą jis užėmė iki 1943 m. balandžio mėn.; 1943 m. sausio 1 d. buvo paaukštintas į admirolą. 1940-1942 m. jis taip pat buvo Jūrų pajėgų ginklų projektų komiteto ir techninių projektų koordinavimo aukščiausiojo komiteto narys. 1943 m. balandžio 10 d. Brivonesi buvo paskirtas vadovauti Jono ir Pietų Adriatikos jūrų laivyno departamentui, kurio būstinė buvo Tarante.