Kai "Qieyun" tapo nacionaliniu standartu Tang dinastijoje, keli kopiatoriai buvo įsitraukę į rankraščių kūrimą, kad atitiktų didelį darbo peržiūrų poreikį. Ypač brangūs buvo Wáng Rénxū leidimo kopijos, pagamintos IX a. pradžioje ir parašytos kalligrafijai garsėjančios Wú Cǎiluán (). Vieną iš jų įsigijo imperatorius Huizongas (1100<unk>1026 m.), kuris pats buvo įgudęs kaligrafas. Jis išliko rūmų bibliotekoje iki 1926 metų, kai dalis bibliotekos sekė nuversto imperatoriaus Puyi į Tiandžiną, o vėliau į Čangčūną, marionetinės Mančukuo valstybės sostinę. Po Japonijos kapitulacijos 1945 m.
, jis perėjo į knygų pardavėją Čangčūne, o 1947 m. du mokslininkai atrado jį knygų rinkoje Liuličangu, Pekine. Apie šį beveik visišką egzempliorių tyrinėjimai buvo paskelbti kinų lingvistų Dongo Tonghe (1948 ir 1952) ir Li Rongo (1956).