Jis pirmą kartą dalyvavo Navarino mūšiuose.
1827 m. Rio de la Platos blokadoje. 1846 m. vasario 15 d. jis buvo paskirtas kontradmirolu, o 1849 m. liepos 18 d. tapo garbės legiono didžiuoju pareigūnu. 1851 m. balandžio 2 d. jis tapo viceadmiraliu, o vėliau buvo išsiųstas į Krymą, kad pakeistų admirolą Bruatą. 1852 m. - 1855 m. jis buvo paskirtas 2-ojo jūrų arondismento (Brest) jūrų prefetu ir 1856 m. birželio 16 d. buvo paaukštintas į garbės legiono didįjį kryžių. Jis buvo senatorius nuo 1859 m. rugpjūčio 16 d. iki mirties.