Per visą šimtmetį maskirų šokiai tapo populiarūs kolonijinėje Amerikoje. Jo populiarumas nebuvo neapginčijamas; kartu su patys kamuoliukais išaugo ir didelis judėjimas prieš kamuoliukas. Anti-maskarados rašytojai (tarp jų ir tokie žinomieji kaip Samuelis Ričardsonas) laikėsi nuomonės, kad renginiai skatina amoralumą ir "užsienio įtaką". Nors kartais jiems pavyko įtikinti valdžios institucijas savo požiūriams, ypač po Lisabonos žemės drebėjimo,
1755 m. Maskaradų panaikinimo priemonių įgyvendinimas geriausiu atveju buvo nesėkmingas, o maskaradų renginiai tęsėsi kaip pusiau privatūs "prenumeratos". 1770-aisiais mados Londono gyventojai lankė Teresos Cornelys Maskų šokius, organizuojamus Carlisle House, Soho aikštėje, o vėliau - Panteone.