Užpildykite šią frazę: Šaltojo karo pradžioje Afganistanas buvo neutralus šalis, tačiau 1973 m. perversmu į valdžią atėjo provakarietiška vyriausybė. Po penkerių metų komunistai, vadovaujami Nur Muhammad Taraki
užgrobė valdžią. Naujoji valdžia, kuri buvo padalinta tarp Taraki ekstremistinės "Khalq" frakcijos ir nuosaikesnės "Parcham", 1978 m. gruodį pasirašė draugystės sutartį su Sovietų Sąjunga. Taraki pastangos pagerinti pasaulietinį švietimą ir perskirstyti žemę buvo lydimos masinių egzekucijų ir politinės priespaudos, precedento neturėjusios Afganistano istorijoje, sukeldamos mujahideenų sukilėlių sukilimą. 1979 m. balandžio mėn. po visuotinio sukilimo Taraki rugsėjo mėnesį buvo nuverstas iš valdžios Khalq varžovo Hafizullah Amino. Sovietų lyderiai baiminosi, kad islamistų vyriausybė Afganistane gali kelti grėsmę Sovietų Sąjungos kontroliui Vidurio Azijoje, ir, nes neramumai tęsėsi, jie dislokavo 30 000 karių prie Sovietų Sąjungos ir Afganistano sienos. Carteris ir Brzezinski abu Afganistane matė potencialų "spąstus", kurie galėtų išleisti sovietų išteklius bevaisiniame kare, ir JAV pradėjo siųsti pagalbą mujahideen sukilėliams 1979 pradžioje. Gruodį Amino vyriausybė prarado daugumos šalies teritorijos kontrolę, todėl Sovietų Sąjunga įsiveržė į Afganistaną, nužudė Aminą ir prezidentu paskyrė Parchamo vadovą Babraką Karmalą.