Užrašykite šio skyriaus tęsinį - Chowdhury įsitraukė į politiką studentų gyvenimo metu. Jis sugebėjo panaikinti draudimą skerdyti galvijus Faridpure, kurį uždraudė britų rajas. Jis 17 metų buvo Faridpuro rajono valdybos pirmininkas. Jis buvo svarbus Pakistano judėjimo ir Visos Indijos musulmonų lygos organizatorius. 1937 m. buvo išrinktas į Bengalijos įstatymų leidybos asamblėją. 1941-1953 m. jis buvo Faridpuro rajono Musulmonų lygos padalinio prezidentas. 1941-1947 m. jis buvo Bengalijos musulmonų lygos darbo komiteto narys. 1952-1947 m. jis buvo Rytų Bengalijos musulmonų lygos generalinis sekretorius. Jis buvo išmestas iš lygos ir prisijungė prie "Krishak Sramik" partijos. 1950 m. jis buvo išrinktas į Pakistano Konstitucinę Asamblėją. 1954 m. jis buvo išrinktas į Rytų Pakistano provincijos asamblėją. A. K. Fazlul Haq vyriausybėje jis buvo žemės ūkio ministras, jutos ministras ir miškų ministras. 1955 m. buvo išrinktas į Pakistano Nacionalinę Asamblėją. Jis padėjo įkurti Krishak Praja partiją AK Fazlul Haq vadovaujant 1957 m. Jis padėjo suformuoti Nacionalinį demokratinį frontą ir Pakistano demokratinį judėjimą. Jis prisijungė prie Pakistano Demokratinės partijos ir prisijungė prie jos. Jį vadovavo Nurul Amin. Jis buvo Pakistano Demokratinės partijos viceprezidentas. Jis padėjo įkurti Demokratinio veiksmų komitetą prezidentui Ayubui Khanui. 1970 m. Pakistano visuotiniuose rinkimuose jis pralaimėjo Bangladešo Awami lygos kandidatui. Po Bangladešo išlaisvinimo karo pradžios
1971 m. jis paskelbė savo paramą Pakistano vyriausybei.