Užpildykite šią frazę: Nors protirusiai vietiniai sukilėliai Šiaurės Kaukaze prasidėjo dar iki oficialios Kaukazo fronto įkūrimo, po dviejų mėnesių po Aslano Maskhadovo mirties naujasis čečėnų separatistų lyderis Abdul-Halim Sadulayev oficialiai paskelbė, kad jie įkūrė Kaukazo frontą "karinės ir politinės valdžios sistemos reformos" sistemoje. Kartu su esamais Čečėnijos, Dagestano ir Ingušo "sektoriais", į jį buvo įtrauktos Stavropolio, Kabardino-Balkaro, Krasnodaro, Karachajaus-Cirkezijos, Osetijos ir Adygejos džamaatos, o tai reiškia, kad teoriškai dauguma pietvakarių Rusijos regionų būtų įtraukti į karinius veiksmus. 2006 m. spalio mėn. Dokku Umarovas įkūrė du naujus frontus už Šiaurės Kaukazo regiono ribų - Volgos ir Uralo frontus. Čečėnijos separatistų judėjimas perėmė naują vaidmenį kaip oficialus ideologinis, logistinis ir, greičiausiai, finansinis naujo sukilimo Šiaurės Kaukaze centras. Dagestane ir Ingušijoje vis dažniau vyksta federalinių pajėgų ir vietos sukilėlių susirėmimai, o kitose pietinėse Rusijos regionose sporadiniai mūšiai. Prieš Kaukazo Emyrato deklaraciją, judėjimas surengė du didelio masto išpuolius,
2004 m. Nazranų reidas Ingušijoje (prieš oficialią proklamaciją) ir 2005 m. Nalčiko reidas Kabardino-Balkarijoje. Judėjimas taip pat surengė daug mažesnių atakų, tokių kaip 2006 m. Avtury užkulis ir 2007 m. Zhani-Vedeno užkulis.