Kastro augantis vaidmuo pasaulinėje arenoje įtempė jo santykius su sovietais, dabar vadovaujamais Leonido Brežnjevo. Tvirtindamas Kubos nepriklausomybę, Castro atsisakė pasirašyti branduolinių ginklų neplatinimo sutartį, skelbdamas, kad tai yra Sovietų ir JAV bandymas dominuoti Trečiajame pasaulyje. Savo ruožtu sovietų lojalistas Aníbas Escalante'as pradėjo organizuoti vyriausybės opozicinį tinklą prieš Castro, nors 1968 m. Sausio mėn. jis ir jo rėmėjai buvo suimti už valstybės paslapčių perdavimą Maskvai. Castro galiausiai pasidavė Brejnev'o spaudimui būti paklusniu, ir 1968 m. rugpjūčio mėn. pasmerkė Prahos pavasarį kaip vadovaujamą "fašistinės reakcinės minios" ir pagyrė sovietų invaziją
Čekoslovakijos. 1968 m. Kastro, paveiktas Kinijos "Didžiojo šuolo į priekį", paskelbė Didįjį revoliucinį puolimą, uždarė visas likusias privačias parduotuves ir įmones ir pasmerkė jų savininkus kaip kapitalistinius kontrrevoliucininkus.