Pilietinio karo metu jis buvo Šiaurės Atlanto blokados eskadrono laivyno kapitonas, užimdamas fortus Klarkas ir Hatteras.
1861 m. rugpjūčio mėn. ir vadovavo Naujojo įlanko, Šiaurės Karolinos, blokadai. Nuo 1869 iki 1873 m. jis buvo Ordnancijos biuro vadovas, 1872 m. gegužės 24 d. pasiekęs kontradmiralio laipsnį. Nuo 1873 iki 1875 m. jis vadovavo Europos eskadrijai, taip pat jungtinėms Europos, Šiaurės ir Pietų Atlanto eskadrioms, surinktoms Key West 1874 m.