Įrašykite šio straipsnio tęsinį - Tampere buvo daugybės svarbių Suomijos politinių įvykių XX a. pradžioje centras; pavyzdžiui, 1905 m. konferencija
Rusijos socialdemokratų darbo partijos (RSDLP), kuriai vadovavo Vladimiras Leninas, susitikimas vyko Tampere Darbininkų salėje, kur buvo nuspręsta, be kita ko, pradėti ginkluotą sukilimą, kuris galiausiai lėmė 1917 m. Spalio revoliuciją Rusijos imperijoje. Taip pat 1905 m. lapkričio 1 d. per visuotinį streiką Keskustori buvo paskelbta garsi "Raudonoji deklaracija". 1918 m., kai Suomija įgijo nepriklausomybę, Tampere vaidino svarbų vaidmenį, būdamas viena iš strateginiu požiūriu svarbių Suomijos Socialistinės Darbininkų Respublikos (FSVR) vietų Suomijos pilietinio karo metu (1918 m. sausio 28 d. - gegužės 15 d.); miestas buvo svarbiausias pramonės miestas Suomijoje XX amžiaus pradžioje, kurį pažymėjo didžiulis dirbančiojo gyventojų skaičius. Per karą Tampere buvo raudona tvirtovė, kuriai vadovavo Hugo Salmela. Baltųjų pajėgos, vadovaujamos generolo Mannerheimo, užėmė miestą po Tampere mūšio ir 1918 m. balandžio 6 d. suėmė apie 10 000 raudonųjų belaisvių.