Užpildykite šią frazę: Nicolau gimė Bukarešte 1889 metais. Būdamas Šventojo Sava vidurinės mokyklos mokinys, jis susisiekė su Constantin Titel Petrescu ir Mihail Cruceanu, kurie vėliau tapo žinomi kaip socialistiniai kovotojai. Baigęs vidurinį išsilavinimą, Nicolau baigė teisininkų studijas, gaudamas vietos universiteto laipsnį, doktorantūrą Paryžiuje, o vėliau buvo priimtas į Bukarešto advokatų rūmą. Pirmieji jo kontaktai su Rumunijos socialistiniu judėjimu, kuris tuo metu vis dar buvo sutrikęs, įvyko 1908-1909 metais, kai jis buvo Bucharesto socialistinių studentų studijų rato narys. Netrukus po to jis pradėjo rašyti "România Muncitoare", pagrindinei socialistinei spaudos erdvei. Vienas iš pirmųjų jo reikšmingų įnašų buvo korespondencija iš Italijos, kritikuojant vietos socialistų partijos reformistinę poziciją. 1911 m. "România Muncitoare" išleido Nicolau antimilitaristinį manifestą "Recruitams". Prisimindamas kariuomenės indėlį slopinant
1907 m. valstiečių sukilimas, brošiūroje buvo raginama naujiems rekrutams pasirinkti kitokį kelią ir atsisakyti remti vyriausybės represijas prieš darbininkų ir valstiečių reikalavimus. Dėl to 1912 m. gegužę jis buvo teisiamas Ilfovo apygardos teisme, kur dar kartą patvirtino manifeste išreikštas idėjas. Apsaugotas kolegos socialistų Mihailo Gh. Bujor, Toma Dragu ir Titel Petrescu, o socialistų simpatizuotojas Constantin Mille, Nicolau galiausiai buvo išteisintas. 1912 m. birželį kartu su Constantin Dobrogeanu Gherea, Ecaterina Arbore ir kitais atstovavo Bukarešto socialistinį klubą Rumunijos socialdemokratų partijos (PSDR) penktame kongrese ir buvo išrinktas partijos leidyklos komiteto nariu. Siekdamas išvengti valdžios atstumties, Nicolau nusprendė išvykti iš Rumunijos į Paryžių, kur tęsė teisės studijas Sorbonos universitete ir prisijungė prie Darbininkų internaciono Prancūzijos skyriaus.