Įrašykite šio straipsnio tęsinį. - Pagrindinis momentas Iorgos politinėje karjeroje įvyko 1907 m. Rumunijos valstiečių sukilimui.
, išsiveržęs konservatorių kabinete ir smarkiai sutrukdytas nacionalinio liberalio. Dėl kruvinų įvykių istorikas parašė ir paskelbė socialinę kritiką - pamfletą "Dievas atleisk jiems". Šis tekstas, kartu su jo agrarinių konferencijų programa ir prenumeratų sąrašais aukų giminaičiams, vėl padarė jį nacionalinių liberalų priešininku, kuris Iorgą pavadino įkvėpėju. Tačiau istorikas sutrukdė Stere, kuris buvo Iasi apygardos prefektas, ir kuris, priešinantis savo partijos norams, inicijavo neoficialią Iorgos ir poporanistų bendradarbiavimą. Politinė klasė buvo ypač susirūpinusi Jorgos ryšiais su "Kultūrine lyga visų rumunų vienybei" ir jų bendra irredentistine programa, kuri galėjo pakenkti santykiams su austriais dėl Transilvanijos ir Bukovinos. Tačiau Iorgos populiarumas vis didėjo, ir, nešiojamas šio jausmo, jis pirmą kartą buvo išrinktas į rūmą per tų pačių metų rinkimus.