Apibendrinti straipsnį:  Jis yra viena toksiškiausių žinomų žmogui medžiagų ir buvo naudojamas karaliams, imperatorams ir net lenktynių arkliams, laimėjusiems prizus. Tačiau mokslininkai atrado nedidelę populiaciją žmonių, gyvenančių atokioje Andų kalnų dalyje šiaurės vakaruose Argentinoje, kurie iš dalies atsparūs arsenui. Jie nustatė, kad vietiniai gyventojai per tūkstančius metų sukūrė genetinį sugebėjimą metabolizuoti arseną, kad sumažintų jo poveikį jų organizmams. Vietos moterys San Antonio de los Cobres Andų kalnuose (pavaizduota aukščiau) turi genetinį variantą, kuris suteikia jiems didesnę toleranciją arsenui, padedant jiems efektyviau metabolizuoti elementą. Manoma, kad arsenu apsinuodijimas užterštu vandeniu ir maistu kenkia daugiau kaip 137 milijonams žmonių. Net mažas arseno apsinuodijimo kiekis gali pakenkti plaučiams, širdžiai, inkstams ir kepenims, sukelti vėžį, širdies ligas ir diabetą. Napoleono Bonaparte paslaptinga mirtis per daugelį metų sukėlė daugybę sąmokslo teorijų apie žmogžudystę. Sakoma, kad imperatorius mirė nuo skrandžio vėžio. Tyrimą atlikęs gydytojas rado požymių, kad jis serga skrandžio opą, bet kai kurie žmonės sakė, kad tai buvo patogiausias paaiškinimas britams, norintiems išvengti kritikos dėl jų rūpestingumo imperatoriui. Napoleono tėvas mirė nuo skrandžio vėžio. 1955 m. buvo paskelbti lyderio palestojo dienoraščiai, kuriuose buvo aprašyta, kaip Napoleonas gulėjo lovose likus keliems mėnesiams iki mirties. Remiantis jo aprašymu, mokslininkai pasiūlė kitas teorijas, kodėl jis mirė, įskaitant arsenu apsinuodijimą. Arsenas buvo naudojamas kaip nuodai, nes jis buvo nepastebimas, kai buvo vartojamas ilgą laiką. Vėlesnėje knygoje buvo pažymėta, kad Napoleono kūnas buvo nepaprastai gerai išsaugotas, kai buvo perkeltas 1840 metais, o arsenas yra konservantas. 2007 m. toksikologas sakė, kad Napoleono plaukuose rado arseniko, kuris patvirtino teoriją, kad jis buvo nužudytas. Tapetas, naudojamas imperatoriaus miegamajame Šv...
Argentinos San Antonio de los Cobres gyventojai yra atsparūs nuodai. Jų vandens tiekimas yra užterštas arseniku, 20 kartų didesniu nei saugus. Švedijos Lundo universiteto mokslininkai atliko genetinius testus vietiniams gyventojams. Gyventojai turi genetinę variaciją, kuri metabolizuoja arseną. Kaimynai vis dar gali būti apsinuodiję dideliu kiekiu, bet gali toleruoti mažą kiekį. Manoma, kad arseno apsinuodijimas kenkia daugiau nei 137 milijonams žmonių visame pasaulyje.