Rašykite šio pastraipos tęsinį - Rooseveltas vis tiek norėjo pastatyti kanalą, pasinaudodamas ankstesne sutartimi su Kolumbija, kuri suteikė JAV tranzito teises dėl Panamos geležinkelio. Hėjus prognozavo, kad "Istmoje [Panamoje] kils maištas prieš tą beprotišką ir korumpuotą... Bogotos režimą". Bunau-Varilla susitiko su abu vyrais ir užtikrino juos, kad artėja revoliucija ir Panamos vyriausybė, labiau draugiška kanalo atžvilgiu. Spalio mėnesį R. Rooseveltas įsakė karinio jūrų laivyno laivams dislokuoti netoli Panamos. 1903 m. lapkričio pradžioje Panamos gyventojai iškėlė maištą, kol Kolumbijos kišimąsi į reikalus atgraso JAV pajėgų buvimas. Iš anksto susitarus, Bunau-Varilla buvo paskirtas naujosios tautos atstovu Vašingtone ir greitai derėsi dėl Hay-Bunau-Varilla sutarties, pasirašytos lapkričio 18 dieną, suteikiant Jungtinėms Valstijoms teisę statyti kanalą zonoje, kurioje
plačiai, per kurį JAV būtų vykdyti visišką jurisdikciją. Panamos diplomatams, atvykusiems į Vašingtoną netrukus po pasirašymo, tai nepatikėjo, tačiau jie drįso atsisakyti jo. Abi šalys pritarė sutarčiai, o 1904 metais prasidėjo Panamos kanalo statybos darbai. Hayas rašė karo sekretoriui Elihu Root, pagyrdamas "tobulai reguliarią kursą, kurį Prezidentas laikėsi" kaip daug pageidautina ginkluotai okupacijai.