Jis 21 mėnesį treniravo diviziją Anglijoje ir sėkmingai vadovavo jai 1944 m. vasarą vykusioje operacijoje "Overlord", kuri buvo sąjungininkų įsiveržimas į Normandiją. Jo 53-oji divizija patyrė didelių nuostolių Kaeno mūšyje ir vėlesniuose mūšiuose, bet iki kampanijos Normandijoje pabaigos buvo pagrobta apie 3500 vokiečių karių kaip karo belaisviai. Po Falaizės mūšio (kur kapitonas Taskeris Watkinsas iš 1/5 bataliono, Welch'o pulko, buvo apdovanotas vieninteliu divizijos Viktorijos kryžiumi per karą), divizija dalyvavo persekiojant vokiškas pajėgas, besitraukiančias iš Paryžiaus į Rainą.
, įžengė į Nyderlandus ir atliko palyginti nedidelį vaidmenį operacijoje "Market Garden", užėmusi "s-Hertogenbosch" miestą, vėliau tapusi viena iš nedaugelio britų divizijų, dalyvavusių Bulge mūšyje. 1945 m. vasario mėn. divizija atliko svarbų vaidmenį operacijoje "Veritable" (Reichswald mūšis), vėliau kovo mėnesį perėjo Rainą ir dalyvavo Vakarų sąjungininkų invazijoje į Vokietiją, galiausiai baigusi karą Hamburge gegužės mėn. Jis ir toliau vadovavo divizijai per sąjungininkų okupaciją Vokietijoje. 1945 m. vasario 1 d. Rossas buvo paskirtas Bath ordino kompanionu (CB).