Apibendrinti straipsnį:  Astronomai užfiksavo keturias nuotraukas tos pačios sprogstančios žvaigždės, esančios 9 milijardus šviesmečių nuo mūsų, kai ji atliko neįtikėtiną kosminę iliuziją. Taip jie patvirtino poveikį, kurį prieš šimtą metų išpranašavo Alberto Einšteino bendra reliatyvumo teorija. Hubble'o teleskopas šį nuostabų daugkartinį vaizdą nufotografavo, padedamas galaktikų krūviui, kuris veikė kaip natūralus didintuvas. Galinga galaktikos gravitacija, įterpta į didžiulį galaktikų klasterį šiame "Hubble" kosminės teleskopos paveikslėlyje, sukuria kelis vieno tolimo supernovos vaizdus toli už jo. Tiek galaktika, tiek galaktikų gaubtas veikia kaip milžiniškas kosminis objektyvas, išlenkiantis ir didinant supernovos šviesą. Supernovą buvo galima pamatyti, nes jos šviesa skirtingais keliais apėjo gaubtą, esantį tarp sprogusios žvaigždės ir Žemės orbitoje skriejančio teleskopo. Grupučio gravitacija priverčia pro jį einančius fotonus, arba šviesos dalelius, sulenkti. Gravitaciniai lęšiai atsiranda, kai galaktikos ir kiti objektai sustiprina šviesą, gaunamą iš kitų tolimų objektų. Tai leidžia tokiems teleskopams kaip "Hubble" matyti objektus, kurie kitaip būtų per silpni ir toli. Tai derins "Hubble" galią su natūraliu stiprinimu, kurį sukelia stipri gravitacinė tolimų galaktikų klasterių lęšimas, kad būtų galima studijuoti praeitą visatą. Einšteinas tai išpranašavo, kai paaiškino, kaip milžiniški objektai išlenkia erdvę-laikį, kad sukurtų tai, ką mes suvokiame kaip gravitaciją. Astronomai pasinaudojo taip vadinamais "gravitaciniais lęšiais", kad sustiprintų "Hubble" vaizdų gavimo pajėgumus ir pažvelgtų toliau į praeitį. Jie sako, kad naujausi vaizdai galėtų padėti patikslinti jų įverčius apie tamsiosios materijos kiekį ir pasiskirstymą lęšių galaktikoje. Tamsiosios materijos negalima matyti tiesiogiai, tačiau manoma, kad ji sudaro didžiąją Visatos masės dalį. Supernova, sprogusi maždaug prieš devynis milijardus metų, atsitiktinai buvo suderinta su tarpiniu galaktikų klasteriu, kuris buvo naudojamas 2011 m. stebėjimo laikotarpiu "Hubble". Mokslininkai lapkritį vėl apžiūrėjo vaizdus, norėdami ieškoti supernovų...
Supernova buvo matoma, nes jos šviesa ėjo skirtingais keliais. Tai leido astronomams nufotografuoti keturias senovės žvaigždės nuotraukas. Didžiulis galaktikų gaubtas nukreipė šviesą, kai ji keliavo į Žemę. Einšteinas prognozavo, kad taip nutiks jo teorijoje, kuri paaiškina, kaip objektai išlenkia erdvę-laikį ir sukuria tai, ką mes suvokiame kaip gravitaciją. Nuotraukos gali padėti paaiškinti tamsiosios materijos elgesį netoliese esančiame juostoje. Tikimasi, kad supernovos šviesa vėl pasirodys per ateinančius kelerius metus.