Narvos mūšis buvo didelė nesėkmė Petrui Didžiam, tačiau Karolo XII kariuomenės perkėlimas į Lenkijos-Saksų grėsmę netrukus jam suteikė galimybę pertvarkyti ir atgauti teritoriją Baltijos provincijose. Rusijos pergalės prie Erastfero
1703 m. Šlisselburgas ir Nöteborgas leido patekti į Ingriją, kur Petras užėmė švedų tvirtovę Nyen, saugojusią Nevos upės ištaką. Generolas Adamas Ludvigas Lewenhaupas, kurio pajėgos buvo mažesnės nei rusų, Gemäuerthofo ir Jakobstadto mūšiuose Švedija sugebėjo išlaikyti kontrolę daugumoje Baltijos šalių provincijų. Prieš eidamas į karą, Petras paruošė jūrų laivyną ir šiuolaikinę armiją, kurią daugiausia sudarytų šaunamųjų ginklų naudojimą išmokę pėstininkai.