2011 m. kovo mėn. Nicolas Sarkozy, kritikuotas dėl to, kad nenorėjo palaikyti Egipto ir Tuniso revoliucijų, ir įtikintas filosofo Bernard-Henri Levy, kad Prancūzija aktyviai dalyvautų prieš Libijos lyderio Muamaro Kadhafi pajėgas, buvo vienas iš pirmųjų valstybių vadovų, reikalavusių Kadhafi ir jo vyriausybės, kuri tuo metu vykdė pilietinį karą Libijoje, atsistatydinimo. 2011 m. kovo 10 d. Nicolas Sarkozy Elysejaus rūmuose pasveikino tris Libijos Nacionalinės pereinamojo laikotarpio tarybos (NTC) atstovus, kuriuos jam pristatė Bernard-Henri Levy, kuris tarpininkavo susitikime. Nicolas Sarkozy pažadėjo, kad Gaddafi lėktuvams bus įvesta neskraidymo zona. Jis taip pat pažadėjo jiems Prancūzijos karinę pagalbą. 2011 m. kovo 17 d. Prancūzijos prašymu Jungtinių Tautų Saugumo Taryba priėmė rezoliuciją Nr. 1973, leidžiančią sukurti Libijos viršūnę, kurioje draudžiama skraidyti, ir imtis "būtinių priemonių" šalies civilių gyventojų apsaugai. 2011 m. kovo 19 d. Nicolas Sarkozy oficialiai paskelbė apie
karinė intervencija Libijoje, kurioje dalyvauja Prancūzija. Šį Nicolas Sarkozy veiksmus palankiai priėmė dauguma Prancūzijos politinės klasės ir visuomenės nuomonės.