Apibendrinti straipsnį:  NASA mokslininkai yra dar vienu žingsniu arčiau supratimo, kiek vandens galėjo egzistuoti pirmykštėje Marse. Šie nauji atradimai taip pat rodo, kaip primityvūs vandens rezervuarai galėjo išsivystyti per milijardus metų, rodydami, kad ankstyvosios Raudonojoje planetoje vandenynų gali būti daugiau vandens nei Žemės Arkties vandenynas, NASA mokslininkai atskleidžia penktadienį žurnale "Science" paskelbtame tyrime. "Mūsų tyrimas leidžia tiksliai apskaičiuoti, kiek vandens kadaise buvo Marse, nustatant, kiek vandens buvo prarasta kosmose", - sakė NASA Godardų kosminių skrydžių centro mokslininkas Geronimo Villanueva. "Pagal šį darbą mes galime geriau suprasti vandens istoriją Marse". Norėdami rasti atsakymus į senovinį klausimą apie vandens molekules Marse, mokslininkai naudojo tris pagrindinius infraraudonųjų spindulių teleskopus Čilėje ir Havajuje, kad išmatuotų vandens pėdsakus planetos atmosferoje įvairiose vietovėse ir sezonuose nuo 2008 m. kovo iki 2014 m. sausio. "Iš žemės galėtume per vieną naktį nufotografuoti visą pusrutulį", - sakė M. Mumma. Mokslininkai ištyrė dviejų skirtingų vandens formų - arba izotopų - H2O ir HDO santykį. Pastarąjį padaro sunkesnis vienas iš jo vandenilio atomų, vadinamas deuteriumi, kurio branduolyje, be protono, kurį turi visi vandenilio atomai, yra neutronas. Tai dar labiau slopino HDO, o didesni vandenilio kiekiai iš H2O plaukė į atmosferą, atsiskyrė nuo mažos Marso gravitacijos ir dingo į kosmosą. Dėl to vandenyje, įstrigusiame Marso poliariniuose ledo sluoksniuose, yra daug didesnis HDO kiekis nei skystame vandenyje Žemėje, sakė mokslininkai. Mokslininkai palygino H2O ir HDO santykį Marso atmosferoje šiandien su dviejų molekulės, įstrigusių Marso meteoritų, akmenų, kurie atsiskyrė nuo Marso - galbūt, kai į jį smogė asteroidas - ir nusileido ant Žemės prieš 4,5 mlrd. metų, santykį. Jie sugebėjo nustatyti, kiek šis santykis pasikeitė laikui bėgant ir įvertinti, kiek vandens dingo iš Marso - apie 87%. Rezultatai rodo...
Mokslininkai tyrinėjo vandenį Marso atmosferoje su trimis milžiniškais infraraudonaisiais teleskopais. Jie palygino tam tikrų planetos molekulių santykį su Marso meteoroitu, kuris nusileido Žemėje.