1712 m. Frederiko I paskirtas feldmaršaliu, Leopoldas išsiskyrė per Ispanijos paveldėjimo karą. Vėliau jis buvo paskirtas Prūsijos-Saksų armijos vadu Didžiojo Šiaurės karo metu prieš Švediją metu. Leopoldas buvo Frydricho Vilhelmo I asmeninis draugas. Paskutinis jo karinės karjeros pasiekimas buvo prancūzų kariuomenės vadovavimas pergalėje prieš saksojus
Kesselsdorfo mūšis 1745 m. Antrojo Silezijos karo metu.