Kai 1912 m. žlugo Čingų dinastija, naujai įkurta Kinijos Respublika atsidūrė sunkioje padėtyje, jai reikėjo apsaugoti savo naujai įgytą sieną; tiek Tibetas, tiek išorinė Mongolija paskelbė nepriklausomybę nuo Kinijos, tačiau Kinijos Respublika jų nepripažino. Todėl Kinijos Respublika savo pastangas sutelkė į Kinijos teritorijų kontrolės įtvirtinimą ir atsisakė plėtrai. Tačiau Kinijos Respublika 1915 m. susidūrė su daugeliu Japonijos imperijos spaudimo, o dvidešimt vienas reikalavimas sukėlė visuomenės pyktį. Ji taip pat susidūrė su stipriu opozicija iš Sovietų Sąjungos, kuri taip pat priėmė ekspansionistinę politiką, dėl kurios 1929 m. pasienio konfliktas
- Taip. Sovietų ir japonų kišimasis į Kinijos reikalus ir Vakarų lyderių nesusitaikymas su Japonijos ir Rusijos ekspansija sunkino darbą, nes Rusija turėjo interesų dėl Sinciango ir Japonijos invazijos į šiaurės rytų Kiniją 1931-aisiais. Tuo pačiu metu Kinijos pilietinis karas taip pat užkirto kelią bet kokiems galimų Kinijos ekspansijos bandymams.