Norėdamas užkirsti kelią Japonijos žengimui į vakarų ir pietų Kiniją, Čjan Kaishekas, Čen Guofū pasiūlymu, įsakė atidaryti geležinės upės prie Džengdžo. Iš pradžių buvo planuojama sunaikinti Zhaokou užtvanką, tačiau dėl sunkumų toje vietoje, Huayuankou užtvanka pietiniame krantelyje buvo sunaikinta birželio 5 ir 7 d. Kasant, su potvynių vandeniu per rytinę Henaną, centrinę Anhui ir šiaurės centrinę Jiangsu. Potvyniai
uždengė ir sunaikino tūkstančius kvadratinių kilometrų žemės ūkio žemės ir išstūmė geltonos upės tekėjimą šimtus mylių į pietus. Tūkstančiai kaimų buvo užtvindyta arba sunaikinta, o keli milijonai kaimo gyventojų buvo priversti palikti savo namus. 400 000 žmonių, įskaitant japonų karius, nuskendo, o dar 10 milijonų tapo pabėgėliais. Upės buvo pilnos lavonų, kai Tanka laivų gyventojai nuskendo. Plantacijų žala taip pat paveikė gyventojus, o tai vėliau sukėlė badą. Nepaisant to, 1938 m. Spalio 27 d. japonai užėmė Vuhaną, privertę KMT pasitraukti į Čongčingą (Čungkingą), tačiau Čang Kai-šekas vis tiek atsisakė derėtis, sakydamas, kad jis svarstys derybas tik tuo atveju, jei Japonija sutiktų pasitraukti į 1937 m. ribas. 1937-aisiais Japonijos imperijos armija greitai žygiojo į Kinijos teritorijos širdį.