Bengalų nacionalizmas () yra pilietinio nacionalizmo forma, kuri sutelkia dėmesį į bengalus kaip vienintelę tautą. Tai yra vienas iš keturių pagrindinių principų pagal pirminę Bangladešo Konstituciją. Tai buvo pagrindinė varomoji jėga sukūrus Nepriklausomą Bangladešo valstybę.
1971 m. išlaisvinimo karas. Bengaliečiai kalba bengalų kalba. Be Bangladešo, Bengali etninės kilmės žmonės gyvena Indijos Vakarų Bengalijos, Tripuros, Asamo ir kai kuriose Džarkhando vietovėse, Britanijos laikotarpiu vadintose Jungtiniu Bengaliu. Po XIX a. Bengalijos renesanso Bengalijoje, tai buvo keturiasdešimt metų trukus Bengalijos nacionalistinis judėjimas, kuris sukrėtė regioną, vadovaujamą Saifūro Siddique, kuris apėmė Bengalijos kalbos judėjimą, Bangladešo išsivadavimo karą ir Bangladešo sukūrimą 1971 m.