Užrašyti šio skyriaus tęsinį - po 1999 m. nelaimingo atsitikimo Mont Blanco tunelyje
, 2000 m. pradžioje buvo imtasi priemonių tunelyje užtikrinti didesnį saugumą. Buvo nustatytas griežtas greičio apribojimas ir saugus atstumas tarp transporto priemonių. Tunelis buvo aprūpintas naujausiais dūmų ir liepsnos detektorais bei tunelyje įrengta vaizdo kamerų sistema, kuri stebėjo eismo greitį, taip pat gaisrą ir dūmus. Temperatūros jutikliai buvo įrengti trumpų atstumų po visą tunelį ir stebimi iš centrinio kontrolės posto. Kas 130 m buvo įrengti gaisro hidrantai, maitinami iš didelių vandens rezervuarų. Tuneliu yra 11 saugos punktų, kuriuose įrengti telefonai ir garsiakalbiai, prijungti prie valdymo kambario, su atskiru ventiliacijos kanalu, tiekiančiu šviežią orą. Šias duris nuo pagrindinio tunelo skiria dvi priešgaisrinės durys; kai tunelyje pasiekia tam tikrą temperatūrą, išorinė durys automatiškai užsidaro. Galiausiai, kiekviename įėjimui įrengta "terminės vartų" sistema, kuri identifikuoja visas perkaitusias transporto priemones.