Įrašykite šio skyriaus tęsinį - ginkluotas konfliktas padidėjo per paskutinį Antrojo pasaulinio karo etapą, kai 1944 m. Vasario mėn. Irgun paskelbė sukilimą, užbaigdamas 1940 m. Pradėtą operacijų pertrauką. Nuo 1944 m., kai baronas Moinas buvo nužudytas Lehi, Hagana aktyviai priešinosi Irgunui ir Lehi, per žydų tarpusavio kovų periodą, vadinamą medžioklės sezonu, veiksmingai sustabdydama sukilimą. Tačiau 1945 m. rudenį, pasibaigus Antrajam pasauliniam karui tiek Europoje (1945 m. balandžio-gegužės mėn.), tiek Azijoje (1945 m. rugsėjo mėn.), kai tapo aišku, kad britai neleis didelio masto žydų imigracijos ir neketina nedelsiant įsteigti žydų valstybės, Hagana pradėjo bendradarbiavimo su kitomis dviem požeminėmis organizacijomis laikotarpį. Jie kartu įkūrė žydų pasipriešinimo judėjimą. Hagana susilaikė nuo tiesioginės konfrontacijos su britų pajėgomis ir sutelkė savo pastangas į britų imigracijos kontrolės ataką, tuo tarpu Irgun ir Lehi atakavo karinius ir policijos taikinius. Pasipriešinimo judėjimas buvo išardytas 1946 m. liepos mėn., po Karaliaus Dovydo viešbučio sprogimo. Irgunas ir Lehi pradėjo veikti savarankiškai, o pagrindinė požeminė milicija, Hagana, toliau veikė daugiausia remdama žydų imigraciją. Hagana vėl trumpai dirbo, kad slopintų Irguno ir Lehi operacijas dėl Jungtinių Tautų tyrimo komiteto buvimo Palestinoje. 1947 m. lapkričio 29 d. priėmus JT padalijimo plano rezoliuciją, pilietinis karas
tarp palestiniečių žydų ir arabų užtemdė ankstesnę įtampą tarp jų ir britų. Tačiau britų ir sionistų pajėgos ir toliau susidūrė per visą pilietinio karo laikotarpį iki Britanijos Mandato Palestinoje ir Izraelio nepriklausomybės deklaracijos 1948 m. gegužės 14 d. pabaigos.