Po San Stefano sutarties visa teritorija tapo Bulgarijos dalimi, bet po Berlyno sutarties regionas buvo grąžintas į Osmanų valdžią. 1894 m. buvo įkurta Nevrokopo bulgarų stačiatikių vyskupija, įsikūrusi Nevrokope. 1903 m. regionas dalyvavo Ilindenų sukilime.
- Taip. Pirmojo Balkanų karo metu savanoriai prisijungė prie Makedonijos-Adrianopolio savanorių korpuso. Po karo šis regionas paliko Bulgariją. Didžioji dalis graikų pabėgo į Graikiją. Kai kurie turkai ir musulmonai taip pat išsikraustė. Pabėgėliai iš Makedonijos dalių, kurios buvo paliktos už Bulgarijos ribų, atvyko gyventi čia, taigi gyventojų etninis charakteris pasikeitė. Bulgarijos Makedonijos dalyje buvo vykdomas priverstinis musulmonų konvertavimo į krikščionybę procesas, kurį rėmė ir įkvėpė Bulgarijos vyriausybė ir Bulgarijos stačiatikių bažnyčia, ir kurį vykdė IMRO, tačiau jokių tolesnių rezultatų nebuvo. 1922 m. Makedonijos federacinės organizacijos pajėgos, remiamos Bulgarijos vyriausybės, užpuolė vietinius IMRO būrius. Dėl šių neramumų spalio 17 d. Nevrokopą užėmė IMRO pajėgos, kurios išvarė federalistus, tačiau be jokių kitų rimtų pasekmių. Antrąjį pasaulinį karą Bulgarijos pasipriešinimo judėjimo metais regione veikė Aneshti Uzunovo vadovaujama formacija. Po jo mirties 1943 m. miestas buvo pavadintas jo vardu. Po 1944 m. perversmo Bulgarijoje daugelis IMRO aktyvistų buvo nužudyti, įkalinti arba pabėgo į užsienį. 1951 m. "Nevrokop" buvo pervadintas po revoliucinio Gotse Delchevo.