Intervencija Lotynų Amerikoje buvo nedidelis kampanijos klausimas; Hardingas pasisakė prieš Vilsono sprendimą siųsti JAV karius į Dominikos Respubliką ir Haitį, ir užpuolė demokratų viceprezidentų kandidatą Frankliną Rooseveltą dėl jo vaidmens Haito intervencijoje
- Taip. Kai Hardingas prisiekė, Hjuzas dirbo, kad pagerintų santykius su Lotynų Amerikos šalimis, kurios buvo atsargios dėl Amerikos naudojimosi Monro doktrina, kad pateisintų intervenciją; Hardingo inauguracijos metu JAV taip pat turėjo karių Kuboje ir Nikaragvoje. 1921 m. iš Kubos buvo išvesti JAV kariuomenė; JAV pajėgos likė kitose trijose šalyse per Hardingo prezidentūrą. 1921 m. Balandžio mėn. Hardingas ratifikavo "Thomson<unk>Urrutia" sutartį su Kolumbija, suteikdama tai šaliai 25 milijonus JAV dolerių kaip kompensaciją už JAV provokuotą 1903 m. Panamos revoliuciją. Lotynų Amerikos tautos nebuvo visiškai patenkintos, nes JAV atsisakė atsisakyti intervencionizmo, nors Hjuzas pažadėjo jį apriboti šalims šalia Panamos kanalo ir aiškiai pasakyti, kokie yra JAV tikslai.