Užpildykite šią frazę: Varžybos tarp varžovų kandidatų į regentus ir komerciniai konfliktai tarp Venecijos ir Genujos sukėlė naują pilietinį karą 1256 metais, žinomą kaip Šventojo Sabaso karas. Pro-Venecijos Bohemondas VI konfliktas su savo Genujos vazalais Embriaciais atnešė karą į Tripoliją ir Antiochiją. 1258 m. Hulagu, didžiojo chano Möngke jaunesnysis brolis, išgrobė Bagdadą ir užbaigė Abasidų kalifatą. Po dvejų metų Ketumas I Kilikijos karalius ir Bohemondas VI jungė jėgas su mongolais Alepo užgrobime, kai Bohemondas sudegino mečetę, ir užkariavo Šiaurės Siriją. Mongoliai išlaisvino krikščionis, o vietiniai krikščionys bendradarbiavo su užkariautojais. Jeruzalė išliko neutrali, kai Egipto mamelukai po Hulagu ėmėsi kovoti su mongolais, o didžioji jo pajėgų dalis po Möngke mirties persikėlė į rytus, kad išspręstų mongolų paveldėjimo klausimą. Mamelukai nugalėjo labai sumažėjusią mongolų armiją
Ain Jalut. Grįžę mamelukų sultonas Qutuzas buvo nužudytas ir pakeistas generolu Baibaru. Baibarai atgaivino Saladino imperiją, suvieniję Egiptą ir Siriją, o Hulagu buvo kontroliuojamas per sąjungą su Auksinės Ordos mongolais. Jis reformavo valdymą Egipte, suteikdamas galią elitui. Frankai neturėjo karinių pajėgumų priešintis šiai naujai grėsmei. Antiochijoje buvo dislokuotas mongolų garnizonas, o atskiri frankų baronai su Baibarais sudarė atskiras paliaubas. Jis buvo pasiryžęs užkariauti kryžiuočių valstybes. 1265 m. jis užėmė Cezarėją ir Arsufą, 1266 m. - Safedą, 1268 m. - Antiochiją. Jaffa pasidavė, o Baibersas susilpnino karinius įsakymus, užėmęs Krak des Chevaliers ir Montfort pilius, o po to visą likusį savo gyvenimą atkreipė dėmesį į Ilkhanato mongolus. Po mamelukų užkariavimo nuolatos buvo žudomi frankai ir vietiniai krikščionys.