Gibbonas vėl vadovavo 2 divizijai per generolo Granto sausumos kampaniją 1864 m. Gegužę ir birželį, matydamas kovą Vilniaus mūšiuose, Spotsilvanijos teismo rūmuose ir Koldo uoste. 1864 m. birželio 7 d. jis buvo paaukštintas į savanorių generolo majoro rangą. Vėliau vykusioje Pietroburgo apgulties kampanijoje (nuo 1864 m. birželio iki 1865 m. balandžio), Gibonas nusivylė, kai jo kariai atsisakė kovoti
Reamo stotis 1864 m. rugpjūčio mėn. Prieš išeidamas į ligos atostogą, jis trumpai vadovavo XVIII korpusui, tačiau jo tarnyba buvo pernelyg vertinga, todėl jis grįžo vadovauti naujai sukurtam XXIV korpusui Džeimso armijoje. 1865 m. balandžio mėn. jo kariai padėjo pasiekti lemiamą proveržį Trečioje Peterburgo mūšyje, užimdami Fort Greggą, kuris buvo Konfederacijos gynybos dalis. Appomattox kampanijos metu jis padėjo užblokuoti konfederatų pabėgimo kelią Appomattox teismo rūmų mūšyje, dėl to generolas Lee pasidavė. Jis buvo vienas iš trijų konfederatų kapitulacijos komisarų.