Hiva kanatas ("Khivâ Khânligi", "Khânât-e Khiveh",,) buvo Centrinės Azijos politinė valstybė, kuri egzistavo istoriniame Chorezmo regione Centrinėje Azijoje nuo 1511 iki 1920 m., išskyrus Nader Shaho Afšaridų okupacijos laikotarpį nuo 1740 iki 1746 m. Šalies, įsikūrusios žemutinės Amu Darjos drėkinamose lygumose, į pietus nuo Aralo jūros, o sostinę - Khiva mieste, valdė turko-mongolų gentis Chongiradai, atvykę iš Astrakano. Prieš Rusijos įsiveržimą ji apėmė dabartinį vakarų Uzbekistaną, pietvakarių Kazachstaną ir didžiąją dalį Turkmenistano
XIX a. antroje pusėje.