Apibendrinti straipsnį:  Žmogaus akys yra optimizuotos, kad dienos metu galėtų gerai matyti spalvas, o naktį - labai jautrios. Tačiau iki neseniai atrodė, kad tinklainės ląstelės yra sujungtos ne taip, kaip reikia, nes šviesa keliauja per neuronų masę, kol pasiekia šviesą aptikančias strypo ir kūgio ląsteles. Naujas tyrimas, pristatytas Amerikos fizikos draugijos susirinkime, atskleidė šios paslaptingos struktūros ypatingą regėjimo funkciją. Izraelio technologijos instituto tyrėjai tyrė žmogaus tinklainės audinius (pavaizduotas akies vidų paveikslas). Jie ištyrė, kodėl mūsų tinklainės ląstelės yra sujungtos ne taip. Šviesa per neuronų masę keliauja, kol pasiekia "atsaką". Tyrimai rodo, kad ši struktūra padidina mūsų regėjimą. Maždaug prieš šimtmetį buvo atrasta tinklainės struktūra. Tinklainės yra šviesai jautri akies dalis, uždengusi akies vidų. Tinklainės nugaros pusėje yra kūgliukų, kurie jaučia raudoną, žalią ir mėlyną spalvas. Tarp kūgių yra strypai, kurie yra daug jautresni šviesai nei kūgių, tačiau yra spalvos aklai. Prieš patekdama į spygliukus ir strypus, šviesa turi pereiti visą tinklainės storį su jos neuronų sluoksniais ir ląstelių branduoliais. Šie neuronai apdoroja vaizdų informaciją ir perduoda ją į smegenis, tačiau iki šiol nebuvo aišku, kodėl šios ląstelės yra priešais kūgius ir strypus, o ne už jų. Žmogaus akys mato daugiau, nei manėme, gruodį pranešė tyrėjai. Anksčiau buvo manoma, kad žmogaus akis negali matyti infraraudonųjų spindulių, taip pat kaip ir rentgeno spindulių ar radijo bangų. Tačiau tyrėjai atskleidė, kad tam tikromis sąlygomis tinklainės spinduliai gali pajusti infraraudonąją šviesą. Tarptautinė mokslininkų komanda, vadovaujama Vašingtono universiteto medicinos mokyklos Sent Luise mokslininkų, naudojo pelės ir žmonių tinklainės ląsteles. Išleidžiant galingus lazerinius spindulius su infraraudonųjų spindulių pulsais, tyrėjai nustatė, kad kai lazerinis spindulis sparčiai pulsuoja, šviesą jaučiančios ląstelės tinklainės...
Izraelio technologijos instituto mokslininkai tyrė žmogaus tinklainės. Jie ištyrė, kodėl mūsų tinklainės ląstelės yra sujungtos ne taip. Šviesa per neuronų masę keliauja, kol pasiekia "atsaką" Tyrimai rodo, kad ši struktūra padidina mūsų regėjimą.