1829 m. įstojo į specialųjį karinį Saint-Cyr mokyklą, 1831 m. išėjo kaip antrasis leitenantas. 1834 m. buvo paaukštintas į leitenantą, vėliau kapitoną. 1848 m. revoliucijos eskadrono vadas, jis buvo šalia generolo Négrier, kai jis buvo sužeistas. 1849 m. dalyvavo Romos apgultyje kaip Prancūzijos ekspedicijų korpuso antrojo divizijos vyriausiasis štabo vadas Viduržemio jūroje. 1852 m. jis buvo paaukštintas į pulkininko leitenantą ir paskirtas Konstantino divizijai kaip vyriausiasis valstybės vadovas. 1855 m. Sausio mėn. įvertintas pulkininku, jis kovojo Krymo kare kaip 2-ojo, o vėliau ir 1-ojo II korpuso divizijos vyriausiasis štabo vadas. 1855 m. Alžyre buvo generolo Mac Mahono vyriausiojo štabo vadovas, o po dvejų metų jam buvo suteiktas tas pats pareigas Paryžiaus divizijoje. 1858 m. tapo generolu, kovojo Turbigo, Magento mūšiuose.
ir Solferino.