1861 m. kovo mėn. unionistai laimėjo pirmąją atsiskyrimo konvenciją po 1860 m. Abraomo Linkolno rinkimų. Tačiau po to, kai Pietų Karolina šaudė į Fortą Sumterį ir Linkolnas pakvietė karius, 1861 m. gegužės 6 d. ryte Valstybės rūmuose susirinko antroji atsiskyrimo konvencija. Po intensyvių diskusijų, penkių priešininkų balsais buvo priimtas atsiskyrimo įsakymas. Keturi priešinantysis delegatai pasidavė, kai buvo raginama vieningai priimti. Izaokas Merfis, atstovas iš Medisono apygardos, išsilaikė nepaisant milžiniško spaudimo. Po Sąjungos pergalės Bayou Fourche mūšyje
1863 metų rugsėjį federaliniai kariai užėmė pastatą likusiam karo laikui.