1627 m. per trisdešimties metų karą miestas buvo atstatytas po to, kai jį sunaikino gaisras. Kai 1637 m. mirė Pomerijos kunigaikščiai, Bytovas nustojo būti Lenkijos feudais ir tapo tiesiogiai Lenkijos valdoma, administraciškai Pomerijos voivodijos dalimi. Tada vietos kilmingumas gavo lygias teises su visos Lenkijos-Lietuvos Respublikos kilmingumu. Bytovą užgožė Lęborkas, kuris išsivystė greičiau ir tapo vietos vyriausiųjų sėdynėmis. 1651 m. įvyko ginčas tarp miesto valdžios ir staroto Jakubo Wejherio dėl pavėluotų mokesčių. Norėdami gauti sąjungininką prieš Švediją per potvynį
, 1657 m. Lenkijos karalius Jonas II Kazimieras Lauenburgo ir Bütovo žemę paveldėtoju paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo paveldėtojo Nors Lenkija ir toliau išlaikė suverenumą, miestą valdė Brandenburgas, o po 1701 m. - Prūsijos karalystė. Brandenburgas, norėdamas sumokėti savo skolas po trisdešimties metų karo, įvedė didesnius mokesčius. XVIII amžiuje miestą apėmė gaisrai ir maras.