1942 m. liepos 16 d. Kofman buvo suimtas Vichy policijos per rafle du Vélodrome d'Hiver
, kartu su maždaug 13 000 kitų žydų, ir persikėlė į Drancy internatoriaus stovyklą laukti deportacijos. Pasak jo dukters Saros, jos tėvas išgirdo apie susirinkimą per gandus ir išėjo iš savo rezidencijos labai anksti, kad įspėtų kitus žydus apie pavojų, prieš grįžtant namo, pasiruošęs paaukoti save už savo šeimą. Jis buvo suimtas ketvirtą valandą popietę. Jo šeimai, kuri daugiau niekada jo nematė, buvo gautas atvirukas, kurį parašė kažkas kitas iš Drancy stovyklos. 1942 m. liepos 29 d. jis buvo deportuotas į Aušvicą. Po karo iš Aušvico buvo išsiųstas mirties liudijimas. Pagal išgyvenusiojo iš Aušvico liudijimą, Ravinas Kofmanas stovykloje buvo vienerius metus, kol buvo nužudytas kapo šabato dieną, nes atsisakė dirbti. Jis buvo išmuštas piku ir palaidotas gyvas. Nusikaltėlis, žydas mėsininkas, grįžo iš deportacijos ir vėl atidarė savo parduotuvę, Rue des Rosiers, Pletzl.