Apibendrinti straipsnį:  Pirmojoje Britanijos pramoniniame kare buvo reikalingi milžiniški šaudmenų kiekiai, bet vyrukai, kurie dominuodavo gamybos darbų, išėjo kovoti. Taigi daugiau nei 600 000 moterų ėmė dirbti gamyklose, laboratorijose ir gamyklose, kad padėtų Pirmojo pasaulinio karo pastangoms namų fronte. Šiose nuotraukose matomos moterys, gaminančios šaudmenis, pirmą kartą gaminančios šaudmenis ir saugiklius Didžiojo Mančesterio gamykloje 1915 metais. Darbas komandoje: 1915 m. šioje gamykloje Oldhame, Didžiojoje Mančesteryje, moterys, dirbusios šaudmenų gamyboje, pirmą kartą pradėjo gaminti šaudmenis ir saugiklius. Viena elektros inžinerijos įmonė, kuri diversifikuota ir pradėjo samdyti moteris 1915 m. Daugelis firmų Šiaurės Vakaruose ir kitose vietose pradėjo gaminti šaudmenis karo metu, o moterys dabar dirba kartu su vyrais šiuose darbuose. Viena elektros inžinerijos įmonė, kuri diversifikuota ir pradėjo samdyti moteris 1915 m., priklausė Sebastianowi Ziani de Ferranti iš Oldhamo. Įmonė anksčiau gamino skaitiklius ir transformatorius, bet 1915 m. perėjo prie saugiklių ir 18 svarų kulkos. Tais pačiais metais ponas de Ferranti įdarbino pirmąją vadovę moterį - šeimos draugę Oliviją Forbes, kuri galiausiai dirbo firmoje 40 metų. Jos užduotis buvo įdarbinti naujas darbuotojas gamykloje, kurioje 1918-aisiais, kai baigėsi karas, dirbo daugiau nei 1000 moterų. Mančesterio karinių pastangų parodos kuratorius Katie Belshaw sakė: "Tai buvo kažkas, ką reikėjo padaryti, nes vyrai išėjo kovoti. Sunki darbas: per karą daugelis kompanijų pradėjo gaminti šaudmenis, o moterys dabar dirba kartu su vyrais šiose darbo vietose. Įtraukimas: 1915 m. Didžioji Britanija susidūrė su dideliu šaudmenų trūkumu fronto linijose, todėl tai tapo žinoma kaip šaudmenų krizė. <unk>Vis dėlto vietoj to, kad moterys atsidurtų ir atliktų tą patį darbą, kurį atliktų vyriški kvalifikuoti darbuotojai, jie padalino darbą į mažesnes dalis". Ji pasakojo "MailOnline": "Jie būtų dirbę su šaudmenų pasukimu ir...
600 000 moterų dirbo gamyklose, laboratorijose ir gamyklose, kad padėtų Pirmojo pasaulinio karo metu. 1 000 iš jų dirbo Sebastiano Ziani de Ferranti įmonėje Oldhame, Didžiojoje Mančesteryje, iki karo pabaigos 1918 m. Jo įmonė anksčiau gamino skaitiklius ir transformatorius, bet perjungė gamybą į apsauginius ir 18 svarų kulkas.