1991 m. DFLP susiskaldė, o mažumos frakcija, kuriai vadovavo Yasser Abd Rabbo (kuris vis labiau artinosi prie Yasser Arafat), pritarė Madrido deryboms.
tai iš pradžių leido Palestinai apriboti autonomiją Vakarų Krante ir Gazos Ruože. Įkvėpta SSRS "Glasnost" ir Berlyno sienos griūties, ši grupė taip pat pritarė naujai politinei orientacijai, mažiau dėmesio skiriant marksizmui ir ginkluotai kovai, o daugiau - palestiniečių visuomenės demokratizacijai. Jis vėl tapo Palestinos demokratine sąjunga (FIDA), o Abed Rabbo oficialiai tapo Arafato patarėju.