Nepaisant to, ELAS ir respublikonų EDES ir EKKA grupių tarpusavio varžybos tęsėsi, o 1944 m. balandžio 14 d. ELAS atakavo EKKA pajėgas. 5/42 Evzones pulkas ištvėrė tris dienas, bet tada buvo priverstas atsitraukti. Daugeliui vyrų pavyko pabėgti ir per Korintos įlanką patekti į Peloponezą. Tačiau dauguma jų liko su pulkininku Psaro, buvo paimti į nelaisvę ir vėliau nužudyti. Vis dar ginčijama, ar Psarros žuvo mūšyje, ar buvo paimtas į nelaisvę. Šis įvykis sukėlė didelį šoką Graikijos politinėje scenoje, nes Psarros buvo gerai žinomas respublikonas, patriotas ir anti-rojalistas. EAM-ELAS akivaizdus pasiryžimas monopolizuoti pasipriešinimo judėjimą sukėlė susirūpinimą dėl jo pokario ketinimų, o tai lėmė ryžtingesnę kitų pasipriešinimo grupių ir prieškarinio politinio establišmento opoziciją. Šis įvykis laikomas Graikijos pilietinio karo, kuris prasidėjo po metų (žr.
Dekemvriana).