Intelektinė nuosavybė (IP) yra nuosavybės kategorija, apimanti nematerialius žmogaus intelekto kūrinius. Intelektinė nuosavybė apima dviejų rūšių teises: pramoninės nuosavybės teises (prekių ženklus, patentus, kilmės nuorodas, pramoninius dizainus ir modelius) ir autorių teises. Tik XIX amžiuje buvo pradėtas naudoti terminas "intelektinė nuosavybė", ir tik XX amžiaus pabaigoje jis tapo įprastas daugumoje pasaulio šalių. Pagrindinis intelektinės nuosavybės teisės tikslas yra skatinti kurti įvairias intelektines gėrybes. Norint tai pasiekti, įstatymas suteikia žmonėms ir įmonėms nuosavybės teises į informaciją ir intelektines gėrybes, kurias jie sukuria, paprastai per ribotą laiką. Tai suteikia ekonominę paskatą jų kūrimui, nes leidžia žmonėms pasinaudoti pirmine intelektina informacija ir nematerialia informacija. Šios paskatos turėtų skatinti ekonominę inovaciją ir užkirsti kelią intelektinės nuosavybės teisių plėtrai.
Intelektinė nuosavybė