Užbaigti šią frazę: 1918 m., kai buvo pasiekta nacionalinė vienybė, Rumunijos literatūra įžengė į tai, ką galima pavadinti aukso amžiumi. Tradicinė visuomenė ir neseniai įvykę politiniai įvykiai turėjo įtakos tokiems kūriniams kaip Liviu Rebreanu "Răscoala" ("Prieštaravimas"), kuris, paskelbtas 1932 m., buvo įkvėptas
1907 m. Rumunijos valstiečių sukilimas ir 1922 m. išleistas romanas "Pădurea Spânzuraților" ("Ašklų miškas"), įkvėptas Rumunijos dalyvavimo Pirmuoju pasauliniame kare. Šiuolaikinio romano aušrą galima pamatyti Hortensia Papadat-Bengescu ("Concert din muzică de Bach"<unk> "Bach Concert"), Camil Petrescu ("Ultima notte de dragoste, întâia noapte de război"<unk> "Paskutinė meilės naktis, pirmoji karo naktis"). George'as Călinescu yra dar viena sudėtingas rumunų literatūros asmenybė: romanistas, dramaturgas, poetas, literatūros kritikas ir istorikas, esejistas, žurnalistas. Jis išleido autoritetines monografijas apie Eminescu ir Creangă, taip pat monumentalią (beveik 1000 puslapių) Rumunijos literatūros istoriją nuo jos atsiradimo iki jo rašymo (1941).