Užpildykite šią frazę: Po 1850 m. Skopjė pradėjo atsigauti po dešimtmečių nuosmukio. Tuo metu miestas lėtai, bet pastoviai augo, daugiausia dėl slovonų makedoniečių išvykimo iš kaimo. Jį taip pat paskatino musulmonų išvažiavimas iš Serbijos ir Bulgarijos, kurios tuo metu įgydavo autonomiją ir nepriklausomybę nuo imperijos. Per Tanzimato reformas imperijoje kilo nacionalizmas, o 1870 m. buvo įkurta nauja Bulgarijos bažnyčia ir sukurta atskira vyskupija, pagrįsta etnine tapatybe, o ne religiniais principais. Skopjės vyskupijos slavų gyventojai 1874 m. balsavo didžiąja dauguma, 91 proc. - už prisijungimą prie Eksarchato ir tapo Bulgarijos milto dalimi. Ekonominis augimas buvo įgalintas 1873 m. statant Skopjės - Salonikų geležinkelio liniją. Traukinių stotis buvo pastatyta į pietus nuo Vardaro, ir tai prisidėjo prie ekonominės veiklos perkėlimo į šią upės pusę, kuri anksčiau niekada nebuvo urbanizuota. Dėl to, kad žmonės iš kaimo emigravo, krikščionių skaičius didėjo. Kai kurie atvykėliai tapo vietos elito dalimi ir padėjo skleisti nacionalistines idėjas.
Ilindenų sukilimas. Jo revoliucinis tinklas Skopjės regione nebuvo gerai išvystytas, o ginklų trūkumas buvo rimta problema. Sukilėlių pajėgos ištraukė iš bėgių karinį traukinį. Rugpjūčio 3 ir 5 d. jie atakavo osmanų pajėgas, saugančias tiltą prie Vardaro upės ir surengė mūšį "Šv. Jovanos" vienuolyne. Kitomis dienomis grupė buvo persekiojama daugybės Bashibozuks ir persikėlė į Bulgariją.