Apibendrinti straipsnį:  Kai fotografas Richardas Rossas nori pasikalbėti su vaiku nepilnamečių kalėjimo centre, jis beldžiasi į jų kameros duris. Jis prašo, ar gali įeiti. 67 metų kalifornietis į namus įžengęs nusiima batus, todėl taip pat elgiasi ir kameroje. "Daugumai vaikų niekada nebuvo tokia pagarba", - sakė jis. "Tačiau aš duodu jiems, duodu jiems galią. Sėdžiu ant grindų, kad jie į mane žvelgtų iš viršaus". Rosas nepradeda juos užpildyti klausimų. Jis nori pasikalbėti. "Aš sakau: 'Kas vyksta tavo gyvenime?' "Šio švelnumo ir kantrybės rezultatas yra naujausia Rosso nuotraukų kolekcija, "Merginos teisingumu". Nuotraukos yra nepakeliamos. Juose pasakojama, koks bjaurus yra jaunuolių gyvenimas už grotų. Nuotraukos yra kupinos unikalios vienatvės, pykčio ir nuobodulio, patiriamos nepilnamečių sulaikymo centre. Tačiau merginos taip pat pasakoja savo istorijas kartu su vaizdais. Vienoje nuotraukoje matoma mergaitė, ant galvos uždengusi ranką, sėdinti vienatvėje liūdnoje patalpoje. "Aš čia buvau 17 kartų", - sako viena mergina. Daugelis pasakojimų yra apgailėtinos, pasakoja apie suaugusius žmones, kurie kelia pavojų merginoms arba, bent jau, nepajėgia jas apsaugoti. "Mama yra striptizo šokėja. Tėtis buvo alkoholikas, narkomanas, praėjusiais metais nužudytas", - pasakojo viena mergaitė, paaiškindama savo praeitį. "Mane su broliu jie išvežė, nes tėtis užkalė mus į namus ir bandė juos sudeginti. Gyvenau su močiute ir dėde. Žmonės, kurie turėtų tave mylėti, niekada tavęs nemyli". Nuotraukose matyti, kaip merginos praleidžia dieną savo lovose, žiūri į sieną. Kai kurie kenčia nuo psichikos ligų. Merginos užmaskuoja veidus arba nukreipia veidą nuo kameros. Tai padeda apsaugoti jų tapatybę, bet taip pat sukelia gėdą. Rodos, Rosas sako, kad gėda ne merginų, o mūsų kaip visuomenės, įkalinančios vaikus. Jo vaizdai ne visada yra tiesioginiai. Nuotrauka, nufotografuota link mėlynos spalvos dangaus, yra suformuota pagal orkestrą. Tiesioginė nuotrauka, ant sienos su dešimtimis žirklių, perskaitusi antraštę, sukasi skrandis...
Fotografas Richardas Rossas parodo, koks yra merginų gyvenimas sulaikymo centre. Jis nori "pabudinti žmones" apie sistemą ir atnešti "skubų pokytį"