1808 m. rugsėjį pulkininkas Kalesas ir jo pulkas buvo perkelti į "Ispanijos armiją", vis dar priklausančią I korpuso, kuriam vadovavo maršalė Viktoras, kad dalyvautų Ispanijos kare. Į
Lapkričio 30 d. Sommosierra prožemio mūšyje 96-asis pėstininkų pulkas buvo vienas iš sunkiausiai išbandytų lavonų, kai žuvo apie dešimt kareivių, keturiasdešimt sužeistų ir trys sužeisti pareigūnai, įskaitant pulkininką Calès, kuris buvo sušautas į dešinę koją. Prancūzijos karių pergalė atvėrė kelią į Madridą. 1809 m. liepos 28 d. Kalė buvo sunkiai sužeistas antro karto per savo koją per mirtiną ataką Talaveros mūšyje (apie 120 kilometrų į pietvakarius nuo Madrido). Tai buvo vienas kruviniausių Ispanijos karo mūšių, per kurį kiekvienoje stovykloje žuvo apie 7 000 žmonių.