Ofrinejonas retai paminėtas senoviniuose šaltiniuose. Herodotas paminėjo, kad 480 m. pr. Kr. Kserksas, prieš persikraustydamas į Europą iš netoliese esančio Abido, keliavo į pakrantę. Vėliau tuo pačiu amžiuje, tai buvo vienas iš Aktaių miestų, kuriuos Mytilene prarado po Mytilene sukilimo pabaigos.
427 m. pr. Kr. 414/413 m. pr. m. e. Atėnuose rastas užrašas, kuriame užrašytas turto konfiskavimas iš atėniečių kilmingųjų, dalyvavusių Hermo žaloje, nurodo, kad Alkibiado giminaitis Axiochas uždirbo pajamas iš žemės Ophryneion teritorijoje. 399 m. pr. Kr. vasarą Ksenofonas čia sustojo ir atnašavo auką, žygiuodamas namo su Dešimčia tūkstančių. Vėliau, 4 amžiuje prieš Kristų, oratorius Demostenas pasakoja, kaip iš Bizantijos ištremtas vyras Parmeno nusprendė apsigyventi Ofrione, bet buvo priverstas persikelti, kai žemės drebėjimas smogė Chersonese ir sugriovė jo namą, turbūt sukeldamas panašią žalą likusiam miestui. Netrukus po 316 m. pr. Kr., Hektoro kaulai buvo perkelti iš Ophryneion į Tebas (žr. aukščiau, Hektoro kapą), nors Strabo aprašymas apie Hektoro apylinkes Ophryneion 1 amžiuje AD rodo, kad jis vis dar buvo garbinamas ten, kai jo kaulai buvo perkelti. Strabonas nurodo, kad prieš 188 m. pr. Kr. pasirašant Apamejos sutartį, Ofrinejus buvo valdomas Dardano šiaurės rytuose, o po to jis priklausė Ilijui. Ofrinejuje rastas puodų gabalėlis ir monetos rodo, kad ši vieta buvo nuolatinė iki bent bizantijos laikų, tačiau, išskyrus jos šlovę kaip vienkartinės Hektoro kaulų vietos, daugiau apie ją negirdime.