Užpildykite šią frazę: Bendrai ši sąvoka buvo vadinama "pax imperia" (kartais rašoma "pax imperium"), reiškiančia "imperialų taiką" arba "hegemonišką taiką". Raymondas Aronas pažymi, kad imperinė taika - taika, pasiekta per hegemoniją - kartais, bet ne visada gali tapti pilietine taika. Pavyzdžiui, 1871 m. Vokietijos imperijos imperinė taika (dėl savo vidinių komponentų, tokių kaip Saksonija) lėtai išsivystė į vėlesnę Vokietijos valstybę. Priešingai, Aleksandro Didžiojo imperijos imperinė taika išnyko, nes Graikijos miestų valstybės išlaikė savo politinį tapatybę ir, dar svarbiau, savo ginkluotų pajėgų embrionus. Aronas pažymi, kad Pax Romana laikotarpiu
Žydų karas buvo priminimas, kad imperijos institucijų sutrumpinimas su vietinėmis institucijomis jų neištrynė, o sutrumpinimas buvo įtampos ir išpuolių šaltinis. Aronas apibendrina: "Kitaip tariant, "imperijinė taika" tampa pilietine taika tiek, kiek ištrinami anksčiau nepriklausomų politinių vienetų prisiminimai, tiek, kiek pacifikuotoje zonoje esantys asmenys jaučiasi mažiau susieti su tradicine ar vietine bendruomene ir labiau su užkariaujančia valstybe".