Lordas Aberdeenas (1784-1860) buvo labai sėkmingas diplomatas daugelyje ginčų nuo 1812 iki 1856 metų, bet labai nesėkmingai elgėsi su Krymo karu ir 1856 metais išėjo į pensiją. 1813-1814 m., būdamas ambasadoriumi Austrijos imperijoje, jis derėjosi dėl sąjungų ir finansavimo, kurie lėmė Napoleono pralaimėjimą. Paryžiuje jis normalizavo santykius su naujai atkurta burbonų valdžia ir įtikino Londoną, kad burbonams galima pasitikėti. Jis gerai dirbo su aukšto rango Europos diplomatais, tokiais kaip jo draugai Klemensas von Metternichas Vienoje ir François Guizot Paryžiuje. Jis atvedė Britaniją į kontinentinės diplomatijos centrą svarbių klausimų, tokių kaip vietiniai karai Graikijoje, Portugalijoje ir Belgijoje
- Taip. Kviečiančios problemos su Jungtinėmis Valstijomis buvo baigtos, kompromituojant pasienio ginčą Maine, kuris suteikė didžiąją dalį žemės amerikiečiams, bet suteikė Kanadai labai svarbių ryšių su šiltų vandenų uostu. Jis atliko pagrindinį vaidmenį laimėdamas Pirmąjį Opiumo karą prieš Kiniją, tuo pačiu užimdamas valdžią Honkonge.