Iranas yra viena iš seniausių pasaulio civilizacijų, kuri prasidėjo su Elamitų karalysčių formavimu ketvirtame tūkstantmetyje prieš Kristų. Pirmą kartą ją suvienijo iraniečiai medai VII amžiuje prieš Kristų, o savo teritorijos viršūnę pasiekė VI amžiuje prieš Kristų, kai Kyras Didysis įkūrė Achaemenidų imperiją, kuri tapo viena didžiausių imperijų istorijoje ir pirmoji pasaulio supervalstybe. Imperiją ketvirtame amžiuje prieš Kristų užkariavo Aleksandras Didysis ir ji buvo padalinta į keletą helenistinių valstybių. Trečiajame amžiuje prieš Kristų iraniečių sukilėlis įkūrė Parčių imperiją, kurią trečiajame amžiuje įkūrė Sasanų imperija, kuri buvo pagrindinė pasaulio jėga per ateinančius keturis šimtmečius. Arabų musulmonai užkariavo imperiją VII amžiuje, o tai lėmė Irano islamizaciją. Vėliau jis tapo pagrindiniu islamo kultūros ir mokymosi centru, o jo menas, literatūra, filosofija ir architektūra islamo aukso amžiuje išplito po musulmonų pasaulį ir už jo ribų. Per ateinančius du šimtmečius, prieš tai, kai regioną užkariavo seldžukų turkai ir mongoliai, atsirado keletas vietinių musulmonų dinastijų. XV amžiuje vietiniai safavidai atkurė suvienijusią Irano valstybę ir nacionalinį identitetą ir pavertė šalį į šiitų islamą. 18 amžiuje, valdant Nader Shah, Iranas vėl tapo pagrindine pasaulio jėga, nors XIX amžiuje, kai buvo konfliktų su Rusija serija, buvo prarasta didelė teritorija. XX a. pradžioje įvyko Persijos konstitucinė revoliucija. 1953 m. pastangos nacionalizuoti iškastinio kuro tiekimą iš Vakarų kompanijų lėmė anglo-amerikietišką perversmą
, dėl kurio Mohammad Reza Pahlavi valdžia tapo labiau autokratinė ir Vakarų politinė įtaka išaugo. 1963 m. jis ėmėsi plataus masto reformų. Po Irano revoliucijos 1979 m. Ruhollah Khomeini įkūrė dabartinę Islamo Respubliką ir tapo pirmuoju šalies aukščiausiuoju lyderiu.