1803 m. jis buvo Hanoverio gvardijos pulko majorius ir, kai Artlenburgo konvencija tą patį metų liepos 5 d. išardė Hanoverio armiją, jis buvo vienas iš pirmųjų, prisijungusių prie karaliaus Vokietijos legiono. 1805 m. Trečios koalicijos karo metu jis vadovavo nesėkmingai ekspedicijai į Šiaurės Vokietiją, o po metų jis ir jo batalionas persikėlė į Gibraltarą. 1807 m. jie vėl persikėlė į Zelandiją, kur kovojo prieš Daniją ginkluotųjų laivų kare (dar žinomuose kaip Anglijos karai).
) Grįžtant jo laivas nuskendo prie Nyderlandų krantų ir jis buvo laikomas kaliniu Borkume, kol buvo paleistas 1808 m.