Užpildykite šią frazę: Antrojo musulmonų pilietinio karo metu Džaziros kaimų kaimai palaikė Sirijoje įsikūrusių omejų oponentą Abd Allah ibn al-Zubayr iš Mekos. Jie neturėjo jokio ypatingo ryšio su omejų, kuriuos jie nekentė už tai, kad atvėrė Džazirą imigracijai, ir galbūt tikėjosi, kad Ibn al-Zubayr atkurs jų autonomiją. Kaijus buvo nugalėti Umajų ir jų arabų gentinių sąjungininkų, tarp jų ir Banu Kalb,
Marj Rahit mūšis netoli Damasko 684 metais. Kaijų lyderis Zufaras ibn al-Harith al-Kilabi vėliau suvienijo genties opoziciją Umayyadams iš įtvirtinto Jaziran miesto Qarqisiya (Circesium), esančio netoli Eufrato ir Khabur upių sąlygos. Maždaug 686-689 m. Zufaras ir jo sąjungininkas Qaysi Umayr ibn al-Hubab al-Sulami kovojo su Kalb Palmyrene stepėje ir Taghlib ir jo Rabi'a sąjungininkėmis visoje Džaziroje per keletą puolimų ir kontrpuolių, arabų šaltiniuose žinomuose kaip "ayyam" ([ mūšio] dienos). Taghlibai, kurių konfliktas su Qays kilo dėl pastarųjų įsiveržimo į jų ganyklų ir vandens šaltinius, buvo apskritai nugalėti per šiuos mūšius, tačiau 689 m. nužudė Umayrą, o Kalbai buvo išvaryti iš Palmyrene stepų, kur Qays tapo dominuojančia jėga.