Henriko santuoka su Katerina Aragonė nesukėlė vaikų, kurie išgyventų kūdikystę; Rožių karai
buvo vis dar gyvoje atmintyje, todėl baiminasi, kad po Henriko mirties galios kova. Henrikas jautė, kad žmonės priims tik vyrišką valdovą, o ne jo dukrą Mariją. Jis tikėjo, kad Dievas jį prakeikė už nuodėmę susituokti su vyresniojo brolio našle, ir kad popiežiaus leidimas susituokti buvo negaliojančias, nes jis buvo pagrįstas teiginiu, kad Katarina buvo dar mergelė po pirmojo vyro mirties. Henrikas tvirtino, kad Katarinos teiginys yra nepatikimas, todėl jis turi atšaukti leidimą ir anuliuoti santuoką. Jo motyvacija buvo jo pasiryžimas turėti sūnų ir įpėdinį, ir jo noras Anne Boleyn, viena iš jo žmonos garbės tarnaitės. Po 1519 m. Katarina daugiau nėštumo nesulaukė; 1527 m. Henrikas pradėjo anuliuoti nėštumo.