Užpildykite šią frazę: Minh Mạng buvo laikomas besąlygišku su gyventojų rūpesčiais. Nuolatiniai vietiniai maištinukai primindavo jam jų kančią. Senosios Lê dinastijos palikuonys šiaurėje kurstė nesutarimus, patraukdami ne tik valstiečius, bet ir katalikų mažumą. Jie bandė siekti užsienio pagalbos, žadėdami misionieriams atverti savo širdis. Vietos lyderiai pietuose buvo nusiminę dėl to, kad prarado santykinę politinę autonomiją, kuria jie naudojosi Duyệt. 1832 m. mirus Duyệtui, mirė stiprus krikščionybės gynėjas. Katalikai tradiciškai labiau nei dauguma vietnamiečių buvo linkę stoti į sukilėlių judėjimus prieš monarchiją, o tai iškilo po Duyệt mirties. Minh Mạng įsakė Duyệt po mirties apkaltinti ir šimtu peilių užmušti jo kapą. Tai sukėlė pasipiktinimą pietiečiams, kurie gerbė Duyệt. 1833 m. liepos mėn.
jo įsivaikintojo sūnaus Lê Văn Khôi vadovaujamas sukilimas. Istorinės nuomonės yra susiskaldžiusios, mokslininkai ginčijasi dėl to, ar pagrindinis katalizatorius buvo Duyệt mirtis ar pietų autonomijos praradimas. Choi sukilėliai paėmė Kočinčiną ir pasiūlė pakeisti Minh Mạng princo Cảnh sūnumi. Khôi įkaitais Citadelėje laikė prancūzų misionierius Joseph Marchandą, manydamas, kad jo buvimas laimės katalikų paramą. Khôi sulaukė Siamo palaikymo, kuris buvo pasirengęs ir padėjo Minh Mạng tam tikrą laiką apginti.