Hartmann taip pat buvo jaunų komunistų pasipriešinimo grupės "Der Soldatenrat" narys, pavadintas po to, kad atsirado Vokietijoje po ankstesnio "pasaulio karo". Kiti grupės nariai buvo, Leopoldine Kovarik ir Visi jie, kaip ir Hartmanas, būtų nuteisti mirties bausme ir įvykdyti iki karo pabaigos
- Taip. Grupė turėjo savo "slaptąjį" laikraštį, kuris ragino karinius šaukinius ir kitus kariuomenėje desertus iš Vokietijos armijos ir prisijungti prie sovietų armijos. Hartmannas parašė laišką - kai kuriuose šaltiniuose apibūdintą kaip lapeles - kad ji kreipėsi į kariuomenės narius. Ji organizavo didelio masto kopijų gamybą ir koordinavo jų platinimą. Ankstyvas bandymas platinti laiškus naudojant nesėkmingai, kai jie buvo užblokuoti. Pasirodė, kad paslauga buvo atblokuota, nes buvo galima atskirai identifikuoti kiekvieną kareivį pagal jo unikalų "karinio pašto numerį" ("Feldpostnummer"). Tuo metu jos partneris Rudolfas Maslas jau buvo Norvegijoje ir buvo pašauktas į kariuomenę. Jis sugebėjo gauti ir perduoti daugiau nei tūkstantis karių reikalingus asmens numerius. Šiuos dokumentus jis atidavė, kai 1941 m. rudenį ir rudenį buvo trumpai atostogaujant Vienoje.