Kaip Junto atstovas jis vadovavo pralaimėtai Paragvajaus kampanijai. Bernardo de Velasco nugalėjo jo karius Kampičuelio ir Paragvajaus mūšiuose.
- Taip. Nors jis buvo nugalėtas, kampanija pradėjo įvykių grandinę, dėl kurios 1811 m. gegužę buvo paskelbta Paragvajaus nepriklausomybė. Jis pasitraukė į Rosario apylinkes, kad sustiprintų ją prieš galimą karališkųjų ataką iš rytinės Urugvajaus upės juostos. Ten jis sukūrė Argentinos vėliavą. Pirmasis triumviratas vėliavą nepatvirtino, tačiau dėl lėto ryšio Belgrano apie tai sužinojo tik po kelių savaičių, kai sustiprino Šiaurės armiją Jujuy. Žinodamas, kad jis yra strateginiu požiūriu nepalankias prieš rojalistų kariuomenę, atvykstančią iš Aukštutinio Peru, Belgrano įsakė Jujuy išvykimą, per kurį visas Jujuy provincijos gyventojai buvo evakuoti į San Miguel de Tucumán. Jo priešpuolis Tucumano mūšyje atnešė esminę strateginę pergalę, o po to netrukus įvyko visiška pergalė prieš Pío Tristano rojalistų armiją Saltos mūšyje. Tačiau jo gilesni įsiveržimai į Aukštutinį Peru privedė prie pralaimėjimų Vilkapugio ir Ayohumos mūšiuose, todėl Antrasis triumviratas įsakė jį pakeisti Šiaurės armijos vadu naujai atvykusį José de San Martín. Tuo metu Asamblea del Año XIII patvirtino Belgrano vėliavą kaip nacionalinę karo vėliavą.