Jurchens perėmė kontrolę Šiaurės Kinijoje, užkariaudami Liao dinastiją ir pusę Song dinastijos iki 1142 m. Iš pradžių jie neturėjo savo unikalios valiutos, bet pakartotinai naudojo Liao arba Pietų Song dinastijos monetas. 1154 m. Wanjan Liangas išleido Jiaochao banknotus, prieš trejus metus išleido savo monetas, tai yra kinų istorijoje niekada neįvykdytas įvykis. Jiaochao buvo dešimties nominalių. Maži banknatai buvo 100, 200, 300, 500 ir 700 "wén", o dideli - 1, 2, 3, 5 ir 10 "guàn". Kaip ir ankstesni kinų banknotai, jų išpirkimas varinėmis monetomis buvo mokamas: 15 "wén" už "guàn". Jiaochao iš pradžių turėjo septynerių metų galiojimo terminą, tačiau 1189 m. jis buvo panaikintas, suteikiant neribotą senumą. Kaip ir kitos ankstyvos kinų popierinės valiutos, ji buvo per daug spausdinamos, o tai lėmė nepaprastą infliaciją. 1214 m. dėl didelės hiperinfliacijos vyriausybė pradėjo spausdinti banknotus, kurių vertė siekė iki 1000 "guan". Kitąmet Jiaochao buvo pakeista nauja popierinė valiuta Baoquan (寶泉), kuri patyrė tą patį likimą. Iki mongolių Jin dinastijos užkariavimo
1234 m. valstybė toliau išleido naujų tipų banknotus, kurie buvo atmesti visuomenės, kuri norėjo priimti tik sidabro sandorius.