1754 - 1762 m. Hjumas išleido šešių tomų knygą "The History of England", kurioje (pagal subtitrą) rašoma: "Iš Julius Cezario invazijos
iki revoliucijos 1688 metais". Įkvėptas Volterio istorijos platumo pojūčio, Hiumas išplėtė šios srities dėmesį nuo vien karalių, parlamentų ir kariuomenės, taip pat į literatūrą ir mokslą. Jis tvirtino, kad laisvės ieškojimas yra aukščiausias praeities vertinimo standartas, ir padarė išvadą, kad po didelių svyravimų Anglijoje jo rašymo metu buvo pasiekta "visiškiausia laisvės sistema, kuri kada nors buvo žinoma žmonijai". Tai turi būti laikomas kultūrinės reikšmės įvykis. Be to, savo laikais tai buvo naujovė, viršijanti tik nedaugelį savo pirmtakų". Hjumo "Anglijos istorija" padarė jį garsų kaip istoriką, prieš jam kada nors buvo laikomas rimtu filosofu. Šioje knygoje Hjumas pasitelkia istoriją, norėdamas papasakoti apie Anglijos iškilimą ir tai, kas paskatino jos didybę bei katastrofinį poveikį, kurį religija padarė jos pažangai. Hjume'ui Anglijos iškilimo istorija gali būti pavyzdys kitiems, kurie taip pat norėtų pakilti iki dabartinės didybės.