Trisdešimties metų karas (1618-48) vyko per rinkėjo Džono Džordžo (1611-56) valdymą. Šioje kovoje Elektorius iš pradžių buvo neutralus ir ilgai neklausė Švedijos karaliaus Gustavo Adolfo siūlymų. Tik tada, kai imperatoriškasis generolas Johannas Tjerklaisas iš Tilės įsiveržė į Saksoniją, rinkėjas prisijungė prie Švedijos imperijos pajėgų. Tačiau po 1634 m. Nördlingeno mūšio
1635 m. rinkėjas pasirašė Prahos taiką su imperatoriumi Ferdinandu II. Šia sutartimi Saksonija gavo Aukštutinės ir Žemutinės Liuzos markgrafų kaip Čekijos feodą, o Bažnyčios žemės, kurios buvo pasaulietizuotos, būklė nepasikeitė. Švedai, savo ruožtu, atkeršė dešimties metų grobimu.