Užpildykite šią frazę: Gegužės 10 d. Apsimetęs karas baigėsi plačiu vokiečių įsiveržimu į neutralias Belgijos, Nyderlandų ir Liuksemburgo Žemutines šalis ir į Prancūziją, aplenkiant Prancūzijos Maginot linijos tvirtinimus palei sieną su Vokietija. Įveikusi Nyderlandus, Belgiją ir Liuksemburgą, Vokietija pasuko prieš Prancūziją, įžengusi į šalį per Ardenas gegužės 13 d. - prancūzai paliko šią teritoriją mažiau apgintą, manydami, kad jos reljefas yra nepasiekiamas tankams ir kitoms transporto priemonėms. Dauguma sąjungininkų pajėgų buvo Flandrijoje, tikėjosi Pirmojo pasaulinio karo Šliefeno plano atnaujinimo ir buvo atskirti nuo Prancūzijos žemyninės dalies. Dėl to, taip pat dėl geresnių vokiečių ryšių ir taktikos, Prancūzijos mūšis buvo trumpesnis nei visi prieškariniai sąjungininkų mąstysena galėjo įsivaizduoti. Ji truko tik šešias savaites. Birželio 10 d. Italija paskelbė karą Prancūzijai ir Jungtinei Karalystei, tačiau šioje kampanijoje nesulaukė jokių reikšmingų laimėjimų. Prancūzijos vyriausybė pabėgo iš Paryžiaus, ir netrukus,
Birželio 22 d. Prancūzija pasidavė. Norėdamas dar labiau pažeminti prancūzų tautą ir pačią šalį, Hitleris pasirūpino, kad kapitulacijos dokumentas būtų pasirašytas Kompenjos miške, tame pačiame geležinkelio vagone, kuriame 1918 m. Buvo pasirašytas vokiečių kapitulacija. Kapitulacija padalino Prancūziją į dvi pagrindines dalis: šiaurinę dalį, kurią kontroliavo vokiečiai, ir pietinę dalį, kurią kontroliavo prancūzai. Daugelis prancūzų karių, taip pat kitų okupuotų šalių, pabėgo į Britaniją. Generolas de Gollas paskelbė save teisėtu Laisvos Prancūzijos lyderiu ir pažadėjo toliau kovoti. Po netikėtos greitos pergalės, 1940 m. lauko maršalo ceremonijoje Hitleris paaukštino 12 generolių į lauko maršalo laipsnį.