Antonijus praleido 42 m. pr. Kr. žiemą Atėnuose, kur jis dosniai valdė Graikijos miestus. Antonijus, paskelbtas "filhelinu" ("visų graikų draugu"), palaikė graikų kultūrą, kad laimėtų Graikijos Rytuose gyvenančių gyventojų ištikimybę. Jis dalyvavo religinėse šventėse ir ceremonijose, tarp jų ir įstojime į Eleusinijos slėpinį - slaptą kultą, skirtą deivėms Demetrijai ir Persefonai garbinti. Nuo 41 m. pr. Kr. jis keliavo per Egėjo jūrą į Anatoliją, palikdamas savo draugą Lucius Marcius Censorius Makedonijos ir Achajos gubernatoriumi. Atvykęs į Efesą Azijoje, Antonijus buvo garbinamas kaip atgimęs dievas Dionisas. Jis reikalavo didelių mokesčių iš helenų miestų mainais už savo pro-graikų kultūros politiką, bet atleidė tuos miestus, kurie liko ištikimi Cezariui per pilietinį karą, ir kompensuodavo tuos miestus, kurie nukentėjo nuo Cezario žudikų.
, įskaitant Rodosą, Likiją ir Tarsą. Jis atleidė visus romėnų kilmingus, gyvenančius Rytuose, kurie palaikė Optimato reikalą, išskyrus Cezario žudikus.