Głowaczów 1445 m. įkūrė kilmingas Sędziwój Leżeński Głowacz (Nałęcz herbas), o vėliau priklausė Leżeński, Boski ir Ostroróg šeimoms. Miestą su dviem bažnyčiomis (vieną 1390 m., kitą 1445 m.) per potvynį sunaikino švedų įsiveržėliai
(1655). 1675 m. pastatyta nauja bažnyčia, 1944 m. ją sunaikino vokiečiai. Iki 1795 m. Głowaczów priklausė Mažosios Lenkijos Sandomierzų voivodijai, o XIX amžiuje buvo Rusijos kontroliuojamos Kongresinės Lenkijos (1815-1915 m.) dalis. XVII a. antroje pusėje Głowaczówas tapo vietiniu žydų kultūros centru. 1864 m. vasario 15 d. čia vyko vienas iš sausio sukilimo mūšių, o 1869 m. rusai atėmė iš miesto įstatų. 1921 m. jau Antrosios Lenkijos respublikos Kielco voivodijoje Głowaczów mieste gyveno 2271 gyventojas, iš kurių 1411 buvo žydai.