Užrašykite šio skyriaus tęsinį - Jau 1944 m. reguliariai susitikdavo su komunistų partijos nariais. Karinis pralaimėjimas buvo horizonte nuo to laiko, kai Vokietija katastrofingai pralaimėjo Stalingrade 1942-1943 m., o vyrų sąmoksliniai susitikimai, matyt, apėmė galimų pokario variantų diskusijas. Šie susitikimai taip pat galėjo padėti įtikinti Adolfą ir Elą Elerus grįžti į komunistų partiją po karo pabaigos.
Nacionalsocialistų diktatūra baigėsi 1945 metų gegužę. Neturėdamos galimybės nedelsiant surengti rinkimus Vokietijos miestų ir miestų griuvėsiuose, Vakarų okupacinės valdžios vis dėlto norėjo atkurti priešhitleristines demokratines intuicijas su galios pusiausvyra, kuri turėtų kiek įmanoma (ir išskyrus nacionalsocialistų atstovavimą) atspindėti politinę galios pusiausvyrą 1932 m. Federaciniame rinkime, kuris buvo paskutinis kartas, kai demokratinėse Vokietijoje vyko plačiai demokratiniai rinkimai. Bremene ir buvo nominuoti atstovauti Komunistų partijai Bremeno Senate. Adolfas Ehleris toliau tarnavo senate.