Rašyti tęsinį šiam punktui - Graikijos ir Turkijos valstybių santykius nuo to laiko, kai 1830 m. Graikija tapo nepriklausoma nuo Osmanų imperijos, žymėjo tarpusavio priešiškumo ir susitaikymo periodų pakaitomis. Nuo to laiko dvi šalys kovojo keturiuose dideliuose karuose: Graikijos-Turkijos kare (1897 m.), Pirmajame Balkanų kare (1912-1913 m.), Pirmajame pasauliniame kare (1914-1918 m.), įskaitant Graikijos genocidą (1913-1922 m.).
, ir galiausiai Graikijos-Turkijos karas (1919-1922), po kurio vyko Graikijos-Turkijos gyventojų mainai ir draugiškų santykių laikotarpis 1930-aisiais ir 1940-aisiais. Abi šalys įstojo į NATO 1952 metais. Santykiai vėl pablogėjo po 1950-ųjų dėl 1955 m. Stambulo pogromo, Kipro klausimo ir Stambulo graikų išsiuntimo 1960-aisiais, 1974 m. Kipro valstybės perversmo, iš karto po to Turkijos įsiveržimas į Kiprą 1974 m., Imia / Kardak karinė krizė 1996 m. ir vėlesni kariniai konfrontacijos dėl Egejaus ginčo. Po 1999 m. prasidėjo santykinis normalizavimo laikotarpis, vadinamuoju "žemės drebėjimo diplomatija", kuris ypač lėmė Graikijos vyriausybės anksčiau griežtai neigiamos pozicijos dėl Turkijos stojimo į Europos Sąjungą pasikeitimą. Nuo 2021 m. karinė įtampa vėl padidėjo dėl konfliktų dėl jūrų zonų Egėjo jūroje ir Rytų Viduržemio jūroje.