1928 m. Brierre, būdamas devyniolikos metų, tapo kaimo mokytojų "École normale de Chatard" direktoriumi. Po to, būdamas 21-erių, Brierre'as buvo paskirtas delegacijos sekretoriumi Paryžiuje, kur jis lankė politologijos kursus. 1931 m. pradėjo studijuoti teisę ir baigė studijas 1935 m. Jis buvo užsienio reikalų ministro kultūros skyriaus vadovas, turizmo biuro direktorius, o vėliau - turizmo ministerijos valstybės sekretoriaus pavaduotojas. Brierre taip pat buvo Vyriausybės tarybos narys ir buvo paskirtas Haitio ambasadoriumi Buenos Airėje. Brierre'as dirbo kaip politikas ir diplomatas. Jis pasirodė 1930-aisiais metais kaip poetas ir kovotojas prieš Jungtinių Valstijų okupaciją Haityje.
(1915-1934 m.). Jo epos eilėraščiai švenčia Haitio nepriklausomybės ir juodosios rasės didvyrius. Jo "Juodoji siela" (1947) ir "Šaltinis" (1956) yra gerai žinomi Haitio negritūdos poezijos pavyzdžiai. 1932 m. Brierre įkūrė laikraštį "La Bataille", kurio kritika Stenio Vincento režimui ir Amerikos okupacijai užsitarnavo jam dvejus metus uždarų sulaikymo nacionaliniame kalėjime.