Tačiau, reaguojant į Bairoch, Pomeranz, Parthasarathi ir kitų darbų, vėlesni tyrimai nustatė, kad XVIII a. Vakarų Europos dalys turėjo didesnius atlyginimus ir pajamų vienam gyventojui lygmenis nei daugelyje Indijos, Osmanų Turkijos, Japonijos ir Kinijos. Tačiau buvo nustatyta, kad Adomo Smitho požiūriai per daug apibendrino kinų skurdą. 1725-1825 metais Pekine ir Delyje darbininkai galėjo nusipirkti tik vieną prekių krepšį, o Londone ir Amsterdame - 4 - 6 kartus didesnę kainą. Jau 1600 m. Indijos BVP vienam gyventojui buvo maždaug 60% Britanijos lygio. Tikras pajamų vienam gyventojui sumažėjimas įvyko tiek Kinijoje, tiek Indijoje, bet Indijoje jis prasidėjo Mugolų laikotarpiu prieš Britanijos kolonizaciją. Už Europos ribų didžioji dalis šio nuosmukio ir stagnacijos buvo susijusi su gyventojų augimu kaimo vietovėse, viršijančiu augimą dirbtinėje žemėje, taip pat su vidaus politiniais neramumais.
- Taip. Laisvų kolonijų Britanijos Šiaurės Amerikoje buvo laikomi istorikų ir ekonomistų apklausos akademinių būti tarp labiausiai gerai iš žmonių pasaulyje išvakarėse Amerikos revoliucijos. Ankstyviausi sveikatos pokyčiai, paskatinantys didesnę gyvenimo trukmę, įrodymai atsirado Europoje 1770-aisiais, maždaug prieš šimtmetį prieš Aziją. Robertas Allenas tvirtina, kad santykinai aukšti darbo užmokesčiai XVIII a. Didžiojoje Britanijoje paskatino naudoti darbo jėgą taupančias technologijas ir darbuotojų mokymą bei išsilavinimą, o tai lėmė industrializaciją.