Užsienio rūmai nepasinaudojo galimybe reklamuoti savo kandidatus į Lenkijos sostą. Austrijos habsburgai buvo geros poloniškų vašų pusėje ir nepateikė varžovų. Baimė, kad Švedijos karaliaus Gustavo II Adolfo kandidatuos į Švedijos karalystę, pasirodė nepagrįsta, nors jo pasiuntinys Steno Belke tvirtino, kad Vladislavas turėtų atsisakyti pretenzijų į Švedijos sostą (Vladislavas atsisakė). Užsienio pasiuntiniai, tokie kaip popiežiaus nuncias Honorat Visconti ir Šventosios Romos imperijos imperatoriaus pasiuntinys grafas Julius Mosbergas, pareiškė savo palaikymą Vladislavui. Prūsijos kunigaikštis, Brandenburgo rinkėjas George'as Vilhelmas, paprašė leisti jam dalyvauti rinkimų sejme, tačiau šis prašymas buvo atmestas. Maskva tuo metu ruošėsi karui su Bendruomene.
ir nesugebėjo pateikti kandidato - iš tiesų, ji užpuolė, kol Seimas vėliau buvo rinkimų sesijoje.