1955 m. Kardifo paskelbimas Velso sostine, 1959 m. leiboristų įsipareigojimas paskirti Velso valstybės sekretorių, 1965 m. Velso biuro sukūrimas ir po dvejų metų 1746 m. Velso ir Berviko įstatymo panaikinimas, atrodo, parodė augantį nacionalistinį impulsą. Tačiau 1979 m. referendume dėl perdavimo valdžią leiboristų siūlomas Velso Asamblėjos smarkiai pralaimėjo.
"pasakė, kad didžioji dauguma Velso gyventojų nenorėjo, kad jų šalis turėtų nacionalinę ateitį".