Užpildykite šią frazę: nepaisant seniai puoselėto šūkio "CDU/CSU neturi būti demokratiškai legitimizuotos partijos", nuo 2013 m. Sąjunga turėjo rimtą konkurentą savo dešinėje. Dešiniojo sparno populistinė partija "Alternatyva Vokietijai" (AfD) buvo įkurta dalyvaujant nepasitenkinusiems CDU nariams. Jis remiasi kai kurių konservatorių nepasitenkinimu tuo, kaip A. Merkel administracija tvarkė Europos skolų krizę (2009-2014 m.), o vėliau
2015 m. pabėgėlių krizė, apgailestaujant dėl tariamo suverenumo ir kontrolės praradimo ar net "valstybės nesėkmės". Beveik 10 procentų pirmųjų AfD narių buvo CDU perbėgėliai. 2017 m. rinkimuose CDU ir CSU prarado didelę savo balsų dalį: turėdama 26,8 proc. partijų sąrašo balsų, CDU gavo blogiausią rezultatą nuo 1949 m., praradusi daugiau nei penkiasdešimt vietų Bundestage (nepaisant parlamento išplėtimo). Po to, kai nesugebėjo derėtis dėl koalicijos su FDP ir Žaliųjų partijomis, jie tęsė didžiąją koaliciją su SPD. 2018 m. spalio mėn. A. Merkel paskelbė, kad gruodžio mėn. atsistatydins iš CDU lyderio pareigų, tačiau norėtų likti kanclerė iki 2021 m.