1632 m. jis grįžo į Lenkiją. Kaip Lenkijos karališkosios armijos narys jis dalyvavo Smolensko kare (1633-1634),
, Rusų-Lenkijos karas (1654-67) ir Chmielnicki sukilimas. Švedijos invazijos į Lenkiją metu, skirtingai nei daugelis Lenkijos šiaurės vadai, jis nepakeitė pusės ir nepasitraukė į švedų pusę. Vietoj to, jis ginė Malborką du mėnesius prieš kapituliavimą. Jis sugebėjo gauti iš švedų saugų savo karių, kurie išlaikė savo ginklus, praėjimą; jis netrukus prisijungė prie Lenkijos karaliaus pietuose ir toliau kovotų su įsiveržėliais.