Pagrindinė Roosevelto pirmojo kadencijos užsienio politikos iniciatyva buvo tai, ką jis pavadino Geros kaimyninės politikos, kuri tęsė Coolidge'o ir Hoover'o pradėtą žingsnį į neintervencinę politiką Lotynų Amerikoje. Amerikiečių pajėgos buvo atitrauktos.
Haityje, ir nauja sutartis su Panama nutraukė jos statusą kaip protektorato, o toliau Amerikos kontrolė Panamos kanalo zonoje. Nors Ruzveltas norėjo atsitraukti nuo Kubos, jo pirmasis ambasadorius Sumneris Wellesas buvo įtrauktas į Kubos prezidento rinkimą. 1933 m. pabaigoje Ruzveltas paskyrė Jeffersoną Caffrey naujam ambasadoriui. 1934 m. Sausio mėn. Carlosas Mendieta, kurį patvirtino Caffrey, suformavo vyriausybę, kurią greitai pripažino Vašingtonas. Tada Jungtinės Valstijos išstūmė ir neprotestavo, kai Fulgencio Batista ją nuvertė 1934-aisiais.