Hildegarda von Egisheim (Hildegard von Egisheim), taip pat žinoma kaip Hildegarda von Schlettstadt (Vokietijos pavadinimas Sélestat), Friedrich von Büren žmona, viena iš Hohenstaufenų giminės protėvių, apie 1085 m. šioje vietoje įkūrė pirmąjį šventovę, skirtą šv. Tikėjimui, kurio kriptos šiandien yra vienintelė likusi dalis. 1094 m. šventosios Tikėjimo garbinimo centras buvo perkeltas į Konkesą, kur buvo pastatyta didingesnė šventovė ir piligrimystės vieta kaip Šventojo Fojo vienuolynų bažnyčia. Bažnyčia buvo atstatyta XII amžiuje kaip vienuolyno centras. 1615 m. jis tapo jėzuitų koledžu (taip pat žr. Jezuitų bažnyčią Molšheime), kuris išliko iki 1767 m. Miesto tarybos grasino sunaikinti bažnyčią, tačiau Strasbūro vyskupo Luiso Konstantino de Rohano įsikišimu ji buvo išgelbėta. Jėzuitai paliko savo pėdsaką bažnyčios baldai, ypač pulpote, kuris yra svarbus vietos baroko meno pavyzdys. Po 1889-1893 m. restauravimo bažnyčia turėjo būti vėl remontuota 1940-aisiais, nes buvo pažeista per sąjungininkų žengimą iš Paryžiaus į Rainą.
1944 metų paskutinėmis savaitėmis.