Prieš Antrąjį pasaulinį karą Estijoje, Latvijoje ir Lietuvoje valdė autoritariškas valstybės vadovas, kuris į valdžią atėjo per nekraujančią perversmą: Antanas Smetona Lietuvoje (1926 m. gruodžio mėn.), Konstantin Päts Estijoje (1934 m. kovo mėn.) ir Kārlis Ulmanis Latvijoje (1934 m. gegužės mėn.). Kai kurie pastebi, kad įvykiai Lietuvoje skiriasi nuo dviejų šiaurinių kaimynų, nes Smetona turėjo kitokių motyvų ir užsitikrino valdžią aštuonerius metus anksčiau, nei tokie įvykiai įvyko Latvijoje ar Estijoje. Nepaisant didelių politinių neramumų Suomijoje, tokių įvykių ten nebuvo. Tačiau Suomija įsivėlė į
kruvinas pilietinį karą, tai, ko Baltijos šalyse nebuvo. Dėl bendro stabilumo ir sparčio ekonomikos augimo (net ir trumpai) kai kurie komentatoriai vengia pavadinti juos "autoritariniais"; kiti, tačiau, smerkia tokį "apologetinį" požiūrį, pavyzdžiui, vėlesniuose Kārlis Ulmanis vertinimuose.