Užpildykite šią frazę: Nepriklausomai nuo katalikybės ir taip pat nuoširdžiai "antiprūsiškai", ji kovojo už atskirų mokyklų išlaikymą katalikų ir protestantų vaikams. Tai buvo ypatingas klausimas iš karto po karo, nes 12 milijonų ar daugiau pabėgėlių, kurių daugelis buvo iš protestantų šeimų, buvo priversti palikti savo namus dėl etninės apvalkos, kuri lydėjo naują rytinę sieną, o tai reiškė, kad tai, kas buvo Rytų Vokietijos trečdalis, tapo Lenkijos, Čekoslovakijos ar Vokietijos dalimi.
Sovietų Sąjunga. Prieš karą Rheinland-Pfalco teritorijoje buvo didžiulė katalikų dauguma, bet dabar jų buvo beveik tiek pat protestantų, kiek ir katalikų. Rothländeris taip pat priešinosi Prancūzijos karinės administracijos įvestam denacifikacijos programai iš karto po karo dėl priežasčių, kurios galėjo būti labiau praktinės nei ideologinės. JAV, Didžiosios Britanijos ir Sovietų Sąjungos okupacinėse zonose, taip pat ir Prancūzijos zonoje, buvo įgyvendintos denacifikacijos programos, tačiau po ketverių metų nacių okupacijos Prancūzijoje, Prancūzijos valdžios institucijos iš pradžių ėmėsi bendro požiūrio, pagal bent vieną šaltinį, manydama, kad "visi vokiečiai buvo kalti" už nacių žiaurumus. Žinodami, kad į mokytojų profesiją stipriai įsiskverbė ištikimi naciai, vietiniai kariniai administraciniai pareigūnai pradėjo atleisti tris ketvirtadalius mokyklų mokytojų, o tai sukėlė didžiulius praktinius sunkumus tiems, kurie bandė valdyti mokyklas. Po to, kai 1951 m. atsistatydino iš regioninio parlamento, 60-metė Helene Rothländer priėmė direktorės paskyrimą ("Regierungsdirektorin") su "Volksschule", kurioje, iki jos išėjimo į pensiją 1955 m., Ji prisiėmė bendrą atsakomybę už viešąsias ("valstybines") mokyklas ("Volksschule").