1763 m. Paryžiaus sutartimi, kuri atėmė iš Prancūzijos beveik visą jos turtą Amerikoje, išskyrus Gvianą ir keletą salų, Liudvikas XV išsiuntė į Gvianą tūkstančius kolonistų, kurie ten buvo suvilioti daugybės aukso ir lengva pasisekimo istorijomis. Vietoj to jie rado žemę, pilną priešiškų vietinių gyventojų ir tropinių ligų. Po pusantrų metų išgyveno tik keli šimtai. Jie pabėgo į tris mažas salas, kurias galima pamatyti nuo kranto, ir pavadino jas Iles de Salut (arba "Išgelbėjimo salomis"). Didžiausia buvo vadinama Karališka sala, kita - Šv. Juozapas (po ekspedicijos šventosios globėją), o mažiausia iš salų, apsupta stipriomis srovėmis, - Île du Diable ("Devil's").
priešiški vietiniai gyventojai ir tropinės ligos