Nacių Vokietijos laikais (1933-1945 m.) netoli miesto buvo trys Štuthofo koncentracijos stovyklos pakopos: "Elbing", "Elbing (Org. Todt)", ir "Elbing (Schinau)". Jie buvo uždaryti, o daugelis Elbingo vokiečių gyventojų buvo priversti pabėgti, kai Sovietų Raudonoji Armija artėjo prie miesto Antrojo pasaulinio karo pabaigoje (žr.
) Nuo 1945 m. sausio 23 d. apgulta, buvo sunaikinta apie 65% miesto infrastruktūros, įskaitant didžiąją dalį istorinio miesto centro. Miestą 1945 m. vasario 9 - 10 d. naktį užėmė Sovietų Sąjungos Raudonoji armija. Per pirmąsias apgulties dienas beveik 100 tūkst. gyventojų pabėgo. Po karo pabaigos, 1945 m. pavasarį, šis regionas kartu su Elbingo miestu tapo Lenkijos dalimi Pocdamo konferencijos rezultatu, o po to, kai likusieji vokiečiai buvo perkelti arba pabėgo į Vokietiją, šį rajoną apgyvendino lenkai. 1945 m. lapkričio 1 d. mieste liko 16 838 vokiečiai.