1793 m. rudenį vykęs Grodnės Seimas jį paskyrė į kariuomenės komisijos narį; dėl to jis buvo įtariamas nepateisinamų karių daugumos ir nebuvo įtrauktas į artėjančio sukilimo rengimą. Taigi jis buvo nustebintas, kai Kościuszko sukilimas
ir jo brigada sukilo maištą. Po Varšuvos išlaisvinimo jis paskelbė savo paramą sukilėliams ir nuo to laiko aktyviai dalyvavo sukilime, gindami Varšuvą ir vadovaudamas armijos korpusui, palaikydamas sukilimo Didžiojoje Lenkijoje. Jo drąsą pagyrė pats Nacionalinių ginkluotųjų pajėgų aukščiausiasis vadas Tadeuszas Kościuszko, kuris jį paaukštino į generolo laipsnį.