1946 m. balandžio mėn. Vokietijos administruojamoje dalyje įvyko ginčytinas politinis susijungimas, nes
1945 m. Gegužės mėn., kaip sovietų okupacijos zona. Tie, kurie skatino susijungimą, galbūt ketino, kad jis vėliau būtų išplėstas visose keturiose karinėse okupacinėse zonose, į kurias buvo padalinti vakariniai du trečdaliai Vokietijos, bet tai niekada neįvyko. Tiesioginis susijungimo poveikis buvo tai, kad Komunistų partija ir Socialdemokratų partija susijungė ir įkūrė Socialistinę vienybės partiją (SED). Po "vieninimo kongreso" tūkstančiai Komunistų partijos narių (kartu su daugeliu socialdemokratų) - pirmiausia tie, kurie atsidūrė sovietų zonoje - skubiai pasirašė savo partijos narystę į naują partiją. Nepaisant to, kad tuo metu jis buvo suimtas Tarybų Sąjungoje, Dietfriedas Müller-Hegemannas buvo vienas iš tų, kurie 1946 m. tapo SED nariu. Toje šalyje, kuri vėliau tapo išskirtinai politizuota sveikatos sistema, Müller-Hegemann daugelį ateinančių 25 metų buvo akivaizdžiai lojalus partijos narys. Tačiau tik 1948 metais sovietai jį paleido ir jis galėjo grįžti į Berlyną. Čia jis gavo oficialų pripažinimą kaip Vokietijos kariuomenės vadovas, garbės ženklą, kuris suteiktų vis daugiau pagyrimų po sovietų okupacijos zonos atnaujinimo 1949 m. Spalio mėn. kaip Sovietų remiama Vokietijos Demokratinė Respublika ("Rytų Vokietija").