Užpildykite šią frazę: "Žabos" nukrypsta nuo politinio požiūrio, pateikto Aristofaneso ankstesniuose darbuose, pavyzdžiui, "Acharnians" (425 m. pr. Kr.), "Taika" (421 m. pr. Kr.) ir "Lysistrata" (411 m. pr. Kr.), kurie visi buvo pavadinti "taikos" spektakliais. "Žabos" dažnai nėra taip pavadintos, tačiau Doveris atkreipia dėmesį į tai, kad nors Kleofonas buvo griežtai priešinasi bet kokiam taikui, kuris neatėjo iš pergalės, o paskutinės pjesės eilutės rodo, kad Atėnai turėtų ieškoti mažiau užsispyrusio karo pabaigos, Eschilo patarimas (1463 <unk> 5) nustato planą laimėti, o ne kapituliacijos pasiūlymą. Be to, knygoje "Žabos" yra tvirtų, rimtų žinučių, kurios labai skiriasi nuo bendrų politikos kritikų ir idealistinių gerų taikos sąlygų minčių. Parabazis metu Aristofanas pateikia patarimą grąžinti piliečių teises žmonėms, kurie dalyvavo 411 m. pr. Kr. Oligarchijos revoliucijoje, tvirtindamas, kad jie buvo suklaidinti Phrynichus "trikos" (iš tikrųjų "kova"). Frinikas buvo oligarchijos revoliucijos lyderis, kuris 411 m. buvo nužudytas. Šis pasiūlymas buvo pakankamai paprastas, kad būtų įvestas vienu asamblėjos aktu, o iš tikrųjų buvo įgyvendintas Patrokleido dekretu po to, kai laivynas buvo prarastas
Aegospotami. Anoniminėje knygoje "Gyvenimas" teigiama, kad šis patarimas buvo Aristofaneso alyvuogių vainiko gavimo pagrindas, o senovės Hipotezės autorius sako, kad parabazės žavėjimas buvo pagrindinis veiksnys, paskatinęs antro spektaklio kūrimą.