Užbaigiu šią frazę: 1144 m. pabaigoje Joscelinas II susivienijo su Ortokidais ir išėjo iš Edesos su beveik visa savo armija, kad padėtų Ortokidais prieš Alepą. Zengi, jau siekdamas pasinaudoti Fulko mirtimi 1143 m., skubėjo į šiaurę į
1144 m. gruodžio 24 d. užkariavo Edesą. Manasses iš Hierges, Philip iš Milly ir kiti buvo išsiųsti iš Jeruzalės padėti, bet atvyko per vėlai. Joscelinas II toliau valdė grafystės liekanas iš Turbesselo, tačiau po truputį likusią teritoriją užėmė musulmonai arba pardavė bizantinams. Pats Zengis buvo šlovinamas visame islame kaip "tikėjimo gynėjas" ir "al-Malik al-Mansur", "laimingas karalius". Kaip buvo baiminamasi, jis nesukėlė puolimų į likusią Edesos teritoriją ar Antiochijos Kunigaikštystę. Įvykiai Mosule privertė jį grįžti namo, ir jis dar kartą nukreipė savo akis į Damaską. Tačiau 1146 m. jį nužudė vergas ir Alepe jį pakeitė sūnus Nur ad-Din.