Populiarūs judėjimai, raginantys "enosą" (skirtingų graikų apgyvendintų teritorijų įtraukimą į didesnę Graikijos valstybę), lėmė Kryto (1912 m.), Jonų salų (1864 m.) ir Dodekaneso (1947) įstojimą. Britų valdymo Kipre metu Kipro politikai taip pat ragindavo vykdyti "enosę". Tarp karo metų kai kurie graikų nacionalistai laikė ortodoksų krikščionis albanus, romus ir bulgarus bendruomenėmis, kurios galėtų būti assimiluotos į graikų tautą. Graikijos irredentizmas, "Megalio idėja" patyrė nesėkmę Graikijos-Turkijos kare (1919-1922 m.) ir Graikijos genocide (1919-1922 m.).
- Taip. Nuo to laiko Graikijos ir Turkijos santykiams būdingos įtampos tarp graikų ir turkų nacionalizmo, kurios kulminacija buvo Turkijos įsiveržimas į Kiprą (1974).