Įrašykite šio skyriaus tęsinį - 1950 m. Aybaras buvo atleistas ir pradėjo praktikuoti teisininkystę Stambule. Jis tęsė savo aktyvistinius rašinius ir pradėjo dalyvauti protestuose prieš vyriausybę, o tai lėmė jo antrą areštą. 1962 m. išėjęs iš kalėjimo, jis tapo pirmuoju Turkijos darbininkų partijos lyderiu. Tik po to, kai jis tapo partijos vadovu, intelektualai pradėjo rimtai vertinti partiją. Kaip partijos vadovas, jis ir jo draugai buvo atsakingi už partijos kryptį ir sėkmę. Vienas iš pagrindinių partijos principų buvo priešintis Turkijos pavaldumui Amerikos poveikiui. Aybar asmeniškai priešinosi Sovietų Sąjungos invazijai į Čekoslovakiją
ir tai sukėlė ginčus partijoje. 1971 m. jis atsistatydino iš TİP dėl ideologinio susiskaldymo su partijos vadovu dėl Čekoslovakijos klausimo. 1975 m. įkūrė Socialistinę partiją (vėliau pavadintą Socialistinės revoliucijos partija). Ši partija buvo uždaryta 1980 metais įvykus kariniam perversmui. Aybar taip pat buvo Tarptautinio karo nusikaltimų tribunolo, kurį įkūrė Bertrandas Raselas, narys. Mehmet Ali Aybar gimė Stambule ir mirė 1995 m. liepos 10 d. Stambule.