Per Arabų pavasario revoliucijas ir prieš tai vykusius metus graffiti buvo plačiai naudojamas kaip populiario protesto forma. Gatvės menas buvo veiksmingas būdas skleisti politinio maišto žinią, nes jis yra viešai matomas. Be to, autoritariniai arabų lyderiai skyrė didelius išteklius viešųjų erdvių puošinimo projektams, kad parodytų, jog jie yra visiškos viešosios erdvės savininkai, todėl gatvės menas buvo būdas žmonėms atgauti viešąją erdvę. Arabų pavasario metu gatvės menas tapo populiaria protesto forma daugelyje arabų šalių, įskaitant Egiptą, Tunisą, Libiją ir Siriją. Ankstesnis šio viešosios erdvės atkūrimo pavyzdys yra graffiti, nupieštas per palestiniečių intifadą.
1980 m. pabaigoje. Nors Izraelio valstybinė cenzūra užkirto kelią daugybės palestiniečių protestų meno kūrinių kūrimui, palestiniečiai galėjo piešti grafitus, kad galėtų skleisti savo žinią, nesustabdydami valstybės. Be to, meninės formos anonimiškumas pavertė ją palestiniečių kolektyvinės dvasios atstove.