Baigykite šią frazę: 1952-aisiais, netrukus po dukros gimimo, Rachela Dror su vyru pasivaikščiodavo Haifos centre, norėdama pasimėgauti vakare. Prie jų priėjo viena moteris: "Jūs esate Hugo Lewino dukra", - pasakė ji (teisingai). Keista moteris atpažino Rachel iš nuotraukos, kurią Hugo Lewinas laikė kišenėje, ir reikalavo parodyti kuo daugiau žmonių, kol buvo nuvežtas į Aušvico koncentracijos stovyklą. Moteris pasakojo Racheliui, kas nutiko jos tėvams. 1940 metais Hugo ir Erna Levinas pabėgo į Italiją, kuri tuo metu buvo Vokietijos politinė sąjungininkė. Ten jie galėjo pasislėpti Italijoje nuo 1940 metų kovo iki 1944 metų vasario. 1944 m. Italija nebebuvo kariniu požiūriu Vokietijos sąjungininkė, o Vokietijos kariuomenė, įsitvirtinusi karinėje šalies kontrolėje, kovojo su siaubingais užpuoliais pilietinio karo kontekste ir anglo-amerikietiška ofenziva iš
Pietų. Būtent tokiame sutrikusiame kontekste Hugo ir Erna Lewinas buvo surasti vokiečių kareivio, kuris juos įkėlė į traukinį atgal į Vokietiją. Jų kelionė baigėsi Aušvico mirties stovykloje. Čia jų traukinį sutiko stovyklos gydytojas Jozefas Mengele, kuris atpažino ir atskyrė tuos, kurie buvo tinkami dirbti, nuo tų, kuriuos jis laikė netinkamais. Erna Lewin jau buvo akivaizdžiai prastai sveika ir ji buvo išsiųsta su netinkamais kaliniais, o Hugo buvo išsiųstas kita kryptimi su tais, kurie buvo skirti fiziniam darbui. Tačiau jis atsisakė būti atskirtas nuo žmonos, todėl Hugo ir Erna Lewin buvo nužudyti netrukus po jų atvykimo į stovyklą.