1981-1988 m. buvo Centrinės Amerikos demokratijos komiteto (PRODEMCA) pirmininkas, kritikuojantis marksistinius leninistus Centrinėje Amerikoje, ypač Sandinistus Nikaragvoje ir FMLN Centrinėje Amerikoje; PRODEMCA taip pat buvo vadinama "Demokratinio centro Centrinėje Amerikoje draugais". Kemble ne tik kritikavo revoliucinius veikėjus, bet ir lobiavo Kongresui, kad palaikytų Salvadoro krikščionių demokratų prezidentą José Napoleón Duarte.
Salvadoro pilietinis karas; jis taip pat teigė, kad Kongresas turėtų finansuoti Nikaragvos kontras, tada užsiimti ginkluota kampanija prieš sandinistus, kad spaudžia sandinistus derėtis dėl taikos sutarties su daugiau garantijų pilietinei opozicijai. Kemble buvo vienas iš "Keturių gaujos" (angl. "Gang of Four"), sudarytos iš žinomų socialdemokratų arba Vietnamo karo priešininkų. Antrasis buvo buvęs Vietnamo karo antagonistas Bruce'as Cameronas, o kiti buvo Robertas S. Leikenas ir Bernardas W. Aronsonas. Keturių gauja su Reagano administracija nesutarė kai kuriais klausimais. Pavyzdžiui, jie palaikė pastangas perkelti kontrų finansavimo kontrolę iš CŽV ir Gynybos departamento į Valstybės departamento USAID; jie taip pat palaikė derybas, prieš kurias priešinosi Reagano administracijos "sunkia linija" atstovai, norintys nugalėti sandinistus, anot Kameron. Kemble'o Vidurio Amerikos politika 1980-aisiais buvo nepopuliari tarp liberalių ir demokratinių socialistų Demokratinėje partijoje.