Kai Dokijo 761 m. išgydė Kokeną nuo ligos, po to, kai ji atsistatydino 758 m., jis pasiekė saugią ir įtakingą vietą savo rūmuose; ji iš pradžių laikė jį savo gydytoju ir dvasiniu patarėju, prieš kreipdamasi į jį dėl politinių patarimų. Pasak kai kurių pasakojimų, jis taip pat tapo jos meilužiu. Kai Džunninas bandė ginčytis su ja dėl šio paskutinio klausimo, ji jį atmetė ir suteikė Dokijui didesnes galias ir autoritetą. 763 m. ji paskyrė jį "shōsōzu", svarbią budistų hierarchijos poziciją. Fujiwara no Nakamaro, imperatoriaus Junnino mėgstamasis, buvo pasipiktinęs šiuo sprendimu, bet nesėkmingai bandė priešintis Dōkyō - jis buvo ištremtas. Kai Kokenas grįžo į sostą kaip imperatorė Šotoku po nesėkmingo Fudživaros Nakamaro maišto
, Dōkyō per metus buvo padarytas daijō-daijin, suteikdamas jam valdžią tiek civiliniuose, tiek religiniuose reikaluose.