1939 m. balandžio 7 d. Italija, vadovaujama Benito Mussolinio, po ilgo susidomėjimo ir visapusiškos įtakos tarpukario laikotarpiu, įsiveržė į Albaniją
- Taip. Italijos fašistinio režimo nariai, tokie kaip grafas Galeazzo Ciano, siekė albanų atpirkimo su nuomone, kad tai užsitarnautų italų paramą tarp albanų, tuo pat metu sutinkant su Italijos karo tikslais užkariauti Balkanus. Italijos Kosovo aneksija Albanijai buvo laikoma abiejų sričių albanų populiariu veiksmu, o iš pradžių Kosovo albaniai rėmė Ašies Italijos pajėgas. Vakarų Šiaurės Makedonija taip pat buvo prijungta prie Italijos protektorato Albanijoje, sukuriant Didžiąją Albaniją, kontroliuojamą Italijos. Žemės savininkų elito nariai, liberalieji nacionalistai, priešinantysis komunizmui, su kitais visuomenės sluoksniais suformavo "Balli Kombëtar" organizaciją ir kolaborantinę vyriausybę, vadovaujamą italų, kurie visi, kaip nacionalistai, siekė išsaugoti Didžiąją Albaniją. Tuo tarpu italai išreiškė didesnį susirūpinimą dėl valdžios suteikimo jiems. Laikui bėgant, Italijos okupacija tapo nemalonus dalis albanų gyventojų, tokių kaip intelektualai, studentai, kitos profesinės klasės ir miesto gyventojai, kurie toliau sukūrė naują albanų nacionalizmą, kuris buvo puoselėtas Zog metais.