Įrašykite šio skyriaus tęsinį - atsarginiai ginklai buvo naudojami kaip pakrančių artilerija Danijoje, Norvegijoje ir Prancūzijoje. Pakrančių gynybos versija SK C/34 buvo modifikuota su didesniu kameru pakrančių gynybos pareigoms, kad būtų galima tvarkyti padidėjusį propelento kiekį, naudojamą specialių ilgojo nuotolio "Siegfried" granatų. Ganderis ir Chamberlainas nurodo tik šių ginklų svorį, kuris, tikėtina, sudaro papildomą padidėjusio kameros tūris. Šiuose ginkluose buvo naudojamas vienkartinis šarvuotas įtaisas "Bettungsschiessgerüst C/39". Didžiausias jo pakylėjimas buvo 60°, o pagal vietą jis galėjo skristi iki 360°. "C/39" kabina turėjo du skyrius; viršutinėje buvo ginklai ir jų įkrovimo įranga, o apatinėje - šaudmenų keltuvai, jų varikliai ir pakylos ir skerspjūvio varikliai. Kalnas buvo visiškai įjungtas ir turėjo požeminį žurnalą. C/39 tvirtinimo įtaisai taip pat buvo įrengti Hanstholmo tvirtovėje Danijoje ir Varos tvirtovėje Kristiansande, Norvegijoje. Buvo suplanuota įrengti du iš šių įtaisų Kap de la Hague ir du Paimpol Prancūzijoje, modifikuojant ginklus, kurie iš pradžių buvo skirti nesėkmingam "Gneisenau" atnaujinimui, bet dėl nežinomų priežasčių nebuvo įvykdyti. Darbai dėl dar dviejų arklių statymo Oksbyje Danijoje buvo gerai pažengę, bet iki karo pabaigos buvo nebaigti. Kai kurie modifikuoti SK C/34 ginklai taip pat buvo naudojami kaip 38 cm Siegfried K (E) geležinkelio ginklai. Vienas iš jų buvo užgrobtas Amerikos pajėgų per Rono slėnio kampaniją.
1944 metais. Kaip ir 38 cm SK C/34 karinio jūrų laivyno šautuvai, naudojami kaip pakrantės gynyba, 38 cm Siegfried K šautuvai buvo modifikuoti didesne kameroje, kad būtų galima tvarkyti didesnį kuro kiekį, naudojamą specialių ilgo nuotolio "Siegfried" granatų gamybai. Ginklas negalėjo važiuoti ant jo kabinos, o pasikliaudamas judesiu išilgai išlenktos geležinkelio dalies arba "Vögele" sukimo plokštelėje, norėdamas nukreipti.