Užbaigti šį sakinį: 1970-ųjų pabaigoje Kambodža, valdoma Raudonųjų khmerų režimo, pradėjo priekabiauti ir plėšti vietnamiečių kaimus prie bendros sienos. Norėdami neutralizuoti grėsmę, PAVN
1978 m. įsiveržė į Kambodžą ir užėmė jos sostinę Phnom Penh, išvarydamas valdančiąjį Raudonųjų khmerų režimą. Reaguodama į tai, siekdama paremti Pekino šalinį Raudonųjų khmerų režimą, Kinija padidino spaudimą Vietnamai ir 1979 m. išsiuntė karius į Šiaurės Vietnamą, kad "nubaudintų" Vietnamą. Abiejų šalių santykiai jau kurį laiką pablogėjo. Vietnamo karo metu neaktyvūs teritoriniai nesutarimai sienos ir Pietų Kinijos jūros pakrantėje buvo atgaivinti karo pabaigoje, o po karo Hanojaus organizuota kampanija prieš etninių kinų Hoa bendruomenę sukėlė stiprų Pekinas protestą. Kinija buvo nepatenkinta Vietnamo sąjungos su Sovietų Sąjunga. Per ilgą karinę Kambodžos okupaciją 1979-1989 m. Vietnamo tarptautinė izoliacija buvo išplėsta ir į santykius su Jungtinėmis Valstijomis. Jungtinės Valstijos, be to, kad Vietnamo minimalus bendradarbiavimas, susijęs su amerikiečių, dingusių mūšyje (MIA), apskaita, yra kliūtis normaliems santykiams, uždraudė normalius ryšius tol, kol vietnamiečių kariai okupavo Kambodžą. Vašingtonas taip pat toliau vykdė prekybos embargą, įvestą Hanojui pasibaigus karui 1975 metais.