Kitas veiksnys buvo konkistadorių gebėjimas manipuliuoti vietinių tautų politine situacija ir sudaryti sąjungas prieš didesnes imperijas. Norėdami nugalėti inkų civilizaciją, jie palaikė vieną pilietinio karo pusę. Ispanijos karaliai, susijungę su vietiniais gyventojais, kuriuos pavergė galingesnės kaimyninės gentys ir karalystės, nuvertė aztekų civilizaciją. Tokią taktiką panaudojo ispanai, pavyzdžiui, Granados kare, Kanarų salų užkariavime ir Navarros užkariavime. Per visą užkariavimą vietiniai gyventojai buvo daug daugiau nei konkistadoriai; konkistadorų kariuomenė niekada neviršijo 2% vietinių gyventojų. Armija, su kuria Hernanas Cortesas apgulė Tenočtitlaną
buvo sudarytas iš 200 000 karių, iš kurių mažiau nei 1% buvo ispanai.