Amerikiečių nepriklausomybės karas sukėlė didžiulius konfliktus Anglijos bažnyčioje. Anglijoje įšventinti dvasininkai prisiekė ištikimybę karaliui. Netrukus po Nepriklausomybės deklaracijos dvasininkai buvo priversti pasirašyti "Ištikimybės priesaiką", kurią niekas negalėjo pasirašyti nepažeisdamas savo ordinatoriaus priesaikos. Devyni dvasininkai paliko savo kongregacijas ir grįžo į Angliją, šeši persikėlė į Virdžiniją, vienas - į Pensilvaniją, vienas - į Delaverį, penki išėjo į pensiją į savo grūdus, o dar du ar trys ėmė mokyti. Nuo 1776 m. liepos 4 d. Kongresas
ir kelios naujai nepriklausomos valstybės priėmė įstatymus, pagal kuriuos maldos už karalių ir Britanijos parlamentą yra išdavystės aktai. Iki 1779 metų anglikonų dvasininkų skaičius šioje vietovėje sumažėjo nuo 53 iki vos 15. Dalyvavimas ir konfliktas kilo tarp daugiausia "lojalistų" dvasininkų ir didžiąja dalimi "patriotų" parapijos narių.