Jis buvo įkurtas 1856 m. kovo 27 d. kaip 1-asis Jo Didenybės Gyvybės Gvardijos šaulių batalionas iš kelių kitų 1-osios Gvardijos pėstininkų divizijos ir 2-osios Gvardijos pėstininkų divizijos pulkų, kartu su kai kuriais kitais vienetais. 1863 m. šis padalinys dalyvavo lenkiškojo sukilimo sušaldyme.
1870 m. tapo naujai įkurtos Gvardijos šaulių brigados dalimi, kuriai vadovavo Didysis kunigaikštis Vladimiras Aleksandrovičius. Vėliau jis turėjo išskirtinumą asmeniškai palydėti imperatorių Aleksandrą II 1877-1878 m. Rusijos ir Turkijos karo metu. 1910 m. jis buvo paaukštintas iš bataliono iki pilno pulko, o 1914 m., kai prasidėjo Pirmasis pasaulinis karas ir bendras mobilizavimas, gavo rezervo batalioną. 1917 m. jis buvo pervadintas į "Pirmąjį gvardijų šaulių pulką" ir 1918 m. gegužę buvo visiškai išardytas. Keletas jos narių kovojo Baltojoje armijoje per Rusijos pilietinį karą. 1951-aisiais kai kurie baltaodžiai emigrantai įkūrė pulko veteranų organizaciją.