Brlić dalyvavo 1848 m. revoliucijoje, o kovo mėnesį paliko teologiją. Birželį jis dalyvavo Prahos barikadose, rugsėjį dalyvavo Jelačičiaus kampanijoje prieš Vengriją, tada buvo jo pasiuntinys Čekijos revoliuciniams lyderiams, su kuriais jie susitarė dėl Čekijos ir slavų bendradarbiavimo reorganizavimo Habsburgų monarchijos procese. Gruodį Jelačičius išsiuntė jį į Prancūziją kaip pasiuntinį pas naujai išrinktą Antrosios respublikos prezidentą Liudviką Bonapartą konsultacijoms dėl revoliucinės padėties Europoje ir galimų Prancūzijos planų. Prancūzija, apkrėsta savo paties revoliucijos
, neturėjo jokių užsienio politikos planų. Kadangi Brličio misija buvo bevaisė, Jelačičius nutraukė jo finansavimą, todėl, kad pasiliktų Paryžiuje, Brličius pasikliavo Serbijos vidaus reikalų ministru Ilija Garašaninu.