Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: Grįžus į pagrindinę kryžiuočių stovyklą, du turkų šnipai paskleidė gandus, kad vokiečiai, užėmę Kserigordą, taip pat užėmė Niceiją, o tai sukėlė jaudulį, kad kuo greičiau patektų į ten, kad dalyvautų plėšime. Turkai laukė ant kelio į Nikėją. Petras Ermitas grįžo į Konstantinoplą, kad surengtų atsargas ir turėtų greitai grįžti, o dauguma lyderių tvirtino, kad reikia palaukti jo sugrįžimo (o jis niekada to nepadarė). Tačiau Geoffrey Burel, turintis populiarų masės palaikymą, teigė, kad būtų bailiška laukti, ir jie turėtų nedelsiant judėti prieš turkus. Jo valia nugalėjo ir spalio 21 dieną ryte visa 20 000 karių kariuomenė žygiojo į Nikeją, palikdama stovykloje moteris, vaikus, senus ir ligonius. Turkijos kariuomenė laukė už trijų mylių nuo stovyklos, kur kelias įžengė į siaurą, miškingą slėnį netoli Drakono kaimo. Artėjant prie slėnio, kryžiuočiai žygiavo triukšmingai ir iš karto buvo nukentėję nuo strėlių. Netrukus prasidėjo panika, ir po kelių minučių kariuomenė grįžo į stovyklą. Dauguma kryžiuočių buvo nužudyti, tačiau moterys, vaikai ir pasidavę buvo išgelbėti. Tris tūkstančius žmonių, tarp jų ir Džofri Burelis, sugebėjo pasislėpti apleistoje pilėje. Galiausiai Bizantijos kariai, vadovaujami Konstantino Katakalonui, išplaukė ir atšaukė apgultį; šie keli tūkstančiai grįžo į Konstantinopolį, vieninteliai išlikę iš Tautų kryžiaus žygio.  Klausimas: Kas niekada negrįžo iš Konstantinopolio?
Petras paukštininkas