Lynchas varžėsi kelių lenktynėse ir laiko varžybose, taip pat ne kelių lenktynėse, kelių pasaulio čempionatuose. 1992 m. olimpinėse žaidynėse ji nebuvo išrinkta į Naujosios Zelandijos dviratininkų komandą. Ji manė, kad ją išleisti buvo klaida ir ketino tai įrodyti, gerai pasiekdama to metų "Tour de France Féminin". Ji užėmė šeštąją vietą ir parodė savo gerą formą. 1992 m. ji dalyvavo UCI kalnų dviračių pasaulio čempionate veteranų kategorijoje ir laimėjo bronzą tiek krosyje, tiek nuleidimo varžybose. Kai 1994 m. buvo paskelbta, kad kalnų dviračių sportas taps olimpinė disciplina, Lyncho dėmesys buvo sutelktas į Naujosios Zelandijos komandą. Dėl šios priežasties ji perėjo iš veteranų klasės į elito klasę pasaulio čempionate. Ji tapo pirmąja Naujosios Zelandijos atstove olimpiniame kalnų dviračių varžybose.
1996 metų vasaros olimpinėse žaidynėse Atlantoje, Džordžijoje. Būdama 39 metų, ji buvo seniausia varžovė, tačiau sugebėjo užimti aštuntą vietą, palikdama už savęs du ankstesnius pasaulio čempionus. Po olimpinių žaidynių ji atsistatydino nuo rimtų varžybų, išskyrus pirmąjį UCI pasaulio taurę 1997 m. Balandžio mėn., kuri buvo surengta Naujosios Zelandijos. Iki 40 metų ji varžėsi aukščiausio lygio nuotykių lenktynėse. Per savo karjerą Lynch laimėjo daug nacionalinių titulų ir buvo serijinė laimėtoja tokiuose prestižiniuose renginiuose kaip Karapoti Classic ir Coast to Coast.