Gimęs Paryžiuje, Jean-André Barrot sūnus ir Odilon Barrot ir Adolphe Barrot brolis, Ferdinand Barrot studijavo teisę ir tapo "advokatu" Restauracijos metu. Po 1830 m. revoliucijos
Jis kurį laiką dirbo Seinos departamento civilinio tribunolo prokuroro pavaduotoju, bet po kurio laiko paliko magistratūrą, kad grįžtų į advokatų kolegiją, kur jis gynė keletą politiškai įkrautų bylų, ypač pulkininko Vaudrey, dalyvavusio bandant sukilti Strasbūre, kurstytą princo Louis-Napoléon Bonaparte, kuriame jis buvo išteisintas 18 sausio 1837 m. Jis taip pat kreipėsi į respublikonų aktyvistą Armandą Barbès (1839 m.).