1940-aisiais gydymas daugiausia buvo pratimas, masažas ir trauka. Manipuliuojančios procedūros stuburo ir galūnių sąnariams pradėtos praktikuotis, ypač Britų sąjungai priklausančiose šalyse, 1950-ųjų pradžioje. Maždaug tuo metu, kai buvo sukurtos poliomielito vakcinos, fizioterapeutai tapo įprasta veikla ligoninėse visoje Šiaurės Amerikoje ir Europoje. 1950-ųjų pabaigoje fizioterapeutai pradėjo judėti už ligoninės praktikos ribų į ambulatorines ortopedines klinikas, viešąsias mokyklas, kolegijas / universitetus sveikatos centrus, geriatrijos įstaigas (išsilavinę slaugos įstaigas), reabilitacijos centrus ir medicinos centrus.
manualinės terapijos plėtra visame pasaulyje