Boeing apskaičiavo, kad pusė ankstyvojo 747 pardavimo buvo oro linijoms, norinčioms ilgo skrydžio, o ne jos naudingos apkrovos. Nors 747 turėjo mažiausią galimą eksploatavimo sąnaudas už vieną sėdynę, tai galėjo būti pasiekta tik tada, kai orlaivis buvo visiškai pakrautas; išlaidos už vieną sėdynę sparčiai padidėjo, kai užimtumas sumažėjo. Mažesnis pakrautas 747 su tik 70 procentų jo sėdimųjų vietų, naudojo daugiau nei 95 procentų kuro, kurio visiškai užimtas amerikiečių 747. Nepaisant to, atsirado techninių problemų, jos buvo palyginti nedidelės ir buvo greitai išspręstos. Po orlaivio įvedimo su Pan Am, kitos oro linijos, kurios nusipirko 747, kad išliktų konkurencingos, pradėjo naudoti savo 747.
Kaina už vietą