Po Kromvelo mirties ir režimo žlugimo 1660 m. buvo atkurtas Karolis II ir Škotija vėl tapo nepriklausoma karalyste. Škotija susigrąžino savo teisinę sistemą, parlamentą ir bažnyčią, taip pat įstatymų lordus (kuris valdė parlamentą), vyskupus ir karalių, kuris neaplanko šalies. Jis vadovavo daugeliu atvejų nesikreipiant į Parlamentą, pasitelkdamas keletą komisarų. Jie prasidėjo nuo Džono, Middletono grafo, ir baigėsi karaliaus broliu ir paveldėtoju Džeimsu, Jorko kunigaikščiu (Škotijoje žinomu kaip Albanijos kunigaikštis). Anglijos laivybos įstatymai uždraudė škotams užsiimti pelninga prekyba su Anglijos kolonijomis. Episkopato atkūrimas sukėlė problemų, ypač šalies pietvakarių dalyje, kur presbiterionams buvo labai palankūs. Atsisakę oficialios bažnyčios, daugelis gyventojų ėmė lankyti nelegalius lauko susirinkimus, vadinamus konvencijomis. Oficialiai mėginimai juos užgniaužti 1679 m. sukėlė sukilimą, kurį Bothvelo tilto mūšyje nugalėjo Jamesas, Monmouth kunigaikštis, karaliaus neteisėtas sūnus.
- Taip. 1680-ųjų pradžioje prasidėjo intensyvesnis persekiojimo etapas, vėliau vadinamas "žudymo laiku". Kai 1685 metais Karolis mirė ir jo brolis, romėnų katalikas, tapo Škotijos karaliumi Džeimsu VII (ir Anglijos karaliumi II), reikalai tapo dar sunkesni.