1913 m. Lapkričio mėn. Tagoras sužinojo, kad laimėjo to metų Nobelio literatūros premiją: Švedijos akademija įvertino ideališką ir Vakarų šalių žmonėms prieinamą jo išversto medžiagos, sutelktos į 1912 m. Gitanjali: dainų aukas, mažą dalį. 1915 m. Gimimo dienos pagerbimuose jis buvo apdovanotas karaliaus Džordžo V šlovės, tačiau Tagoras atsisakė jo po 1919 m. Jallianwala Bagh žudynės. Atsisakydamas šlovės, Tagoras laiške, adresuotame lordui Chelmsfordui, tuometiniam Britanijos karališkam vicekreiviui Indijai, rašė: "Nepaprastai griežtas bausmės, taikytos nelaimingiems žmonėms ir jų vykdymo metodai, mes įsitikinę, kad nėra civilizuotų istorijos šlovės...
po 1919 m. Jallianwala Bagh žudynės