Rašykite šio skyriaus tęsinį - Tik 879 m. vardas Ioannina pirmą kartą pasirodo Konstantinopolio Ketvirtojo Susirinkimo aktuose, kuriuose kalbama apie vieną Zachariją, Ioannino vyskupą, Naupaktos suffraganą. Po Bizantijos užkariavimo Bulgarijoje
1020 m. imperatorius Bazilijus II pavertė vietos vyskupą Ohrido arkivyskupą. Graikijos archeologas K. Tsoures Bizantijos miesto sienos ir šiaurės rytų citadelė Ioanninos pilies datuoja į 10-ąjį amžių, o 11-ojo amžiaus pabaigoje, įskaitant pietryčių citadelę, tradiciškai priskiriama trumpalaikiam Normanų okupacijai 1082 m. 1198 m. venecijiečiams išleistoje laiške miestas yra nurodytas kaip savo provincijos ("provincia Joanninorum" arba "Joaninon") dalis. Bizantijos žemių padalijimo po Ketvirto kryžiaus žygio sutartyje Ioannina buvo pažadėta venecijiečiams, tačiau vėliau ji tapo nauja Epiro valstybės, kurią įkūrė Michaelis I Komnenos Doukas, dalimi.