Ruandos karalystė dominavo nuo XVIII a. vidurio, o tutsių karaliai kariniu būdu užkariavo kitus, centralizavo valdžią, o vėliau priėmė anti-hutu politiką. Vokietija kolonizavo Ruandą 1884 m. Kaip Vokietijos Rytų Afrikos dalis, po to Belgija, kuri įsiveržė 1916 m. Pirmojo pasaulinio karo metu. Abi Europos šalys valdė per karalius ir laikino pro-tutsi politiką. Hutu gyventojai sukilo 1959 m. Jie nužudė daug tutsių ir galiausiai įkūrė nepriklausomą, Hutu dominuojamą valstybę 1962 m. 1973 m. pasikeitė vadovybė, tačiau pro-Hutu politika išliko genocido.
Socialinė įtampa