Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Per visą XIX amžių prancūzų laisvosios masonūros po truputį tapo labiau demokratinė ir labiau politizuota - keletas laisvųjų masonų buvo tarp liepos revoliucijos revoliucionierių ir, išskyrus Lamartine ir Ledru-Rollin, visų 1848 m. Laikinosios vyriausybės narių
taip pat buvo laisvosios masonės. Logijos taip pat vis labiau prieštaravo dvasininkui, kai katalikai jas paliko po pakartotinių popiežiaus ekskomunikacijų (jos įsigaliojo Prancūzijoje Napoleono 1801 m. konkordatu).