Pasak Aleksejaus Semjonovičiaus Kiseliovo, rimti nesutarimai su partijos vadovu tarp profesinių sąjungų vadovų atsirado 1920 m. Pradžioje: jis juos matė kaip pagrindinę priežastį pereiti prie darbo militarizavimo politikos.
- Taip. Tuo metu dauguma profesinių sąjungų tikėjo, kad aktyvių priešiškų veiksmų pabaigos perspektyva reikalauja, jei ne politikos gairių pokyčio, tai bent jau darbo organizavimo akcento pasikeitimo - perėjimo prie ekonominių paskatų. Ypač jie ragino gerinti proletariato aprūpinimo maistu padėtį ir plėtoti darbininkų "amatorinę veiklą" profesinių sąjungų organizacijose. Be to, partijos vadovybė išėjo iš prielaidos, kad ilgalaikio karo pabaigos metu vyraujančiose sąlygose pasikliauti įprastais pramonės valdymo metodais negalėtų išvengti galutinio sovietinės ekonomikos žlugimo: jie manė, kad būtinos neatidėliotinos priemonės, įskaitant karines.