Rašyti šio straipsnio tęsinį - Ukrainos separatizmo grėsmės nerimą (kurią savo ruožtu įtakojo 1863 m. Lenkijos nacionalistų reikalavimai)
1863 m. Rusijos vidaus reikalų ministras Pjotras Valuevas paskelbė slaptą dekretą, draudžiantį skelbti religinius tekstus ir švietimo tekstus, parašytus ukrainiečių kalba, nes jie nėra gramatikos, bet leidžiantį visus kitus tekstus, įskaitant literatūrą. 1876 m. imperatorius Aleksandras II išplėtė šį draudimą, išdavęs Ems Ukaz (1905 m. Prarado). Ukaz uždraudė visas ukrainiečių kalbos knygas ir dainų tekstus, taip pat tokių kūrinių importą. Be to, buvo uždrausti vieši spektakliai, spektakliai ir paskaitos ukrainiečių kalba. 1881 m. įsakas buvo iš dalies pakeistas, kad būtų leidžiama leidinėti dainų tekstus ir žodynus bei kai kurių spektaklių pasirodymus ukrainiečių kalba, jei tai patvirtina vietos pareigūnai. Tačiau buvo uždrausta kurti tik ukrainiečių trupes. 1897 m. Rusijos imperijos gyventojų surašymo metu rusų kalbą kalbėjo apie 9% gyventojų, palyginti su 44,31% viso imperijos gyventojų.