Musulmonai pusę šv. Jono bažnyčios pavertė miesto penktadienio mečeite (Didžiojoje al-Nuri mečeje), o Homsas netrukus tapo islamo pamaldumo centru, nes po užkariavimo ten apsigyveno apie 500 Muhammedo bendratikių. Mieste yra Khalid ibn al-Walid, jo sūnaus Abd al-Rahman ir Ubayd Allah, kalifo Umar sūnaus, kapų. Konflikto metu
Homs gyventojai susivienijo su Ali, o kai Ali buvo nugalėtas, Umayyadų kalifas Mu'awiyah paliko šiaurinę Jund Hims pusę, kad suformuotų atskirą rajoną, Jund Qinnasrin, matyt, kaip bausmę. Alis oratorija ("mash-had 'Ali") buvo įsikūrusi mieste, ir islamo tradicija teigia, kad jo pirštų atspaudai yra įrašti. Nepaisant omejų represijų, Homsas dar kurį laiką išliko šiitų islamo centru. Kaip Banu Kalb tvirtovė, miestas įsitraukė į pastarųjų konfliktus su Qays gentine frakcija. Paskutinis Umajų kalifas, Marvanas II, turėjo Kajų palaikymo, o vėliau, reaguodamas į Banu Kalb sukilimą, suardė miesto sienas.