- Pirmuosius Antrojo pasaulinio karo metus Vokietijos politika okupuotoje Lenkijoje "žydų klausimu"
nebuvo nuoseklus ir nuoseklus. Vis dėlto jo pagrindinis tikslas buvo izoliuoti žydus, apiplėšti jų turtą, išnaudoti juos priverstiniu darbu ir, galutiniame etape, visiškai pašalinti juos iš žemės, esančios Trečiojo Reicho valdžioje. Pirmasis planas, kaip elgtis su žydų gyventojų Lenkijoje buvo priimtas jau 1939 m. rugsėjo 21 d., t. y. prieš rugsėjo kampanijos pabaigą. Tą dieną Berlyne buvo surengtas susitikimas, kuriam vadovavo SS-Gruppenführer Reinhard Heydrich, dalyvavo pagrindinių Generalinės saugumo policijos biuro departamentų vadovai ir Lenkijoje veikiančių Einsatzgruppen vadas. Tuomet buvo nustatyta, kad visi žydai, gyvenantys žemėse, kurios turėjo būti įtrauktos į Reichą, bus perkelti į centrinę Lenkiją. Prieš masinį deportavimą žydų gyventojai turėjo būti išvežti iš kaimo vietovių ir sutelkti didesniuose miestuose. Likusiose okupuotose vietovėse taip pat buvo siekiama priversti žydus persikelti į didesnius miestus, ypač prie geležinkelių linijų. Be to, susitikimo metu buvo priimta nemažai rekomendacijų, įskaitant "žydų vyresniųjų tarybų" sukūrimą, žydų gyventojų surašymo, taip pat jo ženklinimo ir priverstinio darbo įvedimą.