1969 m. žuvo Mario Andretti savininkas Al Dean (žinomas "Dean Vans Lines Specials") 1967 m., o komanda galiausiai 1969 m. sezono metu susivienijo su Andy Granatelli. Veteranas vyriausiasis mechanikas Clintas Brawneris, kartu su jaunesniu ateinančiu mechaniku Džimu Makgiu, buvo vis dar dalis pastangų. Granatelli patyrė liūdną nelaimę 1967 m.
ir 1968 m. su turbininėmis mašinomis. Abiem metams jo automobiliai nepavyko pasiekti pergalės. 1969 m. jis atsisakė "Turbine" programos. Pratybų metu Mario sulaužė revoliucinį Lotus su keturių ratų varomais varikliais ir patyrė nudegimus veide. Nelaimę sukėlė dešiniojo galinio skersmens gedimas. Komanda išleido atsarginį automobilį, vienerių metų senumo Brawner-Hawk. Po savaitės, Mario kvalifikuoja "Hawk" pirmosios eilės viduryje. Dėl jo nudegimų, jo dvynis brolis Aldo jį pakeitė kvalifikacinėse nuotraukose. Nepaisant incidento, rimtų susirūpinimų dėl perkaitimo problemų ir pavarų dėžės, praradusios alyvos, Mario laimėjo lenktynes įspūdingai. Tačiau Aldo ne taip pasisekė, nes mažiau nei po trijų mėnesių jo veidas buvo smarkiai sulaužytas per sprinto automobilio avariją, nutraukusią jo karjerą. Pergalės kelyje, ekstaziškas Andis Granatelli skubėjo pasveikinti savo nugalėtoją. Po kelerių sudaužytų širdžių metų, jis sučiupo nugalėtoją Mariją ir pabučiavo jo skruostą. Mario laimėjo 1969 m. USAC čempionatą, trečiąjį titulą per penkerius metus.