Nigerijos pirmieji nepriklausomybės metai baigėsi politiniais nesutarimais tarp lyderių ir atstovų. Kai 1966 m. karinis perversmas
Ransome-Kuti manė, kad tai buvo teigiamas ir būtinas žingsnis į priekį šaliai, tačiau ji pasmerkė smurtą, kuris vyko po to paties metų kontrpučo. Ji aktyviai dalyvavo Moterų tarptautinėje taikos ir laisvės lygoje (WILPF), nuo 1963 m. buvo organizacijos Nigerijos filialo prezidentė.