Kai mirė pirmasis markizinės Guglielmos Pallavicini vyras, ji netgi paprašė Venecijos išsirinkti jai naują vyrą: Nikolajus I Zorzi, kuris 1335 m. Vedė Guglielmę. Pora nesutarė, ir užsispyrusi markisa išvarė savo vyrą iš Bodonitos, tačiau jo sūnus Francis Zorzi tęsė naujos dinastijos valdymą Bodonitoje. 1388 m. žlugus Katalonijos valdžiai, Bodonitsa buvo išlaisvinta iš Atėnų, tačiau 1394 m. atsirado naujas ir pavojingesnis Osmanų sultono Bajazido I, kuris užkariavo didžiąją dalį Graikijos, įskaitant netoliese esančią Salonos apygardą. Bodonitsa buvo išgelbėta, galbūt dėl savo ryšių su Venecija, ir sutiko sumokėti dovaną. Bajazido mirtis Ankaros mūšyje
1402 m. įgijo atostogą, kuri buvo trumpa: jau 1408 m. markizas Jacob Zorzi surengė daugybę savo pavaldinių ir jų gyvūnų prieglobstį Karystos, o 1410 m. osmanai įsiveržė į markiziją ir apgulė Bodonitą. Apsupimas tęsėsi iki 1414 m. birželio 20 d., kai pilis buvo užimta ir suardyta. Venecijiečiai Karystoje be sėkmės reikalavo jo grąžinti ištremtam Nikolaiui III Zorzi; Nikolas III ir jo palikuonys toliau reikalavo markiziato, kol 1470 m. Eubeja ir kartu su ja Karystas nukrito Osmanams.