Parašykite šio skyriaus tęsinį - Po 1966 m. Nigerijos perversmo
1966 m. Nigerijos kontrpučiui, pasipiktinimo ir priešiškumo bangai prieš Igbo dėl jų dalyvavimo ankstesniame perversme, kulminavo 1966 m. Anti-Igbo pogromu, kuriame buvo nužudyti 30 000 Igbo ir rytų gyventojų. Po karinės drausmės ir pasitikėjimo, sukeltos dėl žudynių, erozijos, buvo suformuota nauja regioninė karinė struktūra su kariniais rajonais keturiuose šalies regionuose (Šiaurėje, Vakaruose, Vidurio vakaruose ir Rytuose). Tačiau tai sukėlė problemų, nes Vidurio vakarų kariuomenės etninė struktūra buvo labai nesuderinama su Vidurio vakarų Igbo, kurie ne tik sudarė nemažą karių dalį, bet daugiau nei 75% iš 42 Vidurio vakarų pareigūnų buvo Igbo. Siekdamas užkirsti kelią piktnaudžiavimui valdžia, Ejoor atsisakė leisti Yon DaKolo ir leitenanto pulkininko Mike Okwechime sudarytajai grupei importuoti ginklus, vietoj to pasirinko tiesiogiai paprašyti federalinės vyriausybės ginklų, iš kurių jie išsiuntė nedidelį kiekį Mark V šautuvų 300 kareiviams toje vietovėje. Tai, kartu su pastangų rinkti naujų karių trūkumu, vidurio vakarų regioną paliko neįgalų būseną iki to laiko, kai Biafrai įsiveržė 1967 m.