Apibendrinti straipsnį:  Prancūzija, kaip Italija ir Izraelis, priėmė įstatymus, draudžiančius mados industrijoje reklamuoti nepaprastą lieknumą. Sveikatos apsaugos reformos, kurios apima baudų skyrimą agentūroms, įdarbinusioms modelius, kurių KMI yra mažesnis nei 18 ir užbaudžiančias interneto turinį, propaguojantį anoreksiją, dabar buvo patvirtintos parlamento viršutiniame rūmuose. Londono universiteto koledžo psichologė Sarah Jackson, atlikusi reformų analizę, parodė, kad ultrašvelnių modelių vaizdų cenzūra gali sumažinti jų neigiamą poveikį jaunoms moterims, pavyzdžiui, susirūpinimą kūno įvaizdžiu ir elgesiu, pvz., nesveika mityba. Tačiau nors kai kurie šį įstatymą vadina "anoreksijos suvaržymu", tikėtina, kad įstatymai tokio poveikio neturės. Vis dar plačiai paplitęs įsitikinimas, kad anoreksija atsiranda dėl to, kad žmogus lygina save su šokių modeliu. Tačiau Rachel Cole-Fletcher iš Durhamo universiteto sako, kad tai nėra gyvenimo būdo pasirinkimas, o kaltės yra asmenybės bruožai. Manoma, kad Vakarų Europoje apie 0,5% suaugusiųjų kenčia nuo anoreksijos. Maždaug 10 procentų šių atvejų kenčia vyrai. Tačiau šie skaičiai, tikėtina, yra nepakankami. Anoreksija sukelia didžiausią mirtingumą tarp visų psichikos ligų, daugiausia dėl organų nepakankamumo ir savižudybės. Tačiau daugelis dažnai klaidingai mano, kad liga atsiranda dėl gyvenimo būdo pasirinkimo ir yra išorinė priežastis. Nepaisant to, kad šis sutrikimas atsirado anksčiau nei mados pramonė, vis dar populiarus požiūris, jog anoreksija atsiranda dėl to, kad žmogus lygina save su šokių modeliu. Panašiai, nors pro-ana svetainės tvirtina, kad anoreksija yra įsipareigojimas, o ne liga, jos yra labai išskirtinės internetinės bendruomenės, sukurtos tų, kurie jau rodo ligos požymius. Paprasčiausiai smalsūs žmonės nėra laukiami. Tyrimai parodė, kad anoreksija sergantiems žmonėms dažnai būdingas didelis perfekcionizmas, poreikis organizuoti ir dėmesys smulkmenoms. Tačiau ryšys tarp žiniasklaidos palaikymo nepaprastai plonu ir anoreksijos atsiradimo nėra nei paprastas, nei aiškus. Tyrimai, kuriuos paminėjo...
Rachel Cole-Fletcher yra dėstytoja Durhamo universitete ir dirba su studentais, tyrinėjančiais kognityvines savybes, susijusias su anoreksijos rizika. Tvirtina, kad kaltė yra ne dėl lieknų modelių, o dėl kitų veiksnių. Sakoma, kad anoreksija sergantys žmonės turi tam tikrą asmenybės tipą. Ir kad plonos moters vaizdai mažai tikėtina, kad turės didelį poveikį.