1960 m. liepos 5 d., praėjus penkioms dienoms po to, kai Kongo Respublika tapo nepriklausoma nuo Belgijos, prie Léopoldville/Leopoldstad sukilo "Force Publique" (olandų: "Openbare Weermacht") garnizonas. Afrikos kariai, pasipiktinę tuo, kad nepriklausomybė nedaug ką pakeitė jų statusą, iš komandos struktūros pašalino 1000 savo Belgijos pareigūnų. Naujoji vyriausybė lėtai reagavo, todėl 120 000 kolonistų, vis dar gyvenančių šioje teritorijoje, išsivystė panika, nes klajojančios maištininkų grupės užpuolė daugybę Europos taikinių, baudžiamumo netrukdydami užpuolė ir nužudė. Belgijos bandymas karine jėga ginti savo piliečius tik pablogino padėtį; per dešimt nepriklausomybės dienų baltaodžiai valstybės tarnautojai masiškai emigravo. Kaip
Kongo liūdnai garsėjanti krizė toliau plėtėsi, daugiausia baltaodžiai teisėjai taip pat pabėgo nuo augančio chaoso, smarkiai smogdami savo šalies pagrindiniam teisminiam aparatui, kurį keletas žinomų stebėtojų laikė "blogiausia katastrofa šioje nelaimių serijoje".