Užpildykite šią frazę: Karų teisėtumas kartais buvo kaltinamas turint palankią požiūrį į nugalėtojus ("Viktoro teisingumas"), nes kai kurie ginčai nebuvo pripažinti karo nusikaltimais. Kai kurie pavyzdžiai yra sąjungininkų sunaikinimas Axis miestų per Antrąjį pasaulinį karą, pavyzdžiui, Dresdeno bombardavimas, "Operacijos Meetinghouse" reidas į Tokiją (devastingiausias vienkartinis bombardavimas istorijoje) ir atominės bombardavimas Hirošimos ir Nagasaki. Kalbant apie strateginius bombardavimus per Antrąjį pasaulinį karą, nebuvo jokios tarptautinės sutarties ar priemonės, specialiai saugančios civilius gyventojus nuo aviacijos atakų, todėl oro ataka prieš civilius oficialiai nebuvo karo nusikaltimai. Nürnbergo ir Tokijo teismų metu sąjungininkai niekuomet nesukėlė kaltinimų vokiečiams, įskaitant Luftwaffe vadą Hermanną Göringą, už bombardavimus
Varšuvos, Roterdamo ir britų miestų per Blitz, taip pat neskirstomų išpuolių prieš sąjungininkų miestus su V-1 skraidančiomis bombomis ir V-2 raketomis, taip pat japonų už oro išpuolius prieš perpildytus Kinijos miestus. Nors nėra konkrečių sutarčių dėl oro karo, Ženevos konvencijų 1 protokolas, 51 straipsnis, aiškiai draudžia bombarduoti miestus, kuriuose gali būti sutelktas civiliai gyventojai, nepriklausomai nuo to, kokiu metodu (žr. Oro bombardavimas ir tarptautinė teisė).