Kaip ir 1969-aisiais, Ickx'as nusivylė pradėdamas 1970-ųjų sezoną. Pirmoje Ispanijos GP apskritime jis susidūrė su Jackie Oliver BRM ir jo automobilis sudegė. Jam prireikė mažiausiai 20 sekundžių, kad išliptų iš deginančio automobilio ir jis buvo hospitalizuotas dėl sunkių nudegimų. Po 17 dienų jis grįžo į savo automobilį Monako Grand Prix, kur jis nubėgo penktas, prieš išeinant į pensiją su variklio ašis gedimas. Automobilis pradėjo tobulėti ir Vokietijos Grand Prix (vykdytas Hockenheime, nes jo mėgstamasis Nürburgringas buvo boikotavęs dėl saugos priežasčių) jis kovojo su Jochen Rindt dėl pergalės, bet baigė antras. Austrijos Grand Prix
Ickx laimėjo. Monzoje Rindtas žuvo per avariją kvalifikacijos metu. Ickx buvo vienintelis vairuotojas, turintis šansą atimti čempionatą iš Rindto, kuris jau laimėjo penkias iš devynių lenktynių tuo sezonu, o dar keturios liko. Monzoje laimėjo "Ferrari" komandos draugas Clay Regazzoni, o Ickx automobilis sugedo. Belgijas laimėjo Kanadoje, o jei laimėtų likusius du varžybas, jis aplenktų Rindtą ir laimėtų čempionatą. Tačiau JAV Grand Prix Watkins Glen'e jis baigė tik ketvirtas, o Rindto pakaitalas Emersonas Fittipaldi laimėjo pirmą pergalę savo karjeroje, ir taip buvo matematiškai pašalintas iš varžybų dėl čempionatų. Nepaisant pergalės paskutinėje lenktynėje Meksikoje, Ickx negalėjo įveikti Rindto taškų skaičiaus. Vėliau 2011 m. britų žurnalo "Motor Sport" straipsnyje Ickx pareiškė, kad džiaugiasi, kad 1970 m. pasaulio čempionate nepelnojo. Jis nenorėjo laimėti prieš žmogų, kuris negalėjo apginti savo šansų, turėdamas omenyje mirusį Rindtą.