Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: 66 m. Tiridatas atvyko į Romą, kad gautų karūną, ir buvo nepaprastai maloniai priimtas Nerono, kuris pasinaudojo šia proga didinti savo populiarumą. Jis įsakė uždaryti Jano šventyklos vartus ir taip paskelbė, kad visoje Romos imperijoje vyrauja taika. Neronas šią taiką atšventė kaip didžiulį pasiekimą: jis buvo pripažintas imperatoriumi ir triumfavo, nors nebuvo užkariauta jokios naujos teritorijos, o taika atspindėjo kompromisą, o ne tikrą pergalę. Nors Romos kariuomenė Armėnijoje galėjo užkariauti, politiškai ji neturėjo jokių tikrųjų alternatyvų Arsakų kandidatūrai, siūlomam Armėnijos sostui. Armėniją nuo to laiko valdė iraniečių dinastija, ir nepaisant jos ištikimybės Romui, ji vis labiau pateko į partų įtaką. Vėlesnių kartų nuomone, "Nero prarado Armėniją", ir nors Randejos taikos sutartimi prasidėjo santykinai taikūs santykiai, kurie tęsėsi 50 metų, Armėnija ir toliau buvo nuolatinis nesutarimas tarp romėnų, partų ir jų įpėdinių sasanidų. Tačiau trumpalaikėje perspektyvoje Nero užtikrinta taika buvo išlaikyta abiejų pusių, net kai didžioji dalis rytinių Romos pajėgų buvo įtraukta į žydų sukilimą. Korbulo buvo pagarbintas Nero kaip žmogus, kuris atnešė šią "triumfą", tačiau jo populiarumas ir įtaka kariuomenėje padarė jį potencialiu varžovu. Kartu su savo žentru Luciu Anniu Viničianu dalyvavimu nepavykusiame sąmoksle prieš Neroną 66 m. Korbulo tapo įtariamuoju imperatoriaus akyse. 67 m., keliaudamas Graikijoje, Neronas įsakė jį nužudyti; išgirdęs apie tai, Korbulo nusižudė. Karas taip pat parodė romėnams, kad Augusto įdiegtos gynybos sistemos Rytuose nebėra tinkamos. Taigi, per ateinančius metus Romos rytuose įvyko didelis reorganizavimas: Ponto ir Kolchido (nuo 64 m. m. e.), Kilikijos, Komagenos ir Mažosios Armėnijos (nuo 72 m. e.) karalystės buvo paverstos Romos provincijomis.  Klausimas: Kas buvo jo žentas?
Lucius Annius Vinicianus