Tačiau, kaip nutiko daugeliui garsiausių Atėnų demokratijos asmenų, Temistoklio bendrapiliečiai pavydėjo jo sėkmės ir galbūt pavargo nuo jo pasididžiavimo. Tikėtina, kad 479 m. pr. m. e. pradžioje Temistoklis buvo atėmtas iš komandos; vietoj to Ksantipas turėjo vadovauti Atėnų laivynui, o Aristidas sausumos pajėgoms. Nors Temistoklis neabejotinai buvo politiškai ir kariniu požiūriu aktyvus likusioje kampanijoje, senovės šaltiniuose apie jo veiklą 479 m. pr. Kr. nėra jokių paminimų. Tų metų vasarą, gavę Atėnų ultimatumą, peloponeziečiai pagaliau sutiko surinkti kariuomenę ir žygiuoti prieš Mardoniją, kuris birželio mėnesį vėl užėmė Atėnus. Sprendime lemiančiame Platajos mūšyje sąjungininkai sunaikino persų armiją, o tą pačią dieną sąjungininkų laivynas sunaikino persų laivyno likučius Mycale mūšyje
- Taip. Šios dvi pergalės užbaigė sąjungininkų triumfą ir užbaigė persų grėsmę Graikijai.