Planuotas nacionalinis sukilimas neįvyko, nes dalinių valdžios institucijos sužinojo apie slaptus pasiruošimus. Didžiosios Lenkijos sukilimas 1846 m. pradžioje baigėsi fiasku. 1846 m. vasario mėn. Krokuvos sukilime patriotiniai veiksmai buvo sujungti su revoliuciniais reikalavimais, tačiau rezultatas buvo Krokuvos laisvojo miesto įtraukimas į Austrijos padalijimą. Austrijos pareigūnai pasinaudojo valstiečių nepasitenkinimu ir sukėlė kaimo gyventojus prieš kilmingųjų dominuojamus sukilėlių vienetus. Dėl to 1846 m. įvyko Galicijos žudynės - didelio masto vergovės sukilimas, siekęs palengvinti jų postfeodalinę privalomųjų darbų padėtį, kaip tai daroma "folwarkose". Sukilimas daugelį išlaisvino iš vergovės ir pagreitino sprendimus, kurie 1848 m. lėmė lenkų vergovės Austrijos imperijoje panaikinimą. Naujoji lenkų dalyvavimo revoliuciniais judėjimais banga netrukus vyko padalijimuose ir kitose Europos dalyse 1848 m. Tautų pavasario revoliucijų kontekste (pvz., Józef Bem dalyvavimas revoliucijose Austrijoje ir Vengrijoje
) 1848 m. Vokietijos revoliucijos paskatino 1848 m. Didžiosios Lenkijos sukilimą, kuriame svarbų vaidmenį atliko Prūsijos dalijimosi valstiečiai.