Smitas keliavo į vakarus, per Ligūrijos Alpus, į pietų Prancūziją, kuri, kaip jis žinojo, buvo ką tik užkariauta.
sąjungininkų, daugiausia amerikiečių, laisvųjų prancūzų ir britų. Jam ir Billui kelyje padėjo Italijos partizanų grupės ir kiti vietiniai gyventojai. Po 10 dienų kelionės į kelionę prisijungė dar trys sąjungininkų kariai - prancūzas, austras ir lenkas. Jie sutiko Smitą ir Bilą partizanų stovykloje. Kai grupės "lingua franca" pasikeitė į italų kalbą, penki vyrai žengė į sieną, kur juos priėmė senas ūkininkas Jeanas Batiste'as Chambrinas, kuris davė jiems instrukcijas, kaip praeiti vokiečių sargybines, saugančias sieną su Prancūzija. Kariai nusprendė, kad, kadangi būtų pernelyg rizikinga bandyti perkelti visus kartu, Smitas ir Bilas pirmieji, o prancūzas, austras ir lenkas sektų kitą dieną.