Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Anglių kasyba Rhondda toliau plėtėsi per visą XX a. Pradžią, nors daugiau kasyklų nebuvo iškastos Porte. Gyventojų skaičius ir toliau augo, tačiau po Didžiosios depresijos sąlygos tapo sunkesnės, o 1920-ųjų viduryje bedarbystė tarp kalnakasybos darbuotojų išaugo. Po pražūtingo 1926 m. visuotinio streiko padėtis pablogėjo
Dėl to daugelis kasyklų darbuotojai buvo be darbo daug mėnesių. Kadangi mechanizmas leido kitoms kasybos sritims tapti pelningesnėmis, beveik prieš 75 metus nuskendusios senovės Ronddos kasyklos negalėjo modernizuotis ir viena po kitos pradėjo užsidaryti. Portas, kaip ir visa Rhondda, buvo pastatytas tik aplink anglies pramonę, o jo žlugimas atnešė masinį nedarbą, dėl kurio atsirado ekonominė migracija. Per Antrąjį pasaulinį karą buvo trumpas poilsis, kai užimtumas smarkiai išaugo. Tai iš dalies buvo susiję su Rhondda garų anglių poreikio, bet taip pat dėl didelių šaudmenų gamyklų, pastatytų Bridgend, Hirwaun ir Treforest, į kurias darbuotojai keliauja. Pasibaigus karui buvo akivaizdu, kad nedarbas sugrįš, tačiau siekiant užtikrinti, kad per ankstesnius šešerius metus įgytos naujos gamyklos įgūdžiai nebūtų prarasti, 1945 m. Didžiosios Britanijos vyriausybė priėmė Pramonės paskirstymo aktą. Dėl to į Rhondda atvyko 25 naujos pramonės šakos, iš kurių šeši buvo įsikūrę Porte. Tai buvo Jacob Beatus kompanija, gaminanti dėžes, metalo žaislų gamykla ir Remploy filialas, skirtas neįgaliems darbuotojams.