1839 m. Durhamo ataskaita pasiūlė Aukštutinės ir Žemutinės Kanados suvienijimą ir savivaldą kaip sprendimą politiniams neramumams, kurie kilo ginkluotuose maištuose 1837 m. Tai prasidėjo 1840 m. Sąjungos akto priėmimu, kuriuo buvo sukurta Kanados provincija. Atsakinga valdžia pirmą kartą buvo suteikta Naujai Škotijai 1848 m., o netrukus buvo išplėsta į kitas Britanijos Šiaurės Amerikos kolonijas. 1867 m. Britanijos Šiaurės Amerikos akto priėmimu Britanijos parlamente, Aukštutinė ir Žemutinė Kanada, Gladas, Naujoji Brunsvikas ir Naujoji Škotija buvo suformuotos į Kanadą, konfederacija, turinti visišką savarankiškumą, išskyrus tarptautinius santykius. Naujoji Zelandija ir Australija pasiekė savarankiškumo lygį po 1900 m., kai Australijos kolonijos atėjo Velykų dieną.
Naujoji Škotija