1792 m. rugpjūčio mėn. Didelė Austrijos-Prūsijos armija, kuriai vadovavo Brunšvicko kunigaikštis, peržengė sieną ir pradėjo žygį į Paryžių, deklaruojant ketinimą atkurti visą valdžią Liudvikui XVI. Keletas revoliucinių armijų buvo lengvai nugalėtos profesionalių Austrijos, Hesės, Braunsvieko ir Prūsijos kariuomenės. Tuoj pat į Tuilerijų rūmus įsiveržė ginkluota Paryžiaus gauja ir nuvertė karalių. Revoliucinės pajėgos nesugebėjo sustabdyti Braunsviiko pasivaikščiojimo, o rugsėjo viduryje atrodė, kad Paryžius kris monarchikų rankose. Konvencija įsakė likusias kariuomenes sujungti ir vadovauti Dumouriez ir François Christophe Kellermann. Valmy mūšyje
1792 m. rugsėjo 20 d. revoliucinės pajėgos nugalėjo Braunsvieko išankstinę gvardiją, todėl įsiveržusi armija pradėjo trauktis į sieną. Didelę pergalės dalį atnešė prancūzų artilerija, kuri buvo laikoma geriausia Europoje dėl Jean Baptiste Vaquette de Gribeauval techninių patobulinimų.