1972 m. Kino meno ir mokslų akademija pasiūlė Čaplinui garbės apdovanojimą, kurį Robinsonas laiko ženklu, kad Amerika "norėjo atitaisyti". Čaplinas iš pradžių abejojo, ar sutikti, bet nusprendė pirmą kartą per 20 metų grįžti į JAV. Šis vizitas sulaukė didelio spaudos dėmesio, o Akademijos apdovanojimų ceremonijoje jam buvo duotas 12 minučių ilgiausias stovintis ovacijavimas Akademijos istorijoje. Akivaizdžiai emocingas Čaplinas priėmė apdovanojimą už "neapsakomą poveikį, kurį jis padarė, padarydamas filmus šio amžiaus meno forma". Nors Čaplinas dar turėjo ateities filmų projektų planus, 1970-ųjų viduryje jis buvo labai silpnas. Jis patyrė keletą smūgių, dėl kurių jam buvo sunku bendrauti, ir jis turėjo naudoti vežimėlius.
12 minučių