Užpildykite šią frazę: 1955-1956 m. Eidelbergas dirbo "Mekorot" projekto vadovu, statydamas Haifos Tel Avivo vandens liniją ir Ein Harodo vandens rezervuarą. 1956 m. jis dalyvavo
Sinajaus karas, po kurio jis tapo Timnos slėnio vario kasyklų vadovu. 1958 m. Eidelbergas tapo Mirtosios jūros darbų generaliniu direktoriumi iki 1961 m., atsiskaitydamas generaliniam direktoriui Mordechai Maklefui (hebrajų kalba), kuris buvo pensijos IDF štabo vadas. 1961-1964 m. buvo Izraelio laivų statyklų generalinis direktorius. 1964-1968 m. jis tapo Tahalo filialo vadovu, Irane, kur pradėjo tyrinėti Dešimties prarastų genčių paslaptį. Vėliau jis tapo Tahalo filialo vadovu Dramblio Kaulo Krante (1968-1972), kur tyrinėjo Išėjimo paslaptį. Nuo 1960-ųjų vidurio iki savo mirties 1985-aisiais Eidelbergas toliau tyrinėjo ir rašė knygas apie Eksodusą ir Dešimt prarastų Izraelio genčių.[1]