Arkanzaso nacionalinės gvardijos ir Pirmojo pasaulinio karo istorija prasideda nuo Arkanzaso valstybinės gvardijos reorganizacijos po Ispanijos-Amerikos karo. Dėl sunkumų, su kuriais susidūrė mobilizuojant valstijos milicijos pajėgas, Jungtinių Valstijų Kongresas priėmė naują įstatymą, dėl kurio Arkanzaso valstijos gvardija buvo pervadinta į Arkanzaso nacionalinę gvardiją. Naujas federalinis įstatymas padidino apsaugininkų finansavimą ir mokymą. Naujausiai reorganizuota Arkanzaso nacionalinė gvardija 1916 m. Prezidento buvo pakviesta padėti ginti sieną su Meksika, reaguodama į tarpvalstybinius reidus per Meksikos revoliuciją. Arkanzaso nacionalinė gvardija ką tik grįžo iš Meksikos ekspedicijos.
1917 m., kai buvo aktyvuotas dėl Pirmojo pasaulinio karo. Kaip dalis jų įtraukimo į Jungtinių Valstijų armiją, visi Nacionalinės gvardijos vienetai buvo pernumerikuoti pagal federalinę sistemą. Arkanzaso nacionalinės gvardijos padaliniai buvo įtraukti į 39-ąją pėstininkų diviziją ir po mokymų stovykloje "Beauregard" 1918 m. rugpjūčio ir rugsėjo mėn. buvo išsiųsti į Prancūziją. 39-oji divizija buvo suskaidyta, kai kurie daliniai buvo panaudoti kaip kitų divizijų pakaitalai. Dauguma buvusių Arkanzaso Nacionalinės gvardijos narių grįžo į Jungtines Valstijas 1919 m. vasario-birželio mėnesiais ir buvo demobilizuoti.