Grįžęs į Londoną 1942 m. Balandžio mėn., jis buvo paskirtas visų Laisvos Prancūzijos karinių jūrų pajėgų vadu ir nacionaliniu karinių jūrų pajėgų komisaru. Jis inspektavo Prancūzijos karinio jūrų laivyno vienetus Ekvatorinėje Afrikoje, Levante, Madagaskare ir Džibutyje. Šiaurės Afrikos kampanijos pradžioje jis buvo paskirtas karinio jūrų laivyno štabo viršininku, o po to - generolio majoru generolio Henri Giraud aukščiausiame civiliniame ir kariniame vadove. Dėl to jis tapo vienu iš pagrindinių laisvosios Prancūzijos karinių jūrų pajėgų ir Vichy Prancūzijos Šiaurės Afrikos laivyno sujungimo architektų. Tada jis paliko šį vaidmenį, kad vadovautų 3-jai kruizerio divizijai, vadovaudamas operacijai "Dragon".
1944 metų rugpjūtį. 1945 m. jis tapo viceadmiraliu ir buvo paskirtas vadovauti Prancūzijos karinių jūrų pajėgoms Tolimuosiuose Rytuose, kur jis vežė ir palaikė generolo Leclerc karius Pietų Aname ir vadovavo iškrovimui prie Tonkinos.