Godefroy jaunesnysis brolis Louis Denis Godefroy, (gimęs 1800 m. lapkričio mėn. Etain, Meuse), 1821 m. medicinos studentas Tulūzoje, tada profesorius Kastrėje, buvo pristatytas Montaubano protestantų teologijos fakultetui (kurtą 1808 m. Napoleono I) ir protestantų konsistorija jį pavadino 1832 m. balandžio 20 d. Viane (Tarn) pastoriumi, kur jis tarnaus iki 1874 m. Birželio mėn. Ištikimas šeimos tradicijoms, Godefroy Calès mokėsi medicinos fakultete Montpellier ir 1822 m. tapo gydytoju. Įkurtas Villefranche-de-Lauragais, kur jis jau anksti įgijo tam tikrą politinę įtaką respublikonų sluoksniuose, jis buvo pavadintas po 1830 m. revoliucijos Nacionalinės gvardijos vadu; bet pamatęs, kad vyriausybė pradėjo kursą, kuris nebuvo jo, jis atsistatydino. Godefrjas intelektualiai ir politiškai liko artimas savo dėdei Žan Marijai, ir tai nepaisant to, kad rojalistai pasmerkė jį į tremtį ir išvarė iš šalies teritorijos 1816 m., kaip karaliaus žudiką, atkūrus monarchiją. 1833 m. Liège rašytas buvusio konvencionalisto ir penkių šimtų tarybos pavaduotojo laiškas, skirtas jo sūnėnui Godefroy, aiškiai liudija apie jų bendrų respublikonų įsitikinimų artumą. Vis dar likęs Villefranche savivaldybės tarybos nariu iki 1848 m., Godefroy paskelbė, kad tais metais, per antrąją Prancūzijos revoliuciją
, Respublika, ir perėmė miesto administravimą.