Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: 1735 m. rudenį Volterį aplankė Francesco Algarotti, kuris rengė knygą apie Niutoną italų kalba. Iš dalies įkvėpta vizito, markisa išvertė Niutono lotynų Principia į prancūzų kalbą iš viso, ir tai išliko galutinis prancūzų vertimas XXI amžiuje. Ji ir Volteris taip pat domėjosi Gottfriedo Leibnizo, Niutono amžinojo ir varžovo, filosofija. Nors Volteris išliko tvirtas Niutono šalininkas, markisa priėmė tam tikrus Leibnizo argumentų prieš Niutoną aspektus. Volterio knyga "Njutono filosofijos elementai" padarė Njutoną prieinamą ir suprantamą daug didesnei visuomenei, o markisa parašė jubiliejinę recenziją Žurnale des savants. Volterio darbas padėjo visuotinai pripažinti Niutono optines ir gravitacines teorijas Prancūzijoje. Volteris ir markisa taip pat studijavo istoriją, ypač tuos asmenis, kurie prisidėjo prie civilizacijos. Antrasis Volterio esė anglų kalba buvo "Esė apie Prancūzijos pilietinius karus". Po to buvo parašyta La Henriade, epinė poemoja apie Prancūzijos karalių Henrį IV, šlovinanti jo bandymą nutraukti katalikų ir protestantų žudynes Nantes ediktu, ir istorinis romanas apie Švedijos karalių Karolį XII. Tai, kartu su laiškais apie anglus, rodo, kad Volteris pradėjo atvirai kritikuoti netoleranciją ir įtvirtintas religijas. Volteris ir markisa taip pat tyrinėjo filosofiją, ypač metafiziką, filosofijos šaką, kuri nagrinėja būseną ir tai, kas yra už materialios sferos ribų, pavyzdžiui, ar yra Dievas ir ar žmonės turi sielą. Volteris ir markisa išnagrinėjo Bibliją ir padarė išvadą, kad daug jos turinio yra abejotina. Volterio kritiškas požiūris į religiją atsispindi jo įsitikinime, kad bažnyčia ir valstybė turi būti atskirtos, ir jo įsitikinimu, kad religijos turi būti laisvos, - idėjų, kurias jis įgijo po savo buvimo Anglijoje.  Klausimas: Kaip buvo vertinamas antrasis esė?
Darbas apie Prancūzijos pilietinius karus