1610 m. Italijos mokslininkas Galileo Galilei atrado keturis didžiausius Jupiterio palydovus (dabar žinomus kaip Galilėjo palydovai) naudodamas teleskopą; manoma, kad tai buvo pirmieji teleskopiniai kitų nei Žemės palydovų stebėjimai. Vieną dieną po Galilėjo, Simon Marius nepriklausomai atrado palydovus aplink Jupiterio, nors jis savo atradimo knygoje paskelbė tik 1614 m. Tačiau Marius pavadino keturis pagrindinius palydovus, kurie laikėsi: Io, Europa, Ganimedas ir Kalisto. Šie atradimai taip pat buvo pirmieji dangaus judėjimo atradimai, kurie akivaizdžiai nebuvo sutelkti į Žemę. Šis atradimas buvo pagrindinis taškas Copernico heliocentrinės planetų judėjimo teorijos naudai; Galilėjus išreiškė paramą Copernico teorijai, kuriai jis gresia Inquisition.
Ole Rømer