Kalisto paviršius yra ant šaltos, kietos ir ledinės litosferos, kurios storis yra nuo 80 iki 150 km. Po žievelės gali būti 150-200 km gylio sūrus vandenynas, kaip rodo Jupiterio ir jo palydovų magnetinių laukų tyrimai. Nustatyta, kad Kalisto reaguoja į Jupiterio skirtingą magnetinį lauką kaip puikiai laidinanti sfera; tai yra, laukas negali prasiskverbti į Kalisto vidų, o tai rodo, kad jame yra labai laidinamojo skysčio sluoksnis, kurio storis yra bent 10 km. Vandens egzistavimas yra labiau tikėtinas, jei vandenyje yra nedidelis amoniako ar kitų antifrizų kiekis, iki 5% masės. Šiuo atveju vandens ledo sluoksnis gali būti net 250-300 km. Jei vandenynas yra ledinis, ledinė litosfera gali būti šiek tiek storesnė, o ledas gali būti maždaug 300 km.
250 <unk> 300 km