Įrašykite šio skyriaus tęsinį - nepasitenkinimas Osmanas nepotistic politika ir konfiskavimas buvusių Sasanian karūnos žemes Irake varžė Quraysh ir išvaržytų elitų Kufa ir Egipte priešintis kalifas. 656 m. pradžioje sukilėliai iš Egipto ir Kufos įžengė į Mediną, norėdami priversti Osmaną pakeisti savo politiką. Marwanas rekomendavo smurtinį atsaką prieš juos. Vietoj to, Uthmanas susitarė su egiptiečiais, didžiausia ir ryškiausia maištininkų grupe. Grįžę į Egiptą sukilėliai aptiko laišką, kurį Osmanas parašė Egipto gubernatoriui Ibn Abi Sarh, nurodydamas jam imtis veiksmų prieš sukilėlius. Egiptiečiai grįžo į Mediną ir 656 m. birželį apgulė Osmaną jo namuose. Usmanas tvirtino, kad nežinojo apie šį laišką, ir jis galėjo būti parašytas Marvano be Usmano žinios. Nepaisant įsakymų priešingai, Marvanas aktyviai gynė Usmano namus ir buvo sunkiai sužeistas kakle, kai jis iššūkį sukilėliams, susirinkusiems prie jo įėjimo. Pasak tradicijos, jis buvo išgelbėtas dėl savo šėdinės Fatimos bint Aws įsikišimo, o jo "mawla" (išlaisvintasis arba klientas) Abu Hafs al-Yamani pervežė jį į jos namų saugumą. Netrukus po to sukilėliai nužudė Uthmaną, o tai tapo vienu iš pagrindinių veiksnių, prisidėjusių prie Pirmojo musulmonų pilietinio karo.
- Taip. Kvietimai atkeršyti už jo mirtį, kuriuos vadovavo Umajaijai ir viena iš Muhammedo žmonų Aiša, kuri anksčiau agitavo prieš Uthmaną, tapo opozicijos prieš jo įpėdinio, Ali ibn Abi Talibo, Muhammedo pusbrolio ir žentų, šūkiu.