Užbaigi šį sakinį: 1791 m. spalio mėn. Lafajetas grįžo į savo gimtąją Auverno provinciją. Prancūzija
1792 m. balandžio 20 d. prasidėjo karas su Austrija ir pasirengimas įsiveržti į Austrijos Nyderlandus (šiandien Belgija). 1791 m. birželio 30 d. Lafajetas buvo paaukštintas į generolo leitenantą, o 1791 m. gruodžio 14 d. gavo vieną iš trijų armijų, Centrinės armijos, įsikūrusios Metze, komandą. Lafajetas stengėsi suderinti įkarštinius ir nacionalinę gvardiją į vieningą kovą, tačiau pastebėjo, kad daugelis jo karių buvo jakobinų simpatizuotojai ir nekentė savo viršininkų. 1792 m. Balandžio 23 d. Robespjė pareikalavo, kad Markizas de Lafajetas atsistatydintų. Šis jausmas buvo įprastas kariuomenėje, kaip parodyta po Marquaino mūšio, kai prancūzų kariai, nugalėję, vilkė savo vadą Dilloną į Lilį, kur jis buvo apipjaustytas minios. Vienas iš kariuomenės vadų, Rochambeau, atsistatydino. Lafajetas kartu su trečiu vadu Nikolasu Lukneriu paprašė Asamblėjos pradėti taikos derybas, susirūpinęs dėl to, kas gali nutikti, jei kariai pamatys dar vieną mūšį.