Gvatemalos revoliucija () buvo Gvatemalos istorijos laikotarpis tarp liaudies sukilimo, 1944 m. nuvertusio diktatorių Jorge Ubico, ir Jungtinių Valstijų organizuoto valstybės perversmo 1954 m., kuris nuvertė demokratiškai išrinktą prezidentą Jacobo Arbenz. Šis laikotarpis taip pat vadinamas Dešimt metų pavasario, pabrėžiant vienintelius metus atstovaujamos demokratijos Gvatemaloje nuo 1930 iki pilietinio karo pabaigos
1996 m. buvo įgyvendinta socialinių, politinių ir ypač žemės ūkio reformų programa, kuri turėjo didžiulę įtaką visoje Lotynų Amerikoje.