Anglų karalius viduramžiais prižiūrėjo dvasininkas, vadinamas "karaliaus sekretoriumi", o vėliau - "sekretoriumi", kuris tvarkė jų korespondenciją. Iki Henriko VIII karaliavimo metu paprastai buvo tik vienas sekretorius, bet jam vadovavo antrasis. Elžbietos I (1558<unk>1603) laikais šie vyrai gavo "valstybinio sekretoriaus" titulą. Po 1688 m. Kabineto vyriausybės valstybės sekretoriai ėmėsi aukštesnių pareigų. Jų pareigos tapo žinomos kaip Šiaurės departamento valstybės sekretorius ir Pietų departamento valstybės sekretorius. Abu buvo susiję su vidaus reikalais, tačiau jie suskirstė užsienio reikalus, todėl vienas buvo susijęs su protestantų šiaurės Europos valstybėmis, o kitas - su pietų Europos katalikų valstybėmis.
1558<unk>1603