Restauracijos metu Paryžiaus tiltai ir aikštės buvo sugrąžinti į priešrevoliucinį pavadinimą; 1830 m. Liepos revoliucija (kurią minėjo Liepos kolonas Bastilijos aikštėje) į valdžią atvedė konstitucinį monarchą Liudviką Filipą I. 1837 m. į Paryžių buvo įjungta pirmoji geležinkelio linija, ir prasidėjo naujas masinės migracijos iš provincijų į miestą laikotarpis. Liudvikas-Filipas buvo nuverstas liaudies sukilimas
Paryžiaus gatvėse 1848 metais. Jo įpėdinis Napoleonas III kartu su naujai paskirtam Seinos prefektu Georges'u-Eugène'u Haussmann'u pradėjo milžinišką viešųjų darbų projektą, kuriame buvo statomi platūs nauji bulvariai, nauja opera, centrinė rinka, nauji akveduktai, kanalizacijos kanalizacija ir parkai, įskaitant Bois de Boulogne ir Bois de Vincennes. 1860 m. Napoleonas III taip pat aneksavo aplinkinius miestus ir sukūrė aštuonis naujus arondismentus, išplečiant Paryžių iki dabartinių jo ribų.