Pagrindinė Alfonsino paveldėta problema buvo ekonominė depresija, kilusi dėl 1981-1982 m. finansinio žlugimo ir dėl to atsiradusios 43 mlrd. JAV dolerių užsienio skolos, su palūkanų mokėjimais, kurios prarijo visą Argentinos 3 mlrd. JAV dolerių prekybos perteklių. 1983 m. ekonomika šiek tiek atsigavo, nes Bignone panaikino atlyginimų įšaldymą ir sumažino palūkanų normas, nustatytas Centrinio banko "Circular 1050"; tačiau infliacija buvo 400%, BVP vienam gyventojui išliko mažiausiame lygyje nuo 1968 m., o pastovios investicijos buvo 40% mažesnės nei 1980 m. Nustatęs apskritai centro kairiųjų kabinetą, kuriam vadovavo užsienio reikalų ministras Dante Caputo ir ekonomikos ministras Bernardo Grinspunas (jo kampanijos vadovas), Alfonsínas pradėjo savo administraciją su aukštais pritarimo reitingais ir kampanijos pažadų, tokių kaip mitybos pagalbos programa 27 proc. Argentinos gyventojų, tuo metu gyvenusių žemiau skurdo ribos, taip pat Bignone 1983 m. balandžio mėn. bendrosios amnestijos už žmogaus teisių pažeidimus, atšaukimas.
ir jo rugsėjo dekretas, leidžiantis belaidžioti be orderio. Gynybos ministras Raúl Borrás patarė Alfonsín pašalinti Fabricaciones Militares, tada Argentinos pirmaujančią gynybos rangovą, iš ginkluotųjų pajėgų kontrolės, įsakydamas išleisti į pensiją 70 generolių ir admirolų, žinomų dėl savo pasipriešinimo pelningam rangovui.