Paulius savo karinę karjerą pradėjo dar 1663 m. ir priešinosi turkams Austrijos-Turkijos karo (1663-1664) mūšiuose (pvz., Novos Zrino apgultimi 1664 m. birželį ir Šv. Gotthardo mūšyje 1664 m. rugpjūčio 1 d.)
) vadovaujamas Raimondo Montecuccoli. Paulius iškilmingai tarnavo Montecuccoli vadovaujant kartu su Miklosu Zrínyi. Paulius tarnavo kariuomenėje su tokia garbe, kad jis buvo paskirtas feldmaršalu ir vyriausiuoju karinės sienos vadovu pietinėje Vengrijos karalystėje nuo 1667 m., kai jam buvo 30 metų. Būdamas vyriausiuoju vadu, Paulius nugalėjo nepasitenkinimą prie Leutschau ir Győr. Pauliaus kariuomenė buvo viena iš koalicijos, kuri buvo sukurta 1683 m. Vienos mūšyje. 1686 m., išlaisvinęs Vieną iš turkų, Paulius su 20 000 vyrų įžengė į Buda. Per savo karinę karjerą Paulius 16 kartų vadovavo Habsburgų armijos vengrų pusės kovoms su Osmanų turkais.