Baigkite šį sakinį: 1861 metų birželį O'Nilas buvo paskirtas kapitonu ir vadovavo trims kareivių kompanijoms. Atvykęs į Richmondą, jis buvo paskirtas 9-ojo Alabamos pėstininkų pulko majoru, o rudenį buvo paaukštintas į pulkininko leitenantą. 1862 m. Kovo mėn. Jis buvo paskirtas 26-ojo Alabamos pėstininkų pulko pulkininku ir vadovavo šiam pulkui Palangos kampanijos metu. Septynių pušų mūšyje jo žirgas žuvo, o jis buvo sunkiai sužeistas. Jis buvo labai pagyrtas už savo pasirodymą Chancellorsville mūšyje. 1863 m. jis vadovavo brigadai generolio majoro Roberto E. Rodeso divizijoje ir vadovavo jai Getisburgo mūšyje, Manassas Gap mūšyje ir
"Mino bėgimo mūšis". 1864 m. pradžioje jo pulkas buvo išsiųstas atgal į Alabamą, kad įdarbintų savo išnaudotus karius, bet greitai buvo įsakytas į Daltoną, Džordžiją, kur O'Nilas perėmė brigados generolio Džeimso Kantejaus brigados komandą Tenesio armijoje. O'Nilas vadovavo šiai brigadai likusioje Atlantos kampanijos dalyje. Po to, kai leitenantas generolas Johnas Bellas Houdas buvo paskirtas Tenesės armijos vadu, O'Nealas buvo atleistas ir tarnavo likusiam karo laikui. 1863 m. birželio 6 d. jis buvo paskirtas brigados generolu, tačiau šis paskyrimas buvo sustabdytas generolo Roberto E. Lee, o paaukštinimą atšaukė Konfederacijos prezidentas Jeffersonas Davisas.