Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: Tuoj po 1929 m. Wall Street kracho teisininkai, tokie kaip Adolf Augustus Berle, Edwin Dodd ir Gardiner C. Means, apmąstė besikeičiantį šiuolaikinės korporacijos vaidmenį visuomenėje. Iš Čikagos ekonomikos mokyklos Ronaldas Coase'as įvedė sandorių išlaidų sąvoką, kad suprastų, kodėl įmonės yra įkurtos ir kaip jos toliau elgiasi. JAV ekonominė plėtra, atsiradusi po Antrojo pasaulinio karo (1939-1945 m.) daugiašalių korporacijų atsiradimu, paskatino vadovų klasės sukūrimą. Apie naują klasę tyrinėjo ir rašė keli Harvardo verslo mokyklos vadybos profesorai: Myles Mace (įmonės menas), Alfred D. Chandler, Jr. (verslo istorija), Jay Lorsch (organizacinis elgesys) ir Elizabeth MacIver (organizacinis elgesys). Lorsch ir MacIver teigimu, "daugelio didžiųjų korporacijų verslo reikalai yra dominuojamai kontroliuojami be pakankamos atskaitomybės ar jų valdybos stebėsenos". 1980 m. Eugene Fama ir Michael Jensen nustatė pagrindinę agentų problemą kaip būdą suprasti įmonių valdymą: įmonė laikoma sutarčių serija. 1977-1997 m. laikotarpiu įmonių direktorų pareigos JAV išplėtė tradicinę teisinę atsakomybę už lojalumo pareigą korporacijai ir jos akcininkams. Kalifornijos valstybės tarnautojų pensijų sistema (CalPERS) paskatino institucinio akcininkų aktyvizmo bangą (ko nors, kas anksčiau buvo labai retai matoma), siekiant užtikrinti, kad įmonės vertė nebūtų sunaikinta dabar tradiciškai draugiškais CEO ir direktorių tarybos santykiais (pavyzdžiui, neribotu akcijų pasirinkimo sandorių išleidimu, ne retas atvejis, kai jie yra atgaliniai).  Klausimas: Koks svarbus JAV istorijos įvykis privertė žinomus teisininkus persvarstyti besikeičiantį šiuolaikinių korporacijų vaidmenį visuomenėje?
1929 m. Volstrito krizas