Parašykite šio straipsnio tęsinį - Vidutinis paskirstymas Chersone buvo tik, o už žemės ūkininkų paskirstymus mokėjo 5 iki 10 rublių atpirkimo mokesčio. Valstybiniai valstiečiai buvo geresni, bet vis tiek jie emigravo masiškai. Tik stepių valdose padėtis buvo palankesnė. Ukrainoje, kur paskirstymas buvo asmeninis (mir egzistuoja tik tarp valstybinių valstiečių), padėtis nėra geresnė dėl didelių išpirkimo mokesčių. Vakarų provincijose, kur žemė buvo vertinama pigiau ir paskirstymas šiek tiek padidėjo po Lenkijos sukilimo
, bendra padėtis buvo geresnė. Galiausiai, Baltijos provincijose beveik visa žemė priklausė vokiečių žemininkui, kuris arba pats dirbo žemę, pasamdė darbininkus, arba nuomojo ją į mažus ūkius. Tik ketvirtadalis valstiečių buvo ūkininkai, likę - paprasti darbininkai.