Laveranas 1889 m. buvo apdovanotas Prancūzijos mokslų akademijos Bréant premija (Prix Bréant) ir 1902 m. Karališkosios medicinos draugijos Edvardo Jenerio medaliu už maliarijos parazito atradimą. 1907 m. Jis gavo Nobelio premiją fiziologijos ar medicinos srityje. Jis skyrė pusę premijos už Tropinės medicinos laboratorijos įkūrimą Pasteuro institute. 1908 m. Jis įkūrė Societe de pathologie exotique, kuriai jis vadovavo 12 metų. Jis buvo išrinktas į Prancūzijos mokslų akademijos narius 1893 m., o 1912 m. Jis buvo apdovanotas Nacionalinio garbės legiono ordino komanderiu. 1915 m. Jis buvo Pasteuro instituto garbės direktorius, kai jam sukako 70 metų. 1920 m. Jis buvo išrinktas Prancūzijos medicinos akademijos prezidentu.
Nobelio premija fiziologijos ar medicinos srityje