Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  1944 m. Arafatas įstojo į Karaliaus Fuado I universitetą ir baigė 1950 m. Universitete jis dalyvavo diskusijose su žydais ir skaitė Teodoro Herzlio bei kitų žinomų cionistų leidinius. Iki 1946 m. jis buvo arabų nacionalistas ir pradėjo siekti ginklų, kurie buvo kontrabanda į buvusį Britanijos Mandato Palestinoje, kad juos naudotų nereguliarūs Arabų aukštojo komiteto ir Šventojo karo kariuomenės milicijos. 1948 m. Arabų-Izraelio karo metu Arafatas paliko universitetą ir kartu su kitais arabais siekė patekti į Palestiną, kad prisijungtų prie arabų pajėgų, kovojančių prieš Izraelio karius ir Izraelio valstybės sukūrimą. Tačiau, užuot prisijungęs prie palestiniečių fedaienų, Arafatas kovojo šalia Musulmonų brolijos, nors jis į organizaciją neprisijungė. Jis dalyvavo mūšiuose Gazos rajone (kuris buvo pagrindinė Egipto pajėgų mūšių aikštelė konflikto metu). 1949 m. pradžioje karas baigėsi Izraelio naudai, o Arafatas grįžo į Kairą dėl logistinės paramos trūkumo. Grįžęs į universitetą, Arafatas studijavo civilinę inžineriją ir 1952-1956 m. buvo Palestinos studentų visuotinės sąjungos (GUPS) prezidentas. Per pirmuosius jo metus kaip sąjungos prezidento universitetas buvo pervadintas į Kairo universitetą po to, kai laisvųjų pareigūnų judėjimas įvykdė perversmą, nuvertusį karalių Faruką I. Tuo metu Arafatas baigė civilinės inžinerijos bakalauro laipsnį ir buvo pašauktas į pareigą kovoti su Egipto pajėgomis per Sueco krizę; tačiau jis niekada iš tikrųjų nekovojo. Vėliau tais pačiais metais, konferencijoje Prahoje, jis dėvėjo baltą keffiyeh, skirtingą nuo žvejo tinklų modelio, kurį jis vėliau priėmė Kuveite, kuris tapo jo emblema.  Klausimas: Kada Arafatas grįžo į Kairą?
1949 m.