Britų ir prancūzų kariai jau buvo kovoję Europoje tokiose mūšiose kaip Dettingenas
1743 m. pabaigoje abi šalys buvo "de facto" karo būsenoje. 1744-ųjų sausį Prancūzijos karalius Liudvikas XV oficialiai paskelbė karą Britanijai. Jo ministrai buvo įsitikinę, kad reikia smarkiai ir nedelsiant smogti Britanijai, ir pradėjo propaguoti Britanijos salų invaziją. Didžiosios Britanijos finansinės subsidijos buvo būtinos, kad jos sąjungininkės Austrija, Hanoveris ir Nyderlandų Respublika išliktų gyvos. Prancūzija tikėjo, kad užpuolusi Britaniją ir išstumusi ją iš karo, ji galėtų lengvai nugalėti savo priešus rytuose. Prieš paskelbus karą invazijai buvo ruošiamasi jau kurį laiką, o jūrų reikalų ministras Maurepas paskyrė savo patikimą ir labai kompetentingą pirmąjį komisarą Josephą Pelleriną pasiruošti. Daug plokščio dugno karinių laivų buvo pastatyta ir aprūpinta šiauriniuose uostuose, vadovaujant Pellerin. Karalius griežtai pritarė šiam planui.