Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Po metų, 1975 m., Diokno buvo išrinktas Civilinių laisvių sąjungos pirmininku, ir jis tą pareigą užėmė iki 1982 m. Vėliau 1983 m. Kovo mėn. Diokno įkūrė "Kilusan sa Kapangyarihan at Karapatan ng Bayan" (Liaudies suverenumo ir demokratijos judėjimas) organizaciją arba KAAKBAY, kuri buvo ideologiškai nepriklausoma nuo tokių įsitikinimų kaip marksizmas, tačiau prie jos prisijungė bendradarbiai marksistai ir kapitalistai. KAAKBAY turėjo įtakos visuomenei ir sunkiai kovojo su Marcos administracija, naudodamasis nenuskriaustiniu aktyvizmu arba "stūmimo politika". Vėliau KAAKBAY savo leidinyje "The "Plaridel" Papers" padidino spaudimo politiką kaip svarbų postdemokratijos principą. 1984 m. rugpjūčio mėn. "Plaridel" dokumentų leidinyje populiarinta spaudimo politikos sąvoka ir įvesta politinė sistema, kuri įtrauktų "gatvių parlamentą" kuriant "populiarinę demokratiją". KAAKBAY taip pat buvo viena iš pagrindinių "Teisingumo Aquino, Teisingumo visiems" (JAJA) koalicijos narių organizacijų, kurią 1983 m. Rugpjūčio 25 d. įkūrė Diokno po "Ninoy" Aquino nužudymo.
už tai, kad grįžote į šalį ir susiduriate su Maroku. JAJA buvo pirmasis vieningas frontas prieš Markosą, bet jis ilgai nevykdo. KAAKBAY buvo pagrindinė koalicija, trukdanti kitoms ekstremalioms grupėms palikti JAJA. Deja, 1984 m. viduryje JAJA vėliau buvo pakeista daugiausia kairiųjų pažiūrų Koalicija demokratijos atkūrimo organizacijų (CORD), kuri turėjo beveik tuos pačius narius. Prieš CORD sukūrimą daugelis buvusių JAJA narių, kurie nesutinka su komunistais, taip pat organizavo daug platesnį aljansą, pavadintą "Kongreso ng Mamamayang Pilipino" (KOMPIL) arba Filipinų žmonių kongresas, ir daugiausia vadovavo Diokno.