Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Vokietijos okupacinės pajėgos iš pradžių buvo gerai priimtos daugumoje civilių Rygos. Nuo 1940 m. birželio iki 1941 m. birželio sovietų režimas Latvijoje vykdė teroro valdymą prieš "anti-sovietinius" elementus. Vien tik Rygoje buvo suimti tūkstančiai vyrų, moterų ir vaikų, kurių dauguma daugiau niekada nebuvo matomi gyvi. Todėl nemaža dalis gyventojų vokiečių okupaciją laikė mažesniu blogiu. Be to, sovietų režimo platus valymo sąrašas apėmė neproporcingai daug žydų, dirbančių profesijose, kurios buvo suvokiamos kaip potencialiai "anti-sovietinės" - rabinų, intelektualų, darbininkų ir cionistų organizatorių, liberalių ir socialdemokratų, miesto specialistų ir pirklių. 1941 m. birželio mėn. deportacijų banga
, kuri buvo sudaryta tik prieš tris savaites iki Vokietijos invazijos, išsiuntė maždaug 5000-6000 Latvijos žydų į Sibiro gulagus, įskaitant beveik visą žydų pilietinę vadovybę. Vokiečių įsiveržimo metu išlikusi žydų bendruomenė Latvijoje buvo šokiruota ir sutrikusi; skirtingai nuo daugelio kitų žydų bendruomenių, kurios per Antrąjį pasaulinį karą pateko į nacių valdžią, Latvijoje nebuvo jokio plano ar sistemingų pastangų įspėti gyventojus apie egzistencinę nacistinių grėsmę.