1982 m. automobilis buvo atnaujintas ir modifikuotas su pertvarkyta nosies dalimi, kurioje buvo atskiri kairiojo ir dešiniojo priekinių sparnų ir naujo galinio sparnų, tapdamas RE30 "B" specifikacija. Dėl pažangos antžeminiame poveikiu automobiliai dažnai važiavo be priekinės sparnų. Variklis buvo toliau tobulintas, kad suteiktų apie 590 AG. Prostas tvirtai pradėjo sezoną ir laimėjo Brazilijoje ir Pietų Afrikoje, kad pabrėžtų savo ketinimą laimėti čempionatą. Tačiau tai buvo vienintelės jo pergalės per metus, kai "Ferrari", "Williams" ir "McLaren" technologijos lenktynėse aplenkė "Renault". RE30B buvo įspūdingas kvalifikacinis automobilis, daugumoje lenktynių "pole" užėmė Prostas ar Arnouxas, tačiau abiejų vairuotojų patikimumas buvo įtartinas, daugiausia dėl problemų su nauju ir gana eksperimentiniu elektroniniu degalų įpurškimu, kuris per lenktynes pakartotinai gedė. Tai buvo gėda, nes RE30B buvo tikriausiai labiausiai konkurencingas automobilis, kad metų, turintys geriausią kompromisą dėl tiesioginio veikimo- su gera šasija ir aerodinamika, ir pakankamai galingas variklis. Automobilis buvo greitas visose skirtingose grandynose - net ir taip siauriose, lėtuose grandynuose, kaip Monako, Detroito, Zolder ir Long Beach; grandynų, kuriuose kiti automobiliai su turbo varikliais (Ferrari, Brabham-BMW ir mažiau konkurencingi Toleman-Hart) neturėjo veiksmingumo dėl didesnio svorio ir prastos variklio gavimo dėl didelio turbo vėlavimo, todėl automobiliai su mažiau galingais natūraliai sugebais varikliais galėjo pasinaudoti, galėdami greičiau gauti daugiau galios iš lėtų kampų. Arnoux per pastarąją metų pusę laimėjo du varžybas, bet per visą sezoną baigė tik keturias lenktynes. Prostas turėjo galimybę laimėti Monake, Austrijoje ir
Dijonas, bet turėjo problemų per paskutinius visų trijų lenktynių ratus. Galiausiai jis išgelbėjo ketvirtą vietą čempionate, o "Renault" baigė trečią konstruktorų čempionate.