Netrukus po mūšio jis vedė garsaus atėniečio dukterį, ir nuo to laiko iki pat mirties jo veikla buvo neatsiejama nuo to miesto. Po to, kai 1826 m. Birželio mėn. Ibrahim Pasha užėmė Atėnus, Makriyannis padėjo organizuoti Akropolo gynybą ir tapo laikinuoju garnizonų vadu po vadas Jannis Gouras mirties. Spalio 7 d. jam pavyko atremti žiaurų puolimą prieš Herodes Atticus Odeoną, o gynybos metu Akropolyje jis tris kartus patyrė sunkių žaizdų galvoje ir kakle. Šios žaizdos jį kankino visą likusį jo gyvenimą, tačiau jos nesustabdė jo dalyvavimo paskutiniame karo etape: 1827 m. pavasarį jis dalyvavo Pirejaus mūšiuose ir Faleronos mūšyje.
- Taip.