1906 m. naujasis "Jūrų Statutas" leido statyti šešis "S" ir septynis "Dreadnought" ir "Es". "Dantonai" buvo pre-dreadnought laivai, pastatyti po to, kai britų "visų didelių ginklų" paleidimo tokie laivai tapo pasenę, nors prancūzai tuo metu labiau norėjo didesnio lengvesnių antrinių ginklų ugnies greičio. Įsitikinę, kad taip pat reikia sukurti savo dreadnought, prancūzai 1910 m. užsakė keturis "Courbet", o 1912 m. - tris "Bretagne". Tai buvo paskutiniai kariniai laivai, baigti dvejus dešimtmečius, nes Pirmasis pasaulinis karas privertė prancūzus atšaukti ir es (1913 m. ir 1915 m. programoms užsakytas), nes pramoniniai ir finansiniai ištekliai buvo nukreipti į Prancūzijos kariuomenę, o finansiniai apribojimai po karo užkirto kelią tolesnei statybai. Per karą didžioji Prancūzijos laivyno dalis buvo skirta saugoti pietinę Adrijos jūros pakrantę, kad būtų sulaikytas Austro-Vengrijos laivynas, o senesni laivai buvo naudojami kitur, ypač Dardanelių kampanijos metu.
, kur "Bouvet" buvo panardintas 1915 metais. Po karo likę pre-dreadnought laivai buvo arba išmesti, arba išleisti antraeiliams.