Rašykite šio skyriaus tęsinį - Roosevelto planas įtikinti Hooverį kandidatuoti į demokratų kandidatūrą žlugo po to, kai Hooveris viešai paskelbė esąs respublikonas, tačiau Rooseveltas vis tiek nusprendė siekti 1920 m. viceprezidentų kandidatūros. Po to, kai gubernatorius Džeimsas M. Koksas iš Ohajo laimėjo partijos prezidento nominaciją 1920 metų demokratų nacionaliniame kongrese
, jis pasirinko Ruzveltą savo kandidatu, o partija oficialiai nominavo Ruzveltą aklamacija. Nors jo nominacija nustebino daugumą žmonių, Rooseveltas subalansuodavo bilietą kaip nuosaikumas, Vilsonas ir draudimas su garsaus vardo. Ruzveltui ką tik buvo sukakę 38-eri, ketverius metus jaunesni nei buvo Teodoras, kai jis gavo tą patį nominaciją iš savo partijos. Po demokratų konvencijos R. Rooseveltas atsistatydino iš karinio jūrų laivyno sekretoriaus pavaduotojo ir visoje šalyje surengė kampaniją už Cox-Roosevelt kandidatūrą.