Nacionalistinė agitacija prieš prancūzų valdymą paskatino sultoną al-Atrašį vadovauti sukilimui, kuris prasidėjo 1925 m. Druzų kalne ir pasklido visoje Sirijoje ir kai kuriose Libano dalyse. Sukilimas
prieš tai, kai 1927 m. ji buvo užgniaužta. Prancūzai nuteisė sultoną al-Atrašą mirties bausme, bet jis su sukilėliais pabėgo į Transjordaniją ir galiausiai buvo atleistas. 1937 m. jis grįžo į Siriją ir buvo labai gerai priimtas. 1928 m. buvo surengti rinkimai į konstitucinę asamblėją, kuri parengė Sirijos konstituciją. Tačiau Prancūzijos vyriausiasis komisaras šiuos pasiūlymus atmetė, o tai sukėlė nacionalistinius protestus.