Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Pirmasis žinomas šios ligos paminėjimas yra iš 1700 m. pr. Kr. Egipto papiro, kuriame patariama: <unk>... Tu turėtum duoti receptą, stiprų apsaugą; akatsijos lapai, malti, tituruoti ir virti kartu. Paspauskite juostelę gero lino su juo ir vieta į anusą, kad jis atsigaus iš karto. " 460 m. pr. m. e. Hipokratų korpusas aptaria gydymą, panašų į šiuolaikinę guminės juostos sujungimą: "Ir hemorojus panašiu būdu galite gydyti, perstumiant juos adatą ir surišdami juos labai storomis ir vilninėmis siūlais, pritaikant, ir nesukelkite, kol jie neišnyks, ir visada palikite vieną; ir kai pacientas atsigaus, tegul jis bus įtrauktas į Hellebore kursą. " Hemorojus galėjo būti aprašytas Biblijoje, o ankstesni anglų vertimai naudojo dabar pasenusią rašybos formą "emerods". Celsas (25 m. pr. m. e. <unk> 14 m. e. m.) aprašė ligatoriaus ir iškirpimo procedūras ir aptarė galimas komplikacijas. Galenas pasisakė už arterijų ir venų sąsajų nutraukimą, tvirtindamas, kad tai sumažina ir skausmą, ir gangrenos plitimą. Susruta Samhita (IV-V amžius) yra panašus į Hipokratų žodžius, tačiau pabrėžia žaizdų švarumą. XIII amžiuje tokie europiečiai chirurgai kaip Lanfrancas iš Milano, Guy de Chauliac, Henri de Mondeville ir Johnas iš Ardeno padarė didelę pažangą ir išplėtė chirurgines technikas. Viduramžiais hemorojus taip pat vadindavo Šventojo Fiakro prakeikimu. Pirmasis žodis "hemorojus" angliškai buvo vartojamas 1398 m. Jis kilęs iš senosios prancūzų kalbos "emorroides", iš lotynų hæmorrhoida, iš graikų α<unk>μορροΐς (haimorrhois), "galima išskirti kraują", iš α<unk>μα (haima), "kraujas" ir <unk>όος (rhoos), "tūris, srautas, srovė", iš <unk>έω (rheo), "tūris, srautas".  Klausimas: Kas gali būti hemorojus, jei kalbame apie tiesioginį graikišką vertimą?
kraujas