1888 m. "Leipcigas" pradėjo didelę operaciją užsienyje, pirmiausia Vokietijos Rytų Afrikoje, kur vyko Abushiri sukilimas.
- Taip. "Leipzig" ir keli kiti karo laivai suformavo kruizerių eskadrą, kuriai vadovavo kontradmiralas Karlas Augustas Deinhardas. Laiviai padėjo apginti Dar-es-Salaamą ir Bagamjovį, bombardavo sukilėlių pajėgas pakrantėje ir siuntė išsilaipinimo grupes į krantą, kad padėtų susigrąžinti miestus, kuriuos sukilėliai užėmė. 1890 m. sukilėlis buvo nugalėtas, todėl "Leipzig" ir kiti korvetės galėjo plaukti į Rytų Aziją. Tačiau 1891 m. prasidėjus Čilės pilietiniam karui, laivai buvo išsiųsti apsaugoti vokiečių piliečius šalyje ir jie išsiuntė iškrovimo būrį į Valparaiso, kad apsaugotų vokiečius mieste. Pasibaigus karui, "Leipcigas" plaukė į Rytų Afriką, kur jo buvimas pasirodė nereikalingas. Ji tęsė kelionę į Rytų Aziją, o vėliau buvo sugrąžinta į Rytų Afriką dėl baimės dėl atnaujinto konflikto, kilusio dėl Zanzibaro sultono Ali bin Saido paveldėjimo. Tai buvo nepagrįstas susirūpinimas, ir kai Keiptaune atlikus patikrinimą paaiškėjo, kad jos būklė labai pablogėjo, ji buvo atšaukta į Vokietiją. 1895 m. jis buvo paverstas barakų laivu ir treniruočių laivu. Ji buvo iškeltas 1921 m. ir vėliau tą pačią dieną buvo išardyta.