1883 m. kartu su Tsuda Sen buvo pirmasis japonų krikščionių misionierius, atvykęs į Korėją. Tai buvo dešimtmetį prieš oficialią Japonijos kolonijinę plėtrą ir atrodė, kad tai buvo motyvuota krikščioniškoje transnacionalinėje kosmopolitizmo. Jis į japonų krikščionių misiją užsienyje žiūrėjo kaip į "vakarietiškų" krikščionių misionierių veiklos Japonijoje tęsinį; jam misija buvo "įpareigojimas". 1894 m. su kitais krikščionimis jis įkūrė Didžiosios Japonijos užjūrio švietimo draugiją, griežtai krikščionišką organizaciją. Jie įkūrė japonų kalbos mokyklas Korėjoje. Nors misija buvo krikščioniška ir švietimo, "negalima paneigti, kad šių mokyklų įkūrimas buvo Japonijos įtakos Korėjoje kertinis akmuo". Vėlesnė jo veikla buvo ne tik krikščionių misija, bet ir aktyvus įsikišimas į Azijos politiką prieš politinę priespaudą Azijoje. Jis palaikė Emilio Aquinaldo
Filipinų karas su Jungtinėmis Valstijomis ir Mongolijos nepriklausomybės judėjimas; 1918 m. jis kritikavo japonų žmones už jų nepaisymą Japonijos atsakomybės pagerinti Azijos visuomenes.