Apibendrinti straipsnį:  Pralaimėtas: Napoleonas (pavaizduotas) pralaimėjo Waterloo mūšyje 1815 m. Svečiams, dalyvaujantiems Londono pamaldose, skirtose 200 metų nuo Vaterlo mūšio, buvo pasakyta, kad jie neturėtų elgtis "triumfališkai", kad nepatikėtų prancūzai. Kvietimuose į šventosios Pauliaus katedros pamaldas nurodoma, kad nebus šlovinama Velingtono kunigaikščio pergalė prieš Napoleoną 1815 metais. Tačiau praėjusią naktį šį žingsnį kritikavo politikai, kurie sakė, kad jis "politinį korektiškumą išaukštino į absurdišką naują lygį". Kvietime į "Waterloo 200" ceremoniją rašoma: 'Nors ceremonija yra susijusi su karine pergale, ji jokiu būdu nešlovina karo, taip pat ji neturi būti laikoma triumfo švente.' Vietoj to, ceremonijoje, kurioje dalyvaus karališkosios šeimos nariai ir aukštesni politiniai bei kariniai veikėjai, daugiausia dėmesio bus skiriama "visos Europos" karinės kovos ir po jos pasiektos taikos amžiams. Konservatorius Jacobas Rees-Moggas, kuris siekia būti išrinktas Somerseto parlamento nariu, sakė: "Vaterlu buvo gėrio triumfas prieš blogį. Napoleonas buvo atsakingas už nuo 3 iki 6,5 milijonų žmonių mirtis. "Po dvidešimties metų juokinga išsaugoti prancūzų raudonumą, nesilaikant mūšio, koks jis buvo. Kas toliau? Ar prašysime Prancūzijos atsiprašyti už Hastingso mūšį?" Paminklo ceremonija, kuri vyks birželio 18 dieną, Waterloo mūšio dvidešimties metinių proga, bus svarbiausia iš renginių, skirtų minėti mūšį. "Waterloo 200" pirmininkas, generolas majoras seras Evelyn Webb-Carter, gynė "ne triumfalizmo" temą. Paklaustas, ar atrodo, kad ši paslauga buvo sukurta siekiant išvengti prancūzų gėdos, jis atsakė: "Kai kurie žmonės gali tai taip perskaityti, bet mes taip į tai nemąstome". Jis pridūrė, kad priešas Vaterlū buvo Napoleonas, o ne pati Prancūzija. Šį kartą minėjimas buvo skirtas ne karinei kampanijai ar pačiam mūšiui, o to mūšio poveikiui Europoje. "Vaterlū atnešė ilgesnį taikos laikotarpį Europoje po ypač siaubingų 20 metų karo", pone...
Svečiams, dalyvaujantiems Waterlo mūšio metinių ceremonijoje, buvo pasakyta nesidžiaugti. Kvietimuose į šį renginį rašoma, kad jis neturi būti vertinamas kaip "triumfalistinis". Šis žingsnis buvo kritikuotas politikų kaip "absurdiškas" politinis korektiškumas.