1918 m. gegužės 15 d. seržantas Davidas Emmetas Coyne'as buvo nominuotas Viktorijos kryžiui už tai, kad, norėdamas apsaugoti kitus karius, nusišovė į rankinę granatą, kurią jis išmoko, kai ji netyčia atsitraukė nuo parapeto. Tačiau, kadangi tai nebuvo priešo akivaizdoje, po mirties apdovanojimas buvo pakeistas į Alberto medalių auksą, vienintelį tokį medalį, išduotą AIF nariui (vėliau jis buvo pakeistas Džordžo kryžiumi). Vėliau, 1918 m. rugpjūčio mėn., 31-asis batalionas dalyvavo paskutiniame sąjungininkų karo puolimame, kai dalyvavo mūšiuose, dėl kurių buvo užimtas Villers Bretonneux.
ir tada Bullecourt. Vėliau, rugsėjį, batalionas dalyvavo atake ant Sankt Kventino kanalo. Tai buvo paskutinis jų dalyvavimas kare, nes jie buvo už linijos, kai lapkričio 11 d. įvyko paliaubas. 31-asis batalionas buvo išardytas 1919 m. kovo mėn., kol laukė repatriacijos į Australiją.