Užpildykite šią frazę: "Nelaiminga komedija" aptarė klasių kovos sąvoką dar prieš tai, kai Karlas Marksas sugalvojo šią frazę. "Nelaiminga komedija", atrodo, buvo įkvėpta autoriaus apmąstymų apie Lenkijos 1830 m. Lapkričio sukilimą ir Prancūzijos
1830 m. Liepos revoliucija. Jis apžvelgė socialinę revoliuciją, nuspėjo kilmingumo sunaikinimą ir komentavo visuomeninius pokyčius, kuriuos sukėlė Vakarų Europos klestintis kapitalizmas. Juostoje buvo kritikuojama ir aristokratija, ir revoliucionieriai, pirmieji vaizduojami kaip bailūs, o pastarieji - kaip destruktyvūs; nei moraliniu požiūriu aukštesni. Taip pat buvo aptariamos tokios temos kaip poeto tapatybė, poezijos prigimtis ir romantiški mitai apie tobulą meilę, šlovę ir laimę. Kitoje prozės dramoje "Irydion" Krasiński vėl ėmėsi visuomenės žlugimo temos. Jis smerkė revoliucinių judėjimų peržengimus, tvirtindamas, kad tokie motyvai kaip kerštas neturi vietos krikščioniškoje etikoje; tačiau daugelis šiuolaikinių žiūrėjo į spektaklį kaip į kovos už Lenkijos nepriklausomybę palaikymą, o Krasiński ketinėjo propaguoti organinį darbą kaip visuomenės pažangos priemonę. Vėlesni jo raštai aiškiau parodė jo pasipriešinimą romantiškoms kovinėms iniciatyvoms ir jo taikos, organinio švietimo darbo gynimą; tai ypač buvo jo "Ateities psalmų" atveju, kuriame aiškiai kritikuojama revoliucijos koncepcija. Krasiński pradėjo rašyti "Irydion" prieš "Dievišką komediją", tačiau ją išleido po pastarosios. Miłoszas komentavo, kad nors "Irydion" yra labai talentingas kūrinys, ypač įžvalgi Romos imperijos nuosmukio analizė, jis nėra lygus "Nelaimingosios komedijos"; o Segelis rašė, kad "Irydion" "šiandien nesitraukia didelio dėmesio".