Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Lapkričio 8 d., per metinę Hitlerio kalbą Nacių partijos senosios gvardijos nariams, minintį alaus rūmų pučą, jis aptarė karą, kuriame Vokietija neseniai patyrė perversmų (Stalingrado ir Afrikos
), ir pareiškė, kad taikos derybų nebus. Jis paminėjo savo pranašystę ir pasakė, kad karo rezultatas bus "žydų išnaikinimas Europoje". Hitleris sakė, kad priešas yra tas pats, su kuriuo naciai susidūrė Veimaro Respublikoje. Jis tvirtino, kad Vokietija pralaimėjo Pirmąjį pasaulinį karą, nes nesuprato didelio pavojaus, kurį kelia vidiniai priešai ir žydai; Nacių Vokietija laimėtų karą su "pusiau žydų Rooseveltu", nes buvo apšviesta. Pagal Saugumo tarnybos ataskaitas, Hitlerio retorika buvo neprieinama realybei ir turėjo tik paviršutinišką poveikį klausytojams. Herf tvirtina, kad klausytojams buvo aišku, ką turėjo galvoje Hitleris: "Žydai ketino 'išnaikinti' - tai yra, nužudyti - europiečius" ir mainais "nacių režimas buvo išnaikinimo procese - tai yra, žudydamas - žydus". Herfo nuomone, labiausiai patikima žydų nebejuokų interpretacija buvo ta, kad "su jais buvo daroma kažkokia katastrofiška situacija". Plaukiojimas parodė, kad auditorija pritarė Hitlerio "teisingai atkeršyti didžiausiam Vokietijos priešiui".