Užbaigti šią frazę: 1798 m. kovo mėn. Prancūzijos invazija į Šveicariją sukėlė trumpą susijaudinimą, kai Berno miestas buvo užpultas. Neckeriui buvo duota pagarba, kai armija praėjo pro jo rūmus. 1798 m. liepos mėn. jis buvo pašalintas iš emigrantų sąrašo. Jo namas 9-ajame Paryžiaus rajone buvo parduotas (arba užimtas) Juliette Récamier vyrui. 1800 m. birželio pradžioje Neckeris susitiko su Napoleonu pakeliui į
Marengo. Napoleonas pasikalbėjo su juo apie savo planus atkurti monarchiją Prancūzijoje. 1802 m. Neckerio knyga "Paskutinės nuomonės apie politiką ir finansus" sužlugdė pirmąjį konsulą. Dėl šios knygos jis pagrasino išvaryti Madame de Stael iš Paryžiaus. Nors Neckeris niekada nebuvo respublikonas, jo gyvenimo pabaigoje jis rimtai ėmėsi projekto sukurti ir įtvirtinti Prancūzijoje respubliką "vieną ir nedalomą". Neckeris tada išpranašavo Tribunato sušalinimą, kuris vyko Prancūzijos konsulate. Prancūzijos senatas nepripažino jo pretenzijos gauti du milijonus iš valstybės iždo. Neckeris buvo palaidotas šalia savo žmonos Coppet pilies sode; mauzolejus buvo uždarytas 1817 m., kai ten buvo palaidota ir Germaine. 1814 m. Chartijoje, kurią Sen-Ouen-sur-Seine pasirašė Liudvikas XVIII, buvo beveik visi Neckerio prieš 1789 m. liepos 14 d. revoliuciją pasiūlyti laisvės palaikymo straipsniai. Todėl Džordžas Armstrongas Keli jį pavadino "Restauracijos liberalizmo seneliu".