1942 m. birželio 24 d. Salogoras gavo iš pulkininko Abayevo planą organizuoti partizanų vienetus Besarabijoje, kuriuos istorikas Antonas Moraru apibūdino kaip "teroristų ir diversionistų grupes". Po pergalės Stalingrade 1943 m. pradžioje Raudonoji armija pradėjo puolimą, o Salogoras tapo tiesioginiu karinių operacijų dalyviu. Jis asmeniškai dalyvavo atrenkant PCM kadrų misijoms už priešo linijų. Kai sovietai atgaivino savo buvimą Ukrainos žemėse, Salogoras paprašė Nikolajaus Mihailovičiaus Frolovo perimti partizanų vienetų Besarabijoje vadovybę. Kaip praneša Frolov, tokių padalinių iš tikrųjų nebuvo, daugiausia todėl, kad "priešiški elementai" ir "Bojarų Rumunija" visiškai kontroliavo regioną. Kai kurios Moldovos paskirtos tarptautinės grupės buvo įkurtos rugsėjo mėnesį, kai jos dalyvavo atakuojant Šepetivkos geležinkelio stotį "Reichskommissariat Ukraine" ir, kaip pranešama, nužudė apie 2000 vokiečių. Pasak Moraru, šie vienetai buvo sudaryti iš moldavų rusų ir ukrainiečių, o 1944 m. buvo užregistruota tik "20 rusų moldavų". 1943 m. pabaigoje vykusiame Dniepro mūšyje Salogoras taip pat buvo palaiko ryšius su ukrainiečių partizanais, pranešdamas apie jų atakas prieš Ukrainos sukilėlių armiją, rengiantis galutinam Kijevo užėmimui.
- Taip.