Paskutiniais šimtmečiais prancūzų strateginį mąstymą kartais skatino poreikis pasiekti arba išsaugoti vadinamąsias "natūralias sienas", kurios yra Pirenejai į pietvakarius, Alpos į pietryčius ir Reino upė į rytus.[2] Pradedant nuo Kloviso, 1500 metų karų ir diplomatijos buvo daugumos šių tikslų įgyvendinimas. Karas su kitomis Europos galybėmis ne visada buvo nustatomas pagal šiuos aspektus, o Prancūzijos valdovai dažnai išplėtė savo kontinentinę valdžią toli už šių barjerų, ypač Karlo Didžiojo, Liudviko XIV ir Napoleono valdymo metu.[3] Šie nuolatinių konfliktų laikotarpiai buvo apibūdinami savo standartais ir konvencijomis, tačiau visiems buvo reikalingas tvirtas centrinis vadovavimas, kad prancūzų valdžia būtų išplėsta.[4] Svarbių karų žmonijos istorijoje atsirado dėl konflikto tarp kitų Europos tautų ir kitų Europos valstybių.
šimtmečiai