Įtariamas jo požiūrio panašumas į jo Konservatorių partijos kolegos Rabo Butlerio požiūrio panašumą buvo pavadintas "Butskellism", iš pradžių satyrinis terminas, maišantis jų vardus, ir buvo vienas iš pokario konsensuso aspektų, per kurį pagrindinės partijos iki 1970-ųjų daugiausia sutarė dėl pagrindinių vidaus ir užsienio politikos taškų. Nuo 1951 m. Leiboristai buvo opozicijoje, o 1955 m. Gaitskell laimėjo karštus lyderio mūšius su Bevan ir jo rėmėjais, kad taptų Leiboristų partijos lyderiu ir opozicijos lyderiu. 1956 m. jis priešinosi Edeno vyriausybės karinės jėgos naudojimui Sueze
- Taip. Kilo auganti ekonomika, jis 1959 m. visuotiniuose rinkimuose leido leiboristams trečią kartą iš eilės pralaimėti.