Penktasis bataljonas buvo suformuotas 1939 m. kaip antrosios linijos 4-ojo bataljono kopija, kai Teritorijinė armija buvo padvigubinta. Iš pradžių 5-asis bufas buvo priskirtas 37-ai pėstininkų brigadai, kuri buvo 12-osios (Rytų) pėstininkų divizijos dalis, kuri buvo 2-osios linijos 44-osios (Home Counties) divizijos kopija. Tačiau 1939 m. spalio 26 d. ji buvo perkelta į 36-ąją divizijos pėstininkų brigadą mainais į 2/6 Rytų Surreys. 5 Buff'ų, kartu su 6 ir 7 Karališkojo Vakarų Kent'ų, likė 36 brigadoje likusį karą. Kaip ir 2 ir 4 batalionų, jis 1940 m. tarnavo su BEF Prancūzijoje, kovojo Prancūzijos mūšyje ir buvo evakuotas prie Dunkerko. 12-oji divizija patyrė didelių nuostolių, daugiausia dėl to, kad dauguma vyrų buvo mažai apmokyti, o divizija neturėjo artilerijos ar paramos padalinių. Grįžusi į Angliją, divizija 1940 m. liepos mėn. buvo išardyta dėl patirtų nuostolių. 1942 m. 36-oji brigada buvo priskirta naujai įkurtai 78-ai divizijai ir dalyvavo operacijoje "Prekiltis", sąjungininkų iškrovime Šiaurės Afrikoje, po to kampanijoje Tunise, kur 78-oji divizija, kaip britų pirmosios armijos dalis, išsiskyrė per lemiamą Longstop Hill užėmimą. Po to divizija dalyvavo Sicilijos kampanijoje.
, kaip britų aštuntosios armijos dalis. 5 Buffs ir likusi 78 divizija tada dalyvavo kovose Italijoje ir tarnavo ten iki 1945 metų puolimas.