Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Makedonijos muilo korpuso personalo gretas buvo skiriamas rankos varžtu, ant kurio buvo raidės "MMC" ir kepės ženklas. Įdarbinamiesiems Kipre buvo suteiktas 15 dienų bazinis mokymas ir po atvykimo į Saloniką buvo suteiktas papildomas muilo ir ginklų mokymas. Nors oficialiai muilininkai buvo nenaudojami, vienas MMC veteranas tvirtino, kad jie buvo apdovanoti Lee Enfield šautuvais savigynai. Pagrindinis veiksnys, padėjęs sėkmingai vykti į stovyklą, buvo aukštas atlyginimas (90 drachmų per mėnesį), nemokamas maistas ir drabužiai, taip pat tai, kad pagal armijos įstatymą muilininkai buvo įregistruoti kaip stovyklos pasekėjai. 1917 m. liepos mėn. Muolių pirkimo komisija buvo pervadinta į Muolių įdarbinimo ir personalo pirkimo komisiją, nukreipdama dėmesį į darbo jėgos įdarbinimą. Per kampaniją Kipro muilininkai turėjo siųsti į frontą maisto, ginklų, šaudmenų ir vandens, taip pat vežti sužeistus karius atgal ir dirbti kelių statyboje. Gyvūnai ir jų prižiūrėtojai išgyveno sunkias sąlygas, pavyzdžiui, naktį ir šaltyje keliavo pelkėse, upėse ir kalnuose. Po Pirmojo pasaulinio karo pabaigos daugelis korpusų narių pratęsė savo sutartis. Kipriečiai vėliau buvo dislokuoti Varnoje, Gallipolioje, Konstantinopolyje.
, Serres, Doiran, Serbija ir kitos vietovės. Kiti dalyvavo sąjungininkų intervencijoje Rusijos pietuose Rusijos pilietinio karo metu.