Pasirodo, kad fermentai gali veikti už gyvos ląstelės ribų, o kitas žingsnis buvo nustatyti jų biocheminę prigimtį. Daugelis ankstyvųjų mokslininkų pažymėjo, kad fermentinis aktyvumas buvo susijęs su baltymais, tačiau keli mokslininkai (pvz., Nobelio premijos laureatas Richard Willstätter) teigė, kad baltymai buvo tik tikri fermentų nešėjai ir kad proteinai patys savaime negalėjo katalizuoti. Tačiau 1926 m. James B. Sumner parodė, kad fermentai ureazė buvo grynas baltymas ir jį kristalizavo; Sumner taip pat padarė 1937 m. Enzimai katalazei. Išvada, kad gryni baltymai gali būti fermentai, buvo galutinai įrodyta Northropites ir Stanley, kurie dirbo su virškinimo fermentais pepsino (1930 m.), trypsino ir chymotrypsino. Šie trys mokslininkai buvo apdovanoti Nobelio premija 1946 m. 1965 m. Šis atradimas, kad fermentų aktyvumas gali būti susietas su baltymais, tačiau keletas mokslininkų (pvz., Nobelio premijos laureatas Richard Willstätter) teigė
Nobelio chemijos premija