Užpildykite šią frazę: "Kaputt" įžangoje Malaparte išsamiai apibūdina sudėtingą rašymo procesą. Jis pradėjo ją rašyti 1941 m. rudenį, būdamas Roman Souchenos namuose Ukrainos Pestčiankos kaime, esančiame netoli vietinio SS rekvizuoto "Sovietų namų"; kaimas tada buvo vos dvi mylios už fronto. Sučena buvo išsilavinęs valstiečių vyras, kurio nedidelėje namų bibliotekoje buvo visi Puškino ir Gogolo darbai. Jauni Souchenos žmona, po sunkios darbo dienos susikaupusi į "Eugene Onegin", priminė Malaparte apie Elena ir Alda, dvi Benedetto Croce dukteris. Souchena pora padėjo Malaparte rašyti projektą, jis laikė rankraštį gerai paslėptą savo namuose nuo vokiečių paieškų ir ji jį siuvė į Malaparte drabužių apatinę, kai jis buvo išvarytas iš Ukrainos fronto dėl jo straipsnių Corriere della Sera skandalo. Jis tęsė rašymą 1942 m. Sausio ir vasario mėn., kurį jis praleido
Nacių okupuotoje Lenkijoje ir Smolensko fronte. Iš ten jis išvyko į Suomiją, kur praleido dvejus metus, per kuriuos užbaigė visą knygą, išskyrus paskutinį skyrių. Laponijoje, Petsamo fronte, susirgus rimta liga, jam buvo suteiktas atsigavimo atostogas Italijoje. Keliaujant į Berlyną, Tempelhofo oro uoste, Gestapo įlipo į jo lėktuvą ir nuodugniai apžiūrėjo visų keleivių daiktus. Laimei, jo bagaže nebuvo nė vieno "Kaputo" puslapio. Prieš išvykdamas iš Helsinkio, jis pasirūpino, kad rankraštis būtų patikėtas keliems Helsinkio diplomatams: Grafui, Ispanijos delegacijos ministrui; princui Dinai Cantemir, Rumunijos delegacijos sekretoriui; ir Titu Michai, Rumunijos spaudos atašei. Šių diplomatų pagalba rankraštis pagaliau pasiekė Malapartę Italijoje, kur jis galėjo jį išleisti.