Lenkijos legionai () buvo Lenkijos karinės pajėgos (pirmoji aktyvi Lenkijos armija per daugelį kartų) pavadinimas, įkurta 1914 m. rugpjūčio mėn. Galicijoje netrukus po Pirmojo pasaulinio karo, prasidėjusio tarp priešingų Triple Entente sąjungų vienoje pusėje (įskaitant Didžiąją Britaniją, Prancūzijos Respubliką ir Rusijos imperiją); ir Centrinės galios kitoje pusėje, apimanti Vokietijos imperiją ir Austriją-Vengriją. Legionai tapo "įkūrimo mitu šiuolaikinės Lenkijos sukūrimui", nepaisant jų gana trumpo egzistavimo. 1916 m. rugsėjo 20 d. jie buvo pakeisti Lenkijos pagalbiniais korpusais (Polish Auxiliary Corps) ir 1918 m. vasario 19 d. susijungė su Lenkijos II korpusu Rusijoje dėl Rarańcza mūšio prieš Austriją-Vengriją, o po karinio pralaimėjimo Kaniovo mūšyje buvo išardyti.
1918 m. gegužę prieš imperinę Vokietiją. Generolas Halleris pabėgo į Prancūziją, kad suformuotų Lenkijos armiją Vakaruose prieš prieš Lenkiją nukreiptą vokiečių-bolševikų sutartį.