Įprastai apibūdinamas kaip psichologinis siaubo filmas, "Juodasis gyvatė" taip pat gali būti interpretuojamas kaip meninio tobulumo pasiekimo metafora su visais psichologiniais ir fiziniais iššūkiais, su kuriais galima susidurti, t. y. "filmas gali būti suvokiamas kaip poetiška menininko gimimo metafora, tai yra kaip Nina psichinės odisėjos, siekiančios meninio tobulumo, ir už tai mokamos kainos vizuali vaizdinis vaizdinys". Aronofsky sukūrė prielaidą, susijungdamas savo vaizdus apie "Gyvatų ežero" produkciją su nerealizuotu scenarijumi apie studentus ir sąvoką, kad jį persekioja dvigubas, panašus į folklorinius doppelgängerius. Arfono Dostojevo "Juodasis gyvatė" taip pat laikomas įkvėpimo šaltiniu filmui. "Juodasis gyvatė" taip pat yra jo kompanionas menininko gimimui, t. y. kaip Nina psichinės odisesijos vizualus vaizdinis vaizdinys, siekiantis meninio tobulumo ir
F. Dostojevskio "Dublinis"