1918 m. vasarį, po Bresto sutarties pasirašymo, jis buvo 2-osios legiono brigados maišto iniciatorius ir peržengė frontą per Rarańcza mūšį. Tada jis perdavė šios formacijos vadovybę generolui Józefui Halleriui. Pasibaigus frontui, jis tapo Lenkijos II korpuso Rusijoje štabo viršininku, įvertintas pulkininku. Po to, kai korpusas buvo nusiginkluotas vokiečių po Kaniovo mūšio
1918 m. gegužę jis tarnavo Lenkijos karinės organizacijos Rusijoje vadovaujančiuose poste. Jis buvo 2 pėstininkų pulko komandantas 4 Lenkijos šaulių divizijoje.