Nassau-Saarbrücken Kunigaikštystė buvo okupuota Prancūzijos revoliucinių pajėgų per Pirmosios koalicijos karą
1793 m. įjungtas į Prancūzijos Respubliką. Kunigaikštystės šeima persikėlė į Manheimą, o po to - į Ašafenburgą, kur kunigaikštis Liudvikas mirė tremtyje 1794 metais. 1797 m. įpėdinis princas Henris Liudvikas sekė jį, nepalikęs palikuonių. Tik aštuonerių metų amžiaus Adolfas, nors ir buvo paskutinis Nassau-Saarbrücken linijos išgyvenęs vyras, negalėjo paveldėti kunigaikštystės, kaip numatyta 1783 m. birželio 30 d. Nassau šeimos pakte. Taigi pretenzijos į kunigaikštystę atiteko Nassau-Usingen princui Karolui Vilhelmui, jo tėvo pusbroliui. Kunigaikštienė Katarina su sūnumi 1802-1805 m. gyveno Paryžiuje. Ten ji bandė susigrąžinti revoliucionierių kontroliuojamas teritorijas.