Parašykite šio pastraipos tęsinį. Pirmasis Lombardo filmas 1936 m. buvo "Meilė prieš pusryčius", kurį Gehringas apibūdino kaip "Švelninimas žvėriui", "screwball" stilius. William K. Howardo filme "The Princess Comes Across", jos antroje komedijoje su MacMurray, ji vaidino besiplečiančią aktorę, kuri laimėjo filmų kontraktą, apsimeskusi kaip Švedijos princesė. Šis spektaklis buvo laikomas Greta Garbo satira ir buvo plačiai vertinamas kritikų. Lombard sėkmė tęsėsi, kai ji buvo įdarbinta Universal Studios vaidinti komedijoje "My Man Godfrey" (1936). William Powell, kuris vaidino Godfrey, reikalavo, kad ji būtų įvestas kaip moterų lyderis; nepaisant jų skyrybų, pora išliko draugiška ir Powell jautė, kad ji būtų tobula Irene, išprotėjusios paveldėtoja, kuri dirba "užmirštą žmogų" kaip šeimos vyriausiojo tarno vaidmenį. Filmo režisierius buvo Gregory LaCava, kuris asmeniškai pažinojo Lombard ir patarė, kad ji vaidintų savo "ekscentrišką prigimtį". Ji daug dirbo su spektakliu, ypač su tinkamomis veido išraiškomis Irene. "Mano vyras Godfrey" sulaukė didžiulės pagyros ir buvo kasos hitas. Jis gavo šešias nominacijas devintajame Akademijos apdovanojimuose
, įskaitant Lombardą už geriausią aktorę. Biografai tai vadina geriausiais jos pasirodymais, o Frederik Ottas sako, kad tai "aiškiai patvirtino, kad ji yra pirmos eilės komedinė".