Rašyti tęsinį šiai pastraipai - Grįžęs į savo gimtąjį miestą, kai Trienio Liberalų (1820-1823) sudarė galimybę, jis buvo Konstitucinių savanorių vadas, Alavos provincijos tarybos cenzūros tarybos narys ir galiausiai 1823 m. Konstitucinis Vitorijos meras, kuris po "Šimtas tūkstančių šv.
" (1823) jį vėl suėmė ir išvarė į Prancūziją. Tapęs natūralų prancūzų, jis vedė Viktoriją de Kaubotę, Kastelnau baronesės dukrą, su kuria turėjo keturis vaikus, ir apsigyveno Daxe, kur jis liko užsiimti rašymu: jis išleido Istorijų, pasakų, aprašymų, anekdotų rinkinį, Pasirinktus dialogus (Bordeau, 1831), ištrauktas iš įvairių baroko komedijų, taip pat mokomą ir linksmą Miscellany (Bordeau, 1836) ir Letrillas and Fables (Bordeau, 1837), kur jis surinko satyrinį darbą, atliktą eilėraščiu savo dienomis kaip žurnalistas.