Užpildykite šią frazę: Paveldėjęs sudėtingą palikimą iš savo karinių pirmtakojų, prezidento Raulo Alfonsino kadencija buvo praktiškai apibrėžta užsienio skola, kurią paliko paskutinė Argentinos diktatūra. 1985 metais Alfonsino "Austral Plan" ekonominio stabilizavimo planas buvo išblėstas, o jo centristinė Radikali pilietinė sąjunga (UCR) 1987 metų rugsėjo mėnesio vidurio rinkimuose prarado daugumą Deputatų rūmuose (žemesniame Kongreso rūmuose) ir tarp 22 šalies gubernatorių postų. Susidūrę su nepalankiomis ginkluotosiomis jėgomis, priešinosiom praeities teismams.
Žmogaus teisių pažeidimai ir didėjanti infliacija, prezidentas išleido rinkimus penkis mėnesius anksčiau, dabar numatytus 1989 m. gegužės 14 d. 1988 m. gegužės mėn. abi pagrindinės partijos surengė nacionalinius susirinkimus. UCR pasiūlė Kordovos gubernatoriui Eduardo Angeloz, saugų, centristinį pasirinkimą ir labiausiai žinomą UCR asmenybę, kuri nėra glaudžiai susijusi su nepopuliaru prezidentu Alfonsinu. Tačiau nusivylęs Carlosas Menemas, tolimos ir mažai apgyvendintos La Riojos provincijos gubernatorius, atėmė Justicialistų partijos kandidatūrą iš kandidato, Buenos Aireso provincijos gubernatoriaus Antonio Cafiero, politikos formuotojo, artimo Justicialistų įkūrėjui, mirusiam Juanui Peronui. Cafiero pralaimėjimas daugiausia buvo dėl CGT profesinės sąjungos opozicijos jo peronistų atsinaujinimo frakcijai; Alfonsino aukščiausiasis politinis patarėjas, vidaus reikalų ministras Enrique Nosiglia, savo ruožtu, Menemo švytėjimą matė kaip galimybę kovojamam UCR.