Japonijos ekspedicinės pajėgos skubiai ėmėsi visų vokiečių turimų teritorijų Ramiojo vandenyno regione, kai 1914 m. prasidėjo Pirmasis pasaulinis karas. Japonija okupavo vokiečių koloniją Čingdao
, kartu su okupacinėmis Šandongo provincijos dalimis. Kinija buvo finansiškai chaotiška, politiškai labai nestabili ir kariniu požiūriu labai silpna. Jos didžiausia viltis buvo dalyvauti pokario taikos konferencijoje ir tikėtis, kad susirasti draugų padės užkirsti kelią Japonijos ekspansionizmo grėsmei. Kinija paskelbė karą Vokietijai 1917 m. rugpjūčio mėn., kad galėtų dalyvauti pokario taikos konferencijoje. Pekinas planavo siųsti kovinį padalinį į Vakarų frontą, bet niekada to nepadarė. Britų diplomatai bijojo, kad JAV ir Japonija išstums Britaniją iš pagrindinio vaidmens kaip prekybos partnerę Kinijai. Jie siekė, kad Japonija ir Jungtinės Valstijos veiktų viena prieš kitą, tuo pačiu išlaikydami visų trijų tautų bendradarbiavimą prieš Vokietiją.