Rašykite šio skyriaus tęsinį - Osmanų imperija įstojo į Pirmąjį pasaulinį karą Centrinės galybės pusėje ir galiausiai buvo nugalėta. Osmanams pavyko sėkmingai apginti Dardanelų sąsiaurį per Gallipoli kampaniją (1915-1916 m.) ir per pirmuosius dvejus Mesopotamijos kampanijos metus laimėjo pergalę prieš britų pajėgas, pvz., Kut apgulį.
(1915-1916 m.); tačiau arabų sukilimas (1916-1918 m.) pakeitė situaciją prieš Osmanus Artimuosiuose Rytuose. Tačiau Kaukazo kampanijoje rusų pajėgos nuo pat pradžių turėjo pranašumą, ypač po Sarikamišo mūšio (1914-1915). Rusijos pajėgos žengė į šiaurės rytų Anatoliją ir kontroliavo pagrindinius miestus, kol pasitraukė iš Pirmojo pasaulinio karo su Bresto-Litovsko sutartimi po Rusijos revoliucijos (1917). Karo metu imperijos armėnai buvo deportuoti į Siriją kaip dalis armėnų genocido. Dėl to žuvo nuo 600 000 iki daugiau nei 1 milijono, arba iki 1,5 milijono armėnų. Turkijos vyriausybė atsisakė pripažinti šiuos įvykius genocidu ir teigia, kad armėnai buvo tik perkeltas iš rytinės karo zonos. Genocidinės kampanijos taip pat buvo vykdomos prieš kitas imperijos mažumų grupes, tokias kaip asyriečiai ir graikai. Po Mudros paliaubų 1918 m. spalio 30 d. nugalėjančios sąjungininkės siekė padalinti Osmanų valstybę 1920 m. Sèvres sutartimi.