Jis buvo nuolat susirūpinęs dėl savo ir savo draugų vilčių erozijos teigiamoje revoliucijos jėgoje ir daug energijos ir išteklių skyrė labdaros ir humanitarinėms iniciatyvoms. Ištikimas protestantas, jis palaikė Biblijos draugiją ir protestantų mažumą apskritai, skiriant išteklius skurstančiųjų švietimui ir gerovei. Tuo tarpu jis aktyviai domėjosi savo tėvynėje vykstančiais įvykiais. Prūsija buvo nuolatos užpulta Prancūzijos revoliucinių armijų. Po to, kai Napoleonas 1799 m. sėkmingai užėmė valdžią, Prancūzijos karinė mašina tapo vis efektyvesnė. 1806 m. Prūsijos vyriausybė buvo priversta palikti Berlyną. Karalius pabėgo į Rytų Prūsiją. Tuo tarpu Paryžiuje fonas Schlabrendorfas dosniai išleido pinigus, kad pagerintų Prancūzijos kariuomenės paimtų karo belaisvių gyvenimo sąlygas. 1803 m. jis gavo Prūsijos vyriausybės "pakvietimą" grįžti "namui" į Sileziją, nes buvo [Prūsijos karaliaus] Silezijos vasalas. Kai jis nesilaikė, jam buvo grasinama konfiskuoti jo didelę Silezijos žemės nuosavybę. 1803 m. rugsėjo 7 d. konfiskavimas buvo oficialiai įvestas Silezijos valdžios institucijų, šiuo metu įsikūrusių Glogau, konfiskavimo dekretu dėl karo sukeltų sutrikimų.
- Taip. Vilhelmo fon Humboldto dienoraščiuose rašoma, kad per visą šį laiką jis atidžiai stebėjo aktualias problemas ir pokyčius, nuolat dalyvavo intensyviose politinėse diskusijose, suteikdamas įkvėpimą ir be galo demonstruodamas draugams ir lankytojams unikalų sugebėjimą rasti netikėtus prieštarinius argumentus.