1958 m. rugpjūčio mėn. buvo suformuota trečioji Karl-August Fagerholmo kabinetas, koalicinė vyriausybė, kuriai vadovavo Socialdemokratų partija (SDP) ir kuri apėmė Kekkoneno partiją "Agrarinė lyga". Komunistų frontas SKDL buvo paliktas. Sovietų Sąjungą tai erzina, nes į ją įtraukiami ministrai iš SDP antikomunistinio sparno, būtent Väinö Leskinen ir Olavi Lindblom. Sovietų Sąjunga juos laikė antikomunistinio SDP pirmininko Väinö Tannerio, kuris buvo nuteistas
karinės atsakomybės teismo procesai. Kekkonenas perspėjo prieš tai, bet SDP tai ignoravo. Naktinio šalto krizė, kurią sugalvojo Nikita Chruščiovas, paskatino Sovietų Sąjungą daryti spaudimą Suomijai ekonominiais klausimais. Kekkonenas palaikė Sovietų Sąjungą ir dirbo užkulisiuose prieš kabinetą; Fagerholmo kabinetas 1958 m. gruodžio mėn. atsistatydino. Suomijos užsienio reikalų ministerija ignoravo Jungtinių Valstijų pagalbos pasiūlymus, kuriuos 1958 m. lapkričio mėn. pažadėjo ambasadorius Johnas D. Hickersonas (žr. Country-studies.com, JAV ambasados Suomijoje svetainė, JAV Valstybės departamento svetainė). Krizę išsprendė Kekkonenas 1959 m. Sausio mėn., kai jis privačiai keliavo į Maskvą derėtis su Chruščovu ir Andrei Gromyko. Krizė pakenkė partijų laisvei sudaryti koalicines vyriausybes, todėl po krizės Kekkonenas buvo laikomas vieninteliu sprendžiančiu, kurios partijos gali dalyvauti kabinetuose.