Nepaisant to, sąjungininkams negerai sekėsi, ir nors iš Rusijos buvo užtikrintas bendras karo tikslų pareiškimas, kuris apėmė daugybę Austrijos pažadų, Didžioji Britanija išliko nepasitikima ir apskritai nenorėjo atsisakyti karinės iniciatyvos, dėl kurios ji kovojo 20 metų. Nepaisant to, Pranciškus įkūrė Austrijos užsienio reikalų ministrą Marijos Teresės ordino didžiuosiu kancleriu, postą, kuris buvo laisvas nuo Kaunico laikų. Metternichas vis labiau nerimavo, kad Napoleono atsitraukimas atneš neramumus, kurie pakenks Habsburgams. Jis tikėjo, kad taiką reikia sudaryti greitai. Kadangi Britanijos negalėjo priversti, jis siuntė pasiūlymus tik Prancūzijai ir Rusijai. Tačiau po Lutzeno mūšių jie buvo atmesti.
Gegužės 2 d. ir Bautzen (20-21 m. Gegužės) buvo paskelbta prancūzų inicijuota paliaubų sutartis. Nuo balandžio Metternichas pradėjo "lėtai ir nenoriai" ruošti Austriją karui su Prancūzija; paliaubas suteikė Austrijai daugiau laiko visiškam mobilizavimui.