Apie 930 m. provincija buvo užgrobta ir laikinai okupuota bulgarų. Bulgarų valdžia sugrįžo valdant carui Samueliui, kuris bulgarų galios centrą perkėlė į pietus ir vakarus į Ohridą. 980 m. užgrobė didžiąją dalį regiono, iki Ambracijos įlankos. Tai įrodo tai, kad teritorijos, kurios buvo bulgarų valdomos, po Bizantijos užkariavimo Bulgarijoje tapo autokefalos Ohrido arkivyskupijos dalimi.
1018 m. imperatorius Bazilijus II: taip Chimaros, Hadrianopolio, Belos, Butrotumo, Ioanninos, Kozylio ir Rogojų katedros pateko į Ohidės jurisdikciją, o Naupaktos metropolitas išlaikė tik Vonditės, Aetos ir Achelojaus katedras. Bazilijus II taip pat įkūrė keletą mažesnių temų, apimančių šiek tiek daugiau nei tvirtovę ir jos tiesioginę aplinką, Koloneją ir Dryinoupolis, šiandieniniame Graikijos ir Albanijos pasienio regione. 1040 m., po korumpuoto ir priespaudingo mokesčių pareigūno nužudymo <unk> pagal John Skylitzes, vietiniai gyventojai buvo žinomi dėl to, kad buvo pasirengę sukilti dėl fiskalinių priežasčių <unk> dauguma temų prisijungė prie Petaro Deljano sukilimo.