Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: savo Timajus, parašytas maždaug 360 m. pr. Kr., Platonas paminėjo "Saulę ir Mėnulį ir penkias kitas žvaigždes, kurios vadinamos planetomis". Jo mokinys Aristotelis savo knygoje "Apie dangų" daro panašų skirtumą: "Saulės ir mėnulio judesiai yra mažesni nei kai kurių planetų". Savo knygoje "Fenomenos", kurioje poeziškai išdėstytas filosofo Eudokso maždaug 350 m. pr. m. e. parašytas astronominis traktatas, poetas Aratas apibūdina "tus penkis kitus orbus, kurie susimaišo su [saulynais] ir važiuoja kiekvienoje Zodiako dvylikos figūrų pusėje". Savo 2-ajame amžiuje parašytame "Almageste" Ptolemejus nurodo "Saulę, Mėnulį ir penkias planetas". Hyginas aiškiai paminėja "penkias žvaigždes, kurias daugelis vadino klajojančiomis, o graikai - planetomis". Marcus Manilius, lotynų rašytojas, gyvenęs Cezario Augusto laikais ir kurio eilėraštis Astronomica laikomas vienu iš pagrindinių šiuolaikinės astrologijos tekstų, sako: "Dabar dodecatemoria yra padalinta į penkias dalis, nes tiek daug žvaigždžių, vadinamų klajokliais, kurie su praėjimu šviečia danguje". Vienintelis septynių planetų vaizdas yra Cicero "Scipio sapne", parašytame maždaug 53 m. Pr. Kr., kur Scipio Africanus dvasia skelbia: "Septynios iš šių sferų turi planetas, po vieną kiekvienoje sferoje, kurios visos juda priešingai nei dangaus judėjimas". 77 m. Plinijus vyresnysis savo knygoje "Gamtinė istorija" kalba apie "septynias žvaigždes, kurias dėl savo judėjimo vadiname planetomis, nors nė viena žvaigždė nenukrypsta mažiau nei jos". Nonas, 5 amžiuje gyvenęs graikų poetas, savo knygoje "Dionysiaca" sako: "Aš turiu istorijos orakelę ant septynių lentų, ir lentose yra septynių planetų vardai".  Klausimas: kada buvo parašyta Platono Timajus?
360 m. pr. Kr.