Parašykite šio skyriaus tęsinį - Šešiasdešimtajame dešimtmetyje Rytų Pakistane išaugo raginimai didinti savarankiškumą. Šeichas Mujiburas Rahmanas tapo provincijos disidentų prieš Pakistano valstybę lyderiu. 1966 m. Rahmanas pradėjo šešių taškų judėjimą dėl autonomijos. 1970 m. nacionaliniuose rinkimuose Rahmano partija, Awami liga, laimėjo daugumą vietų parlamente. Buvusi Pakistano karinė chunta atsisakė pripažinti rinkimų rezultatus, o tai sukėlė pilietinį nepaklusnumą visame Rytų Pakistane. Pakistano kariuomenė atsakė genocidu.
Tai sukėlė Bangladešo išsivadavimo karą 1971 metais. Pirmoji Bangladešo vyriausybė ir Mukti Bahini pradėjo partizaninę kampaniją su kaimyninės Indijos, kurioje buvo milijonai karo pabėgėlių, parama. Pasaulinė parama Rytų Pakistano nepriklausomybei padidėjo dėl konflikto humanitarinės krizės, kai Indijos ginkluotosios pajėgos įsikišo palaikyti Bangladešo pajėgas per paskutines dvi karo savaites ir užtikrino Pakistano kapitulaciją.