Tačiau 1856 metais, savo karaliavimo pradžioje, Aleksandras pasakė įsimintiną kalbą Lenkijos kongreso, Vakarų Ukrainos, Lietuvos, Livonijos ir Baltarusijos gyventojams, kuriuose perspėjo dėl tolesnių nuolaidų žodžiais: "Poniai, neturėkime svajonių!" Tai buvo įspėjimas Lenkijos-Lietuvos valstybei. Buvusios Lenkijos-Lietuvos teritorijos nebuvo įtrauktos į liberalią Aleksandro politiką. Rezultatas buvo
1863-1864 m. Sausio sukilimas, kuris po aštuoniolikos mėnesių kovų buvo užgniaužtas. Šimtai lenkų buvo nužudyti, o tūkstančiai - deportuoti į Sibirą. Bauginimo kaina buvo Rusijos parama Vokietijos suvienijimui.