Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: Nė vienas iš laukinės pusės narių, išskyrus viketo vartininką, negali dėvėti pirštinių ar išorinių kojų apsaugos priemonių, nors laukiniai žaidėjai (ypač žaidėjai, kurie laukia netoli šikšnosparnio) taip pat gali dėvėti šunų apsaugos priemones, šlaunų apsaugos priemones ("dėžes") ir krūtinės apsaugos priemones po drabužiais. Išskyrus viketo saugotoją, rankos ar pirštų apsaugą galima dėvėti tik su teisėjų sutikimu. Lauko žaidėjams leidžiama dėvėti šalmus ir veidą apsaugantį apsaugą. Tai paprastai naudojama tokiose pozicijose kaip kvailas taškas ar kvailas vidurio viketas, kai artumas prie kamuolių suteikia mažai laiko išvengti šuo tiesiai į jų galvą. Dėl nepatogumo ir susidūrimo su smūgiu, "po šalmą" arba "po dangtelį" dažnai perduodama komandos jauniausiam nariui. Jei šalmas naudojamas tik vienoje pusėje, jis bus dedamas už vartininko, kai jis nenaudojamas. Kai kuriuose aikštelėse yra specialiai pastatytas laikinas saugyklas po aikštelės, maždaug 1 m × 1 m × 1 m (3 ft 3 in × 3 ft 3 in × 3 ft 3 in) dydžio, prie kurio galima patekti per lizdą, esančią prie žolės, kuri gali būti naudojama šalmui, kojinėms arba gėrimams saugoti. 5 baudžiamieji bėgiai skiriami, jei kamuolys palietė lauko žaidėjo galvos apdangalus, kol jie nebuvo dėvėti, nebent kamuolys anksčiau pataikė į kamuoliuką, kuris nesistengė pataikyti ar išvengti kamuolio. Ši taisyklė buvo įvesta XIX amžiuje, siekiant užkirsti kelią nesąžiningam žaidėjui, kuris naudoja kepurę (dažnai viršutinę kepurę), kad gautų gaudymą. Kadangi kriketo kamuoliukai yra kieti ir gali keliauti dideliu greičiu, rekomenduojama naudoti apsauginę įrangą, kad būtų išvengta sužalojimo. Krikete buvo užregistruota keletas mirčių, tačiau jos yra labai retos ir ne visada susijusios su laukiniu žaidimu.  Klausimas: Kam leidžiama dėvėti pirštines ar išorines kojų apsaugos priemones?
Žaidėjas