Po karo pabaigos Nedbaylo išliko kariuomenėje ir dalyvavo
pergalės dienos paradas. 1951 m. baigė Monino oro pajėgų akademiją. Nuo to laiko iki 1953 m. gruodžio jis buvo Aukščiausiojo pareigūno skrydžių mokyklos vadovo pavaduotojas. Vėliau tapo Monino akademijos kovinio mokymo dėstytoju, o 1956 m. Lapkričio mėn. tapo aviacijos pulko štabo viršininku. 1957 m. gruodį jis buvo paskirtas vadovauti Harkovo Aukštosios karinės vadovybės mokyklos taktikos ir karinės istorijos katedrai, tačiau 1960 m. spalio mėn. buvo perkeltas į karinės istorijos katedras inžinerijos mokykloje. 1962 m. tapo Kazano Aukštosios vadovybės inžinerijos mokyklos vadovo pavaduotoju, po to 1964 m. tapo Rygos Aukštosios karinės vadovybės mokyklos dėstytoju. Nuo 1968 m. iki 1983 m. išėjo į pensiją buvo Kijevo aukštosios oro pajėgų inžinerijos akademijos pavaduotojas. 1949 m. jis buvo paaukštintas į pulkininko leitenanto laipsnį, o 1954 m. - į pulkininko, o 1970 m. tapo aviacijos generolo majoru.