Jis buvo vyriausiasis galicijos riterio Garsijos Sarmiento de Soutomaior - Salvaterra de Miño valdovo, kuris buvo Toro "corregidor" ir Kanarų salų gubernatorius - ir Juana de Acuña, Acuña kilmingosios giminės paveldėtoja, sūnus. Jis gimė Astorgoje, netoli Galicijos, paveldėjo didelius turtus Galicijoje ir Senosios Kastilijos. Jis aktyviai dalyvavo Anglų-Ispanijos kare, 1585 m. atremdamas Sir Francis Drake'o vadovaujamą anglų puolimą Baionoje ir Vigoje. Po ketverių metų jie vėl susitiko Vigoje, po "Anglų Armada"
" buvo atmestas A Coruña ir Lisabonoje; ten Drake buvo atmestas, bet ne prieš bombardavimą ir miesto pilkymą. Dėl šių karinių sėkmės Ispanijos karalius Filipas II paskyrė jį Baionos gubernatoriumi ir Monte Realo tvirtovės prižiūrėtoju, taip saugodamas pietinę Galicijos sieną ir jūros pakrantę. Vėliau, 1596 m., jis buvo paskirtas pirmą kartą Toro "korregidoriumi", o vėliau Valladolid, tuomet Karaliaus Filipo III rezidencija ir sostine. Nuo tos akimirkos jis buvo priverstas derinti abu vaidmenis, kaip dvarininkas ir koregidoras sostinėje ir kaip kareivis ir kapitonas Galicijoje: 1603 m. Jis buvo išsiųstas iš teismo į Vigo, kad prižiūrėtų iš Amerikos atgabentų lobų paskirstymą, kuriuos du galjonai buvo priversti pasislėpti ten; sugrįžęs jis buvo paskirtas finansų valdybos nariu. 1609 m. jis nugalėjo olandų jūrų pajėgas Galicijos pakrantėje.