Parašykite šio skyriaus tęsinį - Vertikalinė integracija buvo įkvepianti. Gaumont, iš pradžių filmų kūrėjai, plėtėsi visoje šalyje ir galiausiai įsigijo 343 nekilnojamojo turto objektus. Jų kino teatrai turėjo išimtinę prieigą prie visų Gaumont filmų ir didelę derybų galią kitur. Vėliau 1930 m. Mortonas pardavė Holderness salę Gaumont. Kitąmet jis optimistiškai pareiškė: "Grožiojo teatro garso filmų montavimas buvo triumfuojanti sėkmė". Jis manė, kad garsiniai filmai sulauks didesnės sėkmės, kai pagerės kokybė ir muzikinis pritarimas. Nors ekonominė padėtis negalėjo būti blogesnė, ji nebūtinai buvo bloga verslui. Įdomu tai, kad per Lancashire'o medvilnės badą (1860-1865 m.), kai miltų savininkai negalėjo gauti žaliavos, verslas buvo geresnis nei įprastai. Vyrai ėjo į viešbučius ir pramogų vietas, o jų žmonos ir vaikai verkė duonos. Tas pats atsitiko Hule per visuotinį streiką
1926 metų.