Basu vyriausybės reformos, pradėtos jos pirmojoje kadencijoje, buvo tęsiamos ir antroje kadencijoje, operacija "Barga" buvo oficialiai baigta 1986 metais. Basu frontas laimėjo 174 vietas 1982 m. Vakarų Bengalio rinkimuose, nugalėdamas Siddhartha Shankar Ray vadovaujamą Indijos nacionalinę kongresą. Jis buvo viena iš įtakingiausių kairiųjų fronto asmenybių, tapęs Vakarų Bengalio ministru pirmininku, ir buvo žinomas kaip komunistų pagrindinis menininkas ne tik Vakarų Bengalijoje, bet ir visoje Indijoje. Prieš 1982 m. Asamblėjos rinkimus Kairiųjų frontas gavo tris naujus narius: Indijos komunistų partiją (CPI), Vakarų Bengalijos socialistų partiją (WBSP) ir Demokratinę socialistų partiją (DSP). Po 1980 m. Gorkhalando judėjimo Darjilingo kalnuose vyko rinkimų boikoto kampanija su šūkiu "Jokios valstybės, jokio balsavimo". Organizacijos, raginčios boikotuoti rinkimus, buvo Pranta Parishad ir Subhash Ghisingh'o Gorkha nacionalinio išsivadavimo frontas. Darjilingo rinkėjų dalyvavimas buvo 59,40%, palyginti su 76,96% visoje valstijoje. CPI (M) tapo vienintele svarbiąja partija kalnuose, kuri priešinosi atskirai Gorkhalando valstijai. CPI (M) laimėjo tris iš keturių asamblėjos vietų nepalų dominuojamose vietovėse, o ketvirtą gavo Indijos gorčų lygoje kandidatas (kovojo kaip nepriklausomas). Kai kurie senesni, mažesni Kairiųjų fronto rinkėjai buvo nepatogūs aljanso plėtrai, tvirtindami, kad KPI (M) politiniu požiūriu jį atskiedžia. Po aljanso išplėtimo taip pat buvo nesutarimų dėl ministerijų portfelių paskirstymo. Nors dėl jo neatsakingumo 1971 Bangladešo pabėgėliai
jo populiarumas sumažėjo.