Po šios pergalės Edvardas suprato, kad norint sukurti pajėgas, galinčias atgauti Jeruzalę, būtina užbaigti vidaus neramumus krikščioniškoje valstybėje, todėl jis tarpininkavo tarp Hugo ir jo entuziastingų riterių iš Kipro Ibelinų šeimos. Lygiagrečiai su tarpininkavimu princas Edvardas ir karalius Hugas pradėjo derėtis dėl paliaubų su sultonu Baibaru; 1272 m. gegužės mėn. Cezarejoje buvo pasiektas 10 metų, 10 mėnesių ir 10 dienų susitarimas. Beveik iš karto princas Edmundas išvyko į Angliją, o Edvardas liko pamatyti, ar sutartis išsilaikys. Kitą mėnesį buvo padarytas bandymas nužudyti Edvardą. Yra keletas versijų, kas nusiuntė žmogžudystę. Pagal skirtingas versijas, žmogžudystę siuntė Ramlahas emyras arba Baibarsas. Kai kurios legendos taip pat sako, kad žmogžudystę siuntė "Senasis žmogus iš Sicilijos kalnų", savo sektos lyderis iš Kipro.
Edvardas