Didžiosios Rusijos teritorijos, įskaitant Dnipro upės baseiną ir teritorijas, tęsiančias į pietus iki Juodosios jūros, tuo metu buvo Lietuvos kontroliuojamos. Norėdami kontroliuoti šiuos didžiulius valdus, lietuviai ir rutinai kovojo mėlynųjų vandenų mūšyje
1362 ar 1363 m. prieš įsiveržiančius mongolus ir pasinaudojo galios vakuumu į pietus ir rytus, atsiradusiu mongolų sunaikinus Kijevo Rusiją. Todėl didesnės Didžiosios Kunigaikštystės teritorijos gyventojai buvo daugiausia rutenių ir Rytų ortodoksų. Teritorijų plėtra sukėlė konfrontaciją tarp Lietuvos ir Maskvos Didžiosios Kunigaikštystės, kuri buvo išsivaduojanti iš tatarų valdymo ir pati buvo plėtojasi. Unikali Europos sąjunga sujungė dvi valstybes, geografiškai esančias priešingose didžiulio civilizacinio skirtumo tarp Vakarų krikščionių ar lotynų pasaulio ir Rytų krikščionių ar Bizantijos pasaulio pusėse.