1 batalionas, kuris iš pradžių tarnavo 25-oje pėstininkų brigadoje 50-oje divizijoje, 1940 m. pradžioje buvo išsiųstas į Prancūziją, kad prisijungtų prie likusių Britanijos ekspedicinių pajėgų. Batalionas dalyvavo Dunkerko mūšyje ir buvo priverstas evakuotis. Po Dunkerko batalionas tapo 210-osios nepriklausomos pėstininkų brigados (Home) dalimi, kuri vėliau buvo pernumerikuota į 38-ąją (airių) brigadą. Brigada iš pradžių buvo priskirta prie 6-osios šarvuotosios divizijos ir tarnavo su ja Tuniso kampanijos pradžioje iki 1943 m. vasario 2 d., kai ji buvo pakeista su 78-osios "Battleaxe" divizijos 1-osios gvardijos brigada. Batalonas liktų su divizija likusiam karo laikui, tarnaudamas Sicilijoje.
1943 m. rugpjūčio mėn. Centuripe mūšyje Airijos brigada sėkmingai kovojo. Sėkmė Sicilijoje buvo tęsiama išsilaipinimu Italijoje. Per savo tarnybą Italijoje batalionas dalyvavo daugelyje upės perėjimo ir mūšių, galbūt labiausiai žinomas yra Monte Cassino mūšis, vienas iš sunkiausių mūšių visoje kampanijoje ir pamatė savo paskutinį mūšį operacijoje Grapeshot.