Iš pradžių naiviosios B ląstelės išreiškia tik ląstelių paviršiaus IgM ir IgD su identiškais antigeno jungimo regionais. Kiekvienas izotipas yra pritaikytas atskirai funkcijai; todėl po aktyvacijos gali prireikti antikūno su IgG, IgA ar IgE efektoriaus funkcija, kad veiksmingai pašalintų antigeną. Klasės keitimasis leidžia skirtingoms dukterinėms ląstelėms iš tos pačios aktyvuotos B ląstelės gaminti skirtingus antikūnus. Tik sunkiųjų antikūnų regionas nuolat keičiasi; kiekvienas klasės antigenas keičiasi regionų metu, ir todėl efektorių funkcijos yra apibrėžiamos imunoglobulino sunkiosios grandinės pastovių (C) regionų. Šis mechanizmas priklauso nuo to, kad vienas antigenas gali būti genetiškai atkurtas per vieną antigenų grandinę, tačiau gali būti naudojamas kitoms ląstelėms.
konservuoti nukleotidų motivai