1543 m. Andreas Vesalius pradėjo šiuolaikinę Vakarų medicinos erą su savo pradiniu žmogaus anatomijos traktatu De humani corporis fabrica, kuris buvo pagrįstas lavonų skrodimu. Vesalius buvo pirmasis iš anatomų, kurie palaipsniui pakeitė skolastizmą empirizmu fiziologijoje ir medicinoje, pasikliaudami pirmosios rankos patirtimi, o ne autoritetu ir abstraktais samprotavimais. Per vaistažolių mokslą medicina taip pat buvo netiesiogiai atnaujinto empirizmo šaltinis augalų tyrime. Otto Brunfels, Hieronymus Bock ir Leonhart Fuchs plačiai rašė apie augalus, pradėdami gamtos pagrindu grindžiamą požiūrį į augalų gyvenimo spektrą.
laukiniai augalai