Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Pasažas: Monarchas yra laikomas absoliutaus valdžios, arba "vienintelės prerogatyvos", ir prerogatyva yra daugelio Britanijos vyriausybės vykdomųjų galių šaltinis. Dalis vyriausybės vykdomosios valdžios teoriškai ir nominaliai priklauso suvereniui ir yra žinoma kaip karališkoji prerogatyva. Monarchas veikia pagal konvenciją ir precedentą, naudojantis savo prerogatyvomis tik pagal ministrų, atsakingų Parlamentui, patarimus, dažnai per premjerą ar Privy Council. Praktiškai prerogatyviniai įgaliojimai vykdomi tik pagal premjero patarimus. Monarchas kas savaitę turi audienciją su premjeru; jokių šių audiencijų įrašų nėra, o procesas lieka visiškai konfidenciali. Monarchas gali išreikšti savo nuomonę, bet, kaip konstitucinis valdovas, galiausiai turi priimti premjero ir Kabineto sprendimus (jei jie turi Rūmų paramą). Bagehot žodžiais tariant: "Konstitucinės monarchijos sąlygomis suverenas turi tris teises: teisę būti konsultuojamas, teisę skatinti, teisę įspėti". Nors karališkoji prerogatyva yra plati ir parlamentui jos naudojimui oficialiai nereikia pritarti, ji yra ribota. Daugelis karūnos prerogatyvų nebenaudojamos arba yra visam laikui perduotos Parlamentui. Pavyzdžiui, monarchas negali nustatyti ir rinkti naujų mokesčių; tokiam veiksmui reikia Parlamento akto leidimo. Pagal parlamentinę ataskaitą, "karalius negali sukurti naujų prerogatyvių įgaliojimų", o parlamentas gali panaikinti bet kokią prerogatyvinę galią priimdamas įstatymus. Karališkoji prerogatyva apima įgaliojimus paskirti ir atleisti ministrus, reguliuoti valstybės tarnybą, išduoti pasus, paskelbti karą, sudaryti taiką, vadovauti kariuomenės veiksmams, derėtis ir ratifikuoti sutartis, sąjungas ir tarptautinius susitarimus. Tačiau sutartis negali pakeisti Jungtinės Karalystės vidaus įstatymų; tam reikalingas Parlamento aktas...  Klausimas: Kas vyksta prieš parlamento posėdžius?
Monarcho šaukimas