Apibendrinti straipsnį:  Mes išleido 400 svarų sterlingų 1940-ųjų tualete - mums prireikė keturių mėnesių, kad jį surastume! 43-erių Claire Nugent ir 47-erių Nigel Morter yra vedę 14 metų. Jie atstatė 1940 m. oro uosto kontrolės bokštą Norfolke ir dabar jį valdo kaip viešbutį. Kai Nigelis ir aš susipažinome kaip studentai 1993-aisiais, netrukus supratau, kad abu labai mėgstame 40-uosius. Aš turėjau gražų veidrodį iš tų laikų, kuris vis dar kabina virš mūsų židinio. Mėgstame šį stilių, nes jame yra toks dėmesys detalėms, nuo rankenų iki paviršių. Kai mes persikėlėme kartu po universiteto, mes ištyrėme vietines Šiaurės Londono rinkas, ieškodami 1940-ųjų daiktų, o atostogų metu apžiūrėdavome smulkmenų parduotuves ir antikvarinius prekybininkus. Aš visada pastebėjau, kad kiti žmonės labiau domisi ankstesniais daiktais iš Viktorijos, Edvardų ar Gruzijos laikų, todėl mums paprastai lieka pasirinkti. Važiuok žemyn vaizdo. 43-erių Claire Nugent ir 47-erių Nigel Morter yra vedę 14 metų. Jie atstatė 1940-ųjų oro uosto kontrolės bokštą Norfolke ir dabar jį valdo kaip viešbutį. 2011 m. mūsų svajonės išsipildė, kai nusipirkam Antrojo pasaulinio karo oro uosto kontrolės bokštą netoli Wells-next-the-Sea už 295 000 svarų. Nuo karo jis buvo naudojamas kaip apgyvendinimas ar grūdų sandėlis, todėl reikėjo daug darbo. Mes išleido beveik 200 000 svarų sterlingų, kad jį sugrąžintume į buvusią padėtį. Mes nuėmėme laminatų grindis ir nušluostėme šiuolaikinį tapetą, pakeitėme jį originaliu parketiniu grindimis iš Šefildo mokyklos ir nudažėme sienas. Vonios buvo didžiausias streso šaltinis. Kartą iš "eBay" nusipirkam geležies vonią, tik sužinojome, kad ji vis dar įrengta. Turėjome sumokėti kam nors 250 svarų, kad jis atvažiuotų su vamzdžių kirpėjais ir spynais, kad iškastų jį iš vonios kambario. Bet tai buvo verta. Kitas kartas mes nusipirkam rožinį vonios kambaryje, tada atrado tualetą, kuris nebuvo tuo laikotarpiu. Praėjo keturi mėnesiai, kol paskambinome rekultivacijos stotims ir ieškojome Google, kad rastume tą, kurio norėjome. Jis kainavo 400 svarų sterlingų iš iškraunamo vandens uosto Vakarų krašte. Tai yra didžiausias kainas, kurį kada nors sumokėjome už kažką. Gyvenimas tapo lengvesnis dėl...
Claire Nugent ir Nigel Morter atstatė 1940-ųjų oro uosto kontrolės bokštą ir dabar jį valdo kaip viešbutį. Ema Edvardsas valdo vintažinę svetainę ir išleido 10 000 svarų savo namą paverčiant 50-ųjų roju. 48 metų Ursula Forbush mėgsta grįžti namo ir įjungti seną gramofoną, kaip šešiasdešimtajame dešimtmetyje.