Užbaigiu šią frazę: Didžioji katalikų Prancūzija, susivienijusi į Katalikų sąjungą, atsisakė pripažinti protestantų monarchą, o teisėtu karaliumi pripažino Henriko IV dėdę, kardinolą Karolį Burboną, ir pilietinis karas tęsėsi. Henrikas laimėjo lemiamą pergalę
Ivry 1590 m. kovo 14 d. ir po kardinolio mirties tais pačiais metais Lygos pajėgoms trūko akivaizdžių katalikų kandidatų į sostą ir buvo padalintos į įvairias frakcijas. Vis dėlto protestantiškasis Henrikas IV negalėjo užimti katalikų tvirtovės Paryžiaus ar ryžtingai nugalėti savo priešų, dabar remiamų ispanų. 1593 m. jis vėl atsivertė į katalikybę - jis, kaip sakoma, pasakė: "Paryžius yra vertas Mišių" - ir 1589 m. vasario 27 d. buvo karūnuotas karaliumi Šartro katedroje.