Nors Alžyras išliko Osmanų imperijos dalimi, Osmanų valdžia ten nebegalėjo veiksmingai daryti įtakos. Europos jūrų pajėgos mokėjo mokestį, kurio reikalavo Šiaurės Afrikos (Alžyro, Tuniso, Tripolio ir Maroko) piratų valstybių valdovai, kad užkirstų kelią jų laivų atakoms. XIX a. pradžioje prasidėję Napoleono kariai atitraukė jūrų galų dėmesį nuo piratavimo. Bet kai 1815 metais Europoje atkurta taika, Alžyras ėmė kariauti su Ispanija, Nyderlandais, Prūsija, Danija, Rusija ir Neapoliu. Alžyras ir aplinkiniai regionai, bendrai žinomi kaip Barbarijos valstybės, buvo atsakingi už piratavimą Viduržemio jūroje, taip pat už krikščionių pavergimą, veiksmai, kurie juos atvedė į Pirmąjį pasaulinį karą.
ir Antrasis Barbariškasis karas su JAV.