Franklinas grojo smuiku, harfa ir gitara. Jis taip pat kompozavo muziką, ypač garsų kvartetą ankstyvojo klasikinio stiliaus. Būdamas Londone, jis sukūrė žymiai patobulintą stiklo harmonikos versiją, kurioje stiklai sukasi ant strypo, o žaidėjo pirštai laikomi pastoviai, o ne atvirkščiai. Jis dirbo su Londono stiklininku Čarlzu Džeimsu, kad jį sukurtų, ir instrumentai, pagrįsti jo mechanine versija, greitai pasiekė kitas Europos dalis. Joseph Haydn (Franklino apšviestų idėjų gerbėjas) savo instrumentų kolekcijoje turėjo stiklo harmoniką. Beethovenas parašė sonatą stiklo harmonikai.
Violiną, harpą ir gitarą