Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  1913 m. Lapkričio mėn. Tagoras sužinojo, kad laimėjo to metų Nobelio literatūros premiją: Švedijos akademija įvertino ideališką ir Vakarų žmonėms prieinamą jo išversto medžiagos, sutelktos į 1912 m. Gitanjali: dainų aukas, mažą kūną. 1915 m. Karaliaus Džordžo V. gimtadienio ceremonijoje jis buvo apdovanotas riteriu, tačiau 1919 m. po Džalianvalos Bagh žudynės Tagoras atsisakė jo. Atsisakydamas riterystės, Tagoras rašė laiške lordui Chelmsfordui, tuometiniam Britanijos Indijos vicekaraliui: "Nepaprastai griežtos bausmės, taikomos nelaimingiems žmonėms, ir jų vykdymo metodai, esame įsitikinę, nėra lygiaverčių civilizuotų vyriausybių istorijoje... Atėjo laikas, kai garbės ženklai daro mūsų gėdą akivaizdų savo nepatogiame pažeminimo kontekste, o aš, savo ruožtu, norėčiau stovėti, atsikratęs visų ypatingų skiriamųjų ženklų, šalia savo šalies vyrų. Tuo metu Tagoras siekė sušvelninti Gandžio protestus prieš Swaraj, kurį jis kartais kaltino dėl britų Indijos suvokto psichinio ir galiausiai kolonijinės nuosmukio. Jis kreipėsi į donorius, pareigūnus ir mokslininkus iš viso pasaulio, norėdamas "išlaisvinti kaimus nuo bejėgiškumo ir neišmanymo grandinių", "atgaivindamas žinias". 1930 m. pradžioje jis nukreipė dėmesį į aplinkos "anormalų kastų sąmoningumą" ir neliečiamumą. Jis kalbėjo prieš tai, jis parašė dalitų herojus savo poemoms ir dramai, ir jis sėkmingai kampaniją atidaryti Guruvayoor šventykla dalitai.  Klausimas: Kada Tagoras atsisakė savo riterystės?
po 1919 m. Jallianwala Bagh žudynės