Šventoji Romos imperija (Išryčių Frankijos ir Lotarinigijos įpėdinė valstybė) valdė didelę dalį Žemųjų šalių 10-ajame ir 11-ajame amžiuose, tačiau negalėjo išlaikyti politinės vienybės. Galiotieji vietiniai kilmingieji pavertė savo miestus, grafystes ir kunigaikštystes privačiomis karalysčiomis, kurios jautė mažai pareigų imperatoriui. Olandija, Henovas, Flandrija, Gelerė, Brabantai ir Utrechtas buvo beveik nuolatinio karo arba paradoksalu sudarė asmenines sąjungas. Olandijos grafystėje gyvenančių daugumos frankų kalba ir kultūra iš pradžių buvo holandų kalba.
vietiniai kilmingieji