Kaip teigia žurnalistas M. Gh. Carpen, Stroescu Transilvanijoje buvo užmirštas jau prieš visą dešimtmetį iki jo mirties; trumpas susidomėjimo atgaivinimas 1920 m. Stroescu veikla pirmą kartą metodiniu būdu buvo ištirtas esė Alexandru Ciulcu, paskelbtas "Viața Basarabiei" žurnale 1940 m. Po kelių mėnesių Besarabiją okupavo sovietai.
, kurio metu pats Ciulcu buvo nužudytas NKVD. Stroescu atminimas buvo užgniaužtas Moldovos SSR, o vėliau ir komunistinėje Rumunijoje. Brînzeni dvaras buvo nacionalizuotas ir paverstas psichiatrijos klinika. 1960 m. nacionalinio komunizmo metu Halippa ir Besarabijos bendruomenė Bukarešte bandė atminti savo buvusį vadovą, tačiau, kaip pranešama, valdžios institucijos to neleido. Tačiau 1968 m. Halippa sugebėjo iškviesti Stroescu ir iškelti jo "užmiršimo" klausimą, oficialiai kreipdamasis į Akademiją. Tokį darbą Amerikoje iš dalies tęsė Stroescu sūnėnas, žurnalistas Gheorghe Ștefan Donev (1909-1993).