Užbaigiu šią frazę: 1923 metais bažnyčia buvo uždaryta kartu su kitomis kapinėmis ir tam tikrą laiką buvo naudojama kaip saugykla paminklams ir kapų akmenims, atvežtiems iš kitų kapinių, kurie buvo nugriauti. 1932 m., kai buvo įkurtas nekropolo muziejus, bažnyčios interjeras buvo smarkiai pertvarkytas. Ikonostas buvo išardytas, o sienos ir lubas apdailintos. Dauguma ikonų buvo pašalintos, tačiau daug istorinių paminklų išliko. 1937 m. sulaužus Lavros Dukhovskos bažnyčią, kai kurie paminklai buvo perkelti į muziejų, o per kelerius ateinančius metus į šv. Lozario bažnyčią buvo perkelti ir palaidoti keleto garsių istorinių veikėjų palaikai, įskaitant; Gruzijos princas Ioanas, Viktoras Kočubis ir Ekaterina Ilyinichna Kutuzova, Michailo Kutuzovo žmona. Kiti paminklai buvo atvežti iš Feodorovskaya Lavra bažnyčios, Smolensky armėnų bažnyčios ir Katalikų bažnyčios Tsarskoje Selo. Grafo palaikai,
Dekabristas princas Sergejus Petrovichas Trubetskojus buvo perkapintas bažnyčioje, tačiau jo paminklas niekada nebuvo pastatytas.