Kai 1929 m. buvo surengta pirmoji Akademijos apdovanojimų ceremonija, nė vienas užsienio kalbos filmas nebuvo pagerbtas. Po karo (1947-1955 m.) aštuoni užsienio kalbų filmai gavo specialius ar garbės apdovanojimus. Akademijos vadovas ir valdybos narys Žanas Hersholtas teigė, kad "tarptautinis apdovanojimas, jei būtų tinkamai ir rūpestingai administruojamas, skatintų glaudesnius santykius tarp Amerikos kino amatininkų ir kitų šalių". Pirmasis užsienio kalbos filmas, apdovanotas tokia premija, buvo italų neorealistinė drama "Shoeshine", kurios citatas buvo toks: "Šio filmo aukštos kokybės, atnešto į iškalbingą gyvenimą šalyje, kurią sužlugdė karas, yra įrodymas pasauliui, kad kūrybinė dvasia gali triumfuoti prieš vargas". Vėliau panašūs apdovanojimai buvo įteikti septyniems kitiems filmams: vienam iš Italijos ("Dviračių vagis"), dviem iš Prancūzijos ("Ponas Vincentas" ir "Uždraudžiamos žaidynės"), trims iš Japonijos ("Rashomon", "Pragų vartai" ir ""), taip pat prancūzų ir italų bendram kūriniui ("Malapagos sienos"). Tačiau šie apdovanojimai buvo skiriami diskreciškai, o ne reguliariai.
1954 m.) ir nebuvo konkurso, nes nebuvo nominuotų filmų, o tik vienas laimėtojas per metus.