Galima sakyti, kad variacijų skaičiavimas prasidėjo nuo Niutono minimalios pasipriešinimo problemos 1687 m., po to sekė brachistochroninės kreivės problema, kurią iškėlė Johanas Bernoulli (1696 m.). (1885-1885) Alfredas Morchardas (1885-1885) (1885-1897) (1885-1897) (1885-1897)), jis iš karto užėmė Jakob Bernoulli ir Marquis de l'Hôpital dėmesį, tačiau Leonhardas Euleris pirmą kartą išaiškino šią temą, pradedant 1733 m. Lagrange'as buvo paveiktas Eulerio darbu, kad reikšmingai prisidėtų prie teorijos. Po to, kai Euleris pamatė 1755 m. 19 metų Lagrange'o darbą, Euleris atsisakė savo iš dalies geometrinį požiūrį Lagrange'o grynai analitinės požiūrio naudai ir pervadino variacijų skaičiavimo dalyką savo 1756 m. paskaitose Elementa Calculi Variationum.
epochos kūrimas