1892 m. Hendrikas Lorentzas pasiūlė Fresnelo modelio modifikaciją, kurioje eteris yra visiškai nejudantis. Jam pavyko gauti Fresnelo traukimo koeficientą, atsiradusią dėl judančio vandens sąveikos su nejudančiu eteriu. Jis taip pat atrado, kad perėjimas iš vienos atskaitos sistemos į kitą gali būti supaprastintas naudojant pagalbinį laiko kintamąjį, kurį jis pavadino vietiniu laiku.
vietinis laikas