Marokas atgavo nepriklausomybę 1956 metais, o Istiqlal partija pristatė savo viziją dėl naujos valstybės sienų. Šie nacionalistai kreipėsi į Didžiojo Maroko idėją, pagrįstą Šarifo imperijos teritorija, kuri buvo prieš prancūzų ir britų kolonizaciją. Ši teritorija apėmė tai, kas tuo metu buvo Ispanijos Sachara, Prancūzijos Vakarų Afrika ir Prancūzijos Alžyras. Maroko valstybė pati oficialiai priėmė "Didžiojo Maroko" viziją 1958 m. valdant Mohammedui V. Po Mauritanijos ir Alžyro
1960 m. pradžioje Marokas paskelbė pretenzijas į didžiąją dalį Didžiojo Maroko. Tačiau ji išsaugojo savo irredentizmą Vakarų Sacharoje.