Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Pasakyta, kad dėkingumas formuoja visą krikščionišką gyvenimą. Martinas Liuteris dėkingumą pavadino "pagrindine krikščioniška nuostata", o šiandien jis vis dar vadinamas "evangelijos širdimi". Krikščionys labai skatinami šlovinti ir dėkoti savo Kūrėjui. Krikščioniško dėkingumo požiūriu Dievas laikomas nesavanaudišku visų gerų dalykų davėju ir dėl to egzistuoja gilus dėkingumo jausmas, kuris leidžia krikščionims dalytis bendru ryšiu, formuojant visus pasekėjo gyvenimo aspektus. Krikščionybė dėkinga už Dievo dosnumą, kuris įkvepia krikščionis formuoti savo mintis ir veiksmus pagal tokius idealus. Krikščioniškas dėkingumas nėra tiesiog sentimentalus jausmas, o dorybė, kuri formuoja ne tik emocijas ir mintis, bet ir veiksmus bei poelgius. Džonatanas Edvardsas savo knygoje A Treatise Concerning Religious Affections rašo, kad dėkingumas Dievui yra vienas iš tikros religijos požymių. Dėl šios interpretacijos šiuolaikiniai religinės dvasingumo rodikliai apima dėkingumo ir dėkingumo Dievui įvertinimus. Allport (1950) teigė, kad subrendę religiniai ketinimai kyla iš gilaus dėkingumo jausmo, o Edwards (1746/1959) tvirtino, kad dėkingumo "ašmerkis" yra vienas tiksliausių būdų atrasti Dievo buvimą žmogaus gyvenime. Samuels ir Lester (1985) atliktame tyrime teigiama, kad nedideliame katalikų vienuolių ir kunigų mėginyje iš 50 emocijų meilė ir dėkingumas buvo labiausiai patiriamos emocijos Dievui. Ortodoksų, katalikų, liuteronų ir anglikonų bažnyčiose svarbiausias ritualas vadinamas Eucharistija; pavadinimas kilęs iš graikų žodžio eucharistia, reiškiančio dėkojimą.  Klausimas: Iš ko kilęs dėkingumas?
Dievo dosnumas