Pirmieji prancūzų Polinezijos salos buvo Markezės salos maždaug 200 m. pr. m. e. Po to polineziečiai žengė į pietvakarius ir atrado draugijos salas apie 300 m. pr. m. e. Europos susitikimai prasidėjo 1521 m., kai portugalų tyrinėtojas Ferdinandas Magellanas, plaukdamas Ispanijos karūnos tarnyboje, pastebėjo Puka-Puka į Tuamotu-Gambierų salyną. 1606 m. kita ispanų ekspedicija, vadovaujama Pedro Fernandes de Queirós plaukė per Polineziją, pamatė apgyvendintą salą vasario 10 d., kurią jie pavadino (Amatorittaria) Rekaria, greičiausiai, krikščionių salą į pietvakarius.
1768 m.