Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Oro uostus statė karo belaisviai ir įpareigoti darbuotojai iš įvairių vietų, įskaitant Brunejų, Labuano, Ranau ir Elopurą. Prieš Japonijos okupaciją buvo tik trys oro uostai: Kučinge, Mirije ir Bintulū Saravake, o Šiaurės Borneo jų nebuvo. Dėl to japonai planavo pastatyti iš viso dvylika oro uostų skirtingose Borneo šiaurės vietovėse, kad sustiprintų savo gynybą, iš kurių septynios turėjo būti Api, Elopura, Keningau, Kudat, Tawau, Labuan ir Lahad Datu. Japonijos taip pat pradėjo kelių projektų seriją Šiaurės Borneo, su keliais, jungiančiais Ranau su Keningau ir Kota Belud su Tenghilan, kurie turi būti patobulinti, taip pat naujas kelias, jungiantis Kudat ir Kota Belud, turi būti pastatytas. Kadangi šie keliai keliavo per kalnuotas teritorijas, projektams įgyvendinti reikėjo daug priverstinio darbo. Pasiruošiant sąjungininkų atsakoms, 1944 m. generolo leitenantas Masataka Yamawaki sukūrė vietines pajėgas, kurias sudarė apie 1300 vyrų. Dauguma jų buvo dislokuoti Kučinge, kiti - Miri, Api ir Elopuroje. Visiems buvo pavesta palaikyti taiką ir tvarką, rinkti žvalgybos duomenis ir verbuoti. Brunejaus uostą IJN taip pat naudojo kaip degalų depozito ir kaip Leyte įlankos mūšio postą.
- Taip.