Rašykite šio straipsnio tęsinį - Vasario revoliucija
Prancūzijos karaliaus atsistatydinimą, taip pat sukėlė daugybę sukilimų Vokietijos Konfederacijos valstybėse. "Kovo revoliucijos" metu sukilėliai ragino Vokietiją susivienyti, atsakydami į tai, ką daugelis politiškai sąmoningesnių žmonių laikė neliberalia politika, taikyta vietinių valdovų, vadovaujančių iš Vienos. Badene buvo revoliucinių lyderių, tokių kaip Friedrich Hecker ir Gustav Struve, raginimai į respubliką, kurie stipriai atspindėjo Amalija nuo pat pradžių aktyviai dalyvavo akcijoje kartu su vyru. Jis dalyvavo vadinamame "Heckerzug" (sukilime), kuriame 1848 m. Balandžio 20 d. ginkluota civilinė milicija buvo įtikinamai nugalėta ir sunaikinta reguliarių Vokietijos Konfederacijos pajėgų Kanderne. Amalija ir Gustavas Struve išgyveno, o kartu su Friedrichu Heckeriu iš pradžių pabėgo į palyginti saugų Šveicariją. Tačiau 1848 m. rugsėjo mėn. Struve'ai vėl persikėlė į Badeną prie Lörrach, kur jie vėl bandė paskelbti respubliką vadinamame "Struve-Putsche". Po trijų dienų jų sukilimas žlugo. Šiuo ir kitais atvejais Amalie Struve buvo ypač sutelkta į įkvėpimą ir mobilizavimą "moteriams" remti 1848 m. Revoliucijos idealus.