Kitąmet Velingtonas vėl atėjo su didele, gerai organizuota armija. Kartais prancūzų manevruojant anglo-sąjunginių armija privertė Josephą ir Jourdaną kovoti 1813 m. birželio 21 d. Vitorijos mūšyje, kurio metu britų buvo užgrobta Jourdano maršalo lazdelė. Po ryžtingo prancūzų pralaimėjimo, dėl kurio Ispanija buvo visam laikui prarasta, Jourdanas neturėjo svarbių komandų iki Prancūzijos imperijos žlugimo. 1814 m. jis prisijungė prie pirmojo Burbonų restauracijos, bet prisijungė prie Napoleono, kai jis grįžo į valdžią per Šimtas dienų ir buvo paskirtas Besançon'o vadu. Po galutinio prancūzų pralaimėjimo Vaterlo mūšyje jis vėl pasidavė burbonams. Jourdanas atsisakė būti teismo nariu, kuris nuteisė savo kolegą maršalą Michelą Neį mirties bausme. 1819 m. jis tapo grafu, 1816 m. - Grenoblio gubernatoriumi. Politiniame gyvenime Jourdanas buvo garsus karališkojo reakcijos oponentas ir palaikė 1830 m. revoliuciją.
- Taip. Po šio įvykio jis keletą dienų dirbo užsienio reikalų portfeliu, o vėliau tapo Hôtel des Invalides valdytoju, kurį dirbo iki mirties. Jourdan mirė Paryžiuje 1833 m. lapkričio 23 d. ir buvo palaidotas Les Invalides.