Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Jugoslavijos Karalystė bandė išlaikyti neutralumą prieš Antrąjį pasaulinį karą. Premjeras Milanas Stojadinovičius aktyviai bandė palankiai kreiptis į Adolfą Hitlerį, tuo pačiu išlaikydamas sąjungą su buvusiomis Antantos šalimis, Didžiąją Britaniją ir Prancūziją. Nepaisant atvirumo Vokietijai, Jugoslavijos politika nebuvo antisemitiška: pavyzdžiui, po Anšluso Jugoslavija atvėrė savo sienas Austrijos žydams. Vis didėjant spaudimui paklusti vokiečių reikalavimams užtikrinti saugų savo karių praėjimą į Graikiją, Jugoslavija pasirašė trišalį paktą su Vokietija ir Italija, kaip ir Bulgarija ir Vengrija. Tačiau, skirtingai nuo kitų dviejų, Mačeco ir Cvetkovičiaus vyriausybė buvo nuversta po trijų dienų per britų remiamą patriotinių, anti-vokiškų generolių perversmą. Naujoji vyriausybė nedelsdama atšaukė Jugoslavijos pasirašytą paktą ir paragino laikytis griežto neutralumo. Vokiečių atsakas buvo greitas ir žiaurus: Belgradas buvo bombarduotas be karo paskelbimo.
1941 m. balandžio 6 d. vokiečių, italų, vengrų ir bulgarų kariai įsiveržė į Jugoslaviją.