Paul Narveson 1984 m. tvirtino, kad daugiau nei trys ketvirtadaliai melodinių temų nebuvo išsamiai ištirti. Daugumoje Europos muzikos, parašytos iki XX amžiaus, ir populiariosios muzikos per visą XX amžių, melodijos turėjo "fiksuotus ir lengvai pastebimus dažnių modelius", pasikartojančius "įvykimus, dažnai periodinius, visuose struktūriniais lygmenyse" ir "laikų ir trukmės modelių pasikartojimą". Melodijos XX amžiuje "naudojosi didesniais skonio įvairovės ištekliais nei įprastais bet kuriuo kitu Vakarų muzikos istoriniu laikotarpiu". Nors diatoninė skalė vis dar buvo naudojama, "daugiausia skonio skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus skyriaus
trukmė, tonas ir kokybė (timbras), tekstūra ir garsumas