Užbaigi šią frazę: Šarlotė Paulsen dažnai aptardavo su naujuoju sykiu klausimus, kurie juos abiems rūpinosi. Konservatyvūs lyderiai, kurie 1814 ir 1815 metais Vienoje primetė grįžti prie savo senosios tvarkos versijos, negalėjo palaidoti apšvietos, humanizmo ir racionalizmo idėjų, kurias Prancūzijos revoliucinės armijos ir Napoleono administracinis genijus buvo skleidę visoje Europoje per ankstesnius 25 metus. 1830-ieji galėjo būti Biedermeierio amžius, bet tai taip pat buvo "Vormärz" dešimtmetis.
1830 m. pasikeitus režimui Paryžiuje, visoje Vokietijoje kilo protestų banga. Julijus Lorentzenas įkvėpė Šarlot Paulsen naują demokratinių minčių ir idėjų suvokimą. Jų diskusijos apėmė teologiją, filosofiją ir šiuolaikinius pokyčius. Tačiau Lorentzenas mirė jaunas, 1837 metais. Christianas ir Charlotte Paulsenas dabar įsivaikino dukrą, Marie Paulsen, ir Charlotte užsiėmė savo antrosios dukters auklėjimu su tuo pačiu intensyvumu, kurį ji taikė Elisabeth auklėjimu. Už namų ribų politiškai sąmoningos moterys buvo įtrauktos į pilietinius protestus ir liberalių reformų programas, kurios dabar atsirado, kartu su piliečių, įskaitant moteris, demokratinių teisių reikalavimais. Elisabeth Paulsen taip pat jautė spaudimą, kad ji taip pat turėtų "padaryti daugiau". Vėliau ji nusprendė įkurti "Weiblichen Verein für Armen- und Krankenpflege" ("Moterų asociacija vargšų ir ligonių priežiūrai"), kurią 1832 m. Hamburge įkūrė nepaprastai energingas Amalie Sieveking, reaguodama į to metų choleros epidemiją. Tačiau Sievekingas atmetė jos metodus, manydamas, kad Paulsenas yra per daug "laisvosios mąstytojų". Sievekingui buvo keista, kad net jei Paulseno motyvai buvo garbingi, humanistiniai ir racionalūs, jie atrodė ne itin krikščioniški.