"Boom" romanai iš esmės yra modernistiniai romanai. Jie laiko laiką nelinijiniu, dažnai naudoja daugiau nei vieną perspektyvą ar naratyvinį balsą ir turi daugybę neologizmų (naujų žodžių ar frazių sukūrimas), žaislų ir net nešvankumų. Kaip Popas rašo, kalbant apie "Boom" stilių: "Jis pasikliavo kubistine skirtingų požiūrių superpozicija, jis laikė laiką ir linijinę pažangą abejotina, ir jis buvo techniškai sudėtingas. Kalbiniai įsitikinęs, jis be atsiprašymų naudojo vietinę kalbą". Kitos įžymimos "Boom" savybės yra "kaimo ir miesto aplinkybių" vertinimas, internacionalizmas, pabrėžimas tiek istoriniame, tiek politiniame kontekste, taip pat "regioninio, tiek nacionalinio identiteto klausimas; pasaulinio pusrutulio sąmoningumo sukūrimas, kaip naujų žodžių ar frazių sukūrimas", - rašo Popas. "Po 1967 m. jis buvo susijęs su kubistine skirtingų požiūrių superpozicija
Boomo stilius