Brlić dalyvavo 1848 m. revoliucijoje, o kovo mėnesį paliko teologiją. Birželį jis buvo Prahos barikadose, rugsėjį jis dalyvavo Jelačičiaus kampanijoje prieš Vengriją.
, tada jo pasiuntinys Čekijos revoliuciniams lyderiams, su kuriais jie susitarė dėl Čekijos-slavijos bendradarbiavimo reorganizavimo procese Habsburgų monarchijos. Gruodį Jelačičius išsiuntė jį į Prancūziją kaip pasiuntinį pas naujai išrinktą Antrosios respublikos prezidentą Liudviką Bonapartą konsultacijoms dėl revoliucinės padėties Europoje ir galimų Prancūzijos planų. Prancūzija, apkrauta savo pačių revoliucijos, neturėjo jokių užsienio politikos planų. Kadangi Brličio misija buvo bevaisė, Jelačičius nutraukė jo finansavimą, todėl, kad pasiliktų Paryžiuje, Brličius pasikliavo Serbijos vidaus reikalų ministru Ilija Garašaninu.