Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Po sėkmingo WIBC radijo pastangų 1951 m., "Speedway" vadovybė susidomėjo nuolatiniu transliacijos įpareigojimais. 1952 m. Speedway oficialiai pradėjo Indianapolis Motor Speedway radijo tinklą, pasinaudodamas WIBC talentais ir techninia parama. Formas vėl buvo panašus į "Mutual" stiliaus formatą, su tiesiogine transliacija iš starto, finišo ir periodiniais atnaujinimais lenktynių metu. 1953 metais, po kitų keturių vietos radijo stočių skundų, talentai buvo įtraukti į visų penkių Indianapolis radijo stočių talentus. 1953 m. lenktynės buvo ypatingos tuo, kad buvo išplėstos į pirmąsias tiesiogines transliacijas "iš vėliavos į vėliavą", o filialų skaičius jau išaugo iki 130 stočių. Per šį laiką transliacija buvo transliuojama vienu metu visose Indianapolis stotyse, o nacionalinis filialo skaičius toliau sparčiai augo. Kai kuriais metais filialai užsiregistruodavo jau lenktynių ryte, norėdami perteikti transliaciją. 1955 m.
, transliaciją galima buvo išgirsti visose 48 valstijose (tuomet buvo tik 48 valstijos). 1961-aisiais ji pasiekė naujas valstybes - Aliaską ir Havajus. 1953 m. buvo pradėta pasaulinė trumpalaikė transliacija per ginkluotųjų pajėgų radiją, ir buvo teigiama, kad ji pasiekia kiekvieną angliškai kalbančią šalį. 1964 m. Rhode Island filialas pirmą kartą perėmė transliaciją, o tai reiškia, kad dabar tinklo dalis buvo iš visų 50 valstijų kilęs antžeminis filialas (anksčiau Rhode Island klausytojai galėjo girdėti transliaciją tik iš kaimyninės valstybės). WJAR Providensėje pasirašė sutartį su kitais 557 filialais, kad dalyvautų 1964 metų lenktynėse.