1887 m. Cesàro buvo arti to, kad pateiktų (C, n) sumuotės apibrėžimą, bet pateikė tik keletą pavyzdžių. Visų pirma jis sumušė 1 − 2 + 3 − 4 +..., iki 1⁄4 metodu, kuris gali būti performuluotas kaip (C, n), bet tuo metu nebuvo pagrįstas. Jis oficialiai apibrėžė (C, n) metodus 1890 m., kad galėtų nurodyti savo teoremą, kad Cauchy (C, n) sudėtinių eilučių ir (C, m) sudėtinių eilučių (C, m) + (C, m + n) eilučių rezultatas visada yra tas pats, kaip ir kitų eilučių rezultatas.
(C, n)