1918-1921 m. jis buvo įkalintas mažiausiai šešis kartus bolševikų. 1919 m. jis savanoriškai įstojo į Raudonąją armiją kovoti su kontrrevoliucinėmis baltųjų armija, tačiau jis buvo įkalintas Charkive už tai, kad atsisakė nusiginkluoti darbininkų ir slopinti protestą. 1921 m. kovo 8 d. Kronštado sukilimo metu
, jis buvo suimtas Maskvoje Čeka, kartu su kitais Nabat konfederacijos nariais. Maksimofas buvo įkalintas Tagankos kalėjime, kur buvo nuteistas mirties bausme už anarchosindikalistinės propagandos skleidimą. Po bado streiko 1921 m. gruodį jis sugebėjo pritraukti Raudonosios profsąjungos kongresą lankusių darbuotojų dėmesį. Tarptautinės bendruomenės spaudimo dėka jis ir dar 10 anarchistų buvo paleisti iš kalėjimo ir ištremti iš šalies.