Užpildykite šį sakinį:
Kraujingais sekmadieniais, 1905 m. sausio 22 d., Anenskis buvo delegacijos, kuri pateikė Rusijos vidaus reikalų ministrui peticiją, kurią parengė tėvas Georgijus Gaponas, dalis, o gatvėse susirinko didžiulė taiki minios. Po to, kai policija pradėjo šaudyti į minią, sukeldama 1905 m. Rusijos revoliuciją, Anenskis vėl buvo suimtas ir tris savaites buvo laikomas Trubetskojo bastione. Revoliucijos metu jis padėjo organizuoti "Sąjungų sąjungą" ir tapo jos pirmininku. Jis taip pat tapo liberalaus žurnalo "Russian Wealth" ("Russkoe Bogatstvo") redaktoriumi. Iš pradžių PSR buvo palankus, bet vis labiau priešinosi jos naudojimui teroru. 1906 m. Anenskis ir kiti Mihailovskio tradicijos populistai, tokie kaip A.V. Pešekhonovas ir V.A. Miakotinas, nutraukė ryšius su PSR ir įkūrė "Liaudies socialistų partiją" (LPS). Nors skaičiumi maža, ši partija vaidino svarbų vaidmenį carinėje Dūmoje, kur ji bendradarbiavo su liberaliais Ka-Dets ir A.F. Kerenskio Darbo partija. Populiarūs socialistai taip pat vaidino svarbų vaidmenį Kerenskio laikinosios vyriausybės veikloje po 1917 m. Vasario revoliucijos. Anenskis to nematė, 1912 metais mirė Kuokkaloje (Suomija).