1940 m. liepos mėn., krizės metu, kai Besarabija ir Šiaurės Bukovina buvo
Manoilescu buvo paskirtas užsienio reikalų ministru profašistinėje vyriausybėje, kuriai vadovavo Ion Gigurtu. Naujoji vykdomoji valdžia susidūrė su galiausiai sėkmingais Vengrijos, remiamos Italijos ir nacių Vokietijos, bandymais peržiūrėti savo sieną su Rumunija pagal Trianono sutartį, kuri iš tikrųjų buvo diktavimas. Manoilescu, kuris buvo Axis sąjungos rėmėjas, veltui bandė pasinaudoti savo įtaka Italijos valdžios institucijoms. Norėdamas sumažinti tarptautinę priešiškumą Rumunijai, jis taip pat pasiūlė perduoti Pietų Dobružą Bulgarijai (nors Vokietija neįtraukė šios peržiūros į savo reikalavimus Rumunijos vykdomosios valdžios atžvilgiu), o tai galiausiai lėmė Kraiovos sutartį.