Užbaigiu šią frazę: 1277 metais, valdant mongolų Juanų dinastijai, Šanchajuje, Ningboje ir Gvanduose buvo įsteigtas užsienio prekybos inspektorius. Naujajam pareigūnui buvo išrinktas buvęs Songų viršininkas Pu Šougenas, arabas arba persas musulmonas, kuris pasinaudojo savo ryšiais, kad atkurtų miesto prekybą, kai jį valdė nauji valdovai. Jis buvo labai sėkmingas, atgaivino daugelį buvusios uosto didybės, o jo pareiga tapo paveldima jo palikuonims. 1280-aisiais Kvančou kartais tarnavo kaip Fučjano provincijos sostinė. 1283 m. jo gyventojai buvo apie 455 000 žmonių, pagrindinės prekybos prekės buvo pipiras ir kitos prieskonių rūšys, brangakmenys, perlai ir porcelianas. Markas Polo užrašė, kad Juano imperatoriai gavo "milžinišką pajamas" iš savo 10% muito už uosto prekybą; jis pavadino Kvančou uostą "vienu iš dviejų didžiausių pasaulio uostų prekybai" ir "Rytų Aleksandrija". Ibn Battuta jį pavadino didžiausiu pasaulio uostu. Polo pažymėjo, kad jo tatuiruotės menininkai buvo žinomi visoje Pietryčių Azijoje. Tai buvo 1292 m. Marco Polo grįžimo ekspedicijos išvykimo taškas, palydėjęs 17 metų mongolų princesę Kököchin į jos sužadėtinį Persų Ilkhanate; po kelių dešimtmečių tai buvo Ibn Batutos atvykimo ir išvykimo taškas. Kublai Khan invazijos į Japoniją ir
Java daugiausia plaukiojo iš savo uosto. Islamo geografas Abulfeda pažymėjo, kad jos miesto sienos išliko griuvėsiai nuo jos užkariavimo mongolų. 1320-ųjų viduryje vienuolis Odorikas pažymėjo, kad mieste yra dvi franciškonų vienuolynas, tačiau pripažino, kad budistų vienuolynai buvo daug didesni, viename jų buvo daugiau nei 3000 vienuolių.