Parašykite šio skyriaus tęsinį - Adam Stanislaus Krasinski buvo išmestas iš vyskupijos 1863 m. sukilimo metu
, tačiau vis dėlto tęsė vyskupijos valdymą iki 1883 m., kai jis pasitraukė į Krakovą. Jo įpėdinis Karolis Hrynieweki po dvejų metų episkopato buvo ištremtas į Jaroslavą, o 1890 m. atsistatydino ir pasitraukė į Galiciją. Ludovikas Zdanowiczas ištremtas valdė vyskupiją kaip patriarchalinis vikaras. 1890 m. Sankt Peterburgo kanono ir išsilavinusio teologo Antonijaus Franciso Audzievičiaus paskyrė Vilniaus vyskupu. Jis mirė 1895 metais; vyskupiją tuomet valdė Louis Zdanowicz, titulinis Dionizijos vyskupas. 1897 m. kanonas Stefanas Aleksandras Zwerowiczas buvo perkeltas į Sandomiro katedrą. Jo vietą užėmė baronas Edwardas Roppas, kuris pradėjo organizuoti katalikų judėjimą vyskupijoje, taip pat susidūręs su Rusijos vyriausybės priešiškumu. Vyskupas Roppas buvo ištremtas į Pskovą, o vyskupija buvo patikėta Kazimierui Nikolajui Michalkiewiczui kaip apaštališkam administratoriui.