Parašykite šio skyriaus tęsinį - Arakano kampanija
, kuri prasidėjo 1942 m. Gruodį, vykdyta tuo metu buvo improvizuota formacija 14-oji Indijos pėstininkų divizija buvo nesėkmė. Vidutinis britų ir indų kareivis nebuvo tinkamai apmokytas kovoti džiunglėse, o tai kartu su pakartotiniais pralaimėjimais neigiamai paveikė morale. Tai dar labiau pablogėjo dėl prastos administracijos užpakalėse. Kai kuriais atvejais buvo nustatyta, kad papildomų pajėgų, siunčiamų pakeisti nukentėjusius, šaukiniai net nebuvo baigę pagrindinio mokymo. Taip pat buvo keliami klausimai apie Indijos armijos aukštojo vadovo gebėjimus, dėl kurių buvo sukurta Aukščiausiojo sąjungininkų vadovo Pietų Rytų Azijos vadovybės pareiga, todėl armijos aukštojo vadovo darbas buvo sutelkti į vidaus saugumą ir administravimą. Į pietus nuo Imfalo nuolat vykdavo patruliavimas ir smulkūs mūšiai, tačiau nei viena armija neturėjo išteklių vykdyti lemiamų operacijų. 17-oji divizija užėmė pozicijas aplink Tiddimo miestą į pietus nuo Imfalo ir susišaudė su 33-osios japonų divizijos vienetais. Japonijos pajėgos turėjo trumpesnę ir lengvesnę tiekimo liniją iš Kalevos uosto Chindvino upėje ir didesnę dalį 1942 ir 1943 m. turėjo pranašumą.