Pirmuosius Antrojo pasaulinio karo metus Rumunija buvo įstrigusi tarp priešiškų Nacių Vokietijos ir Sovietų Sąjungos vyriausybių. Tuo tarpu sovietai pateikė ultimatumą Rumunijai ir okupavo Besarabiją.
(1940 m. birželio mėn.) Pântea su šeima pabėgo į Bukareštą, kur pabėgęs politikas tęsė savo darbą Besarabijos klube. Vėliau tais pačiais metais Vokietijos spaudimas privedė prie Šiaurės Transilvanijos praradimo, kuris patvirtino Didžiosios Rumunijos suskaidymą. Tuo metu Besarabijos apskritys atstovavo 120 000 pabėgėlių bendruomenei, o Inculeț ir Daniel Ciugureanu buvo pirmininkai, Bosie-Codreanu ir Pântea - viceprezidentai.