Marko Penov (k. 1922 m. spalio 2 d. - 1998 m. kovo 24 d.) - serbiškas meninis medienos skulptorius ir artefaktų restauratorius. Gimė Titelyje, Jugoslavijos Karalystėje (dabar Serbijoje), gyveno Novi Sade, buvo kroatų ir bulgarų kilmės. Jis buvo J. Szoter mokinys. Jo darbas apėmė naujų ir senų ikonostasų ir altorų kūrimą Serbijos ortodoksų bažnyčiai, Graikijos katalikų bažnyčiai ir Romos katalikų bažnyčiai, Serbijos bažnyčioms ir vienuolynams, ypač vienuolynams Fruška Goroje, Kroatijoje ir Bosnijoje ir Hercegovinoje, taip pat senų ir sugadintų šventųjų objektų dalių atkūrimą. Jis taip pat sukūrė įvairių stilių kabinetus, pvz., Baroką, Ludo XIV stilių, neo-baroką, neo-rokoko ir klasikinį stilių, pvz., Biedermeier. Jis yra žinomas dėl savo darbų, susijusių su medinių statinių rekonstrukcija Tekijos Dievo Motinos bažnyčioje, taip pat žinomoje kaip Snieguota Marija, kuri yra Petrovaradino mūšio atminimas.
Šį miestą lankė ir naudojosi tiek katalikai, tiek stačiatikių piligrimai. Marko Penovas taip pat žinomas dėl medinių meno kūrinių restauravimo Marijos vardo bažnyčioje Novi Sade. Jis buvo vedęs Elizabeta, b. Batrnekas (1925-2000).