19 amžius Ispanijai buvo neramūs laikai. Tie, kurie pritaria reformoms Ispanijos vyriausybėje, varžėsi dėl politinės valdžios su konservatoriais, kurie bandė užkirsti kelią reformoms. Kai kurie liberalai, vadovaudamiesi 1812 m. Ispanijos konstitucija, siekė apriboti Ispanijos monarchijos galią ir sukurti liberalią valstybę. 1812 m. reformos truko ne ilgai, kai karalius Ferdinandas VII panaikino Konstituciją ir užbaigė trumpalaikę liberalinę vyriausybę su Prancūzijos rojalistų karine pagalba.
- Taip. Nuo 1814 iki 1874 m. įvyko dvylika sėkmingų perversmų. Buvo keli bandymai perorientuoti politinę sistemą, kad ji atitiktų socialinę tikrovę. Iki 1850-ųjų Ispanijos ekonomika buvo daugiausia paremta žemės ūkiu. Buržuazinės pramonės ar komercinės klasės vystymasis buvo nedidelis. Žemės oligarchija išliko galinga; nedidelis žmonių skaičius turėjo didelių grūdų (vadinamų "latifundia"), taip pat visas svarbias vyriausybės pozicijas. Žemės savininkų valdžią iššūkį iškėlė pramonės ir prekybos sektoriai, daugiausia nesėkmingai.