Nuo 1986 m., kai ji pradėjo tyrinėti Nikaragvą ir kol Nikaragvos ženklų kalba buvo gerai įsitvirtinusi, Kegl kruopščiai vengė pristatyti ženklų kalbas, kurias ji žinojo, ypač Amerikos ženklų kalbą, kurčiųjų bendruomenei Nikaragvoje. Lingvistinis imperializmas buvo vykdomas tarptautiniu mastu dešimtmečius, kai asmenys pristatė ASL kurčių žmonių populiacijai kitose šalyse, dažnai pakeisdami esamas vietos ženklų kalbas. Kegl politika buvo dokumentuoti ir studijuoti, o ne primesti ar pakeisti kalbą ar jos bendruomenę. Nors ji nesikišo, kad kurtieji Nikaragvai susipažintų su kitomis ženklų kalbomis, ji nepateikė tokių galimybių. Tačiau ji dokumentavo ryšius ir įtaką su kitomis ženklų kalbomis, kurios prasidėjo dar 1990-aisiais ir tęsiasi; kritikai, tokie kaip Felicia Ackerman, ėmėsi etinio klausimo, izoliuojančio kurčių vaikų Nikaragvoje.
Nikaragva