Kartaginijos arba Punų šekelis paprastai buvo apie 7,2 gramų sidabro ir 7,5 gramų aukso (pranašaujant, kad valiutos kursas buvo 12:1). Jie, matyt, pirmą kartą buvo sukurti Sicilijoje IV a. pr. Kr. viduryje. Jie buvo ypač susiję su Kartaginos samdinių kariuomenės mokėjimu ir buvo pakartotinai pažeminti kiekvieno iš Punų karų metu, nors Kartaginos imperijos plėtra į Ispaniją pagal Barcidus prieš Antrąjį ir atkūrimas pagal Hannibalą prieš Trečiąjį karą
leista didinti valiutos kiekį ir kokybę. Kartaginos valdose Šiaurės Afrikoje buvo įprasta naudoti bronzą arba nevalyti monetų, išskyrus tuos atvejus, kai buvo mokama samdininkų armijoms, o didžioji dalis monetų cirkuliavo Ispanijoje, Sardinijoje ir Sicilijoje.