Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: tam tikriems fermentams nereikia papildomų sudedamųjų dalių, kad jie veiktų visiškai. Kitiems aktyvumui reikalingos ne baltymų molekulės, vadinamos kofaktorais. Kofaktoriai gali būti neorganiniai (pvz., metalo jonai ir geležies ir sieros junginiai) arba organiniai junginiai (pvz., flavinas ir hemas). Šie kofaktorai turi daugybę tikslų; pavyzdžiui, metalo jonai gali padėti stabilizuoti nukleofilines rūšis aktyvioje vietoje. Organiniai kofaktoriai gali būti kofermentai, kurie reakcijos metu išsiskiria iš fermentų aktyviosios vietos, arba protezinės grupės, kurios yra glaudžiai susietos su fermentu. Organinės protezinės grupės gali būti kovalentiškai sujungtos (pvz., biotinas fermentuose, pvz., piruvato karboksilase). Kofaktorių turinčio fermento pavyzdys yra anglies anhidrazė, kuri yra parodyta aukščiau esančioje juostinėje schemoje su cinko kofaktoriumi, susijungusiu kaip aktyviosios vietos dalis. Šie glaudžiai susieti jonai ar molekulės paprastai randami aktyviojoje vietoje ir dalyvauja katalize. Pavyzdžiui, flavino ir hemo kofaktoriai dažnai dalyvauja redoksinių reakcijų metu. Enzimai, kuriems reikalingas kofaktoris, bet kurių nėra, vadinami apoenzimais arba apoproteinais. Fermentas kartu su kofaktoriumi, reikalingu veikimui, vadinamas holoenzimu (arba haloenzimu). Terminas holofermentas taip pat gali būti taikomas fermentams, kuriuose yra kelių baltymų padalinių, pavyzdžiui, DNR polimerazėms; čia holofermentas yra visiškas kompleksas, kuriame yra visi veiklai reikalingi padaliniai.  Klausimas: Kaip galima klasifikuoti flaviną ir hemą?
organiniai junginiai