1943 m. Jungtinių Valstijų generolo leitenanto Brehono B. Somervelo, armijos tarnybos vadovo, kuris prižiūrėjo JAV logistines pastangas ir paskolino nuomos siuntas, argumentas, kad Jungtinė Karalystė nutrauktų vidaus tankų gamybą ir pasitikėtų tik amerikiečiais. Somervellas manė, kad britų tankai buvo prastesni už vidutinio tanko M4 Sherman, ir kad tai atlaisvintų britų gamyklų erdvę, ypač sunkvežimiams, mašinoms ir traukiniams (nes britų poreikis šiems elementams padidėjo). Britų tankų gamyba buvo sumažinta, tačiau buvo išlaikyta vidaus konstrukcija. 1944 m. viduryje dauguma šarvuotųjų brigadų buvo įrengtos "Sherman", nes britų kruizerių gamyba negalėjo patenkinti Karališkosios šarvuotųjų korpusų skaičiaus. Britų modelių kokybė ir patikimumas taip pat buvo veiksnys, paskatinęs dažniau naudoti amerikiečių modelius. Iš devynių britų šarvuotų brigadų, dislokuotų į Prancūziją 1944 m.
Šiaurės vakarų Europos kampanijoje tik 22-oji šarvuota brigada iš 7-osios šarvuotosios divizijos buvo daugiausia aprūpinta britų tankais (Cromwell). 1944-1945 m. žiemą britų tankais aprūpintų brigadų skaičius šiaurės vakarinėje Europoje padvigubėjo. 1944 m. spalio mėn. 29-oji šarvuota brigada iš 11-osios šarvuotosios divizijos buvo pasirinkta pakartotinai aprūpinti nauju britų "Comet" tanku. Šis procesas buvo pradėtas gruodžio mėnesį, tačiau dėl Bulge mūšio buvo atidėtas iki 1945 m. Sausio.