Claude Perier vaidino svarbų vaidmenį Prancūzijos revoliucijos pradžioje, remdamas pasipriešinimą Grenoble (Vizille Asamblėja)
) Dauphiny Parlamento prieš centralizacijos ir mokesčių piktnaudžiavimą Liudvikui XVI monarchija. Vėliau jo vyresnysis sūnus Augustinas rašė: "Jo kelionės po Angliją suteikė jam tinkamą idėją apie laisvos vyriausybės naudą. Jis lengvai prisitaikė prie visų to meto nuomonių ir vilčių, skubiai surengė visus būtinus renginius tokiam dideliam susirinkimui, o jo troškimas, kuris buvo ne be pavojaus, buvo vertas visuomenės dėkingumo ženklų". Beveik 500 žmonių susirinko prie Vizilės rūmų (1788 m. liepos 21 d.), kur Klodė surengė didelį bankštą provincijos deputatams. Daugiausia, nors ir turėdama liaudies palaikymo, tai buvo turtingų "žymių asmenų" susirinkimas: dvasininkai, žemininkai, teisininkai, notarai, savivaldybės pareigūnai, verslininkai ir gydytojai. Jų garsus reikalavimas buvo sušaukti Paryžiuje Generalinius Padalinius, kuriuose Trečioji Padalinė turėtų dvigubą atstovavimą, o balsai būtų balsuojami pagal vadovus, o ne pagal įsakymą. Taip Prancūzijoje prasidėjo revoliucinis judėjimas, kuris buvo įtrauktingesnis, sudėtingesnis ir labiau sutrikdęs, nei kas nors galėjo tikėtis.