Užpildykite šią frazę: Jis vadovavo partizaniniam karui prieš Švedijos kariuomenę Karlo X, kampanijos tipą jis sukūrė, nepaisant hetmanų prieštaravimų, kurie tuo metu grįžo tarnauti John Casmimir Vasa. Mobilūs švedų pajėgos, net ir turėdamos didelę ugnies galią, pasirodė gana pažeidžiamos Czarnieckio partizaniniam karui. Czarniecki buvo nugalėtas Gołąbo mūšyje 1656 m. vasario viduryje, tačiau vėliau patyrė rimtų pralaimėjimų švedams, ypač Varkos mūšyje to paties metų balandį. Per tą patį metus karas keletą kartų pasikeitė, ir jis vėl buvo nugalėtas Kłecko ir Kscynia mūšiuose. Tačiau jo pralaimėjimai buvo riboti, ir daugeliu atvejų jis sugebėjo nusitraukti su didele dalimi savo kariuomenės. Jo vadovavimu liaudies sukilimas prieš Švedijos karius Didžiojoje Lenkijoje pasirodė labai sėkmingas. Tai buvo prieš jo patarimą, kad
Varšuvos mūšyje, ir jo vėlesnė strategija neutralizavo šio pralaimėjimo blogą poveikį. Nepaisant karaliaus paramos, Czarniecki buvo laikomas daugeliu vyresnių, nusistovėjusių kilmingų šeimų kaip arogantiškas naujokas, ir jie neleido jam gauti hetmanų pareigų tais metais; vietoj to, kitų metų pradžioje jis gavo Rutenijos voivodų pareigas ir nepaprastą "generolio ir karališkųjų pajėgų vadas" titulą, kuris jį įkėlė į neoficialaus hetmanų tipo valdžios poziciją. Lauko karūnos hetmanas tapo Jerzy Sebastian Lubomirski, taip pat patyręs vadas, nors ir ne tiek, kiek Czarniecki <unk>, bet iš magnatų Lubomirski šeimos; Czarniecki garsiai komentavo, kad "Aš ne iš druskos ar lauko, bet iš to, kas mane skauda", užsimindamas tai, kad Lubormirski šeima savo turtą sukūrė dėl druskos prekybos ir žemės ūkio, o jo mažesnė buvo pastatyta per karinę tarnybą <unk> tačiau tai buvo pinigai ir politika, o ne karinė patirtis, kuri nusprendė, kas turėtų gauti hetmano tarnybą.