Po ryžtingo vokiečių pralaimėjimo 1943 m. vasario 2 d. Stalingrado mūšyje Vokietija buvo priversta į gynybą ir nebegalėjo aktyviai įgyvendinti Naujosios tvarkos Tarybų Sąjungoje, nors genocidas prieš žydus, romus ir kitas mažumas tęsėsi. Po 1943 m. vasaros puolimų nesėkmės
Norėdama susigrąžinti sovietams praradusias teritorijas, Wehrmacht nebegalima efektyviai atakuoti Rytų fronte. 1943 m. spalio 26 d. pokalbio su Joseph Goebbels metu Hitleris pareiškė, kad Vokietija turėtų sudaryti laikiną paliaubą su Sovietų Sąjunga ir grįžti prie 1941 m. sienos rytuose. Tai suteiktų Vokietijai galimybę pirmiausia nugalėti britų pajėgas vakaruose (nepaminėta Jungtinių Valstijų dalyvavimo sąjungininkų sąjungoje), o vėliau atnaujinti naują karą dėl "Lebensraum" prieš Sovietų Sąjungą. Hitleris manė, kad jo būsimasis įpėdinis gali būti priverstas vykdyti šį vėlesnį karą, nes jis manė, kad tuo metu yra per senas.