1838 m. olandų chemikas Gerardus Johannes Mulder pirmą kartą apibūdino baltymus, o švedų chemikas Jöns Jacob Berzelius juos pavadino. Mulderis atliko elementarinę bendrų baltymų analizę ir nustatė, kad beveik visi baltymai turi tą pačią empirinę formulę, C400H620N100O120P1S1. Jis padarė klaidingą išvadą, kad jie gali būti sudaryti iš vienos rūšies (labai didelės) molekulės. Terminą "baltumas" apibūdinti šias molekules pasiūlė Mulderio bendradarbis Berzelius Mendel; baltymas yra kilęs iš graikiško žodžio πρώτειος (proteios), reiškiančio "pirminis", "pagrindinis" arba "stovintis priekyje", + - glutaminas. Mulderis toliau nustatė baltymų skilimo produktus kaip mažiausią aminorūgštį leuciną, kuriai jis davė svarbų molekulinį svorį.
Berzelius