Po to, kai spalio 31 d. generolo Edmundo Allenby pajėgos užėmė Beershebą, nuo lapkričio 1 d. Iki 7 d. stiprios Osmanų atsargos Tel el Khuweilfe pietinėse Judėjos kalvose, Hareira ir Sheria jūros lygumoje ir Gazos
netoli Viduržemio jūros pakrantės, vykusiuose sunkiuose mūšiuose sulaikė Egipto ekspedicinių pajėgų (EEF). Savaitės pabaigoje Osmanų armija sugebėjo išstoti naktimis, padengta veiksmingais užpuoliais. Osmanų XXII korpusas nebuvo nugalėtas Gazos mieste, tačiau sugebėjo sėkmingai taktiškai pasitraukti iš miesto, pademonstruodamas tiek operacinį, tiek taktinį mobilumą. Gazos garnizonas pasitraukė trimis būriais, 53-oji Osmanų divizija persikėlė į rytus, vėlavusi dykumos kalinių korpuso persekiojimą, 3-oji Osmanų divizija užėmė tvirtą užpakalinę poziciją Beit Hanune, o 7-oji Osmanų divizija įkūrė Wadi el Hesi gynybos liniją. Tačiau, kartu su užgrobimais Sharia linijos centre, Gazos okupacija leido greitai tiesiogiai žengti į šiaurę, užkirsdama kelią stipriam Wadi el Hesi atsargų pozicijos įtvirtinimui. Šis vadis buvo antrasis iš pagrindinių Palestinos pakrantės vandens srautų, tekantis lygiagrečiai ir į šiaurę nuo Ghuzzee vadžio.