Įrašykite šio straipsnio tęsinį - Antrojo arabų imigracijos bangos metu imigrantų skaičius išliko palyginti nedidelis, daugiausia dėl JAV ribojančios imigracijos politikos. Tačiau 1965 m. Jungtinės Valstijos priėmė naujas imigracijos reformas, įskaitant 1965 m. Imigracijos ir pilietybės aktą, leidžiantį naujam arabų bangui imigruoti. Ši nauja arabų imigrantų grupė demografiniai buvo panaši į tuos, kurie emigravo per pastaruosius 20 metų; tačiau ši banga labai skyrėsi savo apimtimi ir jų imigracijos motyvais. Konkrečiai kalbant, arabų imigrantai per šį laikotarpį buvo daugiausia gerai išsilavinę musulmonai ir ankstesnių imigrantų vaikai. Nuo 1967 iki 2003 metų į Jungtines Valstijas atvyko apie 757 626 arabai, beveik vienuolika kartų daugiau negu imigrantų per antrąją bangą. Be to, per šį laikotarpį, be vis dažnesnių konfliktų tarp Izraelio ir jo arabų kaimynų, šis laikotarpis pasižymėjo plačiu "arabų tarpusavio karu" ir bendru religinės, etninės ir sektinės įtampos padidėjimu regione. Be to, per pastaruosius kelis dešimtmečius Vidurio Rytuose išaugęs islamizmas dar labiau sumažino vietinių krikščionių populiaciją. Kaip ir ankstesniame arabų imigrantų antplūdyje, trečią pagrindinę arabų imigracijos tendenciją sudarė daugiau palestiniečių nei bet kuri kita grupė. Tikrasis palestiniečių skaičius, emigravęs į JAV per šį laikotarpį, nežinomas, nes dažnai Jungtinės Valstijos nebuvo jų pirmoji paskirties vieta. Gal net ketvirtadalis iš beveik 800 tūkst. to meto arabų buvo palestiniečių kilmės. Palestiniečių masinį išvykimą dar labiau paskatino 1967 m. Šešių dienų karas. Palestiniečių imigraciją dar labiau paskatino 1987-1993 m. Intifados sukilimas.
2000 ir 2005 m.