Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Aleksandras buvo sėkmingiausias Rusijos reformatorius nuo Petro Didžiojo laikų ir buvo atsakingas už daugybę reformų, be to, jis panaikino vergovę. Jis reorganizavo teismų sistemą, įkūrė išrinktus vietos teisėjus, panaikino mirties bausmę, skatino vietos savarankiškumą per zemstvo sistemą, įvedė visuotinę karinę tarnybą, nutraukė kai kurias kilmingųjų privilegijas ir skatino universitetus. Užsienio politikoje jis 1867 m. pardavė Aliaską Jungtinėms Valstijoms, bijodamas, kad tolima kolonija gali patekti į britų rankas, jei kils dar vienas karas. Jis modernizavo karinę valdymo sistemą. Jis ieškojo taikos ir, kai nukrito Napoleonas III, pasitraukė iš karingos Prancūzijos. Jis kartu su Vokietija ir Austrija įstojo į Trijų imperatorių sąjungą, kuri stabilizavo Europos padėtį. Rusijos imperija išplėtė savo teritoriją Sibire ir Kaukaze, o Kinijos sąskaita pasiekė daugybę laimėjimų. 1863 m. Lenkijoje kilo sukilimas, todėl jis atėmė nuo tos šalies atskirą konstituciją ir ją tiesiogiai įtraukė į Rusiją. Siekdamas užkirsti kelią revoliuciniams ir anarchistiniams judėjimams, jis išsiuntė tūkstančius disidentų į Sibirą ir siūlė papildomas parlamentines reformas, kai buvo nužudytas 1881 m. Rusų-turkų karas buvo populiarus tarp rusų žmonių, kurie palaikė savo kolegų ortodoksų slavų, serbų ir bulgarų nepriklausomybę. Tačiau karas padidino įtampą su Austrija-Vengrija, kuri taip pat turėjo ambicijų regione. 1878 m. Berlyno kongreso rezultatai nusivylė caro, bet jis laikėsi susitarimo. Per šį laikotarpį Rusija išplėtė savo imperiją į Centrinę Aziją, turtingą žaliavomis, užkariaudama Kokando, Bokharos ir Hivos khanatus, taip pat Transkaspijos regioną.  Klausimas: Kas bandė įgyti laisvę Rusijos ir Turkijos kare?
Ortodoksų slavų, serbų ir bulgarų