Infanta Pilar savo vaikystę praleido Ispanijos rūmuose. Iki ketverių metų ją auklėjo kruopščiai parinkta slaugytoja. Kai jai buvo septyneri, jos švietimą prižiūrėjo Berwick ir Alba kunigaikštienė. Tuo metu Izabelos II valdymo stabilumas buvo silpnas. Karalienė greitai prarado du svarbiausius savo vyriausybės politikus. Leopoldas O'Donelis mirė 1867 m. lapkričio mėn., o Narvaez 1868 m. balandžio mėn., kol dar vadovavo vyriausybei. 1868 m. vasarą, praleidusi keletą dienų La Granjos rūmuose, Ispanijos karališkosios šeimos nariai persikėlė į Kantabrijos pakrantę. Jie išvyko į Lekeitiją praleisti laiką jūros maudymosi, kuris buvo paskirtas karalienei, nes ji sirgo odos liga. Tada Pilar buvo septynerių. Jos nuolatinės draugės buvo seserys Paz, kuriai buvo šešeri, ir Eulalia, ketverių. Jų dešimtmetį brolį Alfonsu mokė atskirai, nes jis buvo sosto įpėdinis. Pilar vyriausia sesuo, infanta Izabelė, gegužės mėnesį buvo ištekėjusi už savo pusbrolio Girgenti grafo ir ji buvo užsienyje savo vestuvinėje kelionėje. Karališkosios šeimos buvimo Lekeitio mieste metu prasidėjo karinis sukilimas. Rugsėjo 28 d.
Alcolea mūšis sutvirtino karalienės valdymo pabaigą. Po dviejų dienų Ispanijos karališkosios šeimos nariai traukiniu peržengė sieną į Biaricą.