Galiausiai, šiluma branduolių sintezės uždegimui gaunama ne iš pirminės, o iš antrosios dalijimosi bombos, vadinamos žiebtuvu, įterptos į antrinės šerdį. Antrinės implozijos metu ši žiebtuva implozuoja, detonuojant ją ir uždegant sintezę aplink ją esančioje medžiagoje, tačiau žiebtuvas toliau dalijasi neutronų turtingoje aplinkoje, kol jis bus visiškai sunaudotas, žymiai padidindamas išdavinį. Pirminis dviejų pakopų ginklo impulsas buvo prezidento Trumano pažadas 1950 m. sukurti 10 megatonų vandenilio superbombą kaip JAV atsaką į 1949 m. pirmojo dalijimosi bombos bandymą. Tačiau rezultatyvusis išradimas pasirodė esąs pigiausias ir kompakčiausias būdas sukurti mažas branduolines bombas, taip pat ir dideles, galbūt ištrinant bet kokį skirtumą tarp vienos atominės bombos, vadinamos žiebtuvu ir H-bombos, įterptos į antrinės.
vieno etapo ginklai, galbūt sustiprinti