Pradžioje Senna užėmė lyderio postą, o Piquetas užėmė antrą vietą, o Rosbergas ir Prostas greitai priėjo prie Mansello. Tada anglas pradėjo varžytis ir palaipsniui grįžo į antrą vietą, o 39-ajame apskritime jis aplenkė Seną ir ėmė vadovauti. Mansell'as vėliau ištraukė Senos keturių sekundžių pranašumą ir palaipsniui jį vėl įvedė, o Prost'as sėdėjo jo uode savo McLaren-TAG/Porsche, o Piquet'as išėjo dėl variklio sutrikimo. Likus 10 ratų iki pabaigos, Senna bandė užimti pirmavimą, bet Manselis jį sulaikė. Seną nebuvo galima nugalėti ir vėl išbandyti prie galinės lenktynių aikštelės. Šį kartą jis perėjo, o Manselis turėjo pakelti, o tai leido protingam Prostui pasislėpti į antrą vietą. Manselis nusprendė desperatiškai rizikuoti. Jis įšoko į aikštelę dėl šviežių padangų, 20 sekundžių atsilikęs nuo Senos, likus devynioms ratoms iki pabaigos. Tai buvo galingi ratų, kaip Mansell iškirpti į Senna vadovauti greičiu keturių sekundžių ratą. Bet prieš jį kelyje buvo Prostas, ir jis nenorėjo pasiduoti be kovos. Manselis sugebėjo praeiti Prostą, bet buvo 0,7 sekundės lėtesnis už Seną. Manselis vėl ėmėsi važiuoti į priekį ir, kai jie išėjo į paskutinį ratą, pora buvo atskirta tik pusantros sekundės. Manselis buvo teisus su Senna, bet nieko negalėjo padaryti per kelis posūkius. Viskas priklausė nuo paspartinimo paskutinėje kampoje. Williams-Honda buvo greitesnis, bet Senna pasiekė liniją pirmas, dvi mašinos šalia viena kitos, atskirtos 0,014sek. Tai buvo antrasis artimiausias baigiamasis taškas F1 istorijoje iki to laiko, už 1971 m. Italijos Grand Prix
- Taip. Prostas buvo trečias, Rosbergas ketvirtas, Fabi penktas ir Bergeris šeštas.