1968 m. pradžioje dauguma demokratų tikėjosi, kad prezidentas Lyndonas B. Johnsonas bus pakartotinai nominuotas. Šie lūkesčiai buvo sutriuškinti senatoriaus Eugene McCarthy, kuris savo kampaniją sutelkė prieš Džonsono politiką Vietname. McCarthy vos pralaimėjo Johnson Demokratų partijos pirminiuose rinkimuose kovo 12 dieną Niujorke, o rezultato glaudumas nustebino partijos vadovybę ir paskatino Niujorko senatorių Robertą F. Kennedy dalyvauti varžybose. Po dviejų savaičių Džonsonas šokiruotai tautai pasakė, kad jis antrą kartą kandidatuos į prezidentus. Sekančiose savaitėse daugybė pastangų, kurios buvo nukreipusios Makartio kampaniją į priekį, buvo nukreiptos į Kenedį. Viceprezidentas Hubertas Humphrey paskelbė savo kandidatūrą, sulaukęs daugybės Džonsono šalininkų palaikymo. 1968 m. birželį Sirhan Sirhanas nužudė Kennedį, todėl Humphrey ir McCarthy liko du pagrindiniai kandidatai. Humphrey laimėjo prezidento nominaciją rugpjūčio mėn. Demokratų nacionaliniame kongrese
Čikagoje, ir senatorius Edmundas Muskie iš Maino buvo išrinktas jo antruoju kandidatu. Už kongreso salės tūkstančiai jaunų kovos prieš karą aktyvistų, susirinkusių protestuoti prieš Vietnamo karą, smarkiai susidūrė su policija. Televizija visame pasaulyje transliavo šį chaosą, kuris sužlugdė Humphrey kampaniją. Darbo dienos apklausos, atliktos po konvencijos, parodė, kad Humphrey yra daugiau nei 20 procentinių punktų žemiau Nixono.