Vienas žmogus, kuris taip galvojo, buvo Džonas Adamsas, kuris, kaip ir Džefersonas, buvo senyvas ir išėjęs į pensiją, kai 1819 m. buvo paskelbta Meklenburgo deklaracija. Kada Adamsas perskaitė dr. Alexanderio straipsnį Masačusetso laikraštyje, jis buvo nustebintas, nes niekada anksčiau nebuvo girdėjęs apie Meklenburgo deklaraciją. Jis iškart įtarė, kaip rašė draugui, kad Džefersonas "savo 1776 m. liepos 4 d. Deklaracijoje "iš žodžio žodžiu" perrašė jos dvasią, prasmę ir išraiškas". Adamsas, kuris vaidino svarbų vaidmenį, kad Kontinentalinis Kongresas
1776 m. paskelbti nepriklausomybę, tapo šiek tiek pasipiktinęs, kad Džefersonas dabar gavo didžiąją dalį pagyrimų už nepriklausomybę vien todėl, kad jis parašė dabar garbinamą dokumentą, skelbiantį jį. Todėl Adamsas asmeniškai džiaugėsi Mecklenburgo deklaracijos atsiradimu, nes ji aiškiai pakirto Jeffersono pretenzijas į originalumą ir pirmumą. Adamsas nusiuntė straipsnio kopiją Jeffersonui, kad gautų jo reakciją.