Šiandien, kaip ir praeityje, auksai yra apriboti į šiltesnius šiaurinius vandenis. Jų gebėjimas plisti toliau į pietus yra apribojamas, nes jų grobis medžioklės metodas, persekiojimas, tampa mažiau efektyvus šiltesniuose vandenyse. Greitis, su kuria mažos žuvys (kurios kartu su krilu yra aukso pagrindiniai maisto produktai) gali plaukti dvigubai padidėja, kai temperatūra padidėja nuo 5 iki 15 ° C (41 iki 59 ° F), o paukso greitis nesidaro. Pietinės aukso rūšys, Kalifornijoje ir Meksikoje, gali išgyventi ten dėl šalto upwellings. Dabartinis aukso rūšių trūkumas Atlanto vandenyse (6), palyginti su 1920 m. rūšimis, yra laikomas dėl išnykimo Atlanto vandenyse; fosilijų duomenys rodo, kad Atlanto plioceno vandenyse buvo daug rūšių. Auksas taip pat buvo ribojamas ir gali būti rastas keliose paplūdimiuose.
žemyninio šelfo vandenys