Sovietų Sąjunga priėmė komandinę ekonomiką, pagal kurią prekių gamyba ir paskirstymas buvo centralizuoti ir vadovaujama vyriausybės. Pirmoji bolševikų patirtis su komandine ekonomika buvo karo komunizmo politika.
, kuris apėmė pramonės nacionalizavimą, centralizuotą produkcijos paskirstymą, priverstinį žemės ūkio produkcijos rekviziciją ir bandymus panaikinti pinigų apyvartą, privačias įmones ir laisvą prekybą. Po sunkaus ekonominio žlugimo Leninas 1921 m. pakeitė karo komunizmą Naujoji ekonominė politika (NEP), įteisindamas laisvą prekybą ir mažų įmonių privačią nuosavybę. Dėl to ekonomika greitai atsigavo.