Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  XF4H-1 buvo suprojektuotas nešti keturias pusiau įklimpas AAM-N-6 Sparrow III radarais valdomas raketas, ir jį varė du J79-GE-8 varikliai. Kaip ir "McDonnell F-101 Voodoo", varikliai buvo įrengti žemai skrandyje, kad būtų maksimaliai padidintas vidaus degalų talpa ir oro kiekis per fiksuotas geometrines įleidimo angas. Švelniojo skersmens sparnai turėjo 45° priekinio krašto skersmens ir buvo įrengti su išpučiamais sparnais, kad būtų galima geriau valdyti mažas greitis. Vėjo tunelyje atlikus bandymus buvo nustatyta šoninė nestabilumas, todėl sparnai turėjo būti papildomi 5° diedrais. Kad nebūtų perprojektuojama orlaivio titano vidurinė dalis, "McDonnell" inžinieriai pakėlė tik išorines sparnų dalis 12°, o tai vidutiniškai sudarė reikiamus 5° visą sparnų ilgį. Be to, sparnai buvo suformuoti taip, kad būtų galima geriau valdyti aukštus smūgių kampus. Visapusiškai judančiam priekiniai plokštumai buvo suteikta 23° anedrinė padėtis, kad būtų geriau kontroliuojamas aukštas įkrovos kampas, tuo pat metu priekiniai plokštumai būtų apsaugotos nuo variklio išmetamųjų teršalų. Be to, oro įėjimai buvo aprūpinti kintamosios geometrijos rampais, kad būtų reguliuojamas oro srautas į variklius viršgarsiais greičiais. Visiems oro sąlygoms pritaikytas radaras AN/APQ-50 suteikė galimybę jį sulaikyti. Kad būtų galima vykdyti lėktuvnešų operacijas, nusileidimo įrankis buvo suprojektuotas taip, kad galėtų atlaikyti nusileidimą, kai nusileidimo greitis buvo 23 pėdos per sekundę (7 m/s), o nosies stūmoklis galėjo būti išilgai ištiestas apie 20 colių (51 cm), kad padidėtų pakilo kampo pakylant.  Klausimas: Kas pasiekė bet kokio oro sąlygų perėmimo pajėgumą?
AN/APQ-50 radaras