1643 m. Torstensonas antrą kartą įsiveržė į Moraviją, bet staiga buvo primintas įsiveržti į Daniją, kai jo greitas ir netikėtas įsikišimas paralyžiavo Danijos gynybą sausumos pusėje, nors Torstensono pozicija Džutlandoje kurį laiką buvo nesaugi dėl Danijos laivyno įgūdžių Danijos karaliui Kristianiui IV. 1644 m. jis trečią kartą vadovavo savo kariuomenei į Vokietijos širdį ir lapkričio 23 d. Jüterbog mūšyje nugalėjo imperatorius. 1645 m. Sausio pradžioje jis įsiveržė į Čekiją, o Jankaus pergalė
1645 m. vasario 24 d. jam buvo atidarytas kelias į Vieną. Tačiau, nors vienas Dunaus tilto galų iš tikrųjų pateko į jo rankas, jo išsekusi kariuomenė negalėjo prasiskverbti toliau, ir tais pačiais metais gruodį Torstenssonas, paralyžiuotas nuo podagros, buvo priverstas atsistatydinti ir 1646 metų vasaros pradžioje grįžo į Švediją.