1940 m. Liepos 3 d. po britų išpuolio Mers-el-Kébir (ir kitose vietose) prieš prancūzų laivyną tarp Didžiosios Britanijos ir Vichy Prancūzijos vyko karo padėtis. Nuo 1940 m. liepos iki pat sąjungininkų invazijos
1942 m. Lapkričio 8 d. Prancūzijos Šiaurės Afrikoje, Laghouat buvo naudojamas kaip "de facto" karo belaisvių stovykla Britų imperijos ir Bendruomenių belaisviams, daugiausia užgrobtiems jūreiviams ir orlaiviams. Tarp įkalintų Laghouate buvo penkiolika kanadiečių ir septyni Niufundlando dominiono vyrai, iš kurių vienas buvo kalinamas 472 dienas. Tarp internuotų buvo ir Pietų Afrikos piliečių, o karališkųjų jūrų pajėgų personalą sudarė jūreiviai, užimti po to, kai 1942 m. Balandžio mėn. HMS "Havock" nusileido prie Kelibia, Tunise, ir po HMS "Manchester" praradimo 1942 m. Rugpjūčio mėn.