Miasma buvo laikoma nuodingu oru ar rūke, pilnu suskaidytos medžiagos dalelių (miasmata), sukeliančių ligas. Miasmatinė pozicija buvo ta, kad ligos buvo aplinkos veiksnių, tokių kaip užterštas vanduo, nešvarus oras ir prastos higienos sąlygos, rezultatas. Tokia infekcija nebuvo perduodama tarp asmenų, bet paveiktų asmenis toje vietovėje, kuri sukėlė tokius garus. Ji buvo identifikuojama dėl savo nešvario kvapo. Iš pradžių taip pat manoma, kad miasmos buvo skleidžiamos per kirminas iš žaizdų tarp tų, kurie buvo paveikti margu.
ligos atsirado dėl aplinkos veiksnių, tokių kaip užterštas vanduo, nešvarus oras ir prastos higienos sąlygos