Paskutinė dalis (Bez końca, 1984) buvo galbūt jo aiškiausias politinis filmas, vaizduojantis politinius procesus Lenkijoje karo įstatymo metu, iš neįprastos teisininko vaiduoklio ir jo našlės perspektyvos. Jis buvo griežtai kritikuotas tiek vyriausybės, tiek disidentų. Pradedant nuo "No End", Kieślowski glaudžiai bendradarbiavo su dviem žmonėmis, kompozitoriumi Zbigniewem Preisner ir teismo advokatu Krzysztofem Piesiewicz, su kuriuo Kieślowski susitiko tyrinėdamas politinius procesus pagal karo įstatymą planuojamam dokumentiniam filmui. Piesiewicz kartu parašė scenarijus visiems vėlesniems Kieślowski filmams.
Vyriausybė ir disidentai