Pasitraukęs iš Niedermeyer mokyklos, Fauré buvo paskirtas Saint-Sauveur bažnyčios organistu, Rennes, Bretanijoje. 1866 m. Sausio mėn. Per ketverius metus Rene jis papildė savo pajamas privačiais mokiniais, davęs "nesuskaičiuojamus pianino pamokas". Saint-Saëns reguliariai ragino jį ir toliau kurti, tačiau nė vienas jo kūrinių iš šio laikotarpio nepasiekė. Rene jam buvo nuobodu ir jis turėjo nelengvas santykius su parapijos kunigu, kuris teisingai abejojo Fauré religiniais įsitikinimais. Faure'as buvo dažnai matomas, kaip per pamokslą pasislėpęs išeina už cigaretę, o 1870-ųjų pradžioje, kai jis pasirodė groti Mišiose vieną sekmadienį vis dar savo vakariniais drabužiais, visą naktį išėjęs iš balo, buvo paprašytas atsistatydinti. Beveik iškart, su Saint-Saëns slapta pagalba, jis užsitikrino padėjėjo organisto postą Notre-Dame de Clignancourt bažnyčioje, šiaurės Paryžiuje. Ten jis praleido tik keletą mėnesių. 1870 m. prasidėjus Prancūzijos ir Prūsijos karui, jis savanoriškai įstojo į kariuomenę. Jis dalyvavo Paryžiaus apgulties nutraukimo akcijoje ir dalyvavo Le Bourget
Champigny ir Créteil. Jis buvo apdovanotas "Croix de Guerre".