Krikščionybė buvo atnešta į Iraką 40-aisiais m. e. pr. m. e. Tomas apaštalas, Tadejus iš Edesos ir jo mokiniai Aggagi ir Mari. Tomas ir Tadejus priklausė dvylikai apaštalų. Irako Chaldejų mažuma sudaro maždaug 3% gyventojų (anksčiau CŽV faktinė knyga), daugiausia gyvenanti Šiaurės Irake, koncentruojasi Ninevos ir Dahuko gubernatoriuose. Nėra oficialių statistikų, ir vertinimai labai skiriasi. 1950 m. Krikščionys galėjo sudaryti 10<unk>12% iš 5,0 mln. gyventojų. 1987 m. Jie buvo 8% arba 1,4 iš 16,3 mln. gyventojų, o 2003 m. - 1,5 mln. iš 26 mln. gyventojų. Emigracija buvo didelė nuo 1970 m. Nuo 2003 m. Irako karo ir 2003 m. Irako krikščionys buvo perkelti į Siriją, tačiau jų skaičius nežinomas. Nuo 2003 m. Irake nebuvo oficialių krikščionių gyventojų skaičių.
1970 m.