Psichologas Albertas Bandura apibrėžė savigarbą kaip tikėjimą savo gebėjimu sėkmingai atlikti tam tikras situacijas ar užduotį. Savigarbės pojūtis gali vaidinti svarbų vaidmenį sprendžiant tikslus, užduotis ir iššūkius. Savigarbės teorija yra Banduros socialinės kognityvinės teorijos pagrindas, pabrėžiantis stebėjimo mokymosi ir socialinės patirties vaidmenį asmenybės vystymuisi. Pagrindinė socialinės kognityvinės teorijos koncepcija yra ta, kad asmens veiksmus ir reakcijas, įskaitant socialinius elgesį ir kognityvinį procesą, beveik kiekvienoje situacijoje veikia veiksmai, kuriuos individas stebėjo kituose. Kadangi savigarbė vystosi iš išorinės patirties ir savigarbės ir turi įtakos nustatant daugelio įvykių rezultatus, tai yra svarbus socialinės kognityvinės teorijos aspektas.
tikėjimas savo sugebėjimais sėkmingai spręsti tam tikras situacijas ar atlikti užduotį