Britų kolonijos buvo gana vėlyvos, tačiau jie sukūrė daug sėkmingų kolonijų, kurių gyventojų skaičius sparčiai augo. Jie pradėjo ginčyti Ispanijos monopolį prekybai Pietų Amerikoje, kurį ispanai bandė užkirsti kelią įstatymais prieš neispaniškus prekiautojus. Ši ilgametė politika 17-ojo amžiaus viduryje tapo konflikto šaltiniu ir vėl tapo konflikto šaltiniu po to, kai Utrechto sutartimi buvo įtraukta Asiento, kuri leido Pietų jūros kompanijai prekiauti su Ispanijos Pietų Amerikos kolonijomis. Anglų-Ispanijos kare (1727<unk>1729)
, Karališkasis jūrų laivynas pradėjo nesėkmingas operacijas prieš Porto Bello blokadą. Ispanija savo ruožtu bandė susigrąžinti Gibraltaro valdžią, tikėdama, kad Šventoji Romos imperija prisijungs prie jų. Tačiau apgulė buvo brangi nesėkmė, o britų diplomatija leido Austrijai nepuolimo. Austrijos išstojimas privertė Ispaniją pasirašyti Seviljos sutartį.