1658 m. su Helsingoro ūkininkų pulku jis du kartus dalyvavo Kopenhagos gynyboje. Po to, kai Švedijos armija užėmė Kronborgą, jis atsisakė pažadėti Karlui Gustavui ištikimybę ir kurį laiką buvo įkalintas, bet buvo paleistas. Kartu su žmona jis pradėjo kontrabanda įvežti maisto produktus į Kopenhagą, kurią apgulė švedų kariai. 1658 m. spalio mėn. jis informavo Frederiką III apie Obdamo laivyno atvykimą į Oresundą ir pradėjo veikti kaip kurjeris tarp Obdamo ir Christofferio Gabelo Kopenhagėje. 1659 m. vasarį jis perspėjo vyriausybę Kopenhagėje apie švedų planus
Įpuolis į miestą ir pateikė išsamią informaciją apie jų pasirengimą ir datas. Vėliau tą pavasarį kartu su Lorensu Tuksenu ir Henriku Gerneriu jis buvo pagrindinė figūra planuose atgauti Kronborgo kontrolę. Krogerupo miškuose jis surengė susitikimą tarp karaliaus tarno Korfitzo Trolle ir britų pulkininko Hutchinsono, kuris palaikė planą. Jis taip pat supažindino Trolį su Olufu van Steenwinckeliu, o vėliau įvedė jį į Kronborgą. Krogerupyje jis gavo nedidelę Danijos armiją ir su draugais ją dislokuoja Helsingoryje. Jis atnešė Hutchinsonui ir Steenwinkelui pinigus (1200 danų rigsdalerų), kurių jiems reikėjo jų dalyvavimui, ir palydėjo Hutchinsono sūnų į Kopenhagą, kad užtikrintų jo ištikimybę. Kai planas buvo atskleistas 1659 m. Birželį ir daugelis dalyvavusių buvo suimti, Rostgaardas apsimetė mirusiu ir sugebėjo pabėgti į Kopenhagą, kur jis 11 mėnesių pasislėpė, kad apsaugotų savo žmoną Helsingore.