1838 ir 1839 m. Schleidenas ir Schwannas pradėjo propaguoti idėjas, kad (1) organizmo pagrindinis vienetas yra ląstelė ir (2) kad atskiros ląstelės turi visas gyvybės savybes, nors jie priešinosi idėjai, kad (3) visos ląstelės atsiranda iš kitų ląstelių dalijimosi. Tačiau, dėka Robert Remak ir Rudolf Virchow darbo, iki 1860 m. dauguma biologų priėmė visus tris to, kas tapo žinoma kaip ląstelių teorija, principus. Ląstelės teorija paskatino biologus peržiūrėti atskirus organizmus kaip atskirų ląstelių tarpusavio priklausomybę.
gili biologinio mąstymo įtaka