Kaip vaikas, Kalifo Umar valdymo metu 636 m., Ibn al-Zubayr gali būti dalyvavęs su savo tėvu Yarmouk mūšyje prieš Bizantiją Sirijoje. Jis taip pat dalyvavo su tėvu Amro ibn al-As kampanijoje prieš Bizantijos Egiptą 640 m. 647 m. Ibn al-Zubayr išsiskyrė musulmonų užkariaujant Ifriqiya (Šiaurės Afrika) vadovaujant vadu Abd Allah ibn Sa'd. Per tą kampaniją Ibn al-Zubayr atrado pažeidžiamą vietą Bizantijos gynėjų mūšio linijose ir nužudė jų patriciją Gregoriją. Kai jis grįžo į Mediną, jį pagyrė kalifas Uthmanas ir išsakė pergalės kalbą, kuri buvo gerai žinoma dėl savo iškalbingumo. Vėliau jis prisijungė prie Sa'id ibn al-As, kuris 650 m. atakavo Šiaurės Iraną. Osmanas paskyrė Ibn al-Zubayrį į komisiją, atsakingą už Korano recenziją. Kai sukilėliai 656 m. birželį apgulė Usmano namus, kalifas paskyrė Ibn al-Zubayr atsakingą už jo gynybą ir jis, kaip pranešama, buvo sužeistas mūšyje. Po Uthmano nužudymo Ibn al-Zubayr kovojo kartu su savo tėvu ir tetą Aisha prieš Usmano įpėdinio, Kalifo Ali, partizanus Devynių mūšyje Basroje gruodžio mėnesį. Al-Zubayr buvo nužudytas, o Ibn al-Zubayr buvo sužeistas, kovodamas su vienu iš Ali komandantų, Malik al-Ashtar. Ali buvo nugalėtojas ir Ibn al-Zubayr grįžo su A'isha į Mediną, vėliau dalyvaujant arbitraže, kad užbaigtų Pirmąjį Fitna
(Musulmonų pilietinis karas) Adhruh arba Dumat al-Jandal. Kalbų metu jis patarė Abd Allah ibn Umar sumokėti už Amr ibn al-As paramą. Ibn al-Zubayr paveldėjo didelį turtą iš savo tėvo.