Po vienerių metų Paragvajuje Inhaúma taip pat susirgo užsitęsusia liga (neaišku, ar ji buvo diagnozuota, nors įtariama, kad tai buvo maliarija) ir pateko į depresiją, tapdama tuo, ką istorikas Francisco Doratioto pavadino "ne daugiau kaip admirolo vaiduokliu". 1868 m. Sausio mėn. Humaitá buvo visiškai atjungta nuo sausumos sustiprinimo, o atvyko sekliosios žvalgybos monitorius. Inhaumas ir jo pareigūnai nesiryžėsi įjungti naujų laivų. Inhaúmos žentas, jūrų kapitonas ir karo delfimas Carlosas de Carvalho (greitai Pasagem baronas) savanoriškai vadovavo eskadrijai. Vasario 19 d. Brazilijos arkliai sėkmingai perplaukė Paraguay upę.
Įsikovoję į smarkų puolimą, jie įgijo visišką upės kontrolę ir taip izoliuoja Humaitą nuo vandens tiekimo.