Marmontas tapo generolio Bonaparte "aide-de-camp", liko su juo jo gėdų metu ir lydėjo jį į Italiją ir Egiptą, laimėdamas pagyrimą ir paaukštinimą į brigados generolą. 1799 m. jis su savo viršininku grįžo į Europą. Jis dalyvavo 18-ojo Brumerio "vyriausybiniame perversme" ir organizavo artileriją ekspedicijai į Italiją, kurią jis vadovavo su dideliu poveikiu Marengo
- Taip. Dėl to jis iškart buvo padalintas į divizijos generolą. 1801 m. jis tapo artilerijos generaliniu inspektoriumi, o 1804 m. - garbės legiono aukštojo pareigūno ordinu. Tačiau jis buvo labai nusivylęs, kad jo neįrašė į pareigūnų, kurie tapo maršalais, sąrašą.