Turkijos nepriklausomybės karas (1919 m. gegužės 19 d. - 1923 m. liepos 24 d.) buvo karinės kampanijos, kurias vykdė Turkijos nacionalinis judėjimas po to, kai Osmanų imperijos dalys buvo okupuotos ir padalytos po pralaimėjimo Pirmuoju pasauliniu karu. Kampanijos buvo nukreiptos prieš Graikiją vakaruose, Armėniją rytuose, Prancūziją pietuose, monarchikus ir separatistus įvairiuose miestuose ir
Britanija ir Italija Konstantinopolio (dabar - Stambulo) sostinėje. Tuo pačiu metu Turkijos nacionalistinis judėjimas vykdė žudynes ir deportacijas, siekdamas pašalinti vietines krikščionių populiacijas - Armėnų genocido ir kitų etninės apvalkos operacijų I pasaulinio karo metu tęsinį. Šios kampanijos baigėsi Turkijos Respublikos sukūrimu.