Apibendrinti straipsnį:  (CNN) "Parduok viską, ką turi, ir išdalink pinigus vargšams, ir turėsi lobį danguje; tada ateik ir sek paskui mane", - sako Jėzus turtingam vyrui vienoje iš savo žinomiausių palyginimų. Tai buvo mantra, kurią jis pakartotinai ragino: vargšai buvo palaiminti, ir lengviau kupranugariui pereiti per adatos akį, nei turtingam įeiti į rojų. Tuo tarpu Jėzus savo Dvylikai apaštalų liepė palikti savo kasdienį darbą ir eiti su juo į kelionių misiją, turint mažai galimybių sėkmingai ir be matomų lėšų. Taigi, kaip šita klajojanti pirmojo amžiaus evangelizuotojų grupė išlaikė save? Akivaizdu, kad dėl pinigų buvo susirūpinimas, ir ne tik kaip išgelbėjimo kliūties. Naujajame Testamente apie pinigus paminėta 37 kartus, o apie "auksą" - 38 kartus, apie "sidabro" - 20 kartų, o apie "varą" - 4 kartus. "Moneta" yra paminėta aštuonis kartus, o "kintuvė" ir "denarai" - romėnų valiuta - yra paminėtos po pusę tuzinų kartų, iš viso 119 kartų. Galbūt svarbiausia nuoroda taip pat yra vienas iš labiausiai įkrautų ištraukų Naujojo Testamento: Kaip pasakoja Jono Evangelija, šešios dienos prieš Velykas Jėzus buvo Betanijoje draugo Lozoriaus, kurį jis prikėlė iš numirusių, namuose. Mergina, vardu Marija, pasiima stiklinę brangaus kvepalų aliejaus ir patepia Jėzaus, kuris sėdi prie stalo, kojas. Ji džiovina jo kojas plaukais, ir tai yra nepakeliamas menininko ir dramaturgo įvaizdis. Judas Iskariotas prieštaravo. "Kodėl šis kvepalus nebuvo parduotas už tris šimtus denarų ir duotas vargšams?" Judas klausia. Nors 300 denarių buvo metinis darbininko atlyginimas, Jėzus liepė Judui palikti ją ramybėje, ir iš anksto nusakydamas savo likimą, sakė, kad patepimas bus naudingas jo laidotuvėms, ir be to, "vargšus visada turėsite su savimi" - bet Jėzus ne visada bus ten. Iš šios eilutės aišku, kad Jėzaus bendruomenė turėjo bendrą piniginę, nes jiems reikėjo pinigų, kad išgyventų. Taigi, kiek? "Aš įsivaizduoju, kad tarnyba veikė tik pragyvenimo lygiu", rabbius Joshua Garroway, ankstyvojo krikščionybės profesorius ir...
Pasak istorikų, tarp svarbiausių Jėzaus finansinės paramos gavėjų buvo ir moterys. Juozapas iš Arimatėjos ir Nikodemas, abu garsi ir turtingi vyrai, padėjo finansuoti Jėzaus tarnystę.