Pirmasis jo eksperimentas, paskelbtas 1960 m. (kuris nepaminėjo termino "patvirtinimo šališkumas"), jis iškėlė iššūkį dalyviams nustatyti taisyklę, taikomą skaičių triukšmams. Iš pradžių jiems buvo pasakyta, kad (2,4,6) atitinka taisyklę. Dalyviai galėjo generuoti savo triukšmus, o eksperimentatorius jiems pasakė, ar kiekvienas triukšmas atitinka taisyklę. Nors faktinė taisyklė buvo tiesiog "bet kokia kylanti seka", dalyviams buvo labai sunku ją rasti, dažnai skelbiant kur kas konkretesnes taisykles, tokias kaip "vidurinis skaičius yra pirmojo ir paskutinio skaičiaus vidurkis". Dalyviai tik bandė teigiamus pavyzdžius, kurie atitiko jų hipotezes paneigtas taisykles. Pavyzdžiui, jei jie galvojo, kad taisyklė "Jei kiekvienas skaičius yra du, tai yra jo pirmtakas", jis iškėlė iššūkį dalyviams, kad jie galėtų nustatyti taisyklę, taikomą triukšmams. Jis taip pat teigė, kad šios taisyklės gali būti laikomos blogos, nes tai rodo, kad triukšmų skaičiaus yra neaiškirt
kiekvienas atsakymas į klausimą