Gvatemalos revoliucija () buvo Gvatemalos istorijos laikotarpis tarp liaudies sukilimo, 1944 m. nuvertusio diktatorių Jorge Ubico, ir Jungtinių Valstijų organizuoto valstybės perversmo 1954 m., kuris nuvertė demokratiškai išrinktą prezidentą Jacobo Árbenz. Šis laikotarpis taip pat vadinamas Dešimt metų pavasario, pabrėžiant vienintelius metus atstovaujamos demokratijos Gvatemaloje nuo 1930 m. iki XX a. pabaigos.
1996 m. prasidėjo pilietinis karas, per kurį buvo įgyvendinta socialinių, politinių ir ypač žemės ūkio reformų programa, kuri turėjo didžiulę įtaką visoje Lotynų Amerikoje.