Įrašykite šio skyriaus tęsinį - opozicijoje MacDonaldas tęsė savo politiką, kurioje Darbo partiją pristatė kaip nuosaikią jėgą. 1926 m. visuotinio streiko metu
partija priešinosi visuotiniam streikui, teigdama, kad geriausias būdas pasiekti socialines reformas yra per balsavimo dėžę. Vadovai taip pat bijojo iš Maskvos organizuojamos komunistų įtakos. Partija turėjo išskirtinę ir įtartiną užsienio politiką, pagrįstą pacifizmu. Jos lyderiai tikėjo, kad dėl kapitalizmo, slaptos diplomatijos ir ginklų prekybos taika neįmanoma. Tai buvo pabrėžiami materialūs veiksniai, kurie ignoravo psichologinius prisiminimus apie Didįjį karą ir labai emocinę įtampą dėl nacionalizmo ir šalių sienų.