1860-aisiais senosios Čekijos buvo dominuojanti partija Čekijos politikoje. Jie buvo kritikuojami už tai, kad susilaikė rinkimų į Čekijos parlamentą, protestuodami prieš centralistikos teorijas. Įtampa padidėjo, kai Čekijos jaunimas palaikė sukilėlių reikalą per
1863 m. Lenkijos revoliucija ir senieji čekai ją pasmerkė. Julijus ir Eduardas Grégras užpuolė senąjį Čekiją už tai, kad jie aukojo liberalius nacionalistinius tikslus Bohemijos feodalinių kilmingųjų tikslams, kai buvo priimtas Pragos parlamento ir Vienos imperatoriaus parlamento boikotas. Protestai tapo plačiai paplitę, nes didėjo nacionalinis nepasitenkinimas senųjų čekių. Tai suteikė Jauniems čekoms tvirtą paramos bazę, kad galėtų išplėsti savo politinę kontrolę.