Jis tarnavo Italijoje ir buvo Eugène de Beauharnais personalo narys 1812 m. Rusijos kampanijos metu. Per pasitraukimą iš Maskvos jis buvo suimtas ir sugebėjo pabėgti ir sugrįžti į Prancūzijos armiją. Po Lutzeno mūšio
1813 m. jis buvo paaukštintas į brigados generolą, dalyvavo Leipcigo mūšyje, o 1814 m. buvo paaukštintas į divizijos generolą už Nogent-sur-Seine gynybą. Po Napoleono žlugimo, Burmonas prisijungė prie Burbonų.