479 m. pr. m. e. pavasarį, po to, kai jo valdovas Leonidas žuvo Termopilės mūšyje, Leotichidas vadovavo 110 laivų turintiems graikų flotilai Eginoje ir vėliau Delose, remdamas graikų sukilimus Kiose ir Samoje prieš Persiją. Leotichidas nugalėjo persų karines ir jūrų pajėgas
Mycale mūšis Mažosios Azijos pakrantėje 479 m. pr. Kr. vasarą (galbūt maždaug rugpjūčio viduryje). 476 m. pr. Kr. Leotichidas vadovavo ekspedicijai į Tesaliją prieš Aleuadų šeimą dėl bendradarbiavimo su persais, bet pasitraukė po to, kai šeimai buvo duotas kyšius. Grįžęs į Spartą, jis buvo teisiamas už kyšininkavimą ir pabėgo į Atinos Aleos šventyklą Tegėjoje. Jis buvo nuteistas į tremtį, o jo namas sudegintas. Jį paveldėjo jo anūkas Archidamas II, jo sūnaus Zeuksidamo, vadinamo Cinisku, sūnus, kuris mirė jo tėvo gyvenime. Leotichidas mirė po kelerių metų, maždaug 469 m. pr. Kr.