2 batalionas grįžo į Jungtinę Karalystę ir 1941 m. gruodžio 7 d. (dieną, kai Jungtinės Valstijos įžengė į karą) buvo perkeltas į 37-ąją nepriklausomą pėstininkų brigadą (paskutinę dieną pervadintas į 7-ąją pėstininkų brigadą). 1944 m. kovo 1 d. batalionas buvo perkeltas į naujai sukurtą 56-ąją nepriklausomą pėstininkų brigadą, šalia kurios buvo 2-asis batalionas, Essex pulkas ir 2-asis batalionas, Gloucestershire pulkas ir buvo apmokytas invazijai į Normandiją. Batalonas buvo vienintelis Velso batalionas, dalyvavęs 1944 m. birželio 6 d. išsilaipinime Normandijoje, išsilaipinęs Gold Beach, vadovaujant 50-ajai (Nortumbrijos) pėstininkų divizijai ir kovojęs Normandijos mūšyje, vadovaujant 7-ajai šarvuotosios divizijai kelioms dienoms 1944 m. birželį, prieš grįžtant į 50-ąją diviziją. 1944 m. rugpjūčio mėn. jis trumpai buvo vadovaujamas 59-osios (Staffordshire) pėstininkų divizijos ir kovojo Falaise Gap mūšyje. Rugpjūčio 20 d. brigada prisijungė prie 49-osios (Vakarų rajono) pėstininkų divizijos, pakeisdama išardytą 70-ąją brigadą. Su divizija batalionas dalyvavo operacijose, skirtose išvalyti Lamanšo pakrantę, kur operacijoje "Astonia" užėmė Le Havre. Vėliau batalionas trumpam pailsėjo ir rugsėjo 22 d. prisijungė prie likusios 21-osios armijų grupės, kovojančios Belgijoje. Spalio mėnesį, netrukus po operacijos "Market Garden" nesėkmės, divizija buvo išsiųsta į "Salą", kaip buvo žinoma žemės plotas tarp Arnemo ir Nijmegeno, kur ji liko visą 1944-1945 m. Šiaurės žiemą. Paskutinis didelis bataliono veiksmas įvyko 1945 m. Balandžio mėn., kai su likusia divizijos dalimi jie kovojo Antroje Arnhemo mūšyje. Batalonas baigė karą Vokietijoje ir liko ten, kaip okupacinių pajėgų dalis, iki 1948 m., kai grįžo namo. Per kampaniją šiaurės vakarų Europoje
Bataljonas patyrė daugiau nei 100 procentų nuostolių.