Tačiau 1856 m., savo valdymo pradžioje, Aleksandras pasakė įsimintiną kalbą Lenkijos kilmingumo atstovams, gyvenantiems Kongreso Lenkijoje, Vakarų Ukrainoje, Lietuvoje, Livonijoje ir Baltarusijoje, kuriame perspėjo prieš tolesnes nuolaidas žodžiais "Ponai, neturėkime svajonių!" Tai buvo įspėjimas Lenkijos-Lietuvos valstybei. Buvusios Lenkijos-Lietuvos teritorijos nebuvo įtrauktos į liberalią Aleksandro politiką. Rezultatas buvo Sausio sukilimas.
1863-1864 m., kuris buvo užgniaužtas po aštuoniolikos mėnesių kovų. Šimtai lenkų buvo nužudyti, o tūkstančiai - deportuoti į Sibirą. Bauginimo kaina buvo Rusijos parama Vokietijos suvienijimui.