Užpildykite šią frazę: Italijos karalystę nuo 1922 iki 1943 m. valdė Nacionalinė fašistinė partija, premjeru buvo Benito Mussolini. Italijos fašistai įvedė autoritarinį valdymą ir sutriuškino politinę ir intelektualinę opoziciją, tuo pačiu skatindami ekonominę modernizaciją, tradicines socialines vertybes ir susitaikymą su Romos katalikų bažnyčia. Pasak Payne'o (1996), "fašistinė valdžia pergyveno keletą gana skirtingų etapų". Pirmasis etapas (1922-1925) buvo parlamentinės sistemos tęsinys, nors ir su "teisėtinai organizuota vykdomosios diktatūros". Antrasis etapas (1925-1929) buvo "fashistinės diktatūros kūrimas". Trečiasis etapas (1929-1934 m.) buvo mažiau aktyvus. Ketvirtasis etapas (1935-1940 m.) pasižymėjo agresyvia užsienio politika: Antrasis Italijos ir Etiopijos karas, kuris buvo pradėtas iš Eritrėjos ir Somalilando; konfrontacijos su Tautų draugija, dėl kurių buvo įvestos sankcijos; auganti ekonominė autarkija;
Invazija į Albaniją ir plieno pakto pasirašymas. Penktasis etapas (1940-1943 m.) buvo pats Antrasis pasaulinis karas, kuris baigėsi kariniu pralaimėjimu, o šeštasis ir paskutinis etapas (1943-1945 m.) buvo Vokietijos kontroliuojama Salò vyriausybė.