Graikai nemano, kad mirusieji yra dievai, tačiau jie jiems davė pagarbą ir aukojo <unk> naudojant skirtingus ritualus nei olimpo dievų. Graikai ypatingus mirusiuosius vadino <unk> miestų įkūrėjais ir panašiais <unk> didvyriais; paprasčiausia forma, herojų kultas buvo laidojimas ir paminklai, kuriuos bet kuri gerbiama graikų šeima davė savo mirusiesiems, tačiau už juos sumokėjo jų miestas amžinai. Dauguma herojų buvo senovės legendų figūros, bet kai kurie buvo istoriniai: atėniečiai gerbė Harmodijų ir Aristogeitoną kaip herojus, kaip Atėnų gelbėtojus nuo tironijos; taip pat, kolektyviai, tie, kurie žuvo Maratono mūšyje
- Taip. Valstybininkai paprastai netapo didvyriais, bet Sofoklis buvo herojus Dexion ("priimėjas") <unk> ne kaip dramaturgas ar generolas, bet todėl, kad kai atėniečiai per Peloponezijos karą ėmė kultuoti Asklepijų, Sofoklis laikė Asklepijaus atvaizdą, kol buvo pastatyta šventovė. Atėnų lyderis Hagnonas įkūrė Amfipoliją netrukus prieš Peloponezijos karą; po trylikos metų, kol Hagnonas dar buvo gyvas, spartiečių generolas Brasidas išlaisvino ją iš Atėnų imperijos ir buvo mirtinai sužeistas. Amfipolitiečiai palaidojo jį kaip didvyrišką, paskelbdami jį antruoju miesto įkūrėju, ir ištrynė Hagnono garbės tiek, kiek galėjo.