Užbaigiu šią frazę: Kai Hyrkanas buvo įkurtas, Antipatras klestėjo ir sukūrė savo šeimos sėkmės pagrindą, sprendžiant lojalumo konfliktus ir galios perkėlimą Romos elito viduje. Kai Julijus Cezaris ir Pompejus pradėjo karą 49/48 m. pr. m. e., Antipatras iš pradžių stojo Pompejaus pusėje, o kai pastarasis buvo nugalėtas Cezario, Antipatras perkeliavo savo ištikimybę Cezariui. O Cezaris buvo
apsuptas Aleksandrijoje, Antipatras ir Mitridatas iš Pergamono išgelbėjo jį su 13 000 vyrų ir daugeliu netoliese esančių draugų. Dėl "drąsos", kurią parodė, Cezaris suteikė Antipatrui Romos pilietybę, atleidė jį nuo mokesčių ir apdovanojo garbėmis bei draugystės deklaracijomis.