Įrašyti šio straipsnio tęsinį - Suomijoje architektūros vystymuisi per daugiau kaip šimtą metų itin svarbus buvo architektūros konkursų, dažniausiai organizuojamų Suomijos architektų asociacijos (SAFA), rengimas. Pirmasis architektūros konkursas buvo surengtas 1860 m., dar prieš SAFA įkūrimą. Iki 1880 m. buvo surengta dvylika varžybų. Tik po 1893 m. konkurencijos sistema tapo sistemingesnė, nustatant taisykles. Daugelis svarbiausių šio amžiaus pradžios architektūros kūrinių buvo konkurso rezultatai: pavyzdžiui, Tampere katedra (Lars Sonck, 1900), Nacionalinis muziejus, Helsinkiai (Herman Gesellius, Armas Lindgren ir Eliel Saarinen, 1902). Sonckui buvo tik 23 metai, kai jis laimėjo konkursą. Iš tiesų, kai kurie gerai žinomi architektai savo karjerą pradėjo dar būdami jauni, laimėdami architektūros konkursą. Konkursai buvo naudojami ne tik viešųjų pastatų ir bažnyčių projektavimui, bet ir įvairiems miestų ir regionų planavimo projektams. Be Sonck ir Gesellius-Lindgren-Saarinen, tarp žinomų karjerų, kurios prasidėjo arba buvo paskatintos konkurso sėkmės, yra: Vyborg biblioteka Alvar Aalto, Suomijos paviljonas 1958 m. Briuselio pasaulinėje parodoje
Reima Pietilä, Myyrmäki bažnyčia (1984) Juha Leiviskä, "Nokia" korporacijos būstinė, Espoo (1983<unk>97) Helin ir Siitonen Architects, "Heureka" mokslo centras, Vantaa (1989) Heikkinen <unk> Komonen Architects, Lusto Suomijos miškų muziejus, "Punkaharju" (1994) Lahdelma & Mahlamäki Architects, naujas Helsinkio olimpinio stadiono dangtelis (2003) K2S Architects ir Kildeno scenos meno centras (2012), Kristiansandas, Norvegija, ALA Architects. Konkurso rezultatai buvo laikomi tuo metu vykusių tarptautinių tendencijų atspindžiais arba patvirtinusiais kritinį regionalizmą, t. y. tai, ką Aalto pavadino "tarptautiniu, tačiau ištikimu sau".