Apibendrinti straipsnį:  Kaip gali daugiau nei 200 Nigerijos mokinių paprasčiausiai išnykti? Ir kaip Nigerijos vyriausybė ir likęs pasaulis galėjo leisti tai įvykti? Iš tikrųjų praėjo 365 dienos nuo to laiko, kai mergaitės buvo pagrobtos iš vidurnaktinių internatų Čiboke, šiaurės rytų Nigerijoje. Jie vis dar dingę. Mes visi turėtume dėl to gėdytis: gėda, kad gyvename pasaulyje, kuriame fanatiškų banditų nepabausta gali būti sunaikinta jaunų mergaičių gyvybė. Gaila, kad kai vyksta tokie siaubingi veiksmai, mūsų kolektyvinis dėmesys yra toks trumpas. Prieš metus negalėjau įsivaizduoti, kad šiandien mes čia būsim, minėdami 12 mėnesių praėjusį laikotarpį, kai šios merginos dingo. Ankstyvaisiais jų pagrobimo laikais dauguma pasaulio gyventojų stovėjo kaip viena, susibūrusi aplink #BringBackOurGirls žinutę. Nigerijoje, kaip CNN komandos dalis, kurivo šią istoriją, mane paskatino šis pasaulinis solidarumas. Praėjus metams, susipažinkite su vyru, kuris vis dar kovoja už #AtgrąžinkMūsųMerginas. Nigerijos vyriausybė, įstrigusi pasaulinio dėmesio aklavietėje ir susidūrusi su daugybe klausimų dėl jų nesąžiningo atsakymo į pagrobimus, pajuto atsakomybės svorį ir buvo paskatinta imtis didesnių veiksmų; JAV, JK, Prancūzijos ir Kinijos pagalbos pasiūlymai buvo priimti. Nigerijos vyriausybės pareigūnai davė vieną pažadą po kito, kad merginos sugrįš namo -- tai kur jos, ir kur yra pasaulinis pasipiktinimas dėl šių sulaužytų pažadų ir sulaužytų svajonių? Mano širdis yra su liūdesiu prisirišusiomis šių dingusių merginų artimiesiems šiuo skausmingu jubilieju. Vargšai ir socialiai atstumti, daugelis jų tik tiki, kad jų mergaitės vieną dieną sugrįš. Merginos, kurios pabėgo, rizikuoja gyvybėmis, kad galėtų eiti į mokyklą. Tą viltį išsaugoti daugiausiai padėjo kelios Nigerijos #BringBackOurGirls kampanijos dalyvės. Šie vyrai ir moterys nepaliaujamai dirbo, kad per pastaruosius metus išsaugotų istoriją; jų kova buvo skausminga ir vis labiau vieniša. Bet kaip...
Prieš metus Boko Haram pagrobė 276 mergaites iš jų mokyklos šiaurės rytų Nigerijoje. Nepaisant pasaulinio pasipiktinimo, praėjus metams, tik keli pabėgo ir grįžo namo. Isha Sesay: Mums visiems turėtų būti gėda, kad mūsų kolektyvinis dėmesys yra toks trumpas.