Skirtingai nuo Romos imperijos "Pax Romana", respublika visą savo egzistavimą buvo beveik nuolatinio karo būsenoje. Pirmieji jos priešai buvo latinai ir etruskai, taip pat galų karaliai, kurie 387 m. pr. Kr. pilko miestą. Nepaisant to, Respublika parodė didžiulį atsparumą ir visada sugebėjo įveikti savo nuostolius, kad ir kokie jie būtų katastrofiški. Po galų plėšikavimo Roma per šimtmetį užkariavo visą Italijos pusiasalį, o tai pavertė respubliką pagrindine Viduržemio jūros jėga. Didžiausias respublikos priešas neabejotinai buvo Kartagina, su kuria ji kariavo tris kartus. Puonų generolas Hannibalis į Italiją įsiveržė per Alpes
ir duoda Romui du pražūtingus pralaimėjimus prie Trasimeno ežero ir Kanų, tačiau Respublika dar kartą atsigavo ir laimėjo karą, dėka Scipio Africanus Zamos mūšyje 202 m. pr. Kr. Nužudyta Kartagina, Roma tapo dominuojančia senovės Viduržemio jūros regiono pasaulio galia. Tada jis pradėjo ilgą sudėtingų užkariavimų seriją, nugalėjęs Filipą V ir Persėją Makedonijos, Seleukidų imperijos Antiochą III, Lusitanijos Viriatą, Numidijos Jugurtą, Pontų karalių Mitridatą VI, galų Vercingetorikso ir Egipto karalienę Kleopatrą.