Eusebius iš Cezarėjos (gr. Εὐσέβιος τῆς Καισαρείας, Eusébios tés Kaisareías; 260/265 m. pr. Kr. <unk> 339/340 m.), dar žinomas kaip Eusebius Pamphili (iš graikų Εὐσέβιος τοῦ Παμφίλου), buvo krikščionybės istorikas, egzegetas ir krikščioniškas polemikas. Jis tapo Cezarėjos Marijos vyskupu apie 314 m. m. e. Kartu su Pamphilus, jis buvo Biblijos kanonų mokslininkas ir laikomas savo laikų itin išsilavinusiu krikščioniu. Jis parašė Evangelijos parodymus, Evangelijos paruošimus ir Evangelijų nesutarimus, Biblijos teksto studijas.
Eusebius Pamphili