Hedvigą Eleonorą 1654 m. spalio 5 d. karalius Karolis X Gustavas pasveikino Švedijoje, Dalarėje, ir ji apsigyveno Karlbergo rūmuose iki jos oficialios atvykimo į Stokholmą vestuvėms spalio 24 d. Brandenburgo karalienė Marija Eleonora, apsirengusi sidabro brokatu, ją pasveikino Stokholmo karališkame rūmuose, kur tą pačią dieną vyko vestuvės. Spalio 27 d. Storkyrkane ji buvo karūnuota karaliene. Netrukus po to, jos vyras išvyko į Lenkiją, kad dalyvautų Potvynyje (istorė). Hedvig Eleonora liko Švedijoje 1655 m. lapkričio 24 d., kai gimė būsimasis Karolis XI, ir per sekančias Kalėdas. 1656 m. pavasarį ji išvyko iš Švedijos ir sekė Karolą Gustavą jo kampanijos metu, per kurią parodė tiek fizinę, tiek psichinę jėgą. Ji dalyvavo Varšuvos mūšyje (1656 m.)
, per kurią ji gavo oficialią Švedijos kariuomenės pagyrimą kartu su savo sutuoktiniu. 1656 m. rudenį ji grįžo į Švediją. Švedijoje ji perėmė savo dovanų žemę, kurią griežtai valdė visą savo gyvenimą. Po Danijos ir Švedijos karo (1657 <unk> 1658) ji buvo pakviesta prisijungti prie vyro Gotenburge, tada ji sekė jį į Gottorpą ir Wismarą. Danijos ir Švedijos karo metu (1658-1660 m.) ji ir jos siurblė Maria Eufrosyne iš Pfalco gyveno Kronborge Danijoje, kai jį užėmė švedų generolas Karlas Gustavas Wrangelis. Kronborge Hedvigą Eleonorą aplankė jos vyras ir pritraukė užsienio ambasadorius. Ji aplankė Frederiksborgo rūmus ir medžioja miške su anglų ambasadoriumi. Per Falsterio kampaniją ji pritraukė ambasadorius į Nyköbing Falster. 1659 m. gruodį Hedvig Eleonora išvyko į Geteborgą, kur 1660 m. sausio mėn. turėjo susirinkti Švedijos parlamentas.