1813 m. jis vėl buvo paskirtas Kehlo tvirtovės valdytoju. Jis vadovavo divizijai, kuriai vadovavo maršalas Viktoras, La Rothière, Montereau.
ir Arcis-sur-Aube. Po Napoleono I abdikcijos 1814 m. jis buvo paskirtas Generaliniu pėstininkų inspektoriumi. 1815 m. po sugrįžimo iš Elbos jis prisijungė prie Napoleono ir buvo paskirtas Imperatoriškosios gvardijos Jaunųjų gvardijų divizijos vadu. Jis buvo mirtinai sužeistas ginant Plancenoit kaimą Waterloo mūšyje ir mirė 1815 m. birželio 20 d.