1689 m. vasarą Sauveur buvo išrinktas Šartro kunigaikščio, Liudviko XIV sūnėno, mokslo ir matematikos mokytoju. Princui jis parengė rankraštį, aprašančią "geometrijos elementus", o kartu su maršalu Vaubanu - rankraštį apie "karinių įtvirtinimų elementus". 1691 m. Sauveur ir Chartres dalyvavo apgulant Monsą
prancūzų.) Kitas kunigaikščio mokytojas buvo muzikantas Etienne'as Loulié, kuris buvo įdarbintas jį mokyti muzikos teorijos ir notacijos "elementų". Loulié ir Sauveur sujungė jėgas, kad parodytų princui, kaip matematika ir muzikos teorija yra tarpusavyje susijusios. Šios bendros studijos liekanos išliko Sauveur'o rankraščio traktate apie muzikos teoriją ir Loulié "Éléments". Vėlesniais metais Sauveur dėstė matematiką įvairiems karališkosios šeimos kunigaikščiams. 1686 m. jis gavo matematikos katedros Collège de France, kuri suteikė jam retą išimtis: kadangi jis negalėjo išgirsti kalbos iš atminties, jam buvo leista skaityti savo inauguracinę paskaitą.