Jis pradėjo savo karjerą šešiasdešimtajame dešimtmetyje Paryžiaus apeliaciniame teisme, gyndamas Alžyro pasipriešinimo kovotojus.
Nepriklausomybės karo, taip pat Franko ir sovietų režimų priešininkų. 1970 m. jis tapo Tarptautinės žmogaus teisių federacijos (F.I.D.H.) nariu ir buvo teisėjo Roberto Badinterio ir Prancūzijos ministro pusbrolis ir Prancūzijos muziejaus direktoriaus Zeev Gourarier dėdė.