Užpildykite šią frazę:
Karinis komunizmas buvo pirmoji sistema, priimta bolševikų per Rusijos pilietinį karą dėl daugelio iššūkių. Nepaisant "komunizmo" pavadinimo, jis neturėjo nieko bendro su komunizmu, su griežta discipliną darbuotojams, draudžiamais streikų veiksmais, privaloma darbo pareiga ir kariniu stiliumi, ir buvo apibūdinamas kaip paprastas bolševikų autoritarinis valdymas, siekiant išlaikyti valdžią ir kontrolę sovietiniuose regionuose, o ne kokia nors nuosekli politinė ideologija. Sovietų Sąjunga buvo įkurta 1922 metais. Prieš plačiąją draudimą buvo kelios frakcijos, tarp kurių labiausiai matėsi Kairiųjų opozicija, Dešiniųjų opozicija ir Darbininkų opozicija, kurios diskutuodavo apie vystymosi kelią. Kairiosios ir Darbininkų opozicijos buvo labiau kritikos valstybės-kapitalizmo plėtrai, o Darbininkų opozicija buvo labiau kritinė biurokratizacijai ir plėtrai iš viršaus, o Dešinės opozicija labiau palaikė valstybės-kapitalizmo plėtrą ir pasisakė už Naująją ekonominę politiką. Vadovaudamosi Lenino demokratine centralizacija, leninistinės partijos buvo organizuojamos hierarchiniu pagrindu, o aktyvios narių ląstelės buvo plačia bazė. Jie buvo sudaryti tik iš elito kadrų, kuriuos partijos aukštieji nariai patvirtino kaip patikimus ir visiškai paklusnius partijos disciplinai. Trockizmas užėmė kairiųjų komunistų vietą kaip pagrindinė disidentinė komunistinė srovė, o daugiau libertarinių komunizmų, kilusių iš libertarinės marksistinės tarybos komunizmo srovės, išliko svarbių disidentinių komunizmų už Sovietų Sąjungos ribų. Maskvos teismo procesuose daugelis senų bolševikų, kurie vaidino svarbų vaidmenį per Rusijos revoliuciją arba Lenino sovietinėje vyriausybėje, įskaitant Lev Kamenevą, Grigorijų Zinovjevą, Aleksejų Rykovą ir Nikolajų Buchariną, buvo apkaltinti, pripažinti kaltais dėl sąmokslo prieš Sovietų Sąjungą ir buvo nužudyti.