Baigti šį sakinį:
810-aisiais prasidėjo abbasidų pilietinis karas, o kalifo valdžią kėlė separatistinės tendencijos tarp periferinių valdovų, įskaitant Tbiliso valdovus. Tuo pačiu metu emyratas tapo atgimusios Gruzijos Bagrationi dinastijos taikiniu, kuri plėtė savo teritoriją nuo Tao-Klarjeti per Gruzijos teritorijas. Tbilisio emyratas stiprėjo Ishaqo ibn Isma'ilo (833-853 m.), kuris buvo pakankamai galingas, kad slopintų Gruzijos kunigaikščių energiją ir kovotų su Abbasijų valdžia regione. Jis atsisakė mokėti metinį mokestį Bagdade ir paskelbė nepriklausomybę nuo kalifo. Kad sutrukdytų sukilimą, 853 m. kalifas al-Mutawakkil išsiuntė baudžiamąją ekspediciją, vadovautą Bugha al-Kabir (dar žinomas kaip Bugha turkas), kuris sudegino Tbilisi iki žemės ir nukirto Ishacką, taip užbaigdamas miesto galimybę tapti nepriklausomos islamo valstybės Kaukaze centru. Abbasijai nusprendė plačiai atstatyti miestą, todėl musulmonų prestižas ir autoritetas regione pradėjo nykti.