Umayyadų kalifatas (661<unk>750 m. e. m.;, ; ) buvo antrasis iš keturių pagrindinių kalifatų, įkurtų po Muhammedo mirties. Kalifatą valdė Umajų dinastija ("al-ʾUmawīyūn" arba "Banū ʾUmayyah", "Umaijų sūnūs"). Trečiasis Rašidūno Kalifato kalifas Uthmanas ibn Affanas (r. 644<unk>656), taip pat buvo Umajų klano narys. Šeima įkūrė dinastinę, paveldėtinę valdžią su Muawiya ibn Abi Sufyan, ilgametį al-Sham (Didžiosios Sirijos) gubernatoriumi, kuris tapo šeštuoju kalifu po Karaliaus karalystės pabaigos.
Pirmoji Fitna 661 metais. Po Mu'awiyah mirties 680 m. konfliktai dėl įpėdinio sukėlė Antrąjį Fitna, o galiausiai valdžia pateko į Marwan I rankas iš kitos klano šakos. Sirijos regionas išliko pagrindine omejų valdžios baze, o Damaskas buvo jų sostinė.