Italija, nominaliai sąjungininkė Vokietijos imperijai ir Austrijos-Vengrijos imperijai Triple Alliance, 1915 m. Prisijungė prie sąjungininkų į Pirmąjį pasaulinį karą, žadėdama didelių teritorinių laimėjimų, įskaitant vakarinę Vidinę Karniolą, buvusią Austrijos pakrantę, Dalmatiją ir Osmanų imperijos dalis. Šalis padarė esminį indėlį į konflikto pergalę kaip viena iš "Didžiojo ketvirto" aukščiausių sąjungininkų valstybių. Karas Italijos fronte iš pradžių buvo nesvarbus, nes Italijos kariuomenė buvo įstrigusi Alpėse ilgai trunkančiame išnaikinimo kare, mažai pažengusi ir patyrusi labai didelių nuostolių. Tačiau armijos reorganizacija ir vadinamųjų "99 berniukų" ("Ragazzi del '99", visi vyrai, gimę 1899 m., kuriems buvo 18 metų) įdarbinimas atvedė prie efektyvesnių italų pergalių dideliuose mūšiuose, pavyzdžiui, Monte Grappa ir per keletą mūšių prie Piave upės. Galiausiai 1918-ųjų spalį italai pradėjo didžiulį puolimą, kurio kulminacija buvo Vittorio Veneto pergalė. Italijos pergalė, kuri buvo paskelbta "Bollettino della Vittoria" ir "Bollettino della Vittoria Navale", pažymėjo karo pabaigą Italijos fronte, užtikrino Austrijos-Vengrijos imperijos išardymą ir buvo pagrindinė priemonė, padėjusi baigti Pirmąjį pasaulinį karą mažiau nei po dviejų savaičių. Italijos ginkluotosios pajėgos taip pat dalyvavo Afrikos, Balkanų ir Artimųjų Rytų mūšiuose, o vėliau dalyvavo Konstantinopolio okupacijoje.
- Taip.