41-oji išvyko iš Havajų ir gruodžio 17 d. atvyko į Taravą. Tačiau prieš tai, kai grupė galėjo pradėti savo puolimą, buvo išvalytos griuvėsiai, atsiradę dėl neseniai įvykusių mūšių, ir atstatyti kilimo ir tūpimo takai. Dėl nepatogų oro sąlygų, laikinų vėlavimų, dengės karštligės ir dizenterijos protrūkio 41-osios divizijos vyrams gyvenimas tapo nelaimingas. Dažni japonų įsiveržimai dar labiau sustiprino bejėgišką nusivylimą. Gruodžio 28 d. 820 eskadrilė pradėjo Grupės kovinę misiją, atakuodama naujus priešo oro objektus Mili atole Maršalo salose. 1944 m. sausio mėnesį grupė surengė 215 išvykų prieš Japonijos pozicijas Maršalo salose. Maloelapas, Wotje, Mili ir Jaluit tapo pažįstami B-25 įgulai. Šiose salose buvo oro pajėgų, iš kurių japonai galėjo trukdyti planuojamai invazijai į Kvajleiną ir Eniwetoką.
1944 metų vasarį. 41-osios vidutinio dydžio bombonešiai smarkiai atakavo Japonijos įrenginius ir laivybą. Tačiau reidai buvo labai brangūs padaliniui. Priešininkų pasipriešinimas, ypač prie Maloelapo, buvo stiprus, o kartais net 50 priešų kovotojų pakilo į Grupės formacijas. Nuo gruodžio 28 d. iki vasario 12 d. grupė prarado 17 B-25 lėktuvų.