Po savo pralaimėjimo, Bondfield atnaujino savo darbą NUGMW ir buvo perrinkta į TUC tarybą. 1926 m. ji palaikė TUC sprendimą surengti visuotinį streiką.
, ir taip pat sprendimas atšaukti po devynių dienų. Po sir Patrick Hastings atsistatydinimo 1926 m. Birželio mėn. Bondfieldas buvo priimtas kaip leiboristų kandidatas Wallsende ir laimėjo vėlesnius papildomus rinkimus daugiau nei 9 000 balsų dauguma. Tuo tarpu ji priėmė paskyrimą į "Blanesburgh" komitetą, kurį Konservatorių vyriausybė įsteigė, kad apsvarstytų reformas nedarbo išmokų sistemoje. Jos asmeninis požiūris, kad teisė į išmokas turėtų būti susijusi su įmokomis, nebuvo plačiai pasidalijamas Darbo partijoje ar TUC. Kai komitetas pateikė rekomendacijas šiuo klausimu, ji pasirašė ataskaitą, kuri tapo 1927 m. Nedarbo draudimo įstatymo pagrindu. Bondfieldo ryšys su šiuo įstatymu nuolat atspindėjo jos ryšius su Darbo judėjimu.