Rašykite šio skyriaus tęsinį - 1848 m. revoliucijoje krito trapi vyriausybė. Kovo 13 d. princas Metternichas atsistatydino. Kovo 20 d. Pillersdorfas tapo Vidaus reikalų ministru, kuriam vadovavo grafas Kolowratas, ir balandžio 25 d. pateikė Pillersdorfo konstituciją. Gegužės 4 d. jis buvo paskirtas ministru pirmininku. Jei jis net akimirką tikėjosi sugebėti ramiai ir palaipsniui reorganizuoti vyriausybę, viskas sukilo prieš jo sąžiningą ketinimą <unk> Lombardijos ir Vengrijos neramumai
, neramumai Vienoje ir santykiai su Vokietijos Konfederacijos valstybėmis. Dėl netikėto imperatoriaus Ferdinando I pabėgimo premjerui buvo garbės reikalas nepasitraukti, o Pillersdorfas išliko ištikimas savo pareigai. Jis tvirtai laikėsi karūnos padarytų nuolaidų, bet jo pasipriešinimas nuolat atsirandančioms naujoms reikmėms buvo per silpnas. Jis vengė kreiptis į vyriausybės įtaką turinčius šaltinius. Tuo tarpu viešieji reikalai tapo tokie sumaišyti ir netvarkingi, o Pillersdorfas pasirodė toks netinkamas juos valdyti ir sukurti tvarką, kad galiausiai liepos 8 d. jis atsistatydino.