Mornay buvo palaipsniui pripažintas Henriko dešine ranka, atstovaudamas jam Anglijoje nuo 1577 iki 1578 m. ir dar kartą 1580 m., o 1581-1582 m. - Žemutinėse šalyse. 1584 m. mirus Alençon-Anjou kunigaikštui, Henris buvo atvedamas prie Prancūzijos sosto, prasidėjo didžiausio Mornėjaus politinio aktyvumo laikotarpis, o po 1588 m. Konde princo Henriko I mirties jo įtaka tapo tokia didelė, kad jis buvo populiariai vadinamas "Hugenotų popiežiumi". Jis dalyvavo Diepo apgultyje, kovojo Ivryje.
1591-1592 m. jis dalyvavo Roueno apgultyje, kol išsiuntė misiją į karalienės Elžbietos rūmus. Jis ir jo žmona susisiekė su tokiomis anglų protestantėmis kaip Fransisas Volsingemas, Marija Sidnėjaus ir jos brolis Filipas Sidnėjaus.