1850 m. Kompromisas nesugebėjo išspręsti šio klausimo. 1850 m. Pradžioje Linkolnas palaikė sekcinį tarpininkavimą, o jo 1852 m. Kalba apie Kleią buvo sutelktas į pastarosios paramą laipsniškai emancipacijai ir opozicijai "abiems kraštutinumui" vergovės klausime. 1850 m. Toliau vyko diskusija apie vergovę Nebraskos ir Kanzaso teritorijose, ir senatorius Douglasas pasiūlė populiarų suverenitetą kaip kompromisą; pasiūlymas leistų kiekvienos teritorijos respublikonų rinkėjams nuspręsti apie vergovės statusą.
valstybės įstatymų leidėjas