Jis pradėjo savo karjerą kovodamas su Prancūzijos revoliucinėmis armijomis. Pirmos koalicijos karų pradžioje jis laimėjo Neerwinden 1793 m., o vėliau buvo nugalėtas Wattignies 1793 m. ir Fleurus 1794 m. 1796 m., kaip visų Austrijos pajėgų viršininkas prie Reino, Karolis nugalėjo Žan-Baptistą Jourdaną prie Ambergo ir Vyrcburgo, o po to laimėjo pergalę prie Emmendingeno, privertusį Žaną Viktorą Mariją Moreau pasitraukti per Reino upę. Jis taip pat nugalėjo priešininkus Žyrihe, Ostrahe.
, Stockach ir Messkirch 1799 m. Jis reformuoja Austrijos armiją ir priima ginkluotos valstybės principą. 1809 m. jis įstojo į Penktosios koalicijos karą ir padarė pirmą didelę Napoleono nesėkmę prie Aspern-Essling, prieš patiriant pralaimėjimą kruviname Wagramo mūšyje. Po Wagramo Karoliui Napoleono karuose nebuvo daugiau reikšmingų veiksmų.