Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  1623-1639 m. Osmanų-Safavidų karas buvo paskutinis iš serijos konfliktų tarp Osmanų imperijos ir Safavidų Persijos, tuomet dviejų pagrindinių Vakarų Azijos valstybių, dėl Mesopotamijos kontrolės. Po pradinės persų sėkmės Bagdade ir didžiojoje dabartinio Irako dalyje, pralaimėjus ją 90 metų, karas tapo aklavietė, nes persai negalėjo toliau stumti į Osmanų imperiją, o patys osmanai buvo atitraukti nuo karų Europoje ir susilpnėjo vidaus neramumai. Galiausiai Osmanams pavyko susigrąžinti Bagdadą, tačiau paskutinėje apgultyje jie patyrė didelių nuostolių. Suhabos sutartimi baigėsi karas, o Osmanų kariai laimėjo. Apytiksliai kalbant, sutartimi buvo atkurtos 1555 m. sienos, o Safavidai išlaikė Dagestaną, rytinę Gruziją, Rytų Armėniją ir dabartinę Azerbaidžano Respubliką, o vakarinė Gruzija ir Vakarų Armėnija galiausiai atėjo į Osmanų valdžią. Rytų Samtskhe (Meskheti) dalis buvo negrįžtamai prarasta Osmanų, taip pat Mesopotamijos. Nepaisant to, kad Mesopotamijos dalis vėliau per trumpą laiką buvo perimta iraniečių, ypač per Nader Shaho (1736-1747) ir Karim Khan Zand (1751-1779) karaliavimą, nuo to laiko jis liko Osmanų rankose iki Pirmojo pasaulinio karo pabaigos.  Klausimas: Kas buvo karo aklavietės priežastis?
Persijos negalėjo toliau stumti į Osmanų imperiją, o patys Osmanų atitraukė karų Europoje ir susilpnėjo vidaus neramumai