Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: šis debesis dangaus sferoje užima 4,5 ° × 6,5 ° kampinį plotą. Ją sudaro du dideli tankių dujų ir dulkių regionai. Pirmoje yra žvaigždžių formavimo debesis (L1688) ir du pluoštai (L1709 ir L1755), o antroje - žvaigždžių formavimo regionas (L1689) ir pluoštai (L1712<unk>L1729). Šie pluoštai yra iki 10<unk>17,5 parsekų ilgio ir gali būti siauri iki 0,24 parsekų pločio. Kai kurios komplekso struktūros, atrodo, yra smūgio fronto, prasiskverbiusio per debesis iš kaimyninės Sco OB2 asociacijos krypties, rezultatas. Debesių temperatūra svyruoja nuo 13<unk>22 K, o medžiaga yra apie 3000 kartų didesnė už Saulės masę. Daugiau nei pusė komplekso masės yra sutelkta aplink L1688 debesį, ir tai yra aktyviausias žvaigždžių formavimosi regionas. Kompleksas turi infraraudonųjų spindulių šaltinius. L1688 debesies netoli aptikta 425 infraraudonųjų spindulių šaltiniai. Manoma, kad tai yra jauni žvaigždžių objektai, įskaitant 16 prot žvaigždžių, 123 T Tauri žvaigždes su tankiu aplinkžvaigždiniu disku ir 77 silpnesnesnes T Tauri žvaigždes su plonesniais diskais. Paskutinės dvi žvaigždžių kategorijų amžius yra nuo 100 000 iki milijono metų. Pirmoji ruda nykštukė, kuri buvo identifikuota žvaigždžių formavimo regione, buvo Rho Oph J162349.8-242601, esanti Rho Ophiuchi debesyje. Vienas iš senesnių objektų, esančių pagrindinio žvaigždžių formavimosi regiono pakraštyje, buvo aptiktas kaip apžvalginis diskas, matomas beveik iš krašto. Jo skersmuo yra 300 astronominių vienetų ir jo masė yra bent dvigubai didesnė už Jupiterį. Milijono metų senumo žvaigždė disko centre turi 3000 K temperatūrą ir spinduliuoja 0,4 kartų daugiau šviesos nei Saulė.  Klausimas: Kiek infraraudonųjų spindulių šaltinių galima rasti šalia šio objekto?
425 m.