Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Kadangi Capablanca 1927 m. Niujorko šachmatų turnyre laimėjo didžiulę daugumą ir niekada nebuvo pralaimėjęs žaidimo Alekhine, dauguma ekspertų Kubą laikė aišku favoritu 1927 m. Pasaulio šachmatų čempionato rungtynėse. Tačiau Alekhine laimėjo rungtynes, žaidžiamasis nuo 1927 m. rugsėjo iki lapkričio mėn. Buenos Airese, 6 pergalėmis, 3 pralaimėjimais ir 25 lygiomis rezultatais. Tai buvo ilgiausia oficiali pasaulio čempionato rungtynės iki 1984 m.
tarp Anatoly Karpov ir Garry Kasparov. Alekhino pergalė nustebino beveik visą šachmatų pasaulį. Po Capablanca mirties Alekhine išreiškė nustebimą dėl savo pergalės, nes 1927 m. jis negalvojo, kad jis yra pranašesnis už Capablanca, ir jis teigė, kad Capablanca buvo pernelyg pasitikintis savimi. Capablanca į rungtynes įžengė be jokio techninio ar fizinio pasirengimo, o Alekhine atsidūrė geros fizinės būklės ir kruopščiai ištyrė Capablanca žaidimą. Pasak Kasparovo, Alekhine'o tyrimai atskleidė daugybę nedidelių netikslumų, kurie atsirado dėl to, kad Capablanca nenorėjo intensyviai susikaupti. Vladimiras Kramnikas komentavo, kad tai buvo pirmasis konkursas, kuriame Capablanca neturėjo lengvų pergalių. Luděk Pachman teigė, kad Capablanca, kuris nebuvo įpratęs pralaimėti rungtynių ar bet kokio kito tipo nesėkmės, tapo prislėgtas dėl savo nereikalingos 11-osios rungtynės pralaimėjimo sunkioje rungtynėje, kurioje buvo abiejų žaidėjų klaidos. Ši rungtynė tapo šiek tiek žinomą dėl savo nepalankios karalienės gambito atmetimo; visi žaidimai po pirmųjų dviejų žaidimų naudojo šią apatinę, o Capablanca pralaimėjimas buvo iš dalies priskirtas jo nenoriai bandyti bet kokių kitų apatinės.