Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Ibrahimas tapo aktyviu maištininku po žalingų pilietinių karų
811-813 m. konfliktas tarp varžovų kalifų al-Amino ir al-Ma'muno, kuris labai susilpnino Abbasidų vyriausybės gebėjimą išlaikyti savo autoritetą Bagdade ir imperijos provincijose. 815 m. Mekoje jis buvo paskirtas Abu al-Saraya al-Sari ibn Mansuro, kuris pradėjo Alidų šalininkų sukilimą pietiniame Irake ir užėmė al-Kufah, al-Basrah, Mekos ir Medinos miestus, kad užkariautų Jemeną jo vardu, ir jis atitinkamai žygiavo į pietus į provinciją su didele jėga. Sužinojęs apie jo žygį, Jemeno gubernatorius Ishaq ibn Musa ibn 'Isa al-Hashimi nusprendė nesistengti priešintis ir vietoj to pasitraukė su savo kariuomene į Hicazę, faktiškai atidavęs provinciją Ibrahimui. Todėl pastarasis galėjo patekti į Jemeną nesusidūręs su dideliu pasipriešinimu ir 815 m. rugsėjo mėn. okupavo Saną ir perėmė šalies kontrolę.