Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: kai Saulė pasikeis nuo kuro deginimo savo branduolyje iki kuro deginimo aplink savo apvalkalą, branduolys pradės susitraukti, o išorinis apvalkalas išsiplės. Bendras šviesumas bus nuolat didėja per ateinančius milijardus metų, kol jis pasieks 2,730 kartų Saulės dabartinės šviesumo amžiaus 12,167 milijardų metų. Didžioji Žemės atmosferos dalis bus prarasta kosmose, o jos paviršius sudarys lavos vandenyną su plūduriuojančiais metalų ir metalų oksidų kontinentais, taip pat ugniai atsparių medžiagų ledkalniais, o paviršiaus temperatūra pasieks daugiau nei 2400 K. Saulė greitai prarastų daugiau masės, apie 33% visos jos masės bus prarasta dėl saulės vėjo. Dėl masės praradimo planetų orbitos plėsis. Žemės orbitos atstumas padidės ne daugiau kaip iki 150% dabartinės vertės. Tikėtina, kad jis išsiplės ir apims Merkurijų bei Venerą, pasiekus 1,2 AU (180,000,000 km) maksimalaus spindulio. Žemė susilieps su Saulės išorine atmosfera, o tai sumažins Žemės orbitos spindulį. Saulės chromosferos traukimas taip pat sumažintų Žemės orbitą. Šie poveikiai subalansuos Saulės prarastą masę ir Žemę greičiausiai apims Saulė. Saulės atmosferos varžymas gali sukelti Mėnulio orbitos sugedimą. Kai Mėnulio orbita pasieks 18 470 km atstumą, ji kirs Žemės Roche ribą. Tai reiškia, kad potvynių sąveika su Žeme išardytų Mėnulį, paversdamas jį žiedine sistema. Didžioji dalis žiedų pradės nykti, o šiukšlės smogs į Žemę. Taigi, net jei Žemę neužkluptų Saulė, planeta gali likti be mėnulio. Abliacija ir garinimas, sukeltas jo kritimo į saulę trajektorijoje, gali pašalinti Žemės mantiją, palikdamas...  Klausimas: Kokie du kūnai bus praryti?
Merkurijus ir Venera