Išnaudoti Kalifato neramumus po Haruno al-Rashido mirties 809 m. ir per paskesnį pilietinį karą
, Ashot sugebėjo labai išplėsti savo žemes ir autoritetą. Ašoto įkūrimui priešinosi dar viena ambicinga šeima - musulmonų džahhafidai. Šeimos įkūrėjas Džahhaf buvo Armėnijoje naujai atvykęs, kuris įkūrė nemažą galios bazę, reikalaudamas Mamikonijos žemių per savo santuoką su Mošego VI Mamikonijo, vieno iš armėnų lyderių, nužudytų Bagrevende, dukterimi. Ashot du kartus nugalėjo Jahhafids Taron ir Arsharunik. Per šį procesą jis gavo ne tik Taroną (kurį Jahhaf užgrobė iš kito Bagratidų, Vasak) ir Arsharuniką su Shirak (kurį jis anksčiau nupirko iš Kamsarakans), bet ir Ashotz ir rytų Tayk. Nusivylęs Jahhaf ir jo sūnus Abd al-Malik atvirai maištavo prieš Kalifatą, 813 m. užėmę armėnų sostinę Dviną ir nesėkmingai apgulę kalifo gubernatorių Barda. Ašotas nugalėjo 5000 žmonių armiją, kurią prieš jį siuntė Abd al-Malik, nužudydamas 3000 iš jų, o Ašoto brolis Šapuhas puošė Dvino apylinkes. Kai Abd al-Malikas ruošėsi žygiuoti ir susidurti su Shapuh, vietos gyventojai sukilo ir nužudė jį.