Su 18 000 vyrų Velingtonas užėmė Prancūzijos garnizonuojamą San Sebastiano miestą, vadovaujant brigados generalui Louis Emmanuel Rey po dviejų apgulų, kurios truko nuo liepos 7 d. Iki liepos 25 d. (Nors Velingtonas išvyko su pakankamais pajėgomis, kad susidoroja su maršalo Soult'o priešpuoliu, jis paliko generolą Grahamą su pakankamais pajėgomis, kad užkirstų kelią išvykoms iš miesto ir bet kokiam pagalbos atvykimui); ir nuo rugpjūčio 22 d. Iki rugpjūčio 31 d. Britų kariuomenė per puolimus patyrė didelių nuostolių. Anglo-portugalai savo ruožtu pildo ir sudegino miestą: žr. San Sebastiano apgulė. Tuo tarpu prancūzų garnizonas pasitraukė į Citadelę, kuri po sunkaus bombardavimo jų gubernatorius pasidavė rugsėjo 8 d., o garnizonas kitą dieną išėjo su visais kariniais gardais. Tą dieną, kai San Sebastianas nukrito, Soult bandė jį atgaivinti, bet Vera ir San Marcial mūšiuose
Ispanijos kariuomenė buvo atremta Galicijos, vadovaujama generolo Manuelo Freire. Citadelė pasidavė rugsėjo 9 dieną, o per visą apgulą praradimai buvo apie 4 000 sąjungininkų, 2 000 prancūzų. Po to Velingtonas nusprendė išmesti savo kairiąją per upę Bidassoa, kad sustiprintų savo poziciją ir užtikrintų Fuenterrabijos uostą.