Antrojo pasaulinio karo metu zoologas Hugh Cottas, Kerro globėjas, bandė įtikinti britų armiją naudoti efektyvesnius kamuflažo metodus, įskaitant kontršviestą, bet, kaip Kerras ir Thayeris Pirmojo pasaulinio karo metu, su ribota sėkmė. Pavyzdžiui, jis nutapė du ant bėgių montuojamus pakrantės ginklus, vieną įprastiniu stiliumi, kitą su kontršviesa. Ant oro nuotraukose, priešais šešėlį uždengtas ginklas buvo beveik nematomas. Dėl stebėjimo iš oro ir atakos galios kiekviena kariaujanti tauta kamuflavo visų tipų taikinius. Sovietų Sąjungos Raudonoji armija sukūrė išsamią doktriną "Maskirovka" kariniam apgaulės, įskaitant kamuflažo naudojimą. Pavyzdžiui, Kursko mūšyje
Sovietų 1-osios tankų armijos vadas generolas Katukovas pažymėjo, kad priešas "neįtarė, kad mūsų gerai kamufliavę tankai jo laukia. Kaip vėliau sužinojome iš kalinių, mums pavyko nepastebimai judėti tankais į priekį". Tankai buvo paslėpti iš anksto paruoštose gynybinėse vietose, o virš žemės buvo tik jų bokštai. Antrojo pasaulinio karo kovotojai dažnai buvo dažomi ant žemės spalvų ir dangaus spalvų apačioje, bandydami dvi skirtingas kamuflažo schemas aukščiau ir žemiau esančių stebėtojų. Bombonešiai ir naktiniai naikintuvai dažnai buvo juodi, o jūrų žvalgybos lėktuvai paprastai buvo balti, kad nebūtų tamsių formų dangumi. Antrojo pasaulinio karo metu laivams apšviesti kamuflažas buvo pakeistas į paprastą pilką spalvą, nors ir toliau eksperimentavo su spalvų schemomis.