Tačiau Italijos užkariavimai visada buvo labai ginčijami, tiek įvairių sukilėlių (daugiausia graikų pasipriešinimo ir Jugoslavijos partizanų), tiek sąjungininkų karinių pajėgų, kurios vykdė Viduržemio jūros mūšį visoje Italijoje ir už jos ribų. 1941 m. Vokietijos ir Japonijos veiksmai paskatino atitinkamai Sovietų Sąjungą ir Jungtines Valstijas įsitraukti į karą, taip pažeisdami Italijos planą priversti Britaniją sutikti su taikos susitarimu. Galiausiai Italijos imperija žlugo po pražūtingų pralaimėjimų Rytų Europos ir Šiaurės Afrikos kampanijose. 1943 m. liepos mėn.
Per sąjungininkų invaziją į Siciliją, Mussolini buvo suimtas karaliaus Viktoro Emanuelo III įsakymu, sukeldamas pilietinį karą. Italijos kariuomenė už Italijos pusiasalio ribų žlugo, jos okupuotos ir aneksuotos teritorijos pateko į Vokietijos kontrolę. 1943 m. rugsėjo 3 d. Italija kapituliavo sąjungininkams.