Naujasis imperatorius, vadovaujamas naujojo premjero, princo Švarcenbergo III, iš pradžių ėmėsi atsargių veiksmų ir 1849 m. pradžioje patvirtino konstituciją. Tuo pačiu metu buvo būtina karinė kampanija prieš vengrus, kurie sukilo prieš Habsburgų centrinę valdžią.
savo senovės konstitucijos vardu. Pranciškus Juozapas taip pat beveik iš karto susidūrė su kovų atnaujinimu Italijoje, o Sardinijos karalius Karolis Albertas pasinaudojo nesėkme Vengrijoje ir 1849 m. Kovo mėn. atnaujino karą.