Per ateinančius dvejus metus sąjungininkai lėtai užėmė vieną salos bazę po kitos, bandydami priartėti prie pačios Japonijos, kur jie planavo pradėti didžiulius strateginius oro smūgius ir, tik jei būtina, įvykdyti sausumos invaziją. 1944 m. liepos mėn. JAV atgavo Guamą ir užėmė Tinianą, o tai galiausiai atvedė juos į Japonijos žemyninę dalį, naudojant naujus "Boeing B-29" bombonešius. Nepaisant sąjungininkų pažangos, vis dar vyko didžiuliai mūšiai tiek Pietryčių Azijoje, kai Japonija atakavo Indiją, tiek Ramiojo vandenyno regione, kai Filipinių jūrų mūšyje Japonija patyrė didelių nuostolių ir galutinai prarado galimybę pasikliauti lėktuvnešiais. Vėliau spalio mėn. JAV ir Australijos pajėgos kartu atakavo Japonijos karinį jūrų laivyną Leyte įlankos mūšyje.
Tai buvo didžiausias Antrojo pasaulinio karo karinis mūšis ir galbūt didžiausias karinis mūšis visų laikų. Bendruomenių pergalė pasiekė savo paskirtą tikslą - toliau nutraukti naftos tiekimą Japonijos kariuomenei, kuri jau kovojo su savo laivyno galia. Leyte įlankos mūšis taip pat yra žinomas kaip pirmasis mūšis, kuriame Japonijos orlaiviai surengė organizuotus "kamikaze" išpuolius.