Užpildykite šią frazę: Divizija tęsė kovą ir dalyvavo operacijoje "Kutuzov", kurioje vadovavo Dmitrovsko puolimui. Rugpjūčio pabaigoje divizija dalyvavo Černigovo-Pripiato ofenzivoje (Černigovo-Poltavos ofenzivos dalis). Peržengusi vokiečių gynybą, divizija žengė į Gluhovą ir Rylską. Per puolimą divizija užėmė Sumų ir Černigovo oblastų dalis, įskaitant Šostką. Divizija pateko į vokiečių linijų plyšą, kurią sukėlė 60-osios armijos įplaukimas. Ji žengė į Bakmačą ir Nižyną. Peržengusi Seimo upę rugsėjo 8 d., divizija įžengė į Desnos upę į šiaurę nuo Osterio rugsėjo 20 d. Kitą dieną jis buvo prie Dnjepro netoli Černobylio. Kadangi vokiečių kariai buvo pasirengę bandyti perkelti Dnjeprą, divizijos vadas generolo majoro Dmitrio Onuprienko nusprendė perkelti diviziją į šiaurę ir perkelti upę naktį. Divizija perėjo Dnieperį netoli Teremčių kaimo nesusitikusi su pasipriešinimu. Tęsiant žygius, divizija prieš aušrą perėjo Pripiatą ir sukūrė tilto galvą Opačičių rajone. Čia divizija susidūrė su dideliu vokiečių pasipriešinimu, tačiau sugebėjo išlaikyti pozicijas, kol likusi 17-ojo Gvardijos šaulių korpuso dalis galėjo kirsti iki rugsėjo 29 d., todėl korpusas galėjo užimti Pripjatą. Už savo veiksmus per puolimą divizijos vadas generolas-mažoras Dmitrijus Onuprienko buvo apdovanotas Sovietų Sąjungos herojaus titulu. Iki Kijevo užėmimo lapkričio 6 d. divizija kovojo už Pripiato regioną. Vėliau buvo perkelta į Korosteno regioną, tačiau Korosteno užimti nepavyko. Vėliau divizija dalyvavo Kijevo puoliminėje operacijoje lapkričio pradžioje ir
Kijevo gynybinė operacija lapkričio pabaigoje ir didžiąją gruodžio dalį. 1944 m. gruodžio 24 d. - sausio 14 d. divizija dalyvavo Žitomiro Berdičevo puolimame.