1814 m. po pirmojo Napoleono tremties ponas Soulanžas-Bodinas pasitraukė į Prancūziją. Jo tarnyba Beauharnais vėliau rekomendavo jį kaip sodų prižiūrėtoją imperatorės Josefinos Malmaison. Jis nusipirko 70 hektarų Château de Fromont Ris-Orangis (Essonne), kur jis išdėstė tai, kas buvo praktiškai botanikos sodas, kuris suteikė jam sodininkystės patirties, kuri buvo pagrįsta jo publikacijomis. Jis pasodino egzotiškų medžių arboretą ir sukaupė daugybę skardžių, kurių tuo metu dar mažai buvo auginami sodininkystėje. Tada jis surinko kiekvieną naują daržovę, kurią galėjo rasti, pakeldamas sodų kokybę iki aukščiausio lygio, kurį nustatė anglai Kew. įkūrė "Institut horticole", kurį Karolis X paskelbė "karališku" 1829 m. Valstybės vizito proga; jis buvo išardytas su
1830 m. revoliucija, tačiau Soulange-Bodin liko "Société royale d'agriculture" nariu, o vėliau - amžinuoju sekretoriumi. Jis buvo "Société d'horticulture de Paris" įkūrėjas ir surengė pirmąją gėlių ekspoziciją Louvre (1832).