Vermachtas taip pat labai pasikliaudavo prieštankinėmis minomis, kad apgintų Atlanto vandenyno sieną, vien Šiaurės Prancūzijoje pastatęs šešis milijonus visų tipų minų. Minos paprastai būdavo dedamos iš eilės maždaug 460 metrų gylyje. Be priešininkų minų, buvo įvairių Tellermines, Topfmines ir Riegel minų modelių. Vakarų fronte
, prieštankinės minos buvo atsakingos už 20-22% sąjungininkų tankų nuostolių. Kadangi daugumoje minų buvo įrengtos slėginės žibintai (o ne pakreipimo strypai), tankai dažniau buvo sužeisti, o ne visiškai sunaikinti.