1975 m. sausio 1 d., kai Raudonieji khmerai pradėjo sausros sezoną puolimą, kad užimtų apsuptą Kambodžos sostinę, Respublika vis dar buvo chaoso sąlygomis. Ekonomika buvo išardyta, transporto tinklas buvo sumažintas iki oro ir vandens sistemų, ryžių derliaus buvo sumažintas ketvirtadaliu, o gėlavandeninių žuvų (pagrindinis baltymų šaltinis) pasiūla smarkiai sumažėjo. Maisto sąnaudos buvo 20 kartų didesnės nei prieškariniai lygiai, o nedarbas net nebuvo išmatuotas. Phnom Penh, kurio prieškarinė gyventojų skaičius buvo apie 600 000 žmonių, buvo užpildytas pabėgėliais (kurie toliau plūdo iš nuolat žlugstančio gynybos perimetro), augantys iki maždaug dviejų milijonų. Šie beviltiški ir bejėgiai civiliai neturėjo darbo vietų ir mažai maisto, o aplinkinės transporto sistemos buvo sumažintos į oro ir vandens sistemas, ryžių derliaus buvo sumažintas iki maždaug ketvirtadalio, o ryžių ir medicinos aprūpinimo šaltinis sumažėjo iki 1975 m. Balandžio 17 d.
Sihanouk