Specialieji antikūnai gaminami įšvirkščiant antigeną į žinduolius, tokius kaip pelė, žiurkė, triušis, ožka, avys ar arklys, kad būtų galima išgauti didelius antikūno kiekius. Iš šių gyvūnų izoliuotame kraujyje yra polikloninių antikūnių - kelių antikūnių, kurie jungiasi su tuo pačiu antigenu - serume, kuris dabar gali būti vadinamas antiserumu. Antigenai taip pat įšvirkščiami į viščiukus, kad būtų galima generuoti polikloninius antikūnius kiaušinio geltonuose. Norint gauti antikūną, kuris yra specifinis vienam antigeno epitopui, antikūną skleidžiančius limfocitus izoliuoja iš gyvūno ir imortalizuoja jomis su vėžio ląstelių linija. Naudojamos ląstelės vadinamos fomais, ir bus hibridinės ir skleidžiančios antikūną hibridinėje kultūroje. Vienos ląstelės izoliuojamos polikloniniu klono išskyrimu, kad būtų galima atsk
A/G baltymų arba antigenų afiniteto chromatografija