Rašykite šio skyriaus tęsinį - Szoldas studijavo prie rabinų Jacob Fischer iš Shalgaw, Wolf Kollin iš Vrbové ir Benjamin Wolf Löw Pressburg Jeshivoje ir gavo rabinų leidimą iš Judah Assod iš Bur ir Simon Sidon iš Tyrnau. 1848 m. jis studijavo Vienoje, bet kai revoliucija
to metų išsiveržė jis nuvyko į Pressburg. Nuo 1849 iki 1855 m. jis mokė privačiose šeimose Vengrijoje, o paskutiniais metais įstojo į žydų teologinę seminariją Breslau ir Breslau universitetą, kur jis liko iki 1858 m. Būdamas studentas šventomis dienomis tarnavo Brige, Silezijoje (1857), ir Stokholme, Švedijoje (1858). 1859 m. jis priėmė kvietimą iš Oheb Shalom šventyklos (Baltimoras, Merilendas), kurioje tarnavo iki pat mirties, pirmiausia kaip rabinas, o vėliau (po 1892 m.) - emeritus rabinas. Jis atvyko į Jungtines Valstijas 1859 m. rugsėjo 21 d., praėjus maždaug mėnesiui po to, kai susituokė su Sofija Šar, ir iš karto ėmė aktyviai vadovauti susirinkimui. Jo vadovavimu ji sparčiai augo, ir, įkvėpta jo pavyzdžiu, tapo plačiai žinoma dėl griežto šabato laikymosi. Prieš Šoldo atvykimą susirinkimas savo šabato tarnyboje naudojo "Minhag America" (kurią parašė Isaac Mayer Wise, Reformos rabinas); didžiųjų rudens švenčių dienomis jis grįžo į "Minhag Ashkenaz"; po daug diskusijų su savo susirinkimu Šoldas pristatė naują maldos knygą "Abodat Yisrael", kuri glaudžiai atitiko tradicines linijas. Pirmasis šios maldos knygos leidimas pasirodė 1863 m. su vokiečių vertimu ir buvo plačiai priimtas Jungtinių Valstijų susirinkimų; nauji leidimai buvo išleisti 1864 ir 1865 m. (paskutinis su anglų vertimu), o kitas, patikslintas leidimas - 1871 m., Rabai Marcus Jastrow iš Filadelfijos ir Henry Hochheimer iš Baltimorės buvo susiję su Szold.