1897 m. jis buvo įteiktas Didžiojo kryžiaus britų Ordeno šv. Mykolo ir šv. Džordžo garbės riteris, o vėliau tais pačiais metais buvo paskirtas nepaprastais pasiuntiniu ir įgaliotiniu ministru Šv. Džeimso rūmuose. Soveral buvo Velso princo (vėliau Edvardo VII) draugas ir žymus "Marlborough House" grupės narys. Tai buvo aristokratų ir kitų Edvardo draugų grupė, kai Velso princas buvo laikomas pirmaujančiu madingu visuomene, tuo metu, kai karališkieji karalienės Viktorijos rūmai buvo blaivūs ir namų. Jis buvo ypatingas ambasadorius Edvardo VII karūnavimui ir 1902 m. tapo Karališkojo Viktorijos ordino garbės Didžiuosiuoju kryžiumi. 1907 m. jis buvo neeilinis ambasadorius antroje Hagos konferencijoje. Jo kadencija Portugalijos ministro Londone baigėsi 1910 m., kai spalio 5 d. revoliucija
nuvertė Portugalijos monarchiją.