1808 m. du trečdaliai Maltos krovinio buvo siunčiami į Levantą ir Egiptą. Vėliau pusė krovinio paprastai buvo nukreipta į Triestą. Krovinį sudarė daugiausia britų ir kolonijų pagamintos prekės. Maltos ekonomika klestėjo dėl šios prekybos, o daugelis amatininkų, pavyzdžiui, audikarai, rado naujų darbo vietų uosto pramonėje.
Britų ir kolonijų gaminiai