Po islamo pranašo Mohamedo mirties atsirado dvi prieštaringos nuomonės apie tai, kas turėtų jį pakeisti musulmonų bendruomenės lyderiu. Kai kurie musulmonai, kurie tikėjo, kad Mahometas niekada aiškiai nepaminėjo savo įpėdinio, pasirinko Arabijos tradiciją - savo lyderių rinkdavo įtakingų bendruomenės narių taryba. Kiti manė, kad Mahometas pasirinko savo pusbrolį ir žentą Ali ibn Abi Talibą, kad jis būtų jo įpėdinis. Šis nesutarimas galiausiai sukėlė pilietinį karą.
kuris Ali šalininkai prieš Umayyad dinastijos įkūrėjo Muawiyah šalininkai, ir šios dvi stovyklos vėliau išsivystė į sunitų ir šiitų denominacijas. Šiitams Ali ir jį įpėdinai imamai palaipsniui tapo Dievo nuolatinio vadovavimo įkūnijimu, ir jie linkę pabrėžti kalifato religines funkcijas ir apgailestauti dėl jo politinių kompromisų; sunitai labiau linkę apriboti jo religinį vaidmenį ir labiau priėmė jo pragmatiškus matmenis. Kadangi šie skirtumai vis labiau įgijo religinę reikšmę, jie davė pradžią dviem skirtingoms islamo formoms.