Jis grįžo su pulku į Europą, buvo perkeltas į 24-ąjį (2-ąjį Varvikšyro) pėstininkų pulką ir 1821 m. buvo paaukštintas į kapitoną, o 1835 m. - į majorių. Kanados maišto metu
1837 m. jis vadovavo kariuomenei, turėdamas pulkininko vietinį laipsnį, tiek Aukštutinėse, tiek Žemutinėse provincijose. 1841 m. tapo pulkininko leitenantu, 1851 m. - pulkininku, 1857 m. - generolio majoru, 1864 m. - generolio leitenantu.