Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Praėjimas: Einšteinas (1907a) pasiūlė metodą aptikti skersinį Doplerio efektą kaip tiesioginę laiko dilatacijos pasekmę. Ir iš tiesų, šis poveikis buvo išmatuotas 1938 metais Herbert E. Ives ir G. R. Stilwell (Ives<unk>Stilwell eksperimentas). Lewis ir Tolman (1909) aprašė laiko išsiplėtimo abipusiškumą, naudodami du šviesos laikrodžius A ir B, keliaujančius tam tikru santykiniu greičiu vienas kitam. Laikrodis susideda iš dviejų plokščių veidrodžių, lygiagrečių viena kitai ir judėjimo linijai. Tarp veidrodžių atsispindi šviesos signalas, o stebėtojui, esantiam toje pačioje atskaitos sistemoje kaip ir A, laikrodžio A periodas yra atstumas tarp veidrodžių padalintas iš šviesos greičio. Bet jei stebėtojas pažvelgia į laikrodį B, jis mato, kad tame laikrodyje signalas seka ilgesnį, kampinį kelią, todėl laikrodis B yra lėtesnis už A. Tačiau stebėtojui, judančiam kartu su B, situacija yra visiškai priešinga: laikrodis B yra greitesnis, o A - lėtesnis. Taip pat Lorentzas (1910<unk>1912) aptarė laiko išsiplėtimo abipusiškumą ir išanalizavo laikrodžio "paradokso", kuris, matyt, atsiranda dėl laiko išsiplėtimo abipusiškumo. Lorentzas parodė, kad nėra paradokso, jei atsižvelgiama į tai, kad vienoje sistemoje naudojamas tik vienas laikrodis, o kitoje sistemoje reikalingi du laikrodžiai, ir visiškai atsižvelgiama į lygiagrečio laiko santykį.  Klausimas: Iš kiek veidrodžių sudarė laikrodžiai?
du