1916 m. divizija buvo pertvarkyta Prancūzijoje kaip 55-oji (Vakarų Lankšyro) divizija ir buvo perskirstyta į savo pradines pajėgas. Somės mūšyje divizija dalyvavo keliose operacijose prie Guillemonto,
Ginči ir Morval. 1917 m. divizija kovojo prie Pilckemo ir Menino kelio kalno, per Paschendaelės mūšį, ir įgijo puikią reputaciją. 1917 m. pabaigoje divizija dalyvavo Kambrėjaus mūšyje. Prieš mūšio pabaigą dideli vokiečių kontrataki privertė diviziją grįžti. Buvo sušauktas tyrimo teismas, kad išnagrinėtų šį teritorijos praradimą ir divizijos elgesį. Tyrimo rezultatai buvo prieštaringi šiuolaikinių kareivių ir istorikų nuomone. 1918 m. divizija susidūrė su vokiečių pavasario puolimumi ir per Estaires mūšį labai pagyrė Givenchy gynybą. Po to, kai vokiečių puolimas sustojo, divizija prisijungė prie Šimto dienų puolimų, karų kulminacijos puolimų. Per daugiau nei dvejus kovos metus divizija patyrė beveik 36 000 aukų, iš kurių 6520 žuvo. Po karinių veiksmų pabaigos divizija buvo lėtai demobilinga ir galiausiai 1919 m. išardyta. 1920 m. Anglijoje divizija buvo reformuota.