Pradinės Seimo derybos dėl vienybės 1569 m. Sausio mėn. netoli Lenkijos miesto Lublino buvo beprasmiškos. Lietuvos pasiuntiniai abejojo, ar lenkai turi teisę apsigyventi Didžiojoje Kunigaikštystėje ir turėti žemę. Po Mikołaj Radziwiłł išvykimo iš Lublino 1569 m. kovo 1 d. Zygmuntas paskelbė apie tuometinių Lietuvos Podlachijos, Volynijos, Podolijos ir Kijevo provincijų įkūrimą į Lenkiją, su dideliu vietos Rutenijos (Ukrainos) gentrybės pritarimu. Šie istoriniai regionai, kurie kadaise priklausė Kijevo Rusijai, buvo ginčijami tarp Lietuvos ir Rusijos. Tačiau Rutenijos kilmingieji norėjo išnaudoti politinį ar ekonominį potencialą, kurį pasiūlė Lenkijos sfera, ir sutiko su sąlygomis. Anksčiau, 1349 m. buvo panaikinta Rutenijos karalystė arba "Ukraina", kai Lenkija ir Lietuva po Galicijos-Volinijos karų padalino dabartinę Ukrainą.
- Taip. Dabar, pagal Lublino sąjungą, visos Ukrainos ir Rutenijos teritorijos, kurios buvo svetimos lenkų tautai kultūroje, papročiuose, religijoje ir kalba, būtų prijungtos prie katalikų Lenkijos. Vėliau vyko stiprus vakarietizavimas ir polonizavimas, įskaitant būsimam karaliui Sigismundui III slapta vykdomą Ukrainos Rytų ortodoksų bažnyčios suvaržymą. Rutenija liko Lenkijos valdžioje iki kazakų sukilimų prieš Lenkijos viešpatavimą ir Lenkijos padalijimo, kai Ukrainą aneksavo Rusijos imperija.