Pirmojo sezono tikslas buvo įdiegti keletą sandėlių ant barjero nuo jos krašto <unk> Saugumo stovykla <unk> iki 80°S, kad būtų galima juos naudoti poliarinėje kelionėje, kuri prasidėtų kitą pavasarį. Galutinis sandėlis būtų didžiausias ir būtų žinomas kaip "Vienos tonos sandėlis". Darbas turėjo būti atliktas 12 vyrų, aštuonių tinkamiausių ponių ir dviejų šunų komandų; ledo sąlygos neleidė naudoti motorinių šunų. Kelionė prasidėjo sausio 27 d. "greta, ribojant paniką", pasak Cherry-Garrard. Progresas buvo lėtesnis nei tikėtasi, o ponių našumas buvo neigiamai paveiktas, nes Oates nepritarė norvegų sniego naudojimui ir paliko juos Evanso kyšulyje.
labai prasta būklė ir netrukus mirė