Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: Jūros vanduo yra šiek tiek šarminis, o vidutinis jo pH per pastaruosius 300 milijonų metų buvo maždaug 8,2. Neseniai žmogaus veikla nuolat didina atmosferoje esančio anglies dioksido kiekį; apie 30-40% pridėtinės CO2 absorbuoja vandenynas, formuojant anglies rūgštį ir sumažinant pH (dabar žemiau 8,1) vandenynų rūgšinimo proceso metu. Tikimasi, kad iki 2100 m. pH lygis pasieks 7,7 (tai reiškia, kad vandenilio jonų koncentracija padidės 3 kartus), o tai yra reikšmingas per šimtmetį įvykdytas pokytis. Vienas svarbiausių elementų, sukeliančių jūrų gyvūnų skeletinę medžiagą, yra kalcis, tačiau kalcio karbonatas tampa labiau tirpus spaudžiant, todėl karbonatų apvalkalai ir skeletai ištirpsta žemiau kompensacinio gylio. Kalcio karbonatas taip pat tampa labiau tirpus žemesniu pH, todėl vandenynų rūgštinimas greičiausiai turės didelį poveikį jūrų organizmams su kalkakalniais, tokiais kaip austrės, moliūgos, jūros erškiai ir koralai, nes jų gebėjimas formuoti apvalkalus sumažės, o karbonato kompensacijos gylis padidės arčiau jūros paviršiaus. Pažeidžiami planktoniniai organizmai yra sraigės tipo moliuskai, vadinami pteropodais, ir vienaląsčiai dumbliai, vadinami kokolitoforidais ir foraminiferais. Visi jie yra svarbūs maisto grandinės elementai, o jų skaičiaus sumažėjimas turės reikšmingų pasekmių. Atogrąžų regionuose koralai greičiausiai bus sunkiai paveikti, nes tampa sunkiau sukurti jų kalcio karbonato skeletus, o tai savo ruožtu neigiamai paveiks kitus rifų gyventojus. Atrodo, kad dabartinis vandenynų chemijos pokyčių tempas yra precedento netekęs Žemės geologinėje istorijoje, todėl neaišku, kaip gerai jūrų ekosistemos galės prisitaikyti prie besikeičiančių artimiausios ateities sąlygų. Ypač susirūpinimą kelia tai, kaip rūgštinimo ir tikėtinų papildomų aukštesnių temperatūrų ir mažesnio deguonies kiekio streso veiksnių derinys paveiks jūrą.  Klausimas: Koks jūros vandens pH?
8.2