Užpildykite šią frazę: jo poezija pirmoje kadencijoje pasižymėjo romantišku tonu, dominuoja individo ir žmonių laisvės, socialinio protestavimo, maišto, vienatvės, abejonių ir nevilties klausimai, kaip "Poeto mirtis" (1837), skirta Aleksandro Puškinui, "Daina" (1839) ir "Naktis" (1839). Rusų atminimas
Dekabristams įkvėpė "Rilejevo atminimui" (1859), "Aš mačiau juos ateinantį iš tolimų regionų" (1838) ir "Bjetoveno herojiška simfonija" (1874). 1840-1850-aisiais metais jis parašė keletą romanų eilėraščiuose, tokių kaip "Kaimas" (1847), "Vienas, žiemos kelias" (1856), kuriuose jis apibūdina kaimo gentry ir valstiečių gyvenimą pagal vergovės įstatymą. Londone jis parašė "Svajones" (1857), "Naktį" (1857), "Kalėjimą" (1857), "Matvei Radájevą" (1856), kurios visos buvo įkvėptos apgailėtinos patriotizmo tonų. Vienas jo mėgstamiausių žanrų buvo laiškai, pavyzdžiui, "Mano draugui Herzenui", "Mano draugams" ir "A. Granovskiui". Kitas jo būdingas žanras buvo lirinės monologų formos poemos, tokios kaip "Monologas", "Meditation" ir "Real Man's Confession".