Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Vienas svarbiausių bendrosios reliatyvumo teorijos aspektų yra tai, kad ji gali būti taikoma visai visatai. Pagrindinis dalykas yra tai, kad mūsų visata, atrodo, yra sukonstruota labai paprastais būdais: visi dabartiniai stebėjimai rodo, kad vidutiniškai kosmoso struktūra turėtų būti maždaug tokia pati, nepriklausomai nuo stebėtojo vietos ar stebėjimo krypties: visata yra maždaug homogeniška ir izotropinė. Tokias palyginti paprastas visatas galima apibūdinti paprastais Einšteino lygčių sprendimais. Dabartiniai kosmologiniai visatos modeliai yra gaunami derinant šiuos paprastus bendrojo reliatyvumo teorijos sprendimus su visatos medžiagos turinio savybes apibūdinančiomis teorijomis, būtent termodinamika, branduolinė ir dalelių fizika. Remiantis šiais modeliais, dabartinė mūsų Visata atsirado iš itin tankios aukštos temperatūros būsenos - Didžiojo sprogimo - maždaug prieš 14 milijardų metų ir nuo to laiko plečiasi. Einšteino lygtis galima apibendrinti pridedant terminą, vadinamą kosmologine konstanta. Kai šis terminas yra, pati tuščia erdvė veikia kaip patraukliojo (arba, rečiau, atstumiančiojo) gravitacijos šaltinis. Šis terminas pirmą kartą buvo įvestas Einšteino 1917 m. kosmologijos straipsnyje, turėdamas labai specifinę motyvaciją: šiuolaikinė kosmologinė mintis laikė visatą statine, o papildomas terminas buvo reikalingas statinių modelinių visatų kūrimui pagal bendrą reliatyvumo teoriją. Kai tapo aišku, kad visata yra ne statinė, bet plečiasi, Einšteinas greitai atsisakė šio papildomo termino. Tačiau nuo dešimtojo dešimtmečio pabaigos nuolat kauposi astronominiai įrodymai, rodantys, kad ekspansija sparčiai spartėja, o tai atitinka kosmologinę konstantą <unk> arba, lygiavertį, tamsiosios energijos <unk> ypatingą ir visur esančią rūšį.  Klausimas: Kokia itin tanka, aukštoje temperatūroje esanti būsena sukūrė dabartinę žinomą visatą?
Didysis sprogimas