1860-aisiais senosios Čekijos buvo dominuojanti partija Čekijos politikoje. Jie buvo kritikuojami už tai, kad susilaikė rinkimų į Čekijos parlamentą, protestuodami prieš centralistikos teorijas. Įtampa padidėjo, kai jaunieji čekai 1863 m. Lenkijos revoliucijos metu palaikė sukilėlius
ir senieji čekai tai pasmerkė. Julijus ir Eduardas Grégras užpuolė senąjį Čekiją už tai, kad jie aukojo liberalius nacionalistinius tikslus Bohemijos feodalinių kilmingųjų tikslams, kai buvo priimtas Pragos parlamento ir Vienos imperatoriaus parlamento boikotas. Protestai tapo plačiai paplitę, nes didėjo nacionalinis nepasitenkinimas senųjų čekių. Tai suteikė Jauniems čekoms tvirtą paramos bazę, kad galėtų išplėsti savo politinę kontrolę.