Parašykite šio skyriaus tęsinį - Jos riaušėse žuvo 300 Igbo žmonių. 1953 m. panašus riaušės įvyko Kano. Po dešimtmečio, 1964 m., Vakarų politinė krizė padalino Vakarų regioną, kai Ladoke Akintola susidūrė su Obafemi Awolowo. Plačiai paplitę pranešimai apie sukčiavimą aptemdė rinkimų teisėtumą. Vakarų gyventojai ypač pasipiktinę Šiaurės Liaudies Kongreso politine dominavimu, nes daugelis jo kandidatų rinkimuose dalyvavo be oponentų. Smurtas išplito visoje šalyje ir kai kurie pradėjo bėgti iš šiaurės ir vakarų, kai kurie į Dahomey. Matomas Šiaurės dominavimas politinėje sistemoje ir chaosas visoje šalyje paskatino kariuomenės elementus svarstyti ryžtingus veiksmus. Federalinė vyriausybė, kurioje dominuoja Šiaurės Nigerija, leido krizės išsivystyti, norėdama paskelbti nepaprastąją padėtį ir įvesti Vakarų regioną pagal karo įstatymą. Ši Nigerijos federalinės vyriausybės administracija buvo plačiai laikoma korumpuota. 1966 metų sausį padėtis pasiekė kritinį tašką. Karinis perversmas įvyko
per kurią mišri, bet daugiausia iš Igbo kilmės kariuomenės pareigūnų grupė nužudė 30 politinių lyderių, įskaitant Nigerijos premjerą, ser Abubakarą Tafavą Balewa, ir Šiaurės premjerą, ser Ahmadu Bello. Taip pat žuvo keturi vyriausi Šiaurės kilmės pareigūnai. Prezidento Nnamdi Azikiwe, iš Igbo kilmės, ir Vakarų regiono politiko Obafemi Awolowo nebuvo nužudyti. Armijos vadas, generolas Aguiyi Ironsi, perėmė valdžią, kad išlaikytų tvarką.