Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: XIII amžiuje įvairiems frankų kryžiaus žygių ir mongolų imperijos lyderiams buvo padaryta kelios bandymai sudaryti franko-mongolų sąjungą prieš islamų kalifatus, jų bendrą priešą. Tokia aljansas galėjo atrodyti akivaizdus pasirinkimas: mongolams krikščionybė jau buvo simpatiška, nes mongolų rūmuose buvo daug įtakingų nestorijų krikščionių. Frankai (Vakarų europiečiai ir Levanto kryžiuočių valstybės) buvo atviri idėjai gauti paramą iš Rytų, iš dalies dėl seniai egzistuojančios legendos apie mitinį kunigą Joną, Rytų karalių magiškoje karalystėje, kuris, daugelis tikėjo, vieną dieną ateis į pagalbą kryžiuočių Šventojoje žemėje. Frankai ir mongoliai taip pat turėjo bendrą priešą - musulmonus. Tačiau, nepaisant daugelio žinučių, dovanų ir pasiuntinių per kelis dešimtmečius, dažnai siūlomas aljansas niekada nebuvo įgyvendintas. Kontaktai tarp europiečių ir mongolų prasidėjo maždaug 1220 m., kai kuriais atvejais popiežius ir Europos monarchai siunčia žinutes mongolų lyderiams, tokiems kaip Didysis Chanas, o vėliau ir Ilchanams mongolų užkariautoje Persijoje. Bendravimas vyko įprasta tvarka: europiečiai prašė mongolų atsiversti į Vakarų krikščionybę, o mongolai atsakė reikalaudami paklusnumo ir mokesčio. Mongolai jau buvo užkariavę daugybę krikščionių ir musulmonų tautų savo pažangos Azijoje metu, o sunaikindami musulmonų Abasidų ir Ayyubidų dinastijas, kelioms ateinančioms kartoms kovojo su likusia islamo galia regione, Egipto mamelukams. Krikščioniškos Kilikijos Armėnijos karalius Hetumas I 1247 m. pasidavė mongolams ir stipriai ragino kitus monarchus sudaryti krikščionių ir mongolų aljansą, tačiau sugebėjo įtikinti tik savo žentą, Antakijos kryžiuočių valstybės princą Bohemondą VI, kuris pasidavė 1260 m. Kiti krikščionių lyderiai, tokie kaip Akros kryžiuočiai, labiau nepasitikėjo mongolais, laikydami juos didžiausia grėsme...  Klausimas: Kuo krikščionių vadovai nepasitikėjo?
mongolų