Rašykite šio straipsnio tęsinį - "Adevărul" tarptautinės scenos apžvalga Rumunijai suteikė galimybę pamatyti politinį ir kultūrinį neramumą. Iki 1908 m. "Adevărul" apžvelgė klestinčią Europos avangardą, pasiūlė mišrią Futurizmo kritiką ir apgailestavo dėl tariamos literatūrinio realizmo pabaigos. 1910-ųjų pabaigoje, teigdama, kad kalba "demokratinio pasaulio" vardu, ji švenčia Portugalijos respublikonų sukilimą
- Taip. "Adevărul" tvirtino, kad dėl pastangų užmegzti ir išsaugoti tarptautinius ryšius, jis tapo vienu pirmųjų pasaulyje laikraščių, kuris pranešė apie kai kuriuos kitus kontinentinės svarbos įvykius: 1911 m. Vienos neramumus dėl maisto, Pirmojo Balkanų karo pradžią ir diplomatinį konfliktą tarp Graikijos ir Bulgarijos karalysčių prieš Antrąjį Balkanų karą. Per pastaruosius susirėmimus "Adevărul" taip pat naudojo keletą literatūros ir politikos asmenybių kaip savo korespondentus: laikraščio būsimą vadovą Iacobą Rosenthalį Sofijoje, serbų žurnalistę Pera Taletovą Belgrade, rumunų rašytoją Argentiną Monteoru Istanbule ir princą Albertą Gjiką Cetinėje. 1913 m. liepos mėn. laikraštis plačiai pranešė apie Graikijos armijos įvykdytas žudynes Dojrane, Kilkise ir kitose Makedonijos gyvenvietėse, aptardamas "teroro režimą", kurį Bulgarijoje įvedė caro Ferdinando I. Vėliau tą patį mėnesį, kai Rumunija prisijungė prie antibulgarų koalicijos ir jos kariai įžengė į Pietų Dobrują, "Adevărul" pranešė apie choleros plitimą tarp kareivių, kaltindamas konservatyviąją vadovybę, vadovaujamą Titu Maiorescu, paslėpusi savo faktinę žalą.