Donenas sustiprino savo solo karjerą ir dar vieną hitą pasiekė muzikalu "Seven Brides for Seven Brothers" (1954). Filmo muzikinė kompozicija - Saul Chaplin ir Gene de Paul, tekstą - Johnny Mercer, choreografiją - Michael Kidd. Jane Powell vaidina Milly, 1850 m. pasienio moterį, kuri susituokia su Adamu (Howard Keel) vos po kelių valandų. Kai su Adomu grįžta į jo rąstinę Oregono miškuose, Milly supranta, kad jos vyro šeši broliai yra necivilizuoti ir beprotiški. Jos misija yra juos paukštinti, ir, pasitelkdamos Milly sarkastišką pasiūlymą, broliai pagrobia šešias moteris iš kaimyninio miesto, kad susituoktų su jais. Filmas buvo nufilmuotas nauju CinemaScope formatu ir prisimenamas dėl savo šokių sekcijų, ypač "skardų auklėjimo scenos", kurioje architektūra ir statyba tampa akrobatiniais baleto žingsniais. "Septynios nuotakos septyniems broliams" buvo vienas iš labiausiai pelningų 1954 metų filmų ir pasirodė daugelio kritikų 10 geriausių filmų sąrašuose. Jis buvo nominuotas penkiems Akademijos apdovanojimams
, įskaitant geriausią filmą ir geriausią muziką (muzikinio filmo rezultatas), kurį jis laimėjo. Jo sėkmė buvo staigmena MGM, kuris investavo daugiau pinigų į du kitus muzikalus: "Rose Marie" ir "Brigadoon", kuriuose vaidino Kelly. "Seven Brides for Seven Brothers" buvo pelningesnis nei bet kuris iš kitų filmų, taip pat "On the Town" ir "Singin' in the Rain", ir jo sėkmė buvo svarbus posūkis Doneno karjerai. Filmas vėliau buvo kritikuotas romanų rašytojos Francine Prose, kuri jį apibūdino kaip prieš moteris, pavadinusi jį "vienu iš labiausiai pasibjaurėtinų filmų apie vyrus ir moteris, kada nors sukurtų" ir muzikalu apie išprievartavimą.