Lorentzas laikė vietinį laiką tik pagalbiniu matematiniu įrankiu, tarsi gudrybe, kad supaprastintų transformaciją iš vienos sistemos į kitą.
Žinoma, sudėtingesnė sakinio versija yra "Lorentzas laikė vietinį laiką tik pagalbiniu matematiniu įrankiu, tarsi gudrybe, kad supaprastintų transformaciją iš vienos sistemos į kitą - tai buvo Poincaré 1900 m., kuris pripažino, kad "vietinis laikas" iš tikrųjų nurodomas juda laikrodžiai. "