Stepanas Lazarevičius 1402 m. tapo Serbijos Despotu, o 1427 m. jį pakeitė Đurađas Brankovičius. Pirmojo psalterio lapo priekyje yra tuo pačiu metu parašytas užrašas, rodantis, kad knyga priklausė despotui Đurađi bibliotekai ir kad jis ją kažkada išsiuntė vienam iš savo sūnų. Manoma, kad knyga galėjo būti vestuvinė dovana jauniausiam jo sūnui ir įpėdiniui Lazarui Brankovičiui, kuris vedė 1446 metais. 1459 m. Serbijos despotas žuvo Osmanų rankose, o Brankovičių šeima ištremta į Sirmiją, tuometinę Vengrijos karalystės dalį. XVII a. pradžioje psalterija buvo Privinos Glavos vienuolyne ant Fruska Goros kalno Sirmijoje, kuri tuo metu buvo Osmanų valdžioje. 1627 m. Serbijos patriarchas Pajsije aplankė vienuolyną ir paėmė rankraštį į savo biblioteką Vrdnik, kur jis išliko iki 1630 m. Tuo metu buvo perrašyta psalminės kopija; taip pat buvo kopijuojamos miniatyvės. Tada patriarchas atgavo knygą ir grąžino Priviniai Glavai. Šis egzempliorius, žinomas kaip Belgrado psalmininkas, vėliau buvo saugomas Serbijos nacionalinėje bibliotekoje. Jis buvo sunaikintas kartu su biblioteka
1941 m. balandžio mėn. Vokietijos bombardavimas Belgrade.