Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Klaipėda (Vokietija: Memel), svarbus Rytų Prūsijos uostas, buvo atskirtas nuo Vokietijos pagal Versalio sutarties 28 straipsnį ir buvo valdomas sąjungininkų pagal 99 straipsnį. Prancūzija perėmė regiono administravimą, o Lietuva toliau lobiavo dėl jo kontrolės, tvirtindama, kad jis turėtų priklausyti Lietuvai, nes jame buvo didelis lietuvių gyventojų skaičius (žr. Mažoji Lietuva) ir tai buvo vienintelė šios šalies prieiga prie Baltijos jūros. Lenkija taip pat pareiškė pretenzijas į šią teritoriją. Kadangi sąjungininkai dvejojo priimti sprendimą ir atrodė, kad regionas išliks laisva valstybė, panaši į laisvąjį Dancigo miestą, Lietuva ėmėsi iniciatyvos ir 1923 m. Sausio mėn. surengė Klaipėdos sukilimą. Sovietų Rusija ir Vokietija palaikė šį veiksmą. Regionas, kaip autonominė teritorija su savo parlamentu (Klaipėdos parlamentas), buvo prijungtas prie Lietuvos. Regionas užėmė apie 2 400 km2 ir joje gyveno apie 140 000 gyventojų. 1928 m. sausio mėn. po ilgų ir sunkių derybų Vokietija ir Lietuva pasirašė sienos sutartį, pagal kurią Klaipėda liko Lietuvos pusėje. Tačiau įtampa pradėjo didėti 1930-aisiais, kai Veimaro Respublika buvo pakeista Nacių Vokietija. Ypač įtemptas laikotarpis prasidėjo 1934 metų vasarį, kai Lietuvos vyriausybė suėmė dešimtis nacistinių aktyvistų. Atsakydama į šiuos areštus ir teismo procesus, Vokietija paskelbė Lietuvos žemės ūkio produktų boikotą. Boikotas sukėlė ekonominę krizę Suvalkijoje (pietinėje Lietuvoje), kur ūkininkai surengė smurtinius protestus. Tačiau po plebiscito Saare dauguma pro-nacių kalinių gavo amnestiją. Po amnestijų Lietuvos prestižas nukentėjo tiek užsienyje, tiek Klaipėdoje, o tai leido Vokietijai sustiprinti savo įtaką regione.  Klausimas: Ką Lietuvos vyriausybė areštavo?
Pro-nacių aktyvistai