Rašyti šio skyriaus tęsinį - Šalių tarpusavio mainai prasidėjo viduramžiais, kai Anglijos karalystė ir Lenkijos-Lietuvos sąjunga buvo susieta prekyba ir diplomatija. Žinomas XVI amžiaus Anglijoje gyvenęs lenkas buvo protestantas Džonas Laskis, kuris įtakojo Anglijos Reformacijos eigą ir padėjo įkurti Anglikonų bažnyčią. Po to, kai XVIII amžiuje Lenkijos kaimynai išardė Bendriją į tris dalis, Lenkijos imigrantų srautas į Britaniją padidėjo po dviejų XIX amžiaus sukilimų (1831 m. ir 1863 m.).
) išvarė didžiąją dalį Lenkijos socialinio ir politinio elito. Londonas tapo prieglobsčiu besiplečiančioms Lenkijos socializmo idėjoms, kaip sprendimui atgauti nepriklausomybę, nes ji siekė tarptautinės paramos būsimam Lenkijos sukilimui. Kai kurie ištremti lenkai kovojo Krymo kare britų pusėje. XIX a. pabaigoje Rusijos (Kongreso Lenkijos) ir Austrijos (Galicijos) teritorijose buvo surengtas pogromas prieš Lenkijos žydus. Daugelis lenkų žydų pabėgo iš savo suskirstytos tėvynės ir dauguma emigravo į Jungtines Valstijas, bet kai kurie apsigyveno Britanijos miestuose, ypač Londone, Mančesteryje, Lide ir Kingstone upon Hule.