Užpildykite šią frazę: Į XX a. žinomas erdvines kompozicijas įeina Čarlio Iveso Ketvirtoji simfonija (1912-1918), Ruedo Langgaardo "Sferų muzika" (1916-1918), Edgardo Varese "Poème électronique" (
Expo '58), Henryk Górecki "Scontri", op. 17 (1960), kuri išlaisvina garsą su "didžiuoju orkestru", kuriam kompozitorius tiksliai diktuoja kiekvieno atlikėjo vietą scenoje, įskaitant penkiasdešimt du perkūnijos instrumentus, Karlheinzo Stockhauseno "Helikoptero styginių kvartetas" (1992<unk>93/95), kuris yra "be abejo, labiausiai ekstremalus eksperimentas, susijęs su gyvo atlikėjo erdviniu judėjimu", ir Henrio Brant "Ledinis laukas", " erdvinis pasakojimas" arba " erdvinis orgazmo koncertas", apdovanotas 2002 m. Pulitzerio premija už muziką, taip pat dauguma Luigi Nono, kurio vėlyvieji darbai po 1960 m. "... nepalieka ramybės "... (1976), "Al sole granco d'amore" (1977), "Prometeo" (1984), ir "Aurora: Pierre Dell'inquietuo silenzium" (1985) negali eksplicitingai atspindėti Venecijos erdvinį vaizdą ir garsus, be jų natūralios Venecijos komponento.