Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: už sparnų priekinio krašto variklio įleidimo angos buvo sparnų ribinis sluoksnis prieš jį. Du trečdaliai buvo nukreipti, o likęs trečdalis, patekęs į įleidimą, neturėjo neigiamos įtakos įleidimo efektyvumui, išskyrus perstūmimo metu, kai ribinė sluoksnis uždildė prieš įleidimą ir sukėlė padidėjimą. Išsamių vėjų tunelių bandymai padėjo nustatyti priekinio krašto modifikacijas prieš įleidimus, o tai išsprendė problemą. Kiekvienas variklis turėjo savo įleidimą, o variklio galvutės buvo sujungtos su tarpininkavimo plokštelėmis, kad būtų sumažintas vienas jėgainės veiksnys, turinčias neigiamą poveikį kitam. Tik virš 1,6 Mach variklio padidėjimas galėjo paveikti gretimąjį variklį. Concorde turėjo skristi ilgus atstumus, kad būtų ekonomiškai perspektyvi; tai reikalavo didelio variklio efektyvumo. Turbofanų varikliai buvo atmesti dėl didesnio skerspjūvio, sukėlusio pernelyg didelį atsparumą. "Olympus" turbodietinė technologija buvo galima sukurti, kad atitiktų orlaivio dizaino reikalavimus, nors turbodietiniai ventiliatoriai būtų tiriami bet kokiems būsimiems SST. Orlaivis pakilo ir per viršutinį transoninį režimą ir viršgarsinius greičius, tarp Mach 0,95 ir Mach 1,7. Visi kiti degikliai buvo išjungti. Kadangi reaktyviniai varikliai buvo labai neefektyvūs mažomis greičiomis, "Concorde" sudegino dvi tonas kuro (beveik 2% didžiausio kuro apkrovos), važiuodamas į kilimo ir tūpimo taką. Degalų naudojimas - "Jet A-1". Dėl didelės jėgos, sukeltos net su varikliais tuščiame kelyje, tik du išoriniai varikliai buvo paleisti po nusileidimo, kad būtų lengviau važiuoti ir mažesnis stabdžių plokščių nusidėvėjimas. Po nusileidimo, orlaivis neliktų nejudantis su visais keturiais varikliais tuščiame kelyje, todėl stabdžiai turi būti nuolat naudojami, kad orlaivis nesisuktų.  Klausimas: Kiek tonų degalų sudegina "Concorde" važiuojant?
du