Užpildykite šią frazę: Kęstutis savo kovoje su Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės vakarinėmis sienomis naudojo įvairias karines ir diplomatines priemones. 1349 m., siekdamas išvengti tolesnių susidūrimų su Teutonų ordinu, jis pradėjo derybas su popiežiumi Klementu VI dėl Lietuvos krikščionizavimo, gaudamas pažadus karališkosioms karūnams jam ir jo sūnums. Algirdas savo noru likė be reikalų ir rūpėjo tvarka Rutėnijos valstijos dalyje. Tarpininkas derybose, Lenkijos karalius Kazimieras III, 1349 m. spalio mėn. netikėtai užpuolė Voliniją ir Brestą, o tai sugadino Kęstutų planą. Per
Lenkijos-Lietuvos karas dėl Volinijos, Vengrijos karalius Liudvikas I 1351 m. rugpjūčio 15 d. pasirašė taikos sutartį su Kęstutis, pagal kurią Kęstutis įsipareigojo priimti krikščionybę ir suteikti Vengrijos karinei pagalbai mainais į karališką karūną. Kęstutis susitarimą patvirtino pagonišku ritualu, kad įtikintų kitą pusę. Tiesą sakant, Kęstutis nenorėjo laikytis susitarimo ir pabėgo į Buda.