Užpildykite šią frazę: 1940 m. žlugus Prancūzijai, Antrojo pasaulinio karo metu Prancūzijos Maroko protektoratas pateko į Višės režimo jurisdikciją, kuris įkūrė savo rezidentus-generalius. Sultonas Muhammadas V nebuvo linkęs į savo naujus šeimininkus. Nors paprastai buvo bejėgis, sultonas atsisakė Višės reikalavimų, kai tik galėjo, įskaitant 1941 m. Višės reikalavimus priimti antižydų įstatymus, teigdamas, kad jie neatitinka Maroko įstatymų. 1942 m. lapkričio mėn.
Aljansas išsilaipino Maroke, atsisakydamas Višyje duotų nurodymų perkelti savo rūmus į sausumą. 1943 m. sausio mėn. Kazablankos konferencijoje Muhammad V priėmė sąjungininkų lyderius Winstoną Churchillį ir Frankliną Delano Rooseveltą, kurio metu Churchillis suviliojo Rooseveltą į Marakešą. 1943 m. sąjungininkų buvimas Maroke paskatino nacionalistinius judėjimus, kurie buvo įtraukti į naują partiją "Hizb al-Istiqlāl" (Nepriklausomybės partija). Tačiau laisvosios Prancūzijos valdžios institucijos 1944 m. pasinaudojo Istiqlal peticija sąjungininkams, prašydama įsipareigoti dėl po karo nepriklausomybės Maroku. Prancūzai suėmė ir areštavo jos lyderius, kaltindami juos padedant Vokietijos karinėms pastangoms, sukeldami demonstracijų bangą įvairiuose miestuose, kurie buvo smarkiai užgniaužti.