Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: Žemės atmosfera neturi tikslios ribos, ji palaipsniui tampa plonesnė ir išnyksta į kosmoso erdvę. Trys ketvirtadaliai atmosferos masės yra per pirmuosius 11 km (6,8 myli) nuo paviršiaus. Žemiausias sluoksnis vadinamas troposfera. Saulės energija šildo šį sluoksnį ir žemiau esančią paviršių, sukeldama oro plėtrą. Šis mažesnio tankio oras pakyla ir pakeičiamas šaltesniu, didesnio tankio oru. Dėl to susidaro atmosferos cirkuliacija, kuri per šiluminės energijos perskirstymą lemia orą ir klimatą. Pagrindines atmosferos cirkuliacijos juostas sudaro prekybos vėjai pusiaužinio regione žemiau 30° platumos ir vakariniai vėjai vidutinėse platumose tarp 30° ir 60°. Vandens srovės taip pat yra svarbūs klimato nustatymo veiksniai, ypač termohalinė cirkuliacija, skirstanti šiluminę energiją iš ekvatorinių vandenynų į poliarines sritis. Kai atmosferos sąlygos leidžia aukštyn pakilti šiltam, drėgniam orui, šis vanduo susikaupia ir krinta į paviršių kaip krituliai. Didžioji dalis vandens per upes iškeliauja į žemesnius aukštumus ir paprastai grįžta į vandenynus arba nusileidžia į ežerus. Šis vandens ciklas yra gyvybiškai svarbus gyvybei žemėje palaikyti ir yra pagrindinis geologinių periodų paviršiaus elementų erozijos veiksnys. Kritulių kiekis labai skiriasi - nuo kelių metrų per metus iki mažiau nei milimetro. Atmosferos cirkuliacija, topografiniai bruožai ir temperatūros skirtumai lemia vidutinį kritulių kiekį kiekviename regione. Saulės energijos kiekis, pasiekiantis Žemės paviršių, mažėja didėjant platumui. Aukštesnėse platumose saulės šviesa pasiekia paviršių žemesniu kampu ir turi pereiti per storesnius atmosferos sluoksnius. Dėl to vidutinė metinė oro temperatūra jūros lygyje sumažėja maždaug 0,4 °C (0,7 °F) už kiekvieną platumo laipsnį nuo ekvatoro. Žemės paviršius gali būti...  Klausimas: Ar saulės energijos kiekis didėja ar mažėja priklausomai nuo platumos?
sumažėja