Po karo "James Postlethwaite" buvo grąžintas kapitonui Edui Hallui. Iš pradžių laivas buvo nuvilktas į Pietų Šildus, kur buvo suremontuotas, nes buvo reikalingi nauji stulpai. Vėliau laivas buvo nuvežtas į Arklow ir iš naujo sutaisytas. Jis vėl pradėjo prekiauti su kapitonu Holu maršrutu iš Šildso į Sent Valeriją. Šiuo metu plaukiojimas buvo žymiai mažiau ekonomiškas nei motoriniai laivai, tačiau po karo atsiradęs mini augimas leido plaukiojimams vis dar gauti krovinius. Airijoje buvo apleistas vidaus kelių ir geležinkelių tinklas. Dažnai buvo pigiau siųsti prekes jūra, o ne keliais ar geležinkeliais. Daugelį metų "James Postlethwaite" saugė tokius krovinius. 1926 m. "James Postlethwaite" buvo įrengtas pagalbinis variklis. Laisva prekyba vyko, kai į Velsą buvo siunčiami mediniai gręžiniai. Žr.
1926 m. kalnakasčių streikas privertė daugelį skunerių palikti. Kapitonas Nedas Hollas išėjo į pensiją 1926 metais. 1929 m. Balandžio mėn. Kapitonas Williamas Haganas įsigijo "James Postlethwaite" akcijas ir perėmė komandą.