Parašykite šio skyriaus tęsinį - Volkonskis buvo paaukštintas į generolo majorą po Großbereno mūšio ir Dennevico mūšio. Jis buvo sužeistas Eylau mūšyje. Jis buvo vienintelis generolas, kuris dalyvavo Dekabristų sąmoksle.
1825 m., bandydamas pasiekti liberalias reformas, užkertant kelią caro Nikolajaus I karūnai. Po maišto nesėkmės jis buvo pripažintas kaltu ir nuteistas nukirsti galvą, kuris galiausiai buvo pakeistas į įkalinimą iki gyvos galvos. Kunigaikštis Volkonskis išvyko dirbti kasyklose netoli Irkuckų ir 30 metų praleido politiniame tremtyje Sibire. Jo žmona Marija Rayevskaja sekė paskui jį į Sibirą. Jų kankinimai ir sunkumai vėliau Rusijos tradicijoje buvo laikomi aukšto romantizmo legendų medžiaga. Nikolai Nekrasovas juos apibūdino ilgoje eilėraštyje. Olegas Strižjenovas vaidino Volkonskio vaidmenį 1975 m. sovietiniame filme "Patraukianti laimės žvaigždė".