Levantinis menas pirmą kartą buvo aptiktas Teruelyje 1903 m. Ispanijos priešistorikas Juan Cabre pirmasis ištyrė šį meną, apibrėžiant jį kaip regioninį paleolito meną. Palaeolitinis menas buvo ginčijamas dėl įvairių priežasčių, įskaitant tai, kad nebuvo vaizduota jokios ledyninės faunos. Antonio Beltrán Martínez ir kiti laiko šio meno pradžią epipaleolito ar mezolito laikotarpiu, o jo puikus laikymas - neolito laikotarpiu. Priimdamas meną po paleolito amžiaus, Ripio 1960-aisiais sukūrė naują chronologinę schemą, skirstant meną į keturis etapus: natūralistinį stilizuotą, statinį, dinamišką ir galutinį scheminio stiliaus pereinamąjį etapą.
Antonio Beltrán Martínez