1924 m. Daviesas buvo paskirtas SWMF vyriausiuoju organizatoriumi ir teisiniu patarėju ir buvo išrinktas jos viceprezidentu. Jis taip pat dirbo Pietų Velso atstovu MFGB vykdomame komitete 1924-1934 m. 1926 m. gegužės mėn.
Pietų Velso kalnakasiai buvo vieni iš aktyviausių šios akcijos rėmėjų. Kai po devynių dienų nacionalinis streikas žlugo, Deivisas vadovavo nuolatiniam pasipriešinimui iš Velso anglies telkinių per kelis mėnesius trukusį uždarymą, kol gruodį kapitulavo griežtomis sąlygomis. Dowlais buvo paskutinis rajonas, grįžęs į darbą. 1926 m. laikotarpis pasižymėjo daug komunistinių ir nekomunistinių frakcijų kovų anglies lauke. Deivisas ir kiti nekoministai buvo apkaltinti bendradarbiavimu su "socialfašizmu"; komunistų vadovaujamo Nacionalinio mažumų judėjimo išleistas lapelas pavadino jį "apsimestiniu kovotoju". Tačiau jis ir toliau siekė visų kairiųjų frakcijų bendradarbiavimo. Po to, kai 1933 m. Vokietijoje į valdžią atėjo Hitleris, Deivisas siekė vienybės aplink Darbo partiją, tikėdamas, kad ILP vis labiau kairiųjų pozicija ir Komunistų partijos įsipareigojimas smurtinei revoliucijai gali sukurti sąlygas fašizmui. 1931 m. Deivisas buvo išrinktas į Merthyr Tydfil apygardos tarybą.