Pirmasis tiesioginis atstumo iki žvaigždės (61 Cygni 11,4 šviesmečio) matavimas buvo atliktas 1838 m. Friedrich Bessel, naudojant paralaksos metodą. Paralaksos matavimai parodė, kad žvaigždės danguje yra labai atskirtos. Dvigubių žvaigždžių stebėjimas tapo vis svarbesnis XIX amžiuje. 1834 m. Friedrich Bessel stebėjo žvaigždės Siriuso nuosavo judėjimo pokyčius ir nustatė paslėptą draugą. Edwardas Pickeringas 1899 m. atrado pirmąją spektroskopinę dvigubą žvaigždę, kai jis stebėjo Mizaro žvaigždės spektrinių linijų periodinį suskaidymą 104 dienų laikotarpiu. Detalius daugelio dvigubų žvaigždžių sistemų stebėjimas buvo surinktas tokių astronomų kaip Georg Friedrich Wilhelm von Struve ir S. W. Burnham, leidžiantis nustatyti žvaigždžių mases iš Siriuso orbitalinių elementų skaičiavimo.
1834 m.