Užrašykite šio skyriaus tęsinį - Naujos Bulgarų pro-sovietinės vyriausybės vadovavimu buvo mobilizuotos ir reorganizuotos keturios Bulgarų armijos, iš viso 455 000 karių. Rugsėjo pabaigoje 3 Ukrainos fronto kariai buvo sutelkti prie Bulgarijos ir Jugoslavijos sienos. 1944 m. spalio pradžioje trys bulgarų armijos, sudarytos iš maždaug 340 000 vyrų, kartu su Raudonaja armija vėl įžengė į okupuotą Jugoslaviją ir iš Sofijos persikėlė į Nišą, Skopjus ir Prištiną, kad užblokuotų vokiečių pajėgas, pasitraukiančias iš Graikijos. Makedonijoje bulgarų pajėgos veikė kartu su MNLA kovotojais, tačiau šis bendradarbiavimas nevyko be sunkumų. Nuo spalio 8 iki lapkričio 19 d. vyko "Stratsin-Kumanovo operacija", per kurią buvo užimta Kratovo, Kriva Palanka, Kumanovo ir Skopjė. Tuo pačiu metu buvo vykdoma "Bregalnitsa-Strumica operacija", o Wehrmachtas buvo išvarytas iš Delchevo, Kočani, Stip, Strumica ir Veles kaimų. Be to, "Kosovo operacija
" taip pat vyko, siekiant išvaryti vokiečių pajėgas iš Kosovo. Lapkričio pabaigoje buvo išlaisvinta Pietų ir Rytų Serbija, Kosovo ir Vardaro Makedonija. Trečiasis Ukrainos frontas, bendradarbiaudamas su Jugoslavijos Liaudies išlaisvinimo armija ir Bulgarijos Liaudies armija, atliko Belgrado puolimą. 130 000 karių sudaryta pirmoji armija išvyko į Vengriją, išvarydama vokiečius, o likusi dalis grįžo į Bulgariją. E armijų grupės žemėlapiuose, kuriuose parodyta jos pasitraukimas per Makedoniją ir Pietų Serbiją, taip pat jos štabo vadovo atsiminimuose beveik nėra nuorodų į Jugoslavų partizanų dalinius, o tik į bulgarų divizijas. Nepaisant šių faktų, dėl politinių priežasčių Bulgarijos karių indėlis Makedonijoje vis dar yra diskutuojamas.