Asamblėjoje Kalė sėdėjo su kraštutinių kairiųjų "Kalno" (La Montagne) grupe, kurios nariai sėdėjo aukščiausiose Asamblėjos sėdynėse, kaip ir jo dėdė Žanas-Mari Kalė pusę amžiaus anksčiau (1792 m.) Nacionaliniame kongrese. Šią grupę 1848 m. vadovavo ir organizavo Alexandre Ledru-Rollin, kurią sudarė šešiasdešimt šeši deputatai, tokie kaip Pierre-Joseph Proudhon, Pierre Leroux, Victor Schœlcher arba Félicité Robert de Lamennais, kai kurie iš istorijos socializmo pradininkų. Kalė bandė ginti politinius laimėjimus ir svarbius socialinius laimėjimus, gautus po 1848 m. Vasario revoliucijos
prieš nuosaikių respublikonų ir Ordino partijos (politinės grupės, kurią sudarė monarchikos ir konservatyvūs, vadovavo žymūs nariai, įskaitant Adolphe Thiers, Francois Guizot, Odilon Barrot ir Alexis de Tocqueville), kurie buvo daugumos asamblėjoje, puolimus. Taigi, Calès smarkiai priešinosi Asamblėjos reakcinei politikai ir nuolat balsuodavo su "montagnarde" kairiuoju ir dažnai su susijusiu nepriklausomu kraštutiniu kairiuoju (ypač su tokiais deputatais kaip Étienne Arago, Victor Considerant ir Edgar Quinet).