Antrasis Alžyro frankofoninės literatūros etapas prasidėjo, kai šalyje kilo politinė įtampa ir nepriklausomybės karas
pradėjo. Dauguma šio laikotarpio Alžyro rašytojų tvirtai rėmė FLN ir nepriklausomą Alžyrą, todėl daugelis literatūros veikėjų tuo metu aktyviai dalyvavo nepriklausomybės kovoje. Daug tokių rašytojų, įskaitant Kateb Yacine, Mohamed Boudia, Anna Gréki ir Leila Djabali, buvo suimti ir įkalinti kolonijinės valdžios per 1950-uosius. Skirtingai nei jų kolegos iki 1945 m., šie rašytojai savo darbuose buvo labiau kritikuojantys Prancūziją ir naudojo realistinį stilių, kad pabrėžtų kolonijalizmo neteisingumą. Įžymūs šio laikotarpio kūriniai yra Feraoun "Le Fils du pauvre" (Vargšo sūnus), Mohammed Dib "La Grande maison" (Didysis namas), Mouloud Mammeri "La Colline oubliée" (Pamirštas kalnas), Kateb Yacine "Ndjema" ir Malek Haddad "La Dernière impression" (Paskutinis įspūdis).