1914 m. rugpjūčio mėn., Pirmojo pasaulinio karo pradžioje, Bahrfeldtas buvo paskirtas 19-osios rezervo divizijos, kurios dalis buvo 10-asis rezervo korpusas ir 2-oji armija, vadas. Jis užgrobė Šarlero.
1914 m. rugpjūčio 22 d. ir, sąjungininkų kaltinamas žiauriomis Charleroi, 1925 m. Belgijos teismas nuteisė jį mirties bausme "in absentia". Jo divizija dalyvavo Sankt Kventino mūšyje ir vėlesniame Marnos mūšyje. Jis dalyvavo Pirmoje Šampanės mūšyje, o 1915 m. birželį jam buvo suteikta 10-osios rezervo divizijos komanda ir jis buvo paaukštintas į General der Infanterie. Jis vadovavo savo divizijai Verdano mūšyje ir 1916 m. Balandžio mėn. Buvo išleistas iš armijos.