"Boeing" apskaičiavo, kad pusė pirmųjų "747" pardavimų buvo oro linijoms, norinčioms ilgo skrydžio, o ne krovinio. Nors "747" turėjo mažiausią galimą eksploatavimo sąnaudas už vieną sėdynę, tai galėjo būti pasiekta tik tada, kai lėktuvas buvo pilnai pakrautas; išlaidos už vieną sėdynę sparčiai padidėjo, kai užimtumas sumažėjo. Mažesnis pakrautas "747", turintis tik 70 procentų jo vietų, naudojo daugiau nei 95 procentus visiškai užimto kuro, kurio reikia amerikiečių "747". Nepaisant to, atsirado techninių problemų, jos buvo palyginti nedidelių ir greitai išspręstos. Kai lėktuvas buvo pristatytas "Pan Am", kitos oro linijos, kurios nusipirko "747" ir "747", kad ir kaip "Boeing" apskaičiavo, pusė pirmųjų "747" ir "747" pardavimų buvo oro linijoms, kurios pageidavo ilgo skrydžio, o ne jo naudingumo. Po to, kai "7477" ir "7477
greitai