Kai didžioji Prancūzijos imperijos pajėgų dalis buvo įstrigusi į kruviną Šiaulių karą, Austrijos imperija manė, kad pagaliau atėjo geriausia proga atkeršyti už 1805 m. pažeminančią pralaimėjimą. Austrijai siekė nugalėti Prancūziją ir atgauti savo buvusią įtaką Italijoje ir Vokietijoje. 1809 m. pradžioje Austrijos kariniai pasiruošimai buvo tokie intensyvūs, kad Napoleonas buvo priverstas palikti Ispaniją ir grįžti į Paryžių, kad reorganizuotų savo pagrindinę armiją Vokietijoje. Todėl pavasarį Nansouty buvo sugrąžintas į 1 iš trijų sunkiosios kavalerijos divizijų kavalerijos rezervo komandą, šį kartą jam vadovavo maršalas Jean-Baptiste Bessières. Kai prasidėjo Penktosios koalicijos karas, Nansouty divizija netrukus buvo atskirta nuo rezervo ir laikinai prijungta prie maršalo Louis Nicolas Davout III korpuso, jėgos, kuriai buvo priskirtos sunkiausios užduotys ankstyvose karo operacijose. Tada Napoleonas įsakė sutelkti armiją prie Ratisbonos, tačiau Nansouty divizija vėl buvo pateikta Bessières ir išsiųsta tarnauti Bavarijos armijai. Po pirmųjų pergalių prie Abensbergo ir Landšuto
, Napoleonas sutelkė didžiąją dalį savo kariuomenės, įskaitant Nansouty vyrus, Eckmühl, kur laukė Davout.