Užbaigiu šią frazę: 1931-aisiais paskelbta Antroji Ispanijos Respublika bandė sukurti režimą, kuriame būtų atskirta valstybė nuo bažnyčios, kaip tai buvo įvykę Prancūzijoje (1905). Įkurta Respublika priėmė įstatymus, draudžiančius Bažnyčiai vykdyti švietimo veiklą. Antrosios Ispanijos respublikoje vyko politinio poliarizavimo procesas, partijų susiskaldymas vis labiau įkaistavo, o religinės tapatybės klausimai ėmė įgyti didelę politinę reikšmę. Įvairių Bažnyčios institucijų egzistavimas buvo situacijos, atsiradusios dėl proklamacijos, kuri pasmerkė Antrąją Respubliką kaip antikatolišką, masoninę, žydų ir komunistinę internacionalistinę sąmokslą, kuri skelbė susidūrimą tarp Dievo ir ateizmo, chaoso ir harmonijos, gėrio ir blogio, iliustracija. Bažnyčios aukšto rango pareigūnai, tokie kaip Tudelijos vyskupas Isidro Goma, priminė savo krikščionims, kad jie privalo balsuoti "už teisingus", o savo kunigams, kad jie privalo "išsilavinti sąžinę". Į
1934 m. Astūrijos kalnakasčių streikas, 1934 m. revoliucijos dalis, 34 katalikų kunigai buvo nužudyti, o bažnyčios buvo sistemingai deginamos. Antikleriška nuomonė kaltino katalikų kunigystę ir religines ordinas veidmainystėje: dvasininkai buvo kalti ginkluodamiesi prieš žmones, išnaudodami kitus dėl turto ir lytiniu amoralu, tuo tarpu tvirtindami, kad jie yra taikūs, vargšai ir tyrūs.