1658 m. Osmanų valdžia buvo nukreipta į šiaurę per kampaniją prieš Transilvanijos kunigaikštį George'ą II Rákóczi,
ilgas konfliktas su Habsburgais. Per kelerius ateinančius metus Venecijos laivynas, vėl vadovaujamas Morosini, nesėkmingai bandė išlaikyti Dardanelų sąsiaurio blokadą. Morosini taip pat atnaujino savo taktiką atakuoti osmanų tvirtoves: 1658 m. rugpjūčio mėn. Santa Maura (Lefkada) salos apgulė nesėkmingai, tačiau 1659 m. venecijiečiai, padedami maniotų, išgrobė Kalamatą Peloponeze, po to Torone Chalkidike, Karystos Eubojoje ir Çeşme. Tačiau Venecija negalėjo palikti jėgų, kad užimtų šias vietas, todėl šie puolimas Respublikai nieko nepasiekė. Osmanų pusėje, Köprülü Mehmedas įsakė pastatyti du naujus fortus, Sedd el Bahr ("Jūros Rampartas") ir Kilid Bahr ("Jūros raktas"), Europos pakrantėje prie Dardanelų įėjimo, kad Venecijos gyventojai negalėtų vėl patekti į sąsiaurį.