Po valdžios perėmimo ir atsiribojimo nuo vietnamiečių, Kinijos šalininkas Raudonųjų Khmerų lyderis Pol Potas žuvo 1,5-2 milijonus Kambodžiečių žudymo laukuose, maždaug ketvirtadalį Kambodžos gyventojų (įvykis, paprastai vadinamas Kambodžos genocidu). Martinas Šou šiuos žiaurumus apibūdino kaip "gryniausią Šaltojo karo laikų genocidą". Vietnamas 1978 m. gruodžio 22 d. užpuolė Kambodžą. Invazija
jam pavyko nuversti Pol Potą, tačiau naujajai valstybei buvo sunku įgyti tarptautinio pripažinimo už Sovietų bloko ribų. Nepaisant ankstesnio tarptautinio pasipiktinimo dėl Pol Poto režimo žiaurių žmogaus teisių pažeidimų, raudonųjų khmerų atstovams buvo leista dalyvauti JT Generalinėje Asamblėjoje, su stipriu Kinijos, Vakarų valstybių ir ASEAN valstybių narių palaikymu. Kambodža būtų įstrigusi į partizaninį karą, kurį vadovautų pabėgėlių stovyklos, esančios prie sienos su Tailandas. Po Raudonųjų khmerų sunaikinimo Kambodžos nacionaliniam atstatymui būtų labai trukdoma, o Vietnamas patirs baudžiamą kinų ataką.