1227 m. mirus Džingis Chanas Mongolų imperiją padalino tarp savo keturių sūnų kaip apanažus, tačiau imperija išliko vieninga aukščiausiojo chano valdžioje. Jochi buvo vyriausias, bet jis mirė šešis mėnesius anksčiau už Džingisą. Vakarų kraštovys, kurias okupavo mongoliai, įskaitant dabartinę pietų Rusiją ir Kazachstaną, buvo atiduotos Jokio vyresniesiems sūnums Batuchano, kuris galiausiai tapo Mėlynosios Ordos valdovu, ir Ordachano, kuris tapo Baltojo Ordos lyderiu. 1235 m. Batu su didžiuoju generolu Subutai pradėjo invaziją į vakarus, pirmiausia užkariavo baskirus, o tada judėjo toliau.
į Volgos Bulgariją 1236 m. 1237 m. jis užkariavo kai kuriuos dabartinės Ukrainos pietinius stepus ir privertė daugelį vietinių kumonų pasitraukti į vakarus. Mongolų kampanija prieš kipčakus ir kumonus jau buvo pradėta Jochi ir Subutai 1216-1218 metais, kai merkičiai pasislėpė tarp jų. Iki 1239 m. iš Krymo pusiasalio buvo išvaryta didžioji kumiečių dalis, ir šis salas tapo vienu iš mongolų imperijos valdomų teritorijų. Krymo kumonų liekanos išliko Krymo kalnuose ir laikui bėgant susimaišė su kitomis Krymo grupėmis (įskaitant graikus, gotus ir mongolus), kad suformuotų Krymo tatarų populiaciją. Perkeldamasis į šiaurę, Batu pradėjo mongolų invaziją į Rusą ir trejus metus pavergė buvusios Kijevo Rusijos kunigaikštystes, o jo pusbroliai Möngke, Kadan ir Güyük persikėlė į pietus į Alaniją.