Amatas pabrėžia, kad Guiskardas greitai ėmėsi veiksmų, kad sutrukdytų pirmąjį iššūkį jo valdymui, rengdamas kampaniją 1067 m. rudenį ir 1068 m. Bari apgulties pradžia
1068 m. rugpjūčio mėn., rodo, kad sukilimas žlugo ankstyvuoju metų laiku, kad Guiskardas galėtų paruošti didelę karinę operaciją prieš paskutinę Bizantijos tvirtovę Italijoje. Po pralaimėjimo Joscelinas ir Rogeris Toutebovas pabėgo į Konstantinopolį, o Amiko ir Giskardo sūnėnai buvo atleisti, netekdami tik kelių žemių. Amikusas ir Abelardas netrukus buvo kartu su kunigaikščio palydove. Kad paskatintų paklusnumą, jiems buvo pasiūlyta galimybė susigrąžinti prarastas žemes arba gauti naujas. Iki 1069 m. spalio mėn. Amicus įsigijo naują Spinazzola lordą.