Politiniu požiūriu šios opozicinės jėgos buvo suskirstytos į tris konkuruojančias partijas: liberalieji elementai tarp pramonės kapitalistų ir kilmingumo, kurie tikėjo taikiomis socialinėmis reformomis ir konstitucine monarchija, 1905 m. įkūrė Konstitucinę demokratinę partiją arba kadetus. Narodniko tradicijos pasekėjai 1901 m. įkūrė Socialistų-revoliucinę partiją arba eserius, kurie pasisakė už žemės paskirstymą tarp tų, kurie iš tikrųjų dirbo - valstiečių. Trečioji radikali grupė 1898 m. įkūrė Rusijos socialdemokratinę darbo partiją arba RSDLP; ši partija buvo pagrindinė marksizmo Rusijos atstovė. Surinkdami radikalią paramą iš miesto intelektualų ir darbo klasės, jie pasisakė už socialinę ir ekonominę revoliuciją.
1905 m.