Užpildykite šią frazę: 1943 m. kovo 20 d. 50-oji divizija iš Tripolio išvyko vadovauti atakai Mareto mūšyje. Priešų pozicija buvo už Wadi Zigzaou, plati, su beveik nepereikšmingomis šonomis. Divizijos inžinieriai, vadovaujami CRE, leitenanto pulkininko C.E.A. Browning, sukūrė daugybę fascinų ir kopimo kopėčių, su kuriomis jie ir pėstininkai žengė į priekį "kaip į Badajozo audrą", teigia RE istorikas. Pėstininkai įsiveržė į tris ar keturis tvirtoves ir sudarė tilto galvą. Tiksliai nukreipti granatų ugniai ir apsiginklavę kulkosvaidžiais, sapininkai pradėjo statyti nuostabius kelio takus tankams ir transporto priemonėms. Žuvų buvo labai daug, bet jiems pavyko užbaigti vieną stogą, skirtą riedmenų transporto priemonėms. Jie nesugebėjo jį patobulinti ratinėms transporto priemonėms, o pirmieji lengvieji tankai, kurie jį perėjo, padarė tokią žalą purve, kad sunkesni tankai negalėjo sekti. Kovo 21-osios ir 22-osios nakties liūtai sukėlė potvynį Vadyje, kuris dar labiau pakenkė perėjimui. "Susilaužęs ir pavargęs" 50-osios RE divizijos pajėgas sustiprino 4-osios Indijos divizijos saparai ir kalnakaspiriai. Kovo 22 dienos vakare jie pradėjo darbą ant dviejų naujų kelių, tuo tarpu priešas atakavo: vadis buvo smarkiai apšaudytas iš artimo nuotolio, o kylančio mėnulio siluetas vaizdavo vyrus, dirbančius tolimoje pakrantėje. Kovo 23 d. 03.30 val. buvo užbaigtos, prieš priešininkų priešpriešinę atakas. Tuomet sapininkai neskubėdami pasitraukė, kad neapsigąstų gynančios pėstininkų. 50-oji divizija taip pat dalyvavo atakos prieš
Wadi Akarit balandžio 6 d., kai divizijos inžinieriai turėjo užduotį išvalyti tarpas minų lauke ir peržengti prieštanko griovį.