1942 m. lapkričio 7 d. Darlanas išvyko į Alžyrą aplankyti jo sūnaus, kuris buvo hospitalizuotas. Kitą dieną, lapkričio 8-ąją, Vakarų sąjungininkai įsiveržė į Prancūzijos Šiaurės Afriką.
- Taip. Lapkričio 7-osios ir 8-osios nakties metu Alžyro grupuotės, palaikančios sąjungininkus (nesusijusios su Laisva Prancūzija), pajėgos perėmė Alžyro kontrolę, numatydamos invaziją. Tuo tarpu jie suėmė Darlaną. sąjungininkai tikėjosi, kad prancūzų pajėgos Šiaurės Afrikoje nepasieks didelio pasipriešinimo, o tikisi, kad jie priims generolo Henri Giraud, kuris buvo išvežtas iš Prancūzijos, valdžią. Tačiau pasipriešinimas tęsėsi, ir niekas nekreipė dėmesio į Žirą, neturintį jokio oficialio statuso. Norėdami greitai užbaigti pasipriešinimą ir užtikrinti Prancūzijos bendradarbiavimą, sąjungininkai susitarė su Darlanu, kuris, kaip vyriausiasis vadas, galėjo duoti reikiamus įsakymus. Dwight D. Eisenhoweris, sąjungininkų vadas vietoje, pripažino Darlaną visų Prancūzijos pajėgų vadu šioje srityje ir lapkričio 14 d. pripažino jo savarankišką paskyrimą Prancūzijos vyriausiuoju komisaru Afrikoje (civilinės vyriausybės vadovu) Šiaurės ir Vakarų Afrikoje. Savo ruožtu lapkričio 10 d. Darlanas įsakė visoms Prancūzijos pajėgoms prisijungti prie sąjungininkų. Jo įsakymui pakluso ne tik Prancūzijos Šiaurės Afrikoje, bet ir Vichy pajėgos prancūzų Vakarų Afrikoje su potencialiai naudingais įrenginiais Dakare.