Užpildykite šią frazę: Reaguojant į didėjantį politinį spaudimą Romoje ir Europos Sąjungoje
1943 m. liepos 25 d. karalius galiausiai įsakė suimti Mussolini. Maždaug tuo pačiu metu vėl pasirodė Oliviero Zuccarini, su Giovanni Conti vis dar jo pusėje. Monarchija buvo diskredituota dėl jos ryšio su fašizmu, o fašizmas buvo diskredituotas dėl įsitraukimo į pražūtingą Vokietijos karą, tad atrodė, kad laikas atgaivinti respubliką. Nors atskiri respublikonų partijos nariai dalyvavo Nacionalinio išsivadavimo komitete (CLN), naujos partijos vadovybė nenorėjo, kad visa partija būtų įtraukta į politinę grupę, užterštą monarchiškų asociacijų. 1943-1944 m., kai Italijos respublikonų partija buvo pertvarkyta ir ištremti nariai pradėjo grįžti iš Anglijos ir Amerikos, Conti ir Zuccarini tapo neformalios partijos vadovų komandos nariais. "La Voce Repubblicana" atnaujintas leidinys. Nuo 1944 m. Zuccarini buvo žinomas dėl savo kritikos CLN pernelyg paklusniam požiūriui į monarchiją. Jis taip pat priešinosi Akcijos partijos susijungimui su CLN. Be to, jis buvo vienas iš tų, kurie sėkmingai argumentavo, kad konstitucinis klausimas - ar atėjo laikas Italijai tapti respublika - turėtų būti iškeltas į partijos darbotvarkės viršūnę.