Populiarūs, vietiniai stiliai ir temos literatūroje, meno, muzikos ir šokių vertinamos kaip išreiškiančios tikrai unikalią Korėjos tautos dvasią. Etnografai daug energijos skiria atkurti ir vėl pristatyti kultūrines formas, turinčias tinkamą proletarinę ar liaudies dvasią ir skatinančias kolektyvinės sąmonės vystymąsi. Gyva, optimistiška muzikinė ir choreografinė išraiška pabrėžiama. Grupiniai liaudies šokių ir chorinių dainų tradiciškai praktikuojami kai kuriose, bet ne visose Korėjos dalyse ir buvo skatinami visoje Šiaurės Korėjoje 1990-ųjų pradžioje tarp mokyklos ir universiteto studentų. Ūkininkų grupės taip pat buvo atgaivintos.
ištraukti geriausią iš praeities ir atsisakyti kapitalistinių elementų