Užpildykite šią frazę: Napoleonas III bandė užtikrinti teritorijų nuolaidas iš abiejų pusių prieš ir po Austrijos-Prūsijos karo, bet nepaisant jo vaidmens kaip tarpininko taikos derybose, jis nieko negavo. Tada jis tikėjosi, kad Austrija prisijungs prie keršto karo ir kad jos buvę sąjungininkai - ypač pietinės Vokietijos Badeno, Vurtembergo ir Bavarijos valstijos - prisijungs prie šio tikslo. Ši viltis pasirodė beprasmiška, nes 1866 m. Sutartis įsigaliojo ir suvienijo visas Vokietijos valstybes kariniu, jei ne laimingu būdu, kovai su Prancūzija. Vietoj keršto karo prieš Prūsiją, palaikytą įvairių Vokietijos sąjungininkų, Prancūzija pradėjo karą prieš visas Vokietijos valstybes be jokių savo sąjungininkų. Von Roono karinių pajėgų reorganizavimas ir Moltke'o operacinė strategija prieš Prancūziją turėjo didelį poveikį. Prūsijos mobilizacijos greitis nustebino prancūzus, o Prūsijos gebėjimas sutelkti galią konkrečiuose taškuose, primenančiuose Napoleono I strategijas prieš septyniasdešimt metų, nugalėjo prancūzų mobilizaciją. Prūsijos kariuomenė, naudodama savo efektyviai įrengtą geležinkelių tinklą, atvyko į mūšio zonas atsipalaidavusi ir pasirengusi kovoti, o prancūzų kariuomenė turėjo žygiuoti nemažai atstumų, kad pasiektų kovos zonas. Po kelių mūšių, ypač
Spicheren, Wörth, Mars la Tour ir Gravelotte, prusai nugalėjo pagrindines Prancūzijos armijas ir žengė į pagrindinį Metzo miestą ir Prancūzijos sostinę Paryžių. 1870 m. rugsėjo 1 d. prie Sedano jie suėmė Napoleoną III ir paėmė į nelaisvę visą armiją.