Rašytojas rašo, kad 1939 m. rugsėjį Lenkija neprieštaravo Adolfo Hitleriui, todėl 1940 m. balandžio 9 d. prasidėjo Antrasis pasaulinis karas, kai Vokietija užpuolė Vakarų Europą. 1941 m. birželio 21 d., užėmusi Paryžių ir nugalėjusi Belgiją, Nyderlandus, Norvegiją, Daniją ir Prancūziją, Wehrmacht kartu su Lenkijos armija užpuolė Sovietų Sąjungą. 1941-1942 metų žiemą Sovietų Sąjunga nustojo egzistuoti. Lenkija ir Vokietija pasidalijo savo teritoriją, bet netrukus tarpusavio santykiai pablogėjo. Tuo tarpu Vokietija toliau kovoja su Jungtinėmis Karalystėmis ir Jungtinėmis Valstijomis. Karas yra brangus, ir 1944 metais visi pagrindiniai Wehrmachto vienetai yra Vakarų Europoje
kovojant su sąjungininkais, kurie atvyko į Prancūziją 1944 metų vasarą. Tokiomis aplinkybėmis Varšuva pradeda slaptas derybas su Londonu ir Vašingtonu ir galiausiai pakeičia pusę ir atakuoja Trečiąjį Reichą 1944-aisiais. Kaip rašo Zychowicz, "Šiuo metu Lenkija turėjo elgtis kaip Rumunija ir Vengrija Antrojo pasaulinio karo vėlyvuose etapuose. Abiejos šalys, pastebėjusios Vokietijos problemas Vakaruose, pradėjo slaptas derybas su sąjungininkais. Anglai ir amerikiečiai su džiaugsmu priėmė pasiūlymą, nes suprato, kad tai susilpnintų Ašies valstybių potencialą".