Po to, kai Marokas 1956 m. įgijo nepriklausomybę nuo Prancūzijos, karalius Mohammed V. suteikė ginklus, pinigus ir vaistus Alžyro FLN pajėgoms, vykdančioms nepriklausomybės karą prieš Prancūzijos valdžią; Marokas taip pat buvo Alžyro sukilėlių užpakalinė bazė, kur buvo įkurtos naujesniems rekrutams skirtas mokymo stovyklos. Per šį laikotarpį karalius Mohammedas taip pat atsisakė derėtis su Prancūzija dėl tikslaus Maroko sienos su Alžyru kontūro, kuris nuo 1830 m.
, nebuvo aiškiai apibrėžta.