Po pirmojo Lenkijos padalijimo 1772 m. miestas tapo Prūsijos karalystės dalimi. Prusai panaikino vietos valdžią, kuri buvo atkurta 1809 m. Audinių pramonė žlugo. Mieste buvo vykdoma antipoloniška politika, įskaitant germanizaciją. Vietos gimnazijoje lenkų kalba mokyta tik dvi valandas per savaitę, 1815-1820 ir 1846-1912 m., o 1889 m. iš mokymo programos buvo pašalinta lenkų literatūros istorija, o lenkų istorija nebuvo mokoma. Tikriausiai 1830 m. vietinėje mokykloje buvo įkurta slapta lenkų studentų organizacija. Kai kurie lenkų studentai prisijungė prie Lenkijos sukilimų 1830 ir 1863 metais
Rusijos Lenkijos padalijime. Organizacija tikriausiai nustojo egzistuoti 1860-aisiais, nes 1870 m. buvo įkurta nauja jaunimo filomatų organizacija "Mickiewicz", pavadinta Lenkijos nacionalinio poeto Adamo Mickiewicza vardu. 1901 m. dėl Vokietijos valdžios vykdomų represijų grėsmės organizacija buvo išardyta, tačiau po kelių mėnesių vėl buvo suaktyvinta. Tarp vietinių filomatų buvo žymūs lenkų-kašubų aktyvistai ir rašytojai Aleksander Majkowski, Florian Ceynowa ir Jan Karnowski, būsimas ministras ir nepriklausomos Lenkijos senatorius, kunigas, istorikas ir Toruń mokslo draugijos įkūrėjas, pirmojo Lenkijos mokslo draugijos Jungtinėse Valstijose įkūrėjas ir prezidentas Dominik Szopiński, taip pat kunigai ir aktyvistai ir, kurie vėliau buvo nužudyti vokiečių nacių koncentracijos stovyklose 1940 m. 1911 m. mieste buvo įkurta pirmoji Lenkijos slaptų žvalgybinės pajėgų partija.