1960 m. Kuba išsiuntė skubios pagalbos brigadą į Čilį, kad padėtų atsigauti po Valdivijos žemės drebėjimo. Programa buvo oficialiai pradėta 1963 m. Kaip Kubos užsienio politikos dalis, remianti antikolonialistines kovas. Tai prasidėjo, kai Kuba išsiuntė nedidelę medicinos brigadą į Alžyrą, kuri patyrė masinį Prancūzijos medicinos personalo pasitraukimą per
Kai kurie sužeisti kareiviai ir karo našlaičiai taip pat buvo vežami atgal į Kubą gydyti. Kuba sugebėjo įgyvendinti šią programą nepaisant to, kad po Kubos revoliucijos pusė šalies 6000 gydytojų pabėgo. 1966-1974 m. Kubos gydytojai dirbo su Kubos artilerija Gvinėjoje-Bisauje per jos nepriklausomybės nuo Portugalijos karą. Didžiausia Kubos užsienio kampanija buvo Angoloje, kur 1977 m., praėjus dvejiems metams po kampanijos pradžios, tik viena iš šešiolikos Angolos provincijų neturėjo kubiečių sveikatos technikų. Po 1979 m. Kuba taip pat palaikė glaudžius santykius su Nikaragva.