Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Faraonas buvo absoliutus šalies monarchas ir, bent jau teoriškai, visiškai valdė žemę bei jos išteklius. Karalius buvo aukščiausias karinis vadas ir vyriausybės vadovas, kuris savo reikalus tvarkė pasikliaudamas pareigūnų biurokratija. Administraciją prižiūrėjo jo pavaduotojas - veziris, karaliaus atstovas, koordinuojantis žemės žvalgybą, iždą, statybos projektus, teisinę sistemą ir archyvus. Regioniniu lygmeniu šalis buvo padalinta į net 42 administracinius regionus, vadinamus nomomis, kurių kiekvieną valdė nomarchas, kuris buvo atsakingas vizirui už savo jurisdikciją. Šventyklos buvo ekonomikos pagrindas. Jie buvo ne tik garbinimo namai, bet ir atsakingi už karalystės turto rinkimą ir saugojimą grūdų ir iždų sistemoje, administruojamoje prižiūrėtojų, kurie perskirstė grūdus ir prekes. Didžioji dalis ekonomikos buvo centralizuota ir griežtai kontroliuojama. Nors senovės egiptiečiai monetų nesinaudojo iki vėlyvojo laikotarpio, jie naudojo pinigų keitimo sistemą, su standartiniais grūdų maišeliais ir debenais, kurių svoris buvo maždaug 91 gramas vario ar sidabro, sudarydami bendrą vardiklį. Darbuotojams buvo mokamas grūdais; paprastas darbininkas gali uždirbti 5 1⁄2 maišelių (200 kg arba 400 svarų) grūdų per mėnesį, o viršininkas gali uždirbti 7 1⁄2 maišelių (250 kg arba 550 svarų). Kainos buvo nustatomos visoje šalyje ir užrašytos sąrašuose, kad būtų lengviau prekiauti; pavyzdžiui, marškinėliai kainavo penkis varinius debenus, o karvė kainavo 140 debenų. Grūdai gali būti keičiami kitomis prekėmis pagal fiksuotą kainų sąrašą. Penktame amžiuje prieš Kristų į Egiptą iš užsienio buvo įvestos monetos. Iš pradžių monetos buvo naudojamos kaip standartizuotos brangakmenių dalelės, o ne kaip tikri pinigai, tačiau po kelių šimtmečių tarptautiniai prekybininkai ėmė naudotis monetomis.  Klausimas: Kas skyrė nomą?
prižiūrėtojai