Romėnų šiltasis laikotarpis, arba romėnų klimatas optimumas, buvo neįprastai šilto oro laikotarpis Europoje ir Šiaurės Atlante, kuris truko nuo maždaug 250 m. pr. Kr. iki 400 m. po Kr. Teofrastas (371 m. 287 m. pr. m. e.) rašė, kad Graikijoje gali augti daktalų medžiai, jei jie yra sodinami, tačiau jie negali ten duoti vaisių. Taip yra ir šiandien, o tai reiškia, kad Pietų Egėjo jūros vidutinės vasaros temperatūros 4 ir 5 amžiuose pr. Kr. buvo tam tikru laipsniu panašios į šiuolaikines. Tai ir kiti literatūriniai fragmentai iš to laiko patvirtina, kad Graikijos klimatas buvo iš esmės toks pat, kaip ir maždaug 2000 metais. Medžių žiedai iš Italijos pusiasalio III a. pr. m. e. pabaigoje rodo, kad ten buvo švelnios sąlygos maždaug tuo metu, kai Hannibalis kirto Alpus
su importuotais drambliais 218 m. pr. Kr.