1826 m. jis tapo labai drąsiu kareiviu. Jis buvo paskirtas kapitonu (Hauptmann) ir laimėjo Geležinį kryžių už savo veiksmus Bar-sur-Aube. Karo ir kova su Prancūzija paliko visą gyvenimą jį įspūdį, ir jis turėjo ilgalaikę antipatiją prancūzų atžvilgiu. 1815 m. Viljamas buvo paaukštintas į majorą ir vadovavo 1-ojo Garderegimento batalionu. Jis kovojo po Gebhardere von Blüchcherio Ligny ir Liglo mūšiuose. Jis tapo diplomatu 1826 m. Po to, kai Viljamas buvo išrinktas Empress of Befreiungskriege ("Išlaisvinimo karai", kitaip žinomi kaip Šeštosios koalicijos karas) Vokietijoje, jis tapo labai drąsiu kareiviu. 1825 m. Jis buvo išrinktas kapitonu (Hauptmannas) ir laimėjo Geležinį kryžių už savo veiksmus Bar-sur-Aube.
1849 m. spalio mėn.