Amerikiečių vidaus visuomenės susirūpinimas dėl įsikišimo į užsienio konfliktus išliko nuo Vietnamo karo pabaigos. Reagano administracija pabrėžė greito, pigių kovos su sukilėliais taktikų naudojimą įsikišdama į užsienio konfliktus. 1983 m. Reagano administracija įsikišo į daugiašalį Libano pilietinį karą, įsiveržė į Grenadą, bombardavo Libiją ir palaikė Centrinės Amerikos kontras, antikomunistines kariuomenes, siekiančias nuversti Sovietų sąjungininkę Sandinistų vyriausybę Nikaragvoje. Nors Reagano intervencijos prieš Grenadą ir Libiją buvo populiarios Jungtinėse Valstijose, jo parama Contra sukilėliams buvo įstrigusi į ginčus. Reagano administracijos parama Gvatemalos karinei vyriausybei Gvatemalos pilietinio karo metu
, ypač Efraín Ríos Montt režimas, taip pat buvo prieštaringas.