1789 m. prancūzų revoliucija, per kurią buvo nuversta prancūzų monarchija, neramino daugelį britų žemės savininkų. 1793 m. Prancūzija paskelbė karą Didžiajai Britanijai; karo bandymuose Džordžas leido Pitui didinti mokesčius, didinti kariuomenę ir sustabdyti habeas corpus teisę. Pirmoji koalicija
priešintis revoliucinei Prancūzijai, kuriai priklausė Austrija, Prūsija ir Ispanija, 1795-aisiais, kai Prūsija ir Ispanija sudarė atskirą taiką su Prancūzija. Antroji koalicija, į kurią įstojo Austrija, Rusija ir Osmanų imperija, 1800 metais buvo nugalėta. Tik Didžioji Britanija liko kovoti su Napoleonu Bonaparte, Prancūzijos Respublikos pirmuoju konsulu.