Portugalija 1415 m. užkariaudama Ceutą įkūrė pirmąją Europos kolonijinę imperiją. 1453 m. prancūzai išvarė anglus iš savo žemės, o osmanų turkai sukėlė Konstantinopolio kritimą, pradėdami Osmanų imperijos augimą Europoje. XV a. pabaigoje Ispanija susiformavo po Izabelos I ir Ferdinando II santuokos. Portugalija ir Ispanija, po kurių atėjo Prancūzija ir Anglija, atvėrė atradimų amžių. XVI a. pradžioje Prancūzija ir Habsburgai kovojo Italijos karuose. 1519 m. Šarlis V Habsburgas, jau buvęs Burgundijos kunigaikštis, Ispanijos karalius ir Austrijos arkiduke, tapo Šventosios Romos imperijos imperatoriumi ir pradėjo ilgą varžybas su Prancūzijos karaliumi Prancišku I ir Osmanų sultonu Suleimanu Didžiuoju. Jis įsakė konkistadorams aneksuoti Aztekų imperiją.
ir užkariavo inkus ir panaudojo iš Amerikos gautą auksą ir sidabrą, kad finansuotų savo Vokietijos teritorijų Austrijoje gynybą nuo Osmanų imperijos (Vienos apgulė) ir Italijos teritorijų Milano kunigaikštystėje nuo Prancūzijos (Pavijos mūšis). Kalbėdamas apie save kaip apie katalikų gynėją, jis atsistatydino dėl protestantizmo augimo ir pasidalino savo teritorijas tarp Ispanijos imperijos, kuriai vadovavo Ispanijos karalius Filipas II, ir Šventosios Romos imperijos, kuriai vadovavo vokiečių tauta, kuriai vadovavo Ferdinandas I.