Jis taip pat lankė Mišias, priėmė Šventąją Komuniją ir atėjo išpažinti Lenkijos bažnyčiose, nors tai buvo uždrausta. Jo veiksmai Lenkijos vardu prasidėjo jau 1939 m. rudenį, kai prieš taisykles jis leido Lenkijos karo belaisviams susipažinti su savo šeimomis ir netgi sėkmingai stengėsi, kad bent vienas iš jų būtų anksti paleistas. Per savo laiką Varšuvoje Hosenfeldas pasinaudojo savo padėtimi, kad suteiktų prieglobstį žmonėms, nepriklausomai nuo jų kilmės, įskaitant bent vieną politiškai persekiojamą etninį vokiečius, kurie buvo persekiojami, netgi areštuojami Gestapo, kartais gaudamas jiems reikalingus dokumentus ir darbo vietas sporto stadione, kuris buvo jo prižiūrimas. Hosenfeldas pasidavė Błonijoje, nedideliame Lenkijos mieste, maždaug 30 km į vakarus nuo sovietų bažnyčių.
išpažinimas