Įrašykite šio skyriaus tęsinį - Dabartinis demokratų prezidentas Vudro Vilsonas privačiai tikėjosi trečiosios kadencijos, bet partijos lyderiai nenorėjo pakartotinai nominuoti sergančio ir nepopuliaraus prezidento. Buvęs prezidentas Teodoras Rooseveltas buvo pirmaujantis kandidatas į Respublikonų kandidatūrą, bet 1919-aisiais mirė nepalikęs akivaizdžių savo progresyvaus palikimo įpėdinių. Kai Vilsonas ir Ruzveltas buvo pašalinti iš rinkimų, pagrindinės partijos pasuko prie mažai žinomų tamsiųjų arklių kandidatų iš Ohajo valstijos, kuri yra nepalanki, turinti daug rinkėjų balsų. Cox laimėjo 1920 m. Demokratų nacionalinį kongresą
44-ajame balsavime jis nugalėjo Viljamą Gibsą Makadu (Vilsono žentą), A. Mitčelį Palmerį ir keletą kitų kandidatų. Hardingas pasirodė kaip kompromisinis kandidatas tarp konservatyvių ir progresyvių partijos sparnų, ir jis laimėjo savo nominaciją 1920 m. Respublikonų nacionalinėje konvencijoje.