Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: Urano (arba jo radioaktyvių dukterinių medžiagų, pavyzdžiui, radono) žmogus gali patirti kvėpuodamas dulkes iš oro arba valgydamas užterštą vandenį ar maistą. Oro urano kiekis paprastai yra labai mažas; tačiau žmonėms, dirbantiems gamyklose, kuriose perdirbama fosfatinės trąšos, gyvenantiems netoli vyriausybinių objektų, kurie gamino ar bandė branduolinius ginklus, gyvenantiems ar dirbantiems netoli šiuolaikinio mūšio lauko, kuriame buvo naudojami nuskurdinti urano ginklai, arba gyvenantiems ar dirbantiems netoli anglimi griaunamos elektrinės, įrenginių, kurie kasia ar apdoroja urano rūdą arba sodrina urano reaktoriaus degalui, gali būti padidėjęs urano poveikis. Namų ar statinių, esančių virš urano telkinių (natūralių ar dirbtinų šlakų telkinių), gali būti dažniau veikiama radono dujomis. Darbo saugos ir sveikatos administracija (OSHA) nustatė 0,25 mg/m3 leistiną urano poveikio ribinę vertę darbo vietoje per 8 valandų darbo dieną. Nacionalinis profesinės saugos ir sveikatos institutas (NIOSH) nustatė rekomenduojamą poveikio ribinę vertę (REL) - 0,2 mg/m3 per 8 valandų darbo dieną ir 0,6 mg/m3 ribinę vertę trumpalaikėje veikloje. 10 mg/m3 urano koncentracija iš karto kelia pavojų gyvybei ir sveikatai. Įterpiant netirpias urano formas, tokias kaip jo oksidas, absorbuojama tik 0,5%, o labiau tirpių uranilo jonų absorbcija gali siekti iki 5%. Tačiau tirpūs urano junginiai paprastai greitai patenka į kūną, o netirpių urano junginių, ypač įkvėptų dulkėmis į plaučius, poveikis yra rimtesnis. Į kraujotaką patekęs absorbuotas uranas, dėl urano afinumo fosfatams, linkęs bioakumuliuotis ir daugelį metų likti kaulų audinyje. Urano per odą absorbuojama nėra, o jo išskiriamos alfa dalelės negali patekti į odą.  Klausimas: Kokios rūšies medžiagos kelia didesnę riziką?
Ne tirpūs urano junginiai