Tačiau Petrobejaus galutinis tikslas buvo išlaisvinti graikus nuo osmanų valdymo, ir jis panaudojo savo vietinę galią ir autonomiją, kad padėtų didelio masto graikų maištui. 1821 m. šis maištas oficialiai prasidėjo Graikijos nepriklausomybės kare. Jis buvo žinomas kaip sandorių sudarytojas ir savanoriškai perdavė sukilėlių vadovybę Theodoros Kolokotronis, kai tai tapo politiškai būtina. Jis prisidėjo gyvybiškai svarbių karių kontingentų išlaisvinti Kalamata ir Tripolis
ir dalyvavo ekspedicijoje, padedant Souliotams. Šioje ekspedicijoje Petrobio jaunasis brolis Kyriakoulis Mavromichalis herojiškai žuvo kovodamas su turkais. Vadovaujant Petrobei ir jo broliui Konstantino Mavromichalis, Graikijos pajėgos per Egipto invaziją į Mani sėkmingai nugalėjo garsią Osmanų pajėgų vadą Ibrahimą Pašą. Ši karinė pergalė užtikrino Graikijos kontrolę strateginiu požiūriu svarbiu Naflio miestu, kuris po revoliucijos tapo pirmuoju šiuolaikinės Graikijos valstybės sostine.