Sorenas archeologijoje žinomas daugiausia dėl trijų atradimų. Archeologiniai jo kasybos Kourione, Kipre, buvo skirtos nustatyti žinomą Viduržemio jūros epicentrą.
365 m. liepos 21 d. Žemės drebėjimas. Jis nustatė šio gigantinio nelaimio epicentrą prie jūros, maždaug už 40 mylių į pietvakarius nuo Kouriono miesto. Brianas Faganas šį atradimą pavadino vienu iš 50 svarbiausių pasaulio archeologijos atradimų. Antrasis jo atradimas buvo identifikuoti "Plasmodium falciparum" maliariją kaip reikšmingą Romos imperijos žlugimo priežastį. Tai buvo padaryta analizė kūdikių kaulų DNR iš kapinių, kuriuos jis iškėlė Lugnano Teverinoje, Umbrijoje, tarp 1987 ir 1991 m. - tai buvo pirmas toks DNR įrodymų panaudojimas archeologinėje vietoje. Trečiasis atradimas buvo garsiojo romėnų "fontes Clusini" arba Chiusi šaltinių vieta, gydomoji šventovė, kurioje buvo šaltinio šaltinis, kurį, pasak poeto Horacijos savo "Epišteliuose", išgydė sunkiai sergantis imperatorius Augustas nuo skrandžio skausmo 23 m. Pr. Kr. Sorenas atrado didžiausią šalto vandens senovinį šaltinį ir šventovę Italijoje, netoli Chiusi Toskanos mieste Chianciano Terme. Senovinis šaltinis, kurį jis rado, vis dar tekėjo, o vandenyje buvo daug kalcio sulfato, kuris veikia kaip stiprus vidurių ploviklis.