Lauristonas buvo laikomas karo belaisviu iki imperijos žlugimo. Tada jis prisijungė prie Prancūzijos karaliaus Liudviko XVIII, kuriam išliko ištikimas per Šimtas dienų. Jo apdovanojimas buvo vieta Pirų rūmuose ir karališkosios gvardijos vadas. 1817 m. jis buvo padalintas į markį ir tapo "Département du Finistère et de la place de Brest" komandantu. 1823 m. Lauristonas tapo Prancūzijos maršalu ir vadovavo korpusui per
Ispanijos ekspedicija. 1828 m. birželio 11 d. Paryžiuje mirė nuo insulto. Jo vardas užrašytas Triumfo arkos 13-ajame stulpe.