Užpildykite šią frazę: rugpjūčio 21 d. aušrą užklupo rūkas ir iki popietės nebuvo galima atlikti oro žvalgybos. BEF pradėjo judėti į šiaurę nuo Maubeuge į Monsą, nepaisant pranešimų iš orlaivio įgulos, kad vokiečių karių kolona "išsiplėtė per Louvainą, kiek akys galėjo matyti". Maubeuge buvo pranešta apie Namuro tvirtovės Belgijoje žlugimą, o ant miesto sienų buvo pritvirtinti plakatai, nurodantys rengtis apsiausti, ir prasidėjo 25 000 civilių išvykimas. Britų orlaiviai atvyko rugpjūčio 22 d. ir škotų pulko perėjimas trumpam pakėlė civilių moralę, tik kad būtų sugriauti pranešimais, kad vokiečių kariai perėjo Sambrą prie Charleroi. Nuo rugpjūčio 17 d. Maubeuge buvo pavaldus generolui Charles Lanrezac, penktosios armijos vadui ir
Šarlero mūšyje (rugpjūčio 21-23 d.) 5-oji armija ir BEF buvo nugalėti ir priversti pasitraukti. 1910 m. ministerijos instrukcijose buvo numatyta, kad Maubeuge gali būti trumpai apgulta, padengiant lauko armijų koncentraciją, o ne neribotą izoliaciją po lauko armijų atsitraukimo. Lanrezacas svarstė galimybę įtraukti reguliarius ir rezervo pulkus į Penktąją armiją, bet atmetė šią idėją. Maubeugės garnizonas perkirto geležinkelio linijas, o inžinierių būriai susprogdino Jeumonto, Berliaumonto ir Fourmies geležinkelio tiltus link Belgijos sienos.