Aleksandras gimė Londone aristokratinių tėvų šeimoje ir buvo išsilavinęs Harrow, o vėliau persikėlė į Karališkojo karinio koledžo Sandhurst, kur mokėsi kaip Airijos gvardijos karininkas. Jis tapo žinomas per savo tarnybą Pirmojo pasaulinio karo metu, gaudamas daugybę apdovanojimų ir apdovanojimų, ir tęsė savo karinę karjerą per įvairias britų kampanijas visoje Europoje ir Azijoje. Antrojo pasaulinio karo metu Aleksandras prižiūrėjo paskutinius sąjungininkų evakuacijos iš Dunkerko etapus, o vėliau užėmė aukštas pareigas Birmoje, Šiaurės Afrikoje ir Italijoje, įskaitant tarnybą kaip vyriausiasis kariuomenės vadas Artimuosiuose Rytuose ir 18-osios armijos grupės vadas Tunise. Tada jis vadovavo 15 armijos grupei Sicilijos užėmimui.
ir vėl Italijoje, prieš jam suteikiant feldmaršalo peleną ir būdamas paskirtas Aukščiausiuoju sąjungininkų vadu Viduržemio jūroje.