1942 m. Balandžio mėn. Grįžęs į Londoną, jis buvo paskirtas visų Laisvosios Prancūzijos karinių jūrų pajėgų vadu ir nacionaliniu karinių jūrų pajėgų komisaru. Jis inspektavo Prancūzijos karinio jūrų laivyno vienetus Ekvatorinėje Afrikoje, Levante, Madagaskare ir Džibutyje. Šiaurės Afrikos kampanijos pradžioje jis buvo paskirtas karinio jūrų laivyno štabo viršininku, o po to - generolio majoru generolio Henri Giraud aukščiausiame civiliniame ir kariniame vadove. Dėl to jis tapo vienu iš pagrindinių laisvosios Prancūzijos karinių jūrų pajėgų ir Vichy Prancūzijos Šiaurės Afrikos laivyno sujungimo architektų. Tada jis paliko tą vaidmenį, kad vadovautų 3-iosios kruizerių divizijos, vadovaudamas jai
1944 m. rugpjūčio mėn. 1945 m. jis tapo viceadmiraliu ir buvo paskirtas vadovauti Prancūzijos karinių jūrų pajėgoms Tolimuosiuose Rytuose, kur jis vežė ir palaikė generolo Leclerc karius Pietų Aname ir vadovavo iškrovimui prie Tonkinos.