Apibendrinti straipsnį:  (CNN) Kitą dieną aš ieškojau šimtų nuotraukų, tikėdamasis rasti pradžią rašyti šį straipsnį. Senų nuotraukų peržiūra paprastai yra maloni patirtis - susidurti su vestuvėmis ar laimingų akimirkų su šeima ir draugais prisiminimais. Tačiau šį kartą pamačiau vaizdus iš siaubingų laikų, kurių norėtume, kad nebūtų buvę, bet negalime pamiršti. Baltieji smėlio paplūdimiai, užteršti juodų dumblių, naftos užtvindyti vandens keliai ir laukinė gamta, uždarytos įmonės ir ženklai priešais sodą, prašantys teisingumo ir pagalbos. Praėjus penkeriems metams po naftos platformoje "Deepwater Horizon" įvykusios katastrofos, per kurią žuvo 11 žmonių, buvo sunaikinti pragyvenimo šaltiniai ir sukeltas pragaras jau ir taip trapiems gamtos ištekliams Meksikos įlankos regione, atėjo laikas paklausti savęs: Ko mes išmokome? Ir ką mes norime padaryti, kad tai nepasikartotų? Didžiąją 2010 metų dalį praleidau Persijos įlankoje, keliavau po bendruomenes, praleidau laiką su žmonėmis ir stebėjau šios ekologinės katastrofos poveikį. Po penkerių metų grįžau ir pažiūrėjau, kas pasikeitė, o kas išliko tas pats. Pirma, svarbu suprasti, kad principas "iš akių, iš proto" netaikomas Persijos įlankos pakrantės valstijų bendruomenėms. BP naftos išsiliejimo palikimas toliau persekioja šį regioną kaip pasikartojanti vėžys. Naujausioje kelionėje mačiau vaiduoklių liekanas iš viso salų, kurias iš esmės prarijo nafta, ir sužinojau apie austrininkus ir žvejus, kurių pragyvenimo šaltinis vis dar apkrėstas po to, kas įvyko prieš penkerius metus. Įsivaizduoju tėvą: sunkvežimio darbininko dukra ir jos svajonės. Žinoma, tai nereiškia, kad nebuvo pasiekta pažanga. Bendruomenės grupės ir specializuotos organizacijos nuolat stengėsi atkurti ir atkurti ne tik fizinę aplinką, bet ir gyvenimo būdą. Šis darbas yra labai svarbus ir jis nusipelno mūsų dėmesio bei papildomų išteklių, kad būtų galima toliau jį plėtoti. Tačiau nesuklyskite: nors į Persijos įlankos regioną sugrįžo tam tikras normalizmas ir buvo padaryta svarbi pažanga,...
Philippe Cousteau sako, kad "iš akių, iš proto" netaikomas Meksikos įlankos bendruomenėms. Jis sako, kad reikia skirti laiko ir pastangų, kad suprastume savo gamtos išteklius. Jis sako, kad mūsų supratimas apie Persijos įlankos veiklą tebėra ribotas.