Grammensas praleido po karo metus kalėjime, jo karo laiko prioritetai lėmė, kad jis buvo laikomas kolaborantu. 1958 m. Pasaulinėje parodoje
Briuselyje, kuriame prancūzų kalba daugeliu atžvilgių buvo labiau vertinama už olandų kalbą, Grammansas kartu su Flamandų tautų judėjimu protestavo prieš šio renginio prancūzų kalbą. Grammensas vėl buvo suimtas ir nuteistas už dalyvavimą mėtydamas "pekeieren" "bitumo kiaušinius" į Prancūzijos paviljoną.