1969 m. Sattar buvo paskirtas Pakistano vyriausiuoju rinkimų komisaru. 1970 m. Jis surengė pirmuosius Pakistano visuotinius rinkimus, kuriuose Awami liga gavo istorinę parlamentinę daugumą ir suformavo vyriausybę. Tada karinei junta, vadovaujama generolo Jahja Chano, Liga atsisakė perduoti valdžią. Bangladešo išlaisvinimo karas prasidėjo genocidu.
Bengalių civiliams, Sattar buvo įstrigęs Islamabade, Vakarų Pakistane, pašalintas iš oficialių pareigų ir Pakistano vyriausybės internuotas. 1973 m. Sattar grįžo į nepriklausomą Bangladešą kaip dalis įstrigusių Bengalijos pareigūnų repatriacijos. Jis džiaugėsi didėjančia įžymybe Dakoje, bet gyveno ramiu gyvenimu su žmona ir neturėjo vaikų.