Baigkite šį sakinį: Klasikinės Graikijos pasaulį suformavo du didieji karai. Persijos karai (499-449 m. pr. Kr.) aprašyti Herodoto "Istorijoje". Iki VI a. pr. m. e. pabaigos Achaemenidų persų imperija valdė visus Graikijos miestus-valstybes Jonijoje (šiandieninės Turkijos vakarinėje pakrantėje) ir pasiekė teritorinius laimėjimus Balkanuose ir Rytų Europoje. Graikijos Ionijos miestai, vadovaujami Mileto, sukilo prieš Persijos imperiją ir buvo palaikyti kai kurių žemyninių miestų, įskaitant Atėnus ir Eretriją. Sukilėlis nugalėtas, o Darijus I, norėdamas atkeršyti atėniečiams, pradėjo pirmąją persų invaziją į Graikiją. 492 m. pr. m. e. persų generolas Mardonijus vadovavo armijai (parama laivyno) per Helespontą, vėl pavergė Trakiją ir pridėjo Makedoniją kaip visiškai pavergtą kliento karalystę. Tačiau jo laivynas netoli Athos kalno per audrą buvo sunaikintas, dar nepasiekęs Graikijos. 490 m. pr. Kr. Darijus išsiuntė kitą laivyną tiesiai per Egėjo jūrą (o ne sekdamas sausumos maršrutu, kaip tai padarė Mardonijus), kad pavergtų Atėnus. Numušęs Eretrijos miestą, laivynas nusileido ir susidūrė su Atėnų armija
Maratonas, kuris baigėsi lemiama atėnų pergale. Darijaus įpėdinis Kserksas I 480 m. pr. Kr. pradėjo antrąją persų invaziją į Graikiją. Nepaisant graikų pralaimėjimo Termopilėse, po kurio persai trumpam užėmė šiaurinę ir centrinę Graikiją, graikų miestų-valstybėms dar kartą pavyko visapusiškai nugalėti įsibrovėjus, laimėdami karinio jūrų laivyno pergalę Salaminoje ir pergalę sausumoje Platėjoje.