1807 metais, vykstant Šalių karui (1807-14), Prancūzija ir Ispanija pasirašė slaptą Fontainebleau sutartį, numatančią Portugalijos invaziją ir vėlesnį jos teritorijos padalijimą į tris karalystes. Tais pačiais metais Prancūzijos kariai, vadovaujami generolo Junot, įžengė į Portugaliją. Portugalija paprašė Anglijos paramos, tuo pačiu metu Portugalijos karališkosios šeimos nariai išvyko į Braziliją. 1808 m. Portugalijos ir Didžiosios Britanijos kariai, vadovaujami Velingtono kunigaikščio, nugalėjo prancūzus
Roliça ir Vimeiro. Tai privertė Junot derėtis dėl Cintros konvencijos, dėl kurios Prancūzijos armija buvo evakuota iš Portugalijos. 1809 m. antrą kartą įsiveržus prancūzų kariuomenei, kuriai vadovavo maršalas Soult, jie buvo priversti pasitraukti. Velingtonas tada nusprendė pastatyti gynybos linijas Lisabonoje, kad apsigintų nuo bet kokios tolesnės invazijos ir taip pat apsaugotų savo atsitraukimą ir galimą evakuaciją, jei prancūzų pajėgos jį užvaldytų. Feiros fortas buvo pastatytas kaip Torres Vedras linijų antroji linija. Trečioji Prancūzijos invazija, vadovaujama maršalo André Masséna, pasiekė Torres Vedras linijas, bet negalėjo jų praleisti ir po penkių mėnesių buvo priversta atsitraukti.