Naujoji Zelandija buvo viena iš paskutinių žmonių apgyvendintų didžiųjų sausumos teritorijų. Radiokarbonų datuojimas, miškų naikinimo ir mitochondrijų DNR kintamumo įrodymai rodo, kad Naujojoje Zelandijoje pirmą kartą apsigyveno Rytų polineziečiai tarp 1250 ir 1300, užbaigdami ilgą kelionių per pietines Ramiojo vandenyno salas seriją. Per ateinančius šimtmečius šie gyventojai sukūrė atskirą kultūrą, dabar žinomą kaip maoriai.
iwi (giminės) ir hapū (pakalbės)