Į Tunisą įvairiais laikotarpiais emigravo ir kitos tautybės, įskaitant Vakarų afrikiečius, graikus, romėnus, fenicus (punikus), žydus ir prancūzų kolonistus. Iki 1870 m. Arabo kalbančios masės ir turkų elito skirtumas buvo išblėstas. Nuo XIX a. pabaigos iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos Tunise gyveno didelė prancūzų ir italų populiacija (255.000 europiečių 1956 m.), nors beveik visi jie, kartu su žydų populiacija, po to, kai Tunisas tapo žydų populiacija.
2000 metų