Užpildykite šią frazę: Mulerio našlei po 1935 m. Berlyne padėtis tapo vis blogesnė. Kai jos sūnūs emigravo 1935 ir 1937 metais, santykiai tarp dviejų vyrų buvo visiškai nutraukti: jie daugiau nebekalbėjo. Jie abu nutraukė visus ryšius su žydų bendruomene, atitinkamai 1929 m. (Max) ir 1930 m. (Ludwig), todėl jiems galėjo būti mažiau sunku pabėgti iš šalies. Atrodė, kad Thekla negalėjo palikti Vokietijos. Nesąžiningi teisiniai ir žmogiškieji sunkumai, susiję su jos ryšiais su mirusio vyro verslu ir, iš tiesų, su užsienio akcininkais, būtų padarę emigraciją neįsivaizduojamą. Po
Tačiau 1938 m. lapkričio pogromas (daugelyje anglų kalbos šaltinių vadinamas "Kristallnacht") turėjo padaryti neįsivaizduojamą įmanomu. Destruktyvūs išpuoliai prieš žydų nuosavybę Berlyne tęsėsi dvi dienas ir nusinešė maždaug 400 žydų Berlyno gyventojų gyvybių. Netrukus po to buvo suimta ir deportuota 26000 žmonių. Vokiečiai žydai, kurių verslas buvo sunaikintas, turėjo sumokėti nuostolių atlyginimą, o jų draudimo polisų buvo konfiskuota. Emigracijos spaudimas didėjo tuo pačiu metu, kai emigracijos galimybė tapo vis brangesnė ir daugeliui asmenų neįmanoma, nes buvo nustatyti savavališki "išvykimo mokesčiai" ir biurokratinės kliūtys. 1938 m. prasidėjo prievartinė Müller verslo imperijos arjanizacija. 1939-ųjų pradžioje Thekla Müller buvo priversta palikti patogų namus Berlyne-Šarlotenburge, kuriuose ji su šeima gyveno nuo 1916-ųjų. 1939 m. rugpjūčio mėn. į namus persikėlė naujas savininkas, vyriausybės gauleiteris. Nuo 1939 m. balandžio iki 1941 m. birželio Thekla gyveno viešbutyje "Esplanade" miesto centre.