Kai 761 m. Dokijo išgydė Kokeną nuo ligos, po to, kai ji 758 m. abdikvo, jis pasiekė saugią ir įtakingą vietą savo rūmuose; ji iš pradžių laikė jį savo gydytoju ir dvasiniu patarėju, prieš kreipdamasi į jį dėl politinių patarimų. Pasak kai kurių pasakojimų, jis taip pat tapo jos meilužiu. Kai Džunninas bandė ginčytis su ja dėl šio paskutinio klausimo, ji jį atmetė ir suteikė Dokijui didesnes galias ir autoritetą. 763 m. ji paskyrė jį "shōsōzu", svarbią budistų hierarchijos poziciją. Fujiwara no Nakamaro, imperatoriaus Junnino mėgstamasis, buvo pasipiktinęs šiuo sprendimu, bet nesėkmingai bandė priešintis Dōkyō - jis buvo ištremtas. Kai Kokenas sugrįžo į sostą kaip imperatorienė Šotoku po Fujiwara no Nakamaro
Po nesėkmingo maišto, Dokijus per metus buvo paskirtas daijō-daijin, suteikiant jam valdžią tiek civiliniuose, tiek religiniuose reikaluose.