Įrašykite šio punkto tęsinį - 1915 m. kovo 18 d. Konstantinopolio susitarime, po karinių jūrų operacijų pradžios
Prieš Gallipoli kampaniją Rusijos užsienio reikalų ministras Sergejus Sazonovas parašė Prancūzijos ir Jungtinės Karalystės ambasadoriams ir pareiškė pretenzijas į Konstantinopolį ir Dardanelius. Per keletą diplomatinių mainų per penkias savaites Jungtinė Karalystė ir Prancūzija, išreiškiant savo pretenzijas, sutiko dėl didesnės įtakos Irane JK atveju ir dėl Sirijos (įskaitant Palestiną) ir Kilikijos aneksijos Prancūzijai. Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos pretenzijos buvo patvirtintos, o visos šalys taip pat sutiko, kad tiksli Šventųjų vietų valdymas turi būti paliktas vėlesniam sprendimui. Jei nebūtų 1917 m. Rusijos revoliucijos, Konstantinopolis ir sąsiauriai būtų galėję būti atiduoti Rusijai po sąjungininkų pergalės. Šis susitarimas ir Sykes-Picot susitarimas buvo papildomi, nes Prancūzija ir Britanija pirmiausia turėjo patenkinti Rusiją, kad užbaigtų Artimųjų Rytų padalijimą.