Kai Jungtinės Valstijos įstojo į Antrąjį pasaulinį karą, JAV kariuomenė nusprendė sukurti didelio sprogimo kulkas, kad jis galėtų būti naudojamas fragmentų suskaidymui prieš priešininkų personalo. Siekiant išplėsti nuotolį iki, buvo panaudota daugiau varomojo kuro ir sustiprintos maltos dalys. Galiausiai, šovinių diapazonas buvo išplėstas iki. Modifikuotas minosvaidis buvo pervadintas į M2. M2 pirmą kartą buvo panaudotas Sicilijos kampanijoje.
, kur iš naujojo ginklo buvo paleista apie 35 000 šaudmenų. Vėliau mortas pasirodė esąs ypač naudingas ginklas tokiose teritorijose kaip kalnai ir džiunglės, į kurias nebuvo galima perkelti artilerijos gabalų. Nuo 1951 m. M2 buvo palaipsniui pakeistas M30 minosvaidžiu.