Nuo VIII a. astronomai sukūrė metodus, kaip apskaičiuoti ir apskaičiuoti kryptį į Meką (qibla) ir jos atstumą iš bet kurios Žemės vietos. Nuo IX a. jie naudojo sferinę trigonometriją ir žemėlapių projekcijos metodus, kad tiksliai nustatytų šiuos dydžius. Apskaičiavimas iš esmės yra Mekos ekvatorinių poliarinių koordinatų (t. Y. Jos ilgis ir platumas) konversija į jos poliarines koordinatas (t. Y. Jos qibla ir atstumas) atsižvelgiant į sistemą, kurios atskaitos meridianas yra didelis apskritimas per nurodytą vietą ir Žemės polius, o kurios poliarinė ašis yra linija per vietą ir jos antipodalinį tašką. Yra įvairių privačių pranešimų apie poliarinių koordinatų įvedimą kaip oficialios koordinatų sistemos dalis.
Poliarinių koordinatų kilmė