Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Perėjimas: išnykimo dažnis matuojamas įvairiais būdais. Apsaugos biologai matuoja ir taiko iškastinių įrašų statistinius matavimus, buveinių praradimo rodiklius ir daugybę kitų kintamųjų, pvz., biologinės įvairovės praradimą, kaip buveinių praradimo rodiklio ir vietovės užimtumos funkciją, kad gautų tokius įvertinimus. Salų biogeografijos teorija yra turbūt svarbiausias indėlis į mokslinį supratimą tiek apie procesus, tiek apie tai, kaip išmatuoti rūšių išnykimo greitį. Šiuo metu išnykimo lygis yra maždaug viena rūšis kas keletą metų. Nuolatinio rūšių nykimo mastas yra sudėtingesnis dėl to, kad dauguma Žemės rūšių nebuvo aprašytos ar įvertintos. Apskaičiavimai labai skiriasi nuo to, kiek rūšių iš tikrųjų egzistuoja (apytikslis diapazonas: 3,600,000-111,700,000) iki to, kiek jų gavo rūšies binomiją (apytikslis diapazonas: 1,5-8 milijonai). Mažiau nei 1% visų rūšių, kurios buvo aprašytos, be to, tiesiog pažymėjo jos egzistavimą. Remiantis šiais skaičiais, IUCN praneša, kad 23% stuburinių gyvūnų, 5% stuburinių gyvūnų ir 70% augalų, kurie buvo įvertinti, yra laikomi nykstančiais ar gresia išnykimu. Geresnes žinias apie faktinį rūšių skaičių sudaro augalų sąrašas.  Klausimas: Kodėl sunku stebėti rūšių nykimą?
rūšys nebuvo aprašytos ar įvertintos