Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  1845-46 m. Urbainas Le Verrier'is, nepriklausomai nuo Adams'o, sukūrė savo skaičiavimus, tačiau savo tautiečiams nesukėlė jokio entuziazmo. 1846 m. birželį, pamatęs Le Verrier'io pirmąjį paskelbtą planetos ilgumos įvertinimą ir jo panašumą į Adams'o įvertinimą, Airy įtikino Challis'ą ieškoti planetos. Challis veltui tyrinėjo dangų rugpjūčio ir rugsėjo mėnesiais. Tuo tarpu Le Verrier laišku paragino Berlyno observatorijos astronomą Johanną Gottfriedą Galle ieškoti observatorijos refraktoryje. Observatorijos studentas Heinrichas d'Arrestas pasiūlė Galiui, kad jie galėtų palyginti neseniai nupieštą dangaus žemėlapį Le Verrier prognozuojamoje vietoje su dabartiniu dangumi, kad ieškotų planetos, o ne fiksuotos žvaigždės, perkėlimo charakteristikos. 1846 m. rugsėjo 23 d. vakare, tą pačią dieną, kai Galė gavo laišką, jis atrado Neptūną 1° atstumu nuo Le Verrier'io prognozuotos vietos, maždaug 12° atstumu nuo Adamso prognozės. Challis vėliau suprato, kad jis tą planetą stebėjo du kartus, rugpjūčio 4 ir 12 dienomis, tačiau neatpažino jos kaip planetos, nes jam trūko naujausio žvaigždžių žemėlapio ir buvo nukreiptas jo tuo pačiu metu atliekamas darbas dėl kometų stebėjimo. Galiausiai tarptautinis konsensus sutarto, kad ir Le Verrier, ir Adamsas kartu nusipelnė pripažinimo. Nuo 1966 m. Denisas Rawlinsas abejojo Adamo teiginio apie bendros atradimo patikimumą, ir šis klausimas buvo pakartotinai įvertintas istorikų, kai 1998 m. "Neptūno dokumentai" (istoriniai dokumentai) buvo grąžinti Karališkosios observatorijoje, Grinviče. Peržiūrėję dokumentus, jie teigia, kad "Adamsas nepriklauso tokiam pat kreditu kaip Le Verrier už Neptūno atradimą. Tokia šlovė priklauso tik tam žmogui, kuriam pavyko numatyti planetos vietą ir įtikinti astronomus jos ieškoti".  Klausimas: Kaip vadinami istoriniai dokumentai?
Neptūno dokumentai