1643 m. Torstenssonas antrą kartą įsiveržė į Moraviją, bet staiga buvo primintas įsiveržti į Daniją, kai jo greitas ir netikėtas įsikišimas paralyžiavo Danijos gynybą sausumos pusėje, nors Torstensono pozicija Džutlandoje buvo tam tikrą laiką nesaugi dėl Danijos laivyno įgudusio valdymo Danijos karaliumi Kristianu IV. 1644 m. jis trečią kartą vadovavo savo kariuomenei į Vokietijos širdį ir lapkričio 23 d. Jüterbog mūšyje nugalėjo imperatorius. 1645 m. Sausio pradžioje jis įsiveržė į Čekiją, ir
1645 m. vasario 24 d. Jankau jam atvėrė kelią į Vieną. Tačiau, nors vienas Dunaus tilto galų iš tikrųjų pateko į jo rankas, jo išsekusi kariuomenė negalėjo prasiskverbti toliau, ir tais pačiais metais gruodį Torstenssonas, paralyžiuotas nuo podagros, buvo priverstas atsistatydinti ir 1646 metų vasaros pradžioje grįžo į Švediją.