1918-ųjų pradžioje vokiečiai pradėjo didelį puolimą Vakarų fronte, kai caro Rusijos žlugimas leido jiems sutelkti savo pajėgas į vakarus. Kovo pabaigoje, kai sąjungininkai buvo stumti atgal į gyvybiškai svarbią Amiens geležinkelio liniją ir situacija tapo beviltiška, 40-asis batalionas buvo skubiai perkeltas į gynybinę poziciją tarp Ankre upės ir Sommos. Vėliau batalionas dalyvavo Somos mūšyje.
, kur jie padėjo sustabdyti vokiečių puolimą Morlancourte. Per tris dienas trukusią mūšį batalionas patyrė didelių nuostolių, netekęs 225 vyrų, tačiau jis smarkiai nukentėjo, įveikė ir užsitikrino gyvybiškai svarbią poziciją prie Amiens. Po to vyko nemažai smulkių veiksmų, vadinamų "taikiomis įsiveržimais", nes vokiečių priepuolis buvo susilpnintas. Rugpjūčio ir rugsėjo mėn., kai sąjungininkai pradėjo savo puolimą, kuris galiausiai užbaigė karą, batalionas padėjo vokiams grįžti į Hindenburgo liniją. Seržantas Percy Stattonas buvo apdovanotas Viktorijos kryžiumi už veiksmus netoli Proyart rugpjūčio viduryje, vedęs nedidelę vyrų grupelę į priekį, kad sunaikintų keturias vokiečių pozicijas, kurios sulaikė australų pažangą, prieš išnaikinant du sužeistus vyrus, kai buvo šaudoma.