Pasirodo, kad "savo" sąvoka yra sudaryta iš savarankiškų schemų ir sąveikauja su savigarba, savarankiškumu ir socialine savimi, kad suformuotų savarankiškumą kaip visumą. Ji apima praeitį, dabartį ir ateitį, kur ateities savarankiškumas (arba galimas savarankiškumas) atstovauja individų idėjas apie tai, kuo jie gali tapti, kuo jie norėtų tapti, ar kas jie bijo tapti. Galimi savarankiškumas gali veikti kaip tam tikro elgesio paskatos. Žmonių suvokimas apie savo praeitį ar ateitį yra susijęs su jų dabartinio savarankiškumo suvokimu. Laikinosios savarankiškumo vertinimo teorija teigia, kad žmonės linkę išlaikyti teigiamą savarankiškumą, atsiriboję nuo savo neigiamo savarankiškumo ir daugiau dėmesio skiriant savo teigiamam. Be to, žmonės linkę mažiau palankiai suvokti praeitį (pvz., "Aš esu", "Aš esu geriau", "Aš esu geriau", "Aš esu geriau", "Aš esu geriau", "Aš esu geriau", "Aš esu
laikinosios savarankiškos vertinimo teorija