Patikrinkite žemiau pateiktą eilutę ir atsakykite į klausimą, pateiktą toje pačioje kalba, kaip ir eilutė:  Pagrindinis žaidimų teorijos tikslas - apibūdinti ir modeliuoti žmonių elgesį. Kai kurie mokslininkai mano, kad surandami žaidimų pusiausvyrą, jie gali nuspėti, kaip elgsis faktinės žmonių populiacijos, kai susidurs su analogiškomis studijuojamo žaidimo situacijomis. Šis žaidimų teorijos požiūris buvo kritikuotas. Teigiama, kad žaidimų teoretikų prielaidos dažnai pažeidžiamos, kai jos taikomos realioms situacijoms. Žaidimų teorikai paprastai mano, kad žaidėjai elgiasi racionaliai, tačiau praktikoje žmogaus elgesys dažnai nukrypsta nuo šio modelio. Žaidimų teorikai reaguoja palygindami savo prielaidas su tomis, kurios naudojamos fizikoje. Taigi, nors jų prielaidos ne visada išsipildo, jie žaidimų teoriją gali traktuoti kaip pagrįstą mokslinį idealą, panašų į fizikų naudojamus modelius. Tačiau empiriniai tyrimai parodė, kad kai kuriuose klasikinėse žaidimuose, pavyzdžiui, šimtakoje, spėlioti 2/3 vidutinio žaidimo ir diktatoriaus žaidime, žmonės reguliariai nežaidžia Našo pusiausvyros. Vis dar vyksta diskusijos dėl šių eksperimentų svarbos ir ar eksperimentų analizė visiškai atspindi visus atitinkamos situacijos aspektus. Kai kurie žaidimų teoretikų, vadovaudamiesi Džono Mejnardo Smito ir Džordžo R. Prico darbais, norėdami išspręsti šiuos klausimus, kreipėsi į evoliucinę žaidimų teoriją. Šie modeliai priima, kad žaidėjų racionalumo nėra arba yra ribotas. Nepaisant pavadinimo, evoliucinė žaidimų teorija nebūtinai reiškia natūralią atranką biologine prasme. Evoliucinė žaidimų teorija apima tiek biologinę, tiek kultūrinę evoliuciją, taip pat individualios mokymosi modelius (pavyzdžiui, fiktyvią žaidimo dinamiką).  Klausimas: Su kokiomis kitų profesijų modelių rūšimis žaidimų teorikai lygina savo prielaidas?
fizikos modeliai