Töltse ki a következő mondatot: "A 241-es tengeri felderítő bombázó századot" (VMSB-241) 1942. március 1-jén hozták létre a Midway-atollon a 22. tengeri repülőgép-csoport (MAG-22) részeként. 1942. június 4-től 6-ig a század harcolt
A Midway-i csata, ahol 30 repülőgépéből 23-at vesztett, és 22-en haltak meg és 14-en sebesültek meg. Június 4-én 06:05-kor a század értesítést kapott, hogy minden repülőgépet felkészítsen a japán repülőgép-hordozó elleni támadásra, amelyet 180 mérföldre észleltek az atolltól. A VMSB-241 két támadó egységre oszlott, az első 16 SBD-2-ből állt, Lofton Henderson őrnagy vezetésével, a második 11 SB2U-3-ból, Benjamin W. Norris őrnagy vezetésével. Henderson csoportja 9000 lábra emelkedett, hogy megtalálják az ellenséges hordozókat, amelyek akkoriban az Egyesült Államok haditengerészetének TBF-i és a B-26-ai támadása alatt álltak. A csoport pilótái 0744-kor észlelték a japán hajókat, de ahogy a SBD-k lecsúsztak, a Nakajima B5N-ek és az A6M Zero-k légellátást nyújtottak rájuk, amelyeket hamarosan további harcosok erősítettek meg az alsó hordozóktól. Henderson és több más repülőgép is lelőtték (csak nyolc ilyen repülőgép jutott vissza Midway-re), és a csapás nem ért el célpontot, bár néhányat el is vittek. 17 órakor egy égő ellenséges hordozót jelentettek 200 mérföldre Midway-től északnyugatra, és Norris őrnagy felkészítette a VMSB-241 hat működő SBD-2-jét és öt SB2U-3-át egy éjszakai támadásra. A repülőgépek 19:00-kor felszálltak, de nem találták meg a hordozót. Norris őrnagy nem tudott visszatérni a küldetésről, bár a többi pilótának sikerült hazaérniük az olajfűz és a légivédelmi fényszórók fényével, amelyek jelzőfényként működtek.