Írj folytatást erre a bekezdésre - A második templom idején a zsidók és a szamaritánusok közötti kapcsolatok feszültek maradtak. I. e. 120-ban a hasmoneus király, I. Jóhánán Hyrkánosz elpusztította a szamaritánus templomot a Gerizim-hegyen, a két csoport közötti harag miatt, amiatt, hogy nem értettek egyet abban, hogy a Jeruzsálemben lévő Moriah-hegy vagy a Szekemben lévő Gerizim-hegy volt-e az Aqedah tényleges helyszíne, és a Szent Templom kiválasztott helye, a vita forrása, amely azóta nőtt, hogy az egykori egyesített monarchia két háza először szétvált 930-ban, és végül háborúba robbant. 190 évvel a szamariai templom és a Sichem környéke elpusztítása után Vespasianus római tábornok és későbbi császár hadjáratot indított a zsidó lázadás elnyomására
66-ban, ami a zsidó templom lerombolását eredményezte Jeruzsálemben 70 évi fia Titus által, és a zsidók későbbi száműzetését Júdeából és Galileából 135-ben a Bar Kochba lázadást követően.