A latin-amerikai beavatkozás egy kisebb kampánytémává vált az 1920-as elnökválasztáson, amikor Harding Wilson döntése ellen szólt, hogy amerikai csapatokat küldjön a Dominikai Köztársaságba, és megtámadta a demokratikus alelnöki jelöltet, Franklin D. Rooseveltet, a szerepe miatt a
Haiti beavatkozás. Hughes külügyminiszter azon dolgozott, hogy javítsa a kapcsolatokat a latin-amerikai országokkal, amelyek óvatosak voltak a Monroe-doktrína amerikai használatával, hogy igazolják a beavatkozást; Harding beiktatása idején az Egyesült Államoknak is voltak katonái Kubában és Nicaraguában. Az amerikai érdekek védelmében Kubában állomásozó csapatokat 1921-ben visszavonták, de az amerikai erők a másik három országban maradtak Harding elnökségében.