Összefoglalja a cikket:  Egyéves Viktoria szinte teljesen sötétben él. Donyeckben született, amikor a kelet-ukrajnai válság tavaly kezdett el erősödni. Most ő és a szülei egy rothadó pincében élnek, ami bombakilledékként is szolgál, a város szélén. Általában több tucat emberrel vannak szorosan összezsúfolva. A fáklyás fény kell, hogy láthassa az arcukat: gyerekeket, nőket, férfiakat és időseket, akik a mocskos tengerben ülnek. Nincs víz és nincs WC, csak vödörök folynak egy olyan helyen, ahol az embereknek enni és aludni kell. Ez az a világ, amit Viktoria eddig megtapasztalt, a hely, ahol beszélni és járni kell tanulnia. Ez egy rendkívüli kontraszt néhány évvel korábban, amikor Donyeck egy virágzó város volt, amely segítette az európai labdarúgó-bajnokság megrendezését. Most az utcák üresek és a legtöbb üzlet bezárt. A lövöldözés olyan szüntelen, hogy a sofőrünk szerint olyan, mintha a háttérben állandóan techno zene játszana. Sokat hallok az ukrán konfliktus politikájáról: melyik vezető mit mondott kinek, a fegyverek eredete, a nagy kép. Ami hiányzik a vitából, az az emberek - a hétköznapi polgárok szenvednek a legjobban. A nagyszabású címlapok mögött kétségbeesett szükségben lévő gyermekek vannak, akik most szenvednek, és akik az elkövetkező években is szenvedni fognak a válság következményeitől. Körülbelül 1,7 millió gyermeket érint az ukrán konfliktus - több mint ezerrel, akik menedéket keresnek a donyecki bombaszállókban. Ezek nem modern bunkerek. Ezek fagyasztó lyukak, általában egy ház pincéjében, amelyek egyszerűen alkalmatlanok az emberi lakhatásra. Ha egy épület összeomlik egy bombázás során, mindenki el lesz temetve. Ezért Debaltseve-ben például a segélyszervezetek holttest-zsákokat hoznak magukkal. A gyerekek hihetetlenül stresszesek. Látták a barátaikat és a rokonaikat meghalni. Még a pincékből való kilépést is félnek, mert attól tartanak, hogy soha nem térnek vissza. Egy nemrégiben az ENSZ segélyszállító konvojában...
Radosław Rzehak: Ukrajnában mintegy 1,7 millió gyermeket érint a konfliktus. Rzehak: A társadalmi rendszerek összeomlanak és a gyerekek viselik a legnagyobb terhet.