Töltse ki a következő mondatot: Bár az illirok 1850-re elérik a horvát nemzeti tudatosság növelésének célját, máshol kudarcot vallottak. Az 1850-es években az illyriai ötletet a HPS és a római katolikus püspökök, Josip Juraj Strossmayer és Franjo Rački támogatták. A "Drang nach Osten" félelmében azt hitték, hogy a germanizálódást és a magyarosodást csak más szlávokkal, különösen a szerbekkel való egység révén lehet ellenállni. Korábban a háromszögű királyság kibővítésekor a dél-szlávokat Ausztriában (vagy Ausztria-Magyarországban az 1867-es kompromisszum után) is egyesítették, mielőtt más dél-szláv államokat szövetségbe vagy konföderációba foglaltak volna. A különféle definíciójú horvát vagy déli szláv földek javasolt összevonása Ausztria-Magyarország trializmusának javaslataihoz vezetett, amelyek egy dél-szláv államot foglaltak el, amely egyenlő rangú volt a Magyar Királysághoz. Horvátországot és Szlavóniát a Katonai Határon keresztül egyesítették Horvátország-Szlavóniába 1881-ben. Mindazonáltal megmaradt a megoszlás a Szent István Korona földjein belül - a monarchia magyar része -, míg Dalmácia és Istria az osztrák Cisleithania része volt. Szintén jelentős horvát népesség élt Bosznia-Hercegovinában
1908-ban Osztrák-Magyarországhoz csatolta. E földek egyesítése a trialista kontextusban a horvát-szlavón politika központi kérdésévé vált.