Osborn a háború alatt és után is folytatta a korcsolyázást Richmondban. 1952-ben brit nemzeti bajnok lett, és kiválasztották az 1952-es téli olimpiai játékokra, ahol 11. lett. 1953-ban Osborn megnyerte a második nemzeti címét, és aranyat nyert a
Európa-bajnokság Dortmundban. A németországi győzelme után Harry E. Radix korcsolyázó csipkét kapott. Osborn maradt az utolsó brit korcsolyázó, aki megnyerte az európai címet női egyéniben. 1953-ban bronzérmet nyert a svájci Davosban megrendezett világbajnokságon.