Írj folytatást erre a bekezdésre - 1814-ben, egy titkos szervezet, a Filiki Eteria nevű szervezetet alapították azzal a céllal, hogy felszabadítsák Görögországot. A Filiki Eteria felkeléseket tervezett a Peloponneszben, a Duna-hercegségekben és a fővárosban a környező területeken. Ezek közül az első lázadás 1821. március 6-án kezdődött a Duna-hercegségekben, amelyet az oszmánok elfojtottak. 1821. március 17-én a maniotok háborút hirdettek, ami a többi irányított állam forradalmi akcióinak kezdete volt. 1821 októberében Theodoros Kolokotronis elfoglalta Tripolitszát, amit más felkelések követtek Krétában, Macedóniában és Közép-Görögországban. Hamarosan feszültség alakult ki a különböző görög frakciók között, ami két egymást követő polgárháborúhoz vezetett. Az egyiptomi Mehmet Ali beleegyezett, hogy fiát, Ibrahim Páshát küldje egy sereggel Görögországba, hogy elnyomja a lázadást, cserébe a területi előnyért. 1825 végére a Peloponnesz nagy része egyiptomi ellenőrzés alatt állt, Missolonghi városát pedig ostrom alá helyezték, és 1826 áprilisában elesett. Ibrahimnak sikerült elfojtani a felkelés nagy részét a Peloponnesusban, és Athén vissza lett foglalva. Oroszország, Nagy-Britannia és Franciaország úgy döntöttek, hogy beavatkoznak a konfliktusba, és minden nemzet haditengerészetet küldött Görögországba. A szövetséges flotta a Navarino-i csata során elfogta az oszmán-egyiptomi flottát. Egy hetes csata után,
Az ottomán-egyiptomi flotta megsemmisülését eredményezte. Egy francia expedíciós erő segítségével 1828-ra a elfoglalt Közép-Görögország részére lépett.