Írj folytatást erre a bekezdésre - Ehelyett ez az időszak a birodalom szürkületes küzdelmének története lett. A katonai reformok ellenére az Oszmán Hadsereg katasztrofális vereséget szenvedett az olasz-török háborúban (1911-1912) és a balkáni háborúkban (1912-1913); ennek eredményeként az oszmánokat kiűzték Észak-Afrikából és majdnem Európából. Az I. világháborúhoz vezető folyamatos zavargások a március 31-i incidenshez, az 1912-es oszmán puccshoz és az 1913-as oszmán puccshoz vezettek. Az Unió és Fejlődés Bizottsága (CUP) kormánya egyre inkább radikalizálódott ebben az időszakban, és etnikai tisztogatást és népirtást hajtott végre a birodalom örmény, asszír és görög népességével szemben.
polgárok, események néha együttesen nevezik a késő oszmán népirtások. Az oszmánok részvétele az I. világháborúban vereséggel és a birodalom fennmaradó területeinek felosztásával ért véget a Sèvres-i Szerződés feltételei szerint. A londoni konferencián megfogalmazott szerződés névleges földterületet osztott ki az oszmán államnak, és lehetővé tette, hogy megőrizze az "Oszmán Kalifátus" megjelölését (hasonlóan a Vatikánhoz, a katolikus pápa által irányított pap-monarchikus államhoz), súlyosan gyengítve. Ennek az elrendezésnek az egyik oka az volt, hogy Nagy-Britannia meg akarta akadályozni a Khilafat mozgalmat.