Írj folytatást erre a bekezdésre - A "Sweetbrier"-et a felújítás után Cordoba-ba, Alaszka-ba küldték. 1976 februárjában az egyik matróza San Diegóban, a Navy Fuel Facility mólón halt meg, amikor a hajó és a móló között esett. A "Sweetbrier" 1976 márciusában érkezett az új hazai kikötőjébe. Ott folytatta a navigációs segédeszközök karbantartását, és segített a helyi halászflottának, de új megfontolása volt. A Cordova a szupertanker útvonal keleti szélén helyezkedik el a transzalaszká csővezeték-rendszer végpontjától Valdez-től a Csendes-óceánig. 1980. január 17-én a 831.000 hordó nyers olajat szállító "Prince William Sound" tartályhajó elvesztette az áramot, és a part felé kezdett sodródni. A Sweetbrier reagált, de a 70 csomót elérő szélviharok miatt képtelen volt húzóvezetéket szerezni a fogyatékkal élő hajóhoz. A "Prince William Sound" 16 órán át sodródott, majd újraindította a motorjait, és biztonságosan továbbhaladt, de ekkor már csak hat mérföldre volt a sziklás parttól. 1989. március 24-én ugyanezen az útvonalon egy másik szupertanker is rosszabb sorsot élt át. Az Exxon Valdez
a Bligh-zátonyon, a Prince William Sound-ban zátonyra futott, és 10 800 000 US gallon (41 000 m3) nyers olajat öntött ki. A "Sweetbrier" a parti őrség részese volt a balesetben. A légiforgalmi irányítást, a lazac keltőhely védelmét és a biztonsági zónát a földre szorított tartályhajó környékén hajtotta végre.