Az olasz hadjárat Kelet-Afrikában eredetileg sikeresebb volt, mivel az olaszok elfoglalták a Brit Szomáliát és Szudán és Kenya kis részeit, de az üzemanyag és az erőforrások hiánya arra kényszerítette őket, hogy felhagyjanak a további előretörés szándékával, és védekező pozíciót foglaljanak el a várható ellenhatalom ellen. Ez az ellentámadás két indiai divíziótól érkezett Szudánból, három divíziótól Kenyából és egy kétéltű támadástól Adenből, együttműködve az etióp "Arbegnoch" lázadókkal. A szövetséges erők februárban elfoglalták Szomáliát, márciusban-áprilisban Eritreát (a döntő Keren-i csata után), áprilisban pedig Addis Abebát, Etiópia fővárosát. Aosta hercege, az olasz kelet-afrikai helytartó, Amba Alagi-nál megadta magát
Májusban. Az olasz kelet-afrikai erőket a Regia Aeronautica kényszerített jelenléte rövidítette le az angol csatában, és csak 150 repülőgépet hagyott Etiópiában, valamint az olaszországi ellátások képtelenségét. Néhány olasz helyőrség, mint például a Gondar és a Culqualber, 1941 novemberéig kitartott, és egy kis számú olasz még egy ideig gerillaháborút folytatott, némelyikük 1943-ig folytatódott.