A következő mondatot fejezd be: Dương Văn Minh vezette a Diệm elleni puccsot 1963-ban. Az 1970-es évek közepére a "Harmadik Párt" (Thành Phần Thứ Ba) felé hajolt, a dél-vietnami elit felé, akik a párbeszédet és az Északkal való együttműködést részesítették előnyben. A kommunista infiltrátusok a déli részeken megpróbáltak politikai megállapodásokat kötni, hogy Dương Văn Minh az elnökségre lépjen, abban a reményben, hogy megakadályozza a végső állást, a Szaigonért folytatott pusztító csatát. Bár sok dél-vietnami egység készen állt Saigont védeni, és az ARVN 4. hadtest még érintetlen volt a Mekong-deltában, Dương Văn Minh parancsot adott egy
1975. április 30-án megadják magukat, megóvva Szaigont a pusztulástól. Mindazonáltal az északi vietnámi hadsereg hírneve az általa felfogott árulók felé megelőzte őket, és több százezer dél-vietnámi menekült el az országból minden eszközzel: repülőgépekkel, helikopterekkel, hajókkal, halászhajókkal és bárkákkal. A legtöbbet az Egyesült Államok hetedik flottája vette fel a Dél-kínai-tengeren, vagy Thaiföldön szállt le. A tengeri menekülteket "hajóembereknek" nevezték. Egy híres esetben egy dél-vietnami pilóta, a feleségével és a gyerekeivel egy kis Cessna repülőgépen, biztonságban leszállt a repülőgép-hordozóra. A (főleg déli) vietnámi politikai menekültek tömeges kivándorlása az 1980-as években is folytatódott, mivel a menekültek az új kommunista rezsim által okozott üldöztetéstől, politikai elnyomástól és gazdasági összeomlástól menekültek.