Írj folytatást erre a bekezdésre - Ekkor a McLaren kénytelen volt Ford V8-as motorokat vásárolni, amelyek két specifikációval voltak a Ford akkori gyári csapatának, a Benetton-nak. A McLaren remélte, hogy kompenzálja a gyengébb lóerőt mechanikai kifinomultsággal, beleértve egy hatékony aktív felfüggesztési rendszert is, bár maga a rendszer időnként nehéznek bizonyult, különösen az új csapattársa, Michael Andretti számára. Ezzel a tervvel Dennis végül meggyőzte Sennát, hogy maradjon a McLarennél. A brazil azonban beleegyezett, hogy csak a Dél-Afrikában megrendezett első versenyre.
, ahol felmérte, hogy a McLaren felszerelése elég versenyképes-e ahhoz, hogy jó szezont tudjon beadni. A McLaren 1993-as autójának, a McLaren MP4/8-nek vezetése után Senna arra a következtetésre jutott, hogy a jól kiegyensúlyozott új autó meglepő potenciállal rendelkezik, bár a Ford V8-as motorja lejjebb van a Prost Renault V10-hez képest, és kevésbé a Benetton gyári V8-ánál. Senna így egy teljes éves szerződés helyett versenyenként hosszabbította meg a McLaren-szel kötött szerződését, és végül mindenképpen az egész 1993-as évre maradt. A beszámolók szerint ez a szerződés versenyenként 1 millió dollár volt, és annak ellenére, hogy a Lamborghini V12-es szezonközi tesztelése biztató volt, mivel a McLaren akkor Peugeottal aláírta a szezonra szóló motorellátási megállapodást, ez nem volt elegendő ahhoz, hogy Senna 1993 után is megmaradjon.