A spanyol-amerikai függetlenségi háborúk idején Huanta hűséges maradt a spanyol uralkodóhoz, VII. Ferdinándhoz, és a perui alkirály kijelölte "Huanta hűséges és legyőzhetetlen "Villa"-jának", ami a lakosok büszkeségének forrása volt. Huanta és a tartomány egy jelentős lázadás helyszíne volt (1825 <unk>28) az újonnan létrehozott perui állam ellen. A Huanta-felkelés, amelyet monarchista lázadásnak jellemeztek, összetett kölcsönhatásokban egyesítette a különböző etnikai és foglalkozási csoportokat. Huanta parasztjai eredetileg monarchista lázadók voltak, és liberális gerillákká alakultak át. Bár a lázadók nagyrészt írástudatlanok voltak, és passzívnak és reakciósnak tekintették őket, a legújabb kutatások szerint világos elképzeléseik voltak a nemzeti politikáról. A Huanta-felkelést katonai úton legyőzték, de a helyi vezetők nem szenvedtek el a korábbi felkelésekhez jellemző súlyos elnyomást, leginkább a
II. Túpac Amaru lázadása.