A lengyeleknek a "nemzetek között Krisztusnak" vagy Európa mártírjának való önképe a kereszténység történelméhez és a megszállások alatt elszenvedett szenvedéshez vezet. A külföldi megszállás idején a katolikus egyház Lengyelország nemzeti identitásának és nyelvének bástyájaként szolgált, és a lengyel kultúra fő támogatója volt. A protestáns Svédország inváziója 1656-ban, amit úgy hívtak,
a Vízözön segített megerősíteni a lengyel nemzeti kötődést a katolicizmushoz. A svédek a lengyelek nemzeti identitását és vallását célozták meg azzal, hogy megsemmisítették vallási szimbólumaikat. Jasna Góra kolostora ellenállt a svédeknek, és nemzeti szentélyként szolgált. Anthony Smith szerint a Jasna Góra-i Madonna még ma is része a nacionalizmushoz kötött tömeges vallási kultusznak.