Az ACO szorosan együttműködött az IMSA-val és Bill France Jr.-val a NASCAR-ról és a Daytona Speedway-ről, hogy ösztönözze a sorozatok közötti versenyzést. Ebből a célból négy IMSA és két NASCAR specifikációjú autó jelentkezett. Bár a verseny egybeesett a NASCAR versenyével Riverside-ban, két fiatal csapat érkezett. Hershel McGriff a fiával versenyzett a Dodge Chargerben, míg Dick Brooks megosztotta a Ford Torino-ját Dick Hutcherson-nal (aki szintén NASCAR-pilóta, és veterán az 1966-os versenyen).
és Marcel Mignot (a Le Mans-i pálya vezetői oktatója). A kocsikat a kemény jobboldali kanyarokhoz kellett igazítani, és ablaktisztítókkal és fényekkel kellett felszerelni. Könnyen a legnehezebb autók voltak a versenyen, jelentős médiafigyelmet kaptak és nagyon népszerűek voltak a francia közönség körében. A jelenlegi amerikai Trans-Am bajnok, John Greenwood korábban Corvette-eket hozott a versenyre. Ebben az évben megérkezett az IMSA-spec módosított Corvette, a "Batmobile" beceneve. A karosszériát Bob Riley (az egykori Ford GT és a Saturn rakéta mérnöke) tervezte, az aerodinamikát pedig Zora Arkus-Duntov. Bár nehéz volt, és nagy lemezfékekkel, az óriási 427 köbcentiméteres V8-as 700 lóerőre tett szert, és az autó lenyűgöző 355 kp / h-ra (220 mph) jutott. Michael Keyser megvette az egyik új Chevrolet Monzas-t, amit a DeKon Engineering módosított, hogy az IMSA-sorozatban a Porsche-t vegye. Tom Vaugh és Diego Febles is két ilyen IMSA-specifikus Porschét vettek be a versenyre.