Bár erős anti-militaristaként nőtt fel, jelentős katonai pályafutását végzi, és négy ország katonai kitüntetéseit nyerte el: Franciaország (Croix de guerre), Lengyelország (Virtuti Militari hadrendje), Jugoszlávia (Nemzeti érdemrend) és Csehszlovákia (több kitüntetés, köztük a Csehszlovák Hadkereszt és Csehszlovákia legmagasabb rendje, a Fehér Oroszlán rendje). Önkéntesként harcolt a nemzetközi brigádokban a spanyol polgárháborúban és a francia náciellenes ellenállásban a második világháború alatt. A II. világháború után visszatért Csehszlovákiába, és részt vett a Csehszlovák Kommunista Párt dominanciájának megerősítésében az 1948-as csehszlovák államcsíny előtti és az azt követő években. Katonai pályafutása az 1940-es évek végén csúcspontja volt, amikor a csehszlovák hadsereg összes kommunista szervezetének főtitkára lett. Az 1950-es évek elején áldozatul esett a kommunista tisztogatásoknak, és 12 év börtönbüntetésre ítélték. Több mint öt évet töltött börtönben és munkatáborokban uránbányákban. 1956-ban szabadon engedték, majd később teljesen rehabilitálták. A Varsói Szerződés csehszlovák inváziója után
1968-ban Svájcba emigrált. 1983-ban halt meg Yverdon-les-Bains-ben.