Írj egy folytatást erre a bekezdésre - A Wake Forestben találkozott Helen Poteattal. Dr. William Louis Poteat, az egyetem elnöke lánya volt, és Stallings klasszikus tanárának a húga. Az iskolai évek során szerelmesek voltak. 1916-ban érettségizett a Wake Forest College-ban, és munkát kapott egy helyi toborzó iroda reklám szövegének írásában. Annyira meggyőzte a saját prózája, hogy csatlakozott az Egyesült Államok Tengerészgyalogságának tartalékához 1917-ben. 1918. április 24-én elhagyta Philadelphiát, hogy Franciaországban szolgáljon a USS "Henderson" fedélzetén. Franciaországban a 3. zászlóalj 5. tengerészgyalogságában szolgált szakaszparancsnokként a Château-Thierry-i harcok során. A Belleau-erdő csatájában megsebesült a lábában.
június 25-én egy ellenséges géppuskás fészket támadtak meg. Miután könyörgött az orvosoknak, hogy ne vágják le a lábát, hazatért, és két fájdalmas évet töltött a Brooklyn-i Haditengerészeti Kórházban. Később megsértette, amikor leesett a jégen, és 1922-ben amputálták. Sok évvel később a lábát is amputálták. Stallings és Poteat 1919. március 8-án házasodtak össze, miután befejezte a gyógyulását. Két lánya született, Sylvia (1926-ban született) és Diana (1931-ben született), mielőtt 1936-ban elváltak. 1928-1929-ben helyreállították a Poteat házat Yanceyville közelében, Észak-Karolinában. Helen által a nénikéje volt a festő Ida Isabella Poteat.