1801-ben Pál halála után visszatért a szolgálatba, és az év augusztus 31-én kinevezték a Fanagoria Grenadier ezred parancsnokává. Részt vett a Harmadik Koalíció háborújában, és Austerlitznél harcolt Langeron oszlopában.
, ahol az 1. osztályú Szent Anna-rendet kapta; a csata történésze azt mondja, hogy "Kamensky-1 brigádja túlteljesített egy nagyon nehéz helyzetben... [Ő] kiemelkedik a kezdeményezés és a hatékony beavatkozás ritka példája miatt a csata kritikus pontján". 1806. június 27-én előléptették tábornokhadnagyra, és a 12. hadosztály parancsnokságát adták neki. Csatlakozott a moldovai hadsereghez és részt vett egy másik orosz-török háborúban, amelyben részt vett a Brăila, Constanţa, Babadag és Varna akcióiban. 1810-ben fiatalabb testvére, Nikolai Kamensky tábornok alatt szolgált, és kiemelkedett a Pazardzhik csatájában, amiért gyalogos tábornok lett. Augusztus 4-én legyőzte a török hadsereget Shumla-ban, és elnyerte a Szent György-rendet (2. osztály). 1810. szeptember 7-én az orosz bal szárnyat irányította az észak-bulgáriai Batin csatában. 1812-ben Kamenszkij egy alakulat parancsnoka volt Alexander Tormasov tábornok seregében, és részt vett a Kobryn és Gorodechna csatáiban. Azonban összeveszett Tormasovval, és az év végén hosszabb szabadságra ment.