A Rosal oszlop elérte a Navamorcuendét és a Tiétar-völgyben harcolt. Augusztus 20-án ezen a fronton maradt, amíg el nem süllyedt Talavera de la Reina elfoglalásával szeptember 6-án. Az oszlop számos veszteséget szenvedett, a ezer harcos közül, akik elhagyták Madridot, csak 250-an tértek vissza. A halottak között volt Teodoro Mora, akit Cipriano Mera váltott fel konföderációs küldöttként. Madridból küldtek nekik erősítést. Az oszlop által kapott, többnyire improvizált és rosszul szervezett erősítésekkel a következő zászlóaljokat szervezték: "Francisco Ferrer", "Orobón Fernández", "Manuel Pau", "Noi del Sucre", "Mikhail Bakunin" és "Rafael Casado". Manuel Pau és Rafael Casado voltak az első két zászlóalj, akik meghaltak a Paredes de Buitrago-ban. Több évszázada a Föld és a Szabadság oszlopának, amely Katalóniából jött, hogy megerősítse a
Madrid védelmére is küldtek nekik. A Rosal oszlopot végül szeptember 15-én távolították el a fronton, számos veszteséggel.