Írj folytatást erre a bekezdésre - 1908-ban, ahogy az események Istanbuldban folytak, az Oszmán Birodalom elvesztette európai területének nagy részét. Ez mind a külföldi hatalmak és a birodalom etnikai kisebbségeinek tevékenységének köszönhető: Ausztria annektálta Bosznia-Hercegovinát
, Bulgária függetlenséget hirdetett, és Görögország elfoglalta Krétát. Ezek a veszteségek elfojtották a parlament újbóli megalakulását követő népszerű örömöt, miközben a nyílt politikai vita a felszínre hozta a meglévő szakadékokat. A muszlimok úgy látták, hogy az új kormány tehetetlen az európai hatalmak nyomása előtt, míg a kormány ígérete, hogy visszaszerezze az elveszett területeket, felzaklatta a kisebbségeket, akik nagyobb autonómiára vagy függetlenségre számítottak. Az egyik legnagyobb fenyegetés az iszlamizmus támogatóitól érkezett, akik az új alkotmány világi jellegét és a nem muszlimok egyenlőségét tiltották, azzal érvelve, hogy a nyugati technológia elfogadását nem kell kísérnie az iszlám törvényektől való eltéréssel. Ez a nézet széles körben elterjedt az oszmán társadalomban, és az iszlamisták Abdul Hamid magán támogatását élvezhették, annak ellenére, hogy az új alkotmányt támogatta.