Finnország külpolitikája a megállapodás előtt változatos volt: függetlenség a császári Oroszországtól a császári Németország támogatásával 1917-ben; részvétel az orosz polgárháborúban (hivatalos háborús nyilatkozat nélkül) a hármas antant mellett 1918-1920; nem megerősített szövetség Lengyelországgal 1922-ben; társulás a semleges és demokratikus skandináv országokkal az 1930-as években a téli háborúval (1939), amelyet Finnország elvesztett a Szovjetunióval szemben; és végül 1940-ben a náci Németországgal való közelítés, az egyetlen hatalom, amely képes és hajlandó segíteni Finnországnak a terjeszkedő Szovjetunió ellen, ami Finnország ismét a második világháborúba való belépéséhez vezetett
1941-ben.