Írj folytatást erre a bekezdésre - A stagfláció első periódusa az 1970-es években kezdődött a katasztrofális
Kelet-Pakisztán, majd a vereség elismerése az égi rivális, India kezében 1971. decemberében. Bár Zulfikar Ali Bhutto kormánya megpróbálta véget vetni ennek az időszaknak, később Zia-ul-Haq katonai kormánya véget vetett az 1980-as években. Az afganisztáni szovjet beavatkozás megszűnése és az amerikai segélycsökkenés megújította a stagfláció második időszakát az 1990-es években. Ebben az időszakban Benazir Bhutto és Nawaz Sharif egyaránt megpróbálta kezelni a stagflációt, Nawaz Sharif először egyszerre hajtotta végre a gazdasági liberalizációt és a privatizációt az 1990-es években. A második periódust később Shaukat Aziz fejezte be, aki az 2000-es években sokkal szigorúbb adóztatási, monetáris és pénzügyi fejlesztési politikát vezetett be. A harmadik korszak újra visszatér a 2008-as választások után, és a nyugati Pakisztánban széles körben elterjedt militancia után, ami később a globális pénzügyi válságot követte. Pakisztán vezető közgazdászai, szakemberei, technikusai és pénzügyi tudósai bizonytalanok arról, hogy mi okozza a stagflációt az országban, és sokan ezt az időszakot számos tényezőnek tulajdonítják, amelyek okozhatták a stagflációt, beleértve az állam szerepét a terror elleni háborúban, a korrupció, a kemény monetáris politika és számos más tényező.