Az eredeti templomot majdnem teljesen elpusztította az 1755-ös földrengés.
A 18. század utolsó harmadában nagyban újjáépítették és átalakították, a késő barokk stílust követve. Ebből a szakaszból származik a homlokzat általános megjelenése, a belső fa tető, a festett csempe, a fő és a mellék oltárképek és a fő kápolna.