Írj folytatást erre a bekezdésre - 1917. április 8-án, az Arras-i csata kezdetén a 10. zászlóalj megtámadta a Louverval-erdőt, a német védelmi Hindenburg-vonal előőrsét. McCann a támadás során a nyakában sérült meg, és miután összeölelték, és alig tudott beszélni, több órán át a csapataival maradt, és az "Australian Dictionary of Biography" szerint "inspiráció volt az emberei számára". Amint tisztázódott a helyzet, orvosi ellátásra jelentkezett, és Angliába szállították a kórházba. Hat hetes felépülés után McCann május végén csatlakozott az egységéhez, és átvette az A társaság parancsnokságát. A zászlóaljban maradt a Flandria-i Passchendaele-i csata során 1917 júliusától novemberéig, beleértve a Menin Road Ridge-i csatát is.
szeptemberben, mielőtt december végén az Egyesült Királyságban egy kiképző zászlóaljba küldték. 1918 júniusában tért vissza a zászlóaljba. Június 29-én, miután a zászlóalj elfoglalta a német vonal egy részét a "békés behatolás" taktikájával, McCann társasága az újonnan megnyert pozíciókban volt, amikor a németek ellencsapást indítottak és a fejlett állomásai közé kerültek. Vezette a század jelzőit, hírnökét és tartalékos szakaszát előre a résbe. A németek eldobták a fegyvereiket, köztük egy géppisztolyt, és elfutottak.