Írj folytatást erre a bekezdésre - A következő fontos az "Agoratus ellen" (388 BC) című beszéd, amely az Athén belső történelmére vonatkozó egyik legfőbb hatóságunk az azt követő hónapokban; a vereség az Aegospotamisnál
- Igen. Az Olympiacus (388 BC) egy ragyogó fragmentum, amely kifejezi az olimpiai fesztivál szellemét, és arra buzdítja a görögöket, hogy egyesüljenek közös ellenségeik ellen. Az "Alkotmányért való könyörgés" (i. e. 403.) érdekes, mivel azt állítja, hogy Athén jóléte - mostanra a birodalomtól megfosztva - a demokratikus alapelvek fenntartásával függ össze. A "Mantitheusért" (392 BC) beszéd egy elegáns és élénk portré egy fiatal athéni "hippeus"-ról, aki lelkesen védi becsületét a hűtlenség vádjával szemben. A védekezés "Az Invalidokért" egy humoros karakterrajz. A "Pancleon ellen" című beszéd illusztrálja az Athén és Plataea közötti bensőséges kapcsolatot, miközben festői tükröket ad az athéni városi életről. A védekezés a személy, aki vádolták megsemmisítése a "mona", vagy szent olajbogyó, helyez bennünket a vidéki élet közepén Attica. És a "Theomnestus ellen" beszéd figyelemre méltó, mert kíváncsi bizonyítékot szolgáltat arról, hogy Athén közönséges szókincse hogyan változott az i. e. 600 és 400 között.