Összefoglalja a cikket:  (CNN) "India's Daughter", a BBC Four dokumentumfilmje a hírhedt 2012-es csoportos erőszakról Delhiben, a múlt héten mutatták be az Egyesült Államokban. Ha még nem láttad, valószínűleg hallottál pár részletet a film interjújából Mukesh Singh-el, aki a halálsoron van a bűncselekményért. "Egy rendes lány nem járkál éjjel kilenckor. Egy lány sokkal nagyobb felelősséget vállal az erőszakért, mint egy fiú" - mondja. "Amikor megerőszakolják, nem szabad visszavágnia. Csak csendben kellene lennie". A dokumentumfilmhez interjút készítő más férfiak mondanak olyan dolgokat, mint "A mi kultúránkban nincs helye a nőnek", és hogy ha egy lány vagy nővér "házasság előtti tevékenységekben vesz részt... Benzinbe öntöttem, és felgyújtottam". Megjegyzés: Ezek az emberek nem erőszakolók és gyilkosok. Ők az ügyvédeik. Sokan (azt hiszem, a legtöbben) megdöbbentünk ezekre a megjegyzésekre és a csillogóan egyértelmű nőgyűlöletükre. De ezek a szavak nem csak egy ablak egy egyedülállóan zavarodott lélekbe. Tisztázzuk: Singh csak olvas - talán hangosabban és kegyetlenebbül, mint mások, de mégis - egy olyan kulturális szövegből, amit mindannyian osztozunk. Igen, mindannyian. Talán az volt az első gondolatod, amikor ezeket a szavakat hallottad vagy elolvastad, hogy "A nők elleni erőszak nagyon rossz... Indiában". És sok szempontból, persze, az. A hétvégi hírek egy keresztény iskola kirablásáról a keleti Indiában, amelyben - a hatóságok szerint - az egyik támadó állítólag megerőszakolt egy 70 éves apácát, csak erősítik a történetet. De bármennyire is felfoghatatlan ez a brutalitás, ellen kell állnunk a kísértésnek, hogy azt feltételezzük, hogy az amerikai nők elleni erőszak valamiféle kivételes, mások a rosszfiúk, miközben dicsekednek arról, hogy "mennyire jutottak el a nők" az Egyesült Államokban. Vagy azt, hogy "Természetesen vannak problémáink, de nem ilyenek". Tudom, hogy a kísértés ott van. Globális emberi jogi szervezetünk, amelynek székhelye az USA-ban és Indiában van, arra törekszik, hogy ösztönözze az egyéneket és az intézményeket, hogy elindítsák a kulturális változást, ami szükséges ahhoz, hogy a nők elleni erőszak elfogadhatatlan legyen. Amikor leírom a munkánkat, beleértve a kampányokat és a problémákat mindkét országban és azon túl...
Félelemmel reagálunk a BBC dokumentumában szereplő megjegyzésekre, ahol az indiai erőszaktevő azt mondja, hogy a nők hibáznak, ha visszavágnak. De azt mondja, hogy az amerikaiaknak befelé kellene nézniük a nők elleni erőszakra vonatkozó saját toleranciájukat, amit a nyugtalanító támadási statisztikák mutatnak. A nőgyűlöletért és a szexuális visszaélésekért a saját kultúránkban kerüljük a felelősséget azzal, hogy olyan országokra összpontosítunk, amelyek "a másik"