Írj folytatást erre a bekezdésre - A II. világháború néhány jelet ad arra, hogy a betegség az egész óceániában, a csendes-óceáni térségben a fejletlen területeken endemikus, bár a háborús feljegyzésekben gyakran hiányzik a végleges diagnózis, és a "magas láz" evakuálásainak sok feljegyzése valószínűleg más trópusi betegségek is voltak. A "Zöld háború" című fejezetben MacArthur tábornok életrajzírója, William Manchester megállapítja, hogy a betegség egyike volt a számos gyengítő betegségnek, amelyek mindkét oldalt érintették Új-Guineában a véres Kokoda csatákban.
a Kokoda Track mentén 1942-43-ban hat hónapos időszakban vívott harcok során, és megemlíti, hogy a kórházi evakuáláshoz a szövetséges katonáknak (akik kerékpáros erők) lázban kellett futniuk, és hogy a betegség okozta áldozatok 5:1-rel meghaladják a fegyverek okozta áldozatokat. Hasonlóképpen, a betegség áldozatokat okozott az Új-Guinea és a Guadalcanal kampányának összes dzsungel harcaiban. Ahol a szövetségesek bázisok voltak, eltávolították és csökkentették a növényzetet, vagy DDT-t használtak profilaktikus terület-barrier kezelésként, így a mérgező és kullancs okozta betegségek aránya a frontvonalon kívüli erőkben csökkent.