- 1905-ben diplomázott, és francia nyelv és irodalom tanárává vált Giurgiu-ban. 1907-ben átment a Turnu Severin-i Traian középiskolába, ahol 1920-ig maradt, beleértve az igazgatói megbízatást is. Tanítványai között volt a leendő irodalmi kritikus, Șerban Cioculescu, aki szigorú fegyelmezettként emlékezett rá. A nyári szünetek alatt, egyedül vagy diákokkal és tanárokkal, Ausztriában, Németországban, Olaszországban és Franciaországban járt művészeti múzeumokban. Kijelentette, hogy támogatja az 1907-es román parasztfelkelést.
1917. januárjában, az I. világháború alatt, miután elítélte a német megszállási hatóságokat, a Turnu Severinban letartóztatott hatvan értelmiségi és bürokrata között volt. Ezt követően Oprescut Bulgáriába küldték, ahol egy táborban tartották, majd néhány hónappal később szabadon engedték. Később a Cluji Egyetem professzora lett, amely egy olyan régióban volt, amely Románia joghatósága alá került, amikor Erdély Romániával egyesült. Clujban folytatta a francia nyelv és irodalom tanítását, valamint létrehozott és vezetett egy művészettörténeti szemináriumot. A franciaországi szakirányú kurzusokon való részvétel közben közeli barátokká vált Henri Focillon-al, akinek életrajzát később írta, és akinek Oprescu-hoz írt leveleit halálát követően publikálták.