Laval 1934-ben csatlakozott Gaston Doumergue jobboldali kormányához, a gyarmatok minisztereként, majd külügyminiszterként. 1935-ben ismét miniszterelnök lett. Németország megfékezése érdekében Laval Olaszországnak és a Szovjetuniónak kedvező külpolitikát folytatott, de az Abesszíniai válság kezelését - amelyet széles körben Benito Mussolini megnyugtatásának minősítettek - 1936. évi lemondására késztette. Franciaország vereségét és Németországgal kötött fegyverszünetet követően
1940-ben Laval kiemelkedő szerepet töltött be Philippe Pétain Vichy-rezsimében, először minisztertanácsának alelnöke volt 1940 júliusától 1940 decemberéig, majd később kormányfő 1942 áprilisától 1944 augusztusáig. A kollaborációs kormány francia munkásokat küldött Németországba, és megszervezte a zsidók deportálását.