Írj folytatást erre a bekezdésre - 1648-ban János Kazimierust választotta a lengyel parlament, hogy utódja legyen féltestvérének a lengyel trónon. Az utolsó Vasa uralkodását a Lengyel-Litván Köztársaságban az orosz-lengyel háború (1654-67) uralta, amelyet a Svédországgal folytatott háború követett ("Az özönvíz
"), amelyre a Közösség két korábbi Vasa királya készítette a színpadot. Lengyelország nagy részét a svéd hadsereg megtámadta az özönvíz idején nagy harc nélkül, a lengyel és litván kormányzók és nemesség összeesküvésének köszönhetően. Néhány éven belül a Nemzetközösség felállt, hogy kikényszerítse a svédeket Lengyelországból, véget vetve a rövid életű behatolásoknak és hadjáratoknak, azonban nagy áron. A Nemzetközösség legtöbb városát fosztották, fosztották el, és néhányat teljesen felégettek, főleg a visszahúzódó ellenséges egységek által. Bár János Kazimierz uralkodása a legpusztítóbb és talán a legsikertelenebb volt Lengyelország és a Lengyel-Litván Köztársaság történelmében, gyakran "harcos királynak" nevezik, aki bátran harcolt, hogy megmentse nemzetét és népét.