A Japán Birodalmi Haditengerészet a II. Világháborúban, a Csendes-óceáni Háború kezdetén, 1941 decemberében, volt a harmadik legerősebb haditengerészet a világon, és a haditengerészeti légierő volt az egyik legerősebb légierő a világon. A háború első hat hónapjában a Császári Japán Haditengerészet látványos sikereket ért el, súlyos vereségeket okozva a szövetséges erőknek, minden csatában veretlenek voltak. A Pearl Harbor elleni támadás megrongálta az amerikai csatahajókat a Csendes-óceáni Flotta, míg a szövetséges haditengerészeteket megsemmisítette Japán délkelet-ázsiai hódítása. A japán haditengerészeti repülőgépek voltak felelősek a HMS "Prince of Wales" és a HMS "Repulse" elsüllyesztéséért is, ami volt az első alkalom, hogy a főhajókat légicsapással elsüllyesztették út közben. 1942 áprilisában az Indiai-óceánon indult rajtaütés elűzte a Királyi Haditengerészetet Délkelet-Ázsiából. Ezek után a sikerek után a japánok most a stratégiai pontok megszüntetésére és semlegesítésére koncentráltak, ahonnan a szövetségesek ellenszállást indíthatnak a japán hódítások ellen. A Korall-tengernél azonban a japánok kénytelenek voltak lemondani Ausztrália elszigetelésére tett kísérleteikről, míg a Midway-i vereség arra kényszerítette őket, hogy védekezzenek. A
A Salamon-szigeteki hadjárat, amelyben a japánok elvesztették a kimerülési háborút, volt a leghatározóbb; nem tudtak elég erővel elég időben elkötelezni magukat.