Az Epierre-i csata (19. szeptember 1793) az Első Koalíció háborújának része volt, amely egy köztársasági francia hadsereget állított fel François Christophe de Kellermann vezetésével egy számszerűen erősebb Szardínia-Piemont királysági hadsereg ellen, amelyet a Montferrat herceg, Maurizio herceg parancsolt. Az osztrák főparancsnok, Joseph Nikolaus De Vins általános vezetése alatt Montferrat 1793. augusztus közepén támadásba kezdett, hogy visszafoglalja a Szavoi hercegséget a franciáktól. Mert a franciák Lyon ostromával foglalkoztak.
, a piemontaiak visszaszerezték a Maurienne és a Tarentaise-völgyek nagy részét, de Albertville-nél megállították őket, és visszafoglalták Savoyt. Szeptemberben Kellermann ellenséges támadást indított, amelyben ügyesen váltotta a csapatokat a völgyek között, hogy visszaszorítsa a piemontot. Épierre-nél Jean-Denis Le Doyen vezette francia hadsereg helyi csatában legyőzte Cordon márkiját. Október 8-án a piemontusok lemondtak minden nyereségükről, és visszavonultak a Graian Alpok csúcsára. A győzelme ellenére a gyanakvó politikusok Párizsban letartóztatták Kellermannot, és 1794 novemberéig börtönben volt.