Lord Aberdeen (1784-1860) nagyon sikeres diplomata volt számos vitában 1812 és 1856 között, de rosszul sikerült a Krím-háború kezelésében, és 1856-ban nyugdíjba vonult. 1813-1814-ben, mint az Osztrák Birodalom nagykövete, tárgyalásokat folytatott a szövetségekről és a finanszírozásról, amelyek Napóleon vereségéhez vezettek. Párizsban normalizálta a kapcsolatokat az újonnan helyreállított Bourbon kormánnyal, és meggyőzte Londont, hogy a Bourbonok megbízhatók. Jól dolgozott olyan vezető európai diplomatákkal, mint a barátai, Klemens von Metternich Bécsben és François Guizot Párizsban. Nagy-Britanniát a kontinens diplomáciájának középpontjába helyezte olyan kritikus kérdésekben, mint a helyi háborúk Görögországban, Portugáliában és
Belgium. Az Egyesült Államokkal fennálló problémák véget értek a Maine-i határvitának kompromittálásával, amely az amerikaiaknak adta a legtöbb földet, de Kanadának kritikus fontosságú kapcsolatokat adott egy melegvízi kikötőhöz. Központi szerepet játszott az első ópiumháború megnyerésében Kínával szemben, és a folyamat során megszerezte Hong Kong irányítását.