A második világháború utolsó hónapjában Kelet-Ázsiában a szovjet erők elindították a hatalmas mancsúriai stratégiai támadó hadműveletet.
a japán Kwantung hadsereg ellen Mandzsúriában és a kínai-mongol határ mentén. Ez a hadművelet mindössze három hét alatt elpusztította a Kwantung hadsereget, és a háború végére a Szovjetunió megszállta az egész Mandzsúriát a helyi kínai erők teljes hatalmi vákuumában. Ennek következtében a térségben állomásozó 700.000 japán katona megadta magát. Később abban az évben Csiang Kaj-csek rájött, hogy nincs elég erőforrása ahhoz, hogy megakadályozza a KKP mandzsúria átvételét a tervezett szovjet távozás után. Ezért egyezséget kötött a szovjetekkel, hogy elhalasztják a visszavonulást, amíg a legjobb képzett embereit és modern anyagait nem szállítja a régióba. A szovjetek azonban megtagadták, hogy a nacionalista csapatok átkeljenek a területükön. A KMT csapatokat az USA repülőgéppel szállította, hogy elfoglalják az észak-kínai kulcsfontosságú városokat, miközben a vidéket már a KKP uralta. 1945. november 15-én a ROC kampányt indított, hogy megakadályozza a KKP-t abban, hogy megerősítse már így is erős bázisát. A szovjetek a többletidőben szisztematikusan szétzúzták a mandzsúriai kiterjedt ipari bázist (amely akár 2 milliárd dollárt is ér) és visszaküldték a háború sújtotta országukba.