Az 1824-es angol-holland szerződés szilárdította Szingapúr brit birodalomként való helyzetét, felosztva a malajziai szigetcsoportot a két gyarmati hatalom között, a Malacca-szoros északi területe, beleértve Szingapúrot is, Nagy-Britannia befolyási körébe esett. 1826-ban Szingapúrot a Brit Kelet-indiai Társaság csoportosította Penang-félszigetével és Malaccával, hogy a British East India Company által igazgatott Szingapúr-szorosok településeit hozzák létre. 1830-ban a Szingapúr-szorosok települései a Bengáliában működő brit arab elnökség rezidenciájává vagy albizottságává váltak.
A szigetet irányító adminisztráció alultáplált volt, hatástalan és nem törődött a lakosság jólétével.