Írj folytatást erre a bekezdésre - Az 1620-as évek jó évek voltak a spanyol külpolitika számára: a hollandokkal folytatott háború jól ment, bár nagy költséggel, és 1624-ben Breda kulcsfontosságú városának visszafoglalásával ért csúcspontjára. Az évtized végére azonban Fülöp kormánya szembesült azzal a kérdéssel, hogy a Flandriai háborút vagy Spanyolország Franciaországgal való kapcsolatát prioritja-e a Mantovai örökösödési háború (1628-1631) során. Fülöp tanácsadói azt javasolták, hogy a Flandria elleni háborút részesítsék elsőbbségben, és lépéseket tegyenek a spanyol út Hollandiába való védelme érdekében, de XIII. Lajos ellenségének árán. Stratégiailag ez katasztrófának bizonyult. Az 1630-as évek közepén a spanyolok újabb sikerei ellenére - különösen Fülöp kormányának diadalma egy friss spanyol hadsereg felállításában, amely Németországba vonult, hogy legyőzze a svéd vezetésű protestáns erőket a Nördlingen-i csatában.
1634-ben a Franciaországgal való fokozott feszültség miatt a háború a két katolikus állam között egyre elkerülhetetlenebbé vált. Olivares azt tanácsolta Fülöpnek, hogy a közelgő háború Franciaországgal mind vagy semmi lesz; Spanyolország nyer vagy bukik az eredmény alapján.