A következő mondatot töltse ki: Az újságíró, Antonio Maestre azonban a politikai szférán túlmutató definíciót ad, és úgy írja le a szociológiai frankizmust, hogy:A polgárok és politikusok gyűjteménye, akik jól éltek a frankizmus alatt és támogatták az ötleteit, bizonyos mértékben a rendszer megnyitásának mellett álltak, hogy biztosítsák, hogy az átmenet elviselhető irányba haladjon.Franco diktatúrája alatt a népszerűségét nem a közvélemény-kutatások mérte meg, hanem a hadsereg legitimitása és személyének karizmatikus legitimitása (caudillismo), valamint a Movimiento nacional által elterjedt társadalmi kötődés (melyek mindegyike a fasizmus tipikus elemei). Ezek együttesen biztosították a tömeges nyilvános támogatási tüntetéseket és a gyakorlatilag egyhangú eredményeket a sporadikus nemzeti népszavazásokban (mint például a spanyol 1966-os szerves törvény népszavazás). 1969-ben az egyik utolsó televíziós karácsonyi beszédében Franco Spanyolország jövőjéről beszélt, mondván, hogy minden "atado y bien atado" (szó szerint "kötött és jól kötött", utalva a rezsimének intézményesítésére), ami népszerű mondás lett Spanyolországban. Minden nyomot a személyes egészségére gondosan megvizsgáltak, mint ahogy a titokzatosan kifejezett szándékait is, mint például a "no hay mal que por bien no venga" kifejezést (körülbelül egyenértékű a "minden felhőnek van egy ezüst fodrája"), amelyet a
Luis Carrero Blanco 1973-as meggyilkolása az ETA baszk szeparatista csoportja által, és amelynek jelentése végtelen spekuláció tárgyát képezte. 1971-ben egy titkos interjúban Vernon Walters-szel, Richard Nixon küldöttével, Franco kifejezte véleményét, hogy halála után a spanyol társadalom olyan politikai evolúciót folytat, amely nem szakítana meg az örökségével, mivel a most nagyobb és vagyonosabb spanyol középosztály elkerülné egy újabb polgárháború kockázatát.