Írj folytatást erre a bekezdésre - az NGC 4395-et egy 1920-as tanulmányban Francis G. Pease csillagász "spirálködnek" minősítette. Most már tudjuk, hogy ez egy galaxis, amely különbözik a Tejútról (lásd a Nagy vitát
) Több másik közeli galaxis mellett az NGC 4395-ben lévő csillagokat Allan Sandage és Gustav Andreas Tammann 1974-es tanulmányában az univerzum tágulási sebességének mérésére használták. Nemrégiben felfedezték, hogy az NGC 4395 egy nagyon alacsony fényerősségű aktív galaxismagot tartalmaz. Azóta a magja számos tudományos tanulmány tárgyát képezi, és kísérleteket tettek a központi fekete lyuka tömegének mérésére.