Írj folytatást erre a bekezdésre - A 13. században, a mongol vezető Csingisz kán, egykor a dzsurcsenek alárendeltje, fellázadt a Dzsin dinasztia ellen. A következő mongol hódítás a Jin dinasztia
, a nomád betolakodók elkerülték a közvetlen támadásokat a Jin erődítmények. Ehelyett, amikor csak lehetett, a mongolok egyszerűen a falak körül lovagoltak; ennek a taktikának egy hatékony példája 1211-ben volt, amikor megkerülték a Zhangjiakou jelentős erődjét, és szörnyű vereséget okoztak a Jin seregeinek a Yehuling-i csatában. A mongolok is kihasználták a Jin ellen fennálló Liao haragot; a Jin falak mentén lévő helyőrségeket védő khitanok, mint például a Gubeikou-ban, gyakran inkább megadják magukat a mongoloknak, mint harcolni velük. Az egyetlen jelentős ütközés a Nagy Fal fő vonalánál a erősen védett Juyong-hágónál volt: helyette, hogy ostrom alá helyezzék, a mongol tábornok Jebe csapdába csalta a védőket, és a nyitott kapukon keresztül támadt. 1215-ben Dzsingisz kán ostromolta, elfoglalta és kifosztotta a Jin fővárosát, Yanjingot (a mai Pekinget). A Jin-dinasztia végül összeomlott a Caizhou ostroma után 1234-ben. A nyugati Xia már 1227-ben elesett, és a déli Song 1279-ig ellenállt a mongoloknak.