1941 februárjában a századot Görögországba szállították, hogy támogassa a görög ellenállást az olasz invázió ellen.
- Igen. Albániában és Olaszországban célpontokat támadtak, valamint a görög csapatok ellátására szolgált. A németek 1941 áprilisában Görögországot megtámadták, és a század Wellingtoneit Bulgáriára irányuló támadásokra használták, de április 17-én a németek előretörése miatt a századot vissza kellett evakuálni Egyiptomba. 1941. május 1-jén egy nyolc Wellington-os osztagot a 37. századból telepítettek a RAF Aqir-be Palesztinában, mint válasz az iraki fenyegetésekre a brit Habbaniya légibázisra, és másnap részt vettek az iraki pozíciók elleni bombázási támadásokban Habbaniya-n kívül az angol-iraki háború nyitó lépéseiben. Az egység aznap későbbiekben az iraki Shaibahba költözött, és a következő néhány napban folytatta az iraki pozíciók és repülőterek rajtaütését. A század többi része eközben folytatta a német és olasz repülőterek elleni támadásokat Dodecanese-szigeteken és Dél-Görögországban. Az iraki bázisú különítmény május 12-én tért vissza Egyiptomba. A németek Kréta megtámadását követően a század a sziget védelmezőinek támogatására repült, a sziget bukásáig. Június 18-tól az RAF egyiptomi székhelyű Wellington-osztagjai, köztük 37-as, támadásokat hajtottak végre Aleppó és Bejrút ellen a szíriai-libanoni hadjárat részeként. A század továbbra is célokat támadott Görögországban és Észak-Afrikában (például olyan kikötők, mint Bengázi és Derna), és 1941 novemberétől egyre inkább repülőterek ellen működött a Crusader hadművelet előkészítéseként.