A haditengerészet minisztereként Daniels irányította a politikát és a formalitásokat az I. világháborúban, míg a legfőbb segédje, Franklin D. Roosevelt, a fő háborús döntéseket hozta. Mint nagykövet Mexikóban a forradalom után
Daniels az amerikai kormány ellenes intézkedéseivel foglalkozott, és az amerikai olajbefektetések kisajátításával. Észak-Karolinában a 20. század elején vezető progresszív volt, támogatta az állami iskolákat és a közműveket, és több szabályozásra szólított fel a vagyonkezelőkre és a vasútvonalakra. Támogatta a szesztilalmat és a női választójogot, és újságjait arra használta, hogy támogassa a rendszeres Demokrata Párt-jegyet.