Írj folytatást erre a bekezdésre - Julius Caesar 44-ben történt meggyilkolása konfliktushoz vezetett a gyilkossági összeesküvés vezetői, Marcus Junius Brutus és Gaius Cassius Longinus, valamint a második triumvirátus által vezetett császáriak között, akik átvették Rómát. Ez vezetett a felszabadító polgárháborúhoz.
(43<unk>42 BC). A polgárháború előtt Brutus és Cassius keletre menekült. A római Macedónia (Grécia) és Szíria tartományokat a császár adta nekik. A császárok azonban a két tartományt Gaius Antoniusnak (Mark Antony testvére) és Publius Cornelius Dolabella-nak adták át. Császármetszés volt. Brutusnak és Cassiusnak Creta et Cyrenaica-t adták. Nem voltak elégedettek azzal, hogy ezt a kis tartományt kapták, és felkészültek arra, hogy megtámadják Macedóniát és Szíriát. A szenátus azonban a két tartomány visszaadására szavazott. Brutust is Illyriába küldték. Macedóniába akkor érkezett, amikor Gaius Antonius épp most érkezett oda, hogy átvegye a propraetorship-t, amelyet a szenátus változása előtt kaptak. Elődje, Quintus Hortenius csatlakozott Brutushoz. Vatinius Dyrrachiumra vonult, és elfoglalta, mielőtt Brutus megérkezett. Három légiójának katonái (kivéve az elveszett kohortákat), akik nem szerették őt, átbuktak Brutushoz, aki aztán harcba szállt Gaius Antoniusszal, aki Apolloniában (Fier közelében, Albániában) volt. Antonius seregeit is megnyerte (hét kohortáját és egy légiót a hadnagya, Lucius Piso vezetésével).