Írj folytatást erre a bekezdésre - Fulknak új és veszélyesebb ellenséggel kellett szembenéznie: Moszul atabeg Zengivel, aki átvette Aleppó irányítását, és Damaszkuszra is szegezte a szemét; e három állam egyesülése komoly csapást mérhetett volna Jeruzsálem növekvő hatalmára. A bizánci császár, II. János Komnenusz 1137 és 1138 közötti rövid beavatkozása, aki a császári felsőbbséget kívánta érvényesíteni az összes keresztes állam felett, semmit sem tett a Zengi fenyegetésének megállítására; 1139-ben Damaszkusz és Jeruzsálem felismerte a fenyegetés súlyosságát mindkét állam számára, és szövetséget kötöttek, amely megállította Zengi előretörését. Fulk ekkor számos várat épített, köztük Ibelint és Kerakot. Miután Fulk és János császár külön-külön vadászbalesetben halt meg 1143-ban, a Zengi megszállta és meghódította Edesszát.
1144-ben. Melisende királynő, aki most a legidősebb fia, III. Balduinnak volt a regense, új rendőrt, Hierges-i Manassest nevezte ki Fulk halála után a hadsereg vezetőjévé, de Edessát nem lehetett visszaszerezni, annak ellenére, hogy Zengi sajátja megölték 1146-ban. Edessa bukása megdöbbentette Európát, és 1148-ban egy második keresztes hadjárat kezdődött.