A Csendes-óceáni háború elején a japánok partra szálltak Borneó északnyugati részén, és gyorsan elfoglalták a térség létfontosságú olajmezőit, amelyek 1943-ra kezdtek hozzájárulni a háborús erőfeszítéseikhez. A szövetségesek erőfeszítései az olaj áramlásának megakadályozására nagyrészt a légi bombázásokra korlátozódtak az időközben, mivel a szövetséges szárazföldi erőfeszítések a Fülöp-szigetekre irányuló erőfeszítésekre összpontosítottak. Mindazonáltal 1944 végén - 1945 elején a szövetségesek megkezdték a terület visszafoglalására irányuló műveletek tervezését. Szövetséges műveletek Labuan visszafoglalására
és a Brunei-öbölben 1945 június közepén. Ennek támogatására az ausztrál Szolgálatok Felderítési Osztálya (SRD) 1945 márciusában indította el az Agas hadműveletet, a Z Különleges Egység személyzetét felhasználva. A hadműveletnek két fő célja volt: hírszerzés és a bennszülöttek kiképzése a japánok elleni gerilla hadjárat elindítására. Ezt követően a háború utolsó szakaszában öt műveletet hajtottak végre az észak-borneói japán megszállás alatt álló területeken az Agas hadművelet <unk> a malajzi szó a homokbogár <unk> támogatása alatt, amelyeket a Semut hadművelettel együtt hajtottak végre Sarawakban. A Borneó északi részén elfoglalt japán csapatok a 37. hadseregből származtak.