Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: Akkoriban a hangyásvakat desztillálva keletkezett hangyássav, és Döbereiner hangyás teste valószínűleg tartalmazott némi növényi anyagot. 1840-ben a skót vegyész, John Stenhouse felfedezte, hogy ugyanazt a vegyi anyagot elő lehet állítani a növények széles skálájának desztillálásával, beleértve a kukoricát, zabot, szelvényt és fűrészporot, vizes kénsavval; ő is meghatározta a (C5H4O2) empirikus képletét. George Fownes 1845-ben furfurolnak nevezte el ezt az olajat (a furfur - a keverék és az oleum szóból). Ez a név kiemelkedő szerepet töltött be az irodalomban 1901-ig, amikor a német vegyész, Carl Harries levezette a furfural szerkezetét. A furfural viszonylag homályos maradt 1922-ig, amikor a Quaker Oats Company elindította a tömeges termelést zabkorsóból. A furfuralt ma is mezőgazdasági melléktermékekből állítják elő, mint például a cukornád bagassza és a kukoricafa. A furfural fő termelő országai jelenleg a Dominikai Köztársaság, Dél-Afrika és Kína.  Kérdés: A kukorica mely részét használják ma a furfural előállításához?
kukoricafa