Írj folytatást erre a bekezdésre - A külföldi udvarok nem használták ki a lehetőséget, hogy saját jelöltjeiket támogassák a lengyel trónra. Az osztrák Habsburgok jóindulatúak voltak a lengyel vázák iránt, és nem állítottak fel ellenfeleket. Az a félelem, hogy a svéd Vasák királya, II. Gustavus Adolphus saját jelöltségét terjeszti elő, megalapozatlannak bizonyult, bár küldötte, Steno Belke úgy érvelt, hogy Vladislavnak lemondnia kell a svéd trónra vonatkozó követeléséről (Władysław visszautasította). Külföldi küldöttek, mint például a pápai nuncius Honorat Visconti és a Szent Római Birodalom küldöttje, Julius Mosberg gróf, kijelentették, hogy támogatják Władyszaut. A porosz herceg, György Vilmos, Brandenburgi választó, kérte, hogy részt vehessen a választási sejmben, de ezt a kérést visszautasították. Moszkva éppen akkor készült a háborúra a Nemzetközösséggel.
és nem tudott jelöltet terjeszteni - sőt, akkor támadta meg, amikor a választási sejm ülésszakban volt.