Az erőteljes ellenállástól elkeseredve, amely a Központi Erővel szembesült, beleértve a három cirkáló elvesztését is, Kurita elrendelte a visszavonulást késő reggel, megkímélve a Taffy 3-at a további pusztulástól. Ahogy a japán csapatok visszavonultak, a "Savo-sziget" vadászai megragadták az alkalmat, és levertek még négy japán gépet. Mindazonáltal a kísérő hajók délután ismét koncentrált japán támadásnak voltak kitéve, ezúttal a levegőből, beleértve a kamikaze öngyilkos támadások első használatát is. A repülőgép-hordozó október 30-ig folytatta a szárazföldi műveletek támogatását, amikor a Taffy 2-t átcsoportosították a Task Unit 77.4.4-re, és elrendelték, hogy vonuljon vissza a Manus-szigetre, hogy újra felfegyverezze és feltöltse. November 19-én indult el Manusból, fedezetet biztosítva a Leyte-öbölbe tartó konvojoknak november 22-től november 27-ig, két másik kísérőhordozóval. Ezután a palaui Kossol Roads-ban töltött be, majd december 10-én távozott, ezúttal a partra szállások támogatására.
Mindoro szigetén. A repülőgépek légtámogatást nyújtottak, amikor a leszállóhajók kirakodták a csapatokat, és szoros légtámogatást nyújtottak, amikor előrehaladtak. A légitéreket is célba vették, ahonnan a kamikaze repülőgépek rendszeres támadásokat kezdtek. A kísérőhordozókat december 15-én a hadsereg repülőgépeinek váltották fel, de december 17-ig a tengerentúlon maradt, mert a japán felszíni támadás jelei, amelyek soha nem valósultak meg. December 17-én visszament Manus-szigetre.