Írj egy folytatást erre a bekezdésre - a Brabham autók versenyeztek az Indianapolis 500-as versenyen az 1960-as évek közepétől az 1970-es évek elejéig. Egy kudarcot vallott projekt után 1962-ben az MRD-t megbízták 1964-ben, hogy építsen egy IndyCar alvázot, amelyet egy amerikai Offenhauser motor hajtott. Az így létrejött BT12 alváz Jack Brabham által futott "Zink-Urschel Trackburner" néven az 1964-es eseményen.
és visszavonult egy üzemanyag tartály problémával. Az autót 1966-ban ismét bevetették, Jim McElreath harmadik helyen végzett. 1968 és 1970 között Brabham visszatért Indianapolisba, először a Formula 1-ben használt Repco V8 4,2 literes változatával, amellyel Peter Revson ötödik lett 1969-ben, mielőtt 1970-ben visszatérne az Offenhauser motorhoz. A Brabham-Offenhauser kombinációba 1971-ben J.C. Agajanian jelentkezett, ötödik lett Bill Vukovich II kezében. Bár egyetlen Brabham autó sem nyert Indianapolisban, McElreath négy United States Automobile Club (USAC) versenyt nyert 1965 és 1966 között a BT12-ben. A "Dean Van Lines Special", amelyben Mario Andretti megnyerte az 1965-ös USAC nemzeti bajnokságot, ennek az autónak a közvetlen másolata volt, amelyet Andretti stábfőnöke, Clint Brawner készített a Brabham engedélyével. Revson Brabham utolsó USAC verseny győzelmét egy BT25-ben hozta el 1969-ben, a Repco motorral.