Írj egy folytatást erre a bekezdésre - 1854-ben, a kolera kitörése Chicagóban elvette a lakosság 5,5 százalékának életét (körülbelül 3500 ember). A Rhode Island-i Providence olyan széles körben terjedt ki, hogy a következő harminc évben 1854-et "a kolera éve"-nek nevezték. 1853-ban és 1854-ben a londoni járvány 10 739 életet követelt. Az 1854-es Broad Street-i kolera kitörése
Londonban véget ért, miután John Snow orvos azonosította a Broad Street-i szivattyút, mint szennyezett, és meggyőzte a tisztviselőket, hogy vegyék le a fogantyúját, hogy megakadályozzák az embereket abban, hogy vizet vegyenek. Kutatása bizonyította, hogy a szennyezett víz volt a fő kórokozó, bár nem azonosította a szennyező anyagot. Évekbe telhetett, mire ezt az üzenetet elhitték és teljes mértékben cselekedtek. Spanyolországban több mint 236.000 ember halt meg a kolera járványban 1854-ben és 1855-ben. A betegség 1854-ben és 1855-ben elérte Dél-Amerikát, és Venezuelában és Brazíliában áldozatok voltak. A harmadik járvány idején Tunéziában, ahol az előző két járvány nem járt, azt hitték, hogy az európaiak hozták a betegséget. A saját higiéniai szokásaikat okolták. Egyes amerikai tudósok úgy kezdtek hinni, hogy a kolera valamilyen módon összefügg az afroamerikaiakkal, mivel a betegség a déli fekete lakosságú területeken volt elterjedt. A jelenlegi kutatók megjegyzik, hogy a lakosságuknak nem volt elegendő egészségügyi ellátásuk, és a vízi utak közelében éltek, ahol a utazók és a hajók szállították a betegséget.