Írj folytatást erre a bekezdésre - 1940. december 7-e és 8-a éjszakáján a brit nyugati sivatagi erő Richard O'Connor tábornok parancsnoksága alatt, amely a brit 7. páncélozott hadosztályból és az indiai 4. gyalogos hadosztályból állt, amelyet a brit 16. gyalogos dandár erősített, összesen a támadás kezdő pozíciójára lépett. A "Catanzaro" hadosztály jelenleg a Buqbuq szektort őrizte, északra a 63-as cirene gyalogos hadosztálytól Ābār Abū Safāfī-nél (Sofafi), délre a 1 líbiai Sibelle hadosztálytól Al Maktīlah-nál (Maktila) és a 2 líbiai Pescatori hadosztálytól <unk>Alam aţ Ţummār-nál (Tummar). A súlyos bombázás és a brit páncélos támadás Alam Rimth-nál 1940. december 9-én áthatolt a "Catanzaro" hadosztály védelmébe. A Maletti csoport <unk>Alam Nibeiwa-i megsemmisülése ugyanazon a napon súlyosbította a helyzetet is. Nem tudott ellenállni vagy megállítani a támadásokat, a "Catanzaro" más olasz egységekkel csatlakozott Buqbuqban és a part menti vasút mentén 1940. december 10-én, lefedve a "3. január" 4. feketepóló hadosztály visszavonulását és a Sidi Barrani-ból a "líbiai testület" főhadiszállását. December 11-én Buqbuq-ot megtisztították minden ellenállástól, és sok olasz embert és fegyvert elfogtak. A hadosztály maradványai Bir Tishdida-ban, Sallum keleti külvárosában állást tudtak foglalni, és megállították a briteket, a megmaradt olasz tankok többségének kárára. 1940. december 13-14-én a "Catanzaro" hadosztály a könyörtelen nyomás alatt visszavonult Sallumhoz, és 1940. december 15-én visszaesett a Bardia védelmi körzetébe. Ami a hadosztályból maradt, teljesen megsemmisült a Bardia-i csatában.
1941. január 5-én.