Írj folytatást erre a bekezdésre - Zhongdu több mint 60 évig szolgált Jin fővárosának, a mongolok támadásáig.
1214-ben. A mongolok, a mongol fennsík és Dél-Szibériából származó nomád törzsi nép, segítettek a dzsurcsénoknak a kitánok elleni háborúban, de nem kapták meg a megígért kártérítést. 1211-ben a Dzsingisz kán vezette mongolok bosszút álltak a Dzsin-ek ellen azzal, hogy megszállták Észak-Kínát. 1213-ra a Sárga-folyótól északra lévő Jin területek nagy részét irányította, kivéve a fővárost, Zhongdu-t. 1214 márciusában Zhongdu északi külvárosában állította fel a főhadiszállást, és Hasar bátyjával és három legidősebb fiával, Jochi, Chagatai és Ögedei-vel elkezdték ostromolni a várost. Bár a Jin udvar gyengült egy palota puccs miatt, a várost három réteg árok és 900 torony védte. Amikor a mongolok között betegség tört ki, Dzsingisz kán muszlim küldöttet, Ja'fárt küldött a városba tárgyalásra, és a dzsin udvar békeszerződést kötött azzal, hogy lemondott a területekről és elfogadta a vazallus státuszt. Csingisz kán követelményei közé tartozott, hogy feleségül vegyen egy dzsurcseni hercegnőt. A Qicheng hercegnő, Wanyan Yongji lánya, a mongol főparancsnokságra lett kijelölt. A mongol táborba küldték őt, 100 őrt, 500 fiú- és cselédlányt, 3000 kötényt és 3000 lovat. A Csing hercegnő Csingisz kán négy fő felesége közül lett az egyik, aki feloldotta az ostromot és visszavonult a Juyong-hágónál északra.