Az elektromos kéttengelyes joysticket C. B. Mirick találta fel az Egyesült Államok Haditengerészeti Kutatólaboratóriumában (NRL) és 1926-ban szabadalmaztatta (US Patent no. 1,597,416). "Az NRL aktívan fejleszti a távirányított repülőgépeket abban az időben, és a joysticket esetlegesen e törekvés támogatására használták. A megadott szabadalomban Mirick azt írja: "Az én vezérlő rendszerem különösen alkalmazható a repülőgépek manőverezésében pilóta nélkül". A németek 1944 körül kifejlesztettek egy elektromos kéttengelyes joysticket. Az eszközt a németek Funkgerät FuG 203 Kehl rádiós vezérlő rendszerének részeként használták bizonyos német bombázó repülőgépekben, mind a rakétával felszerelt hajóellenes Henschel H3 rakét, mind a 29 pontatlan, erőforrású munícióval ellátott Fritz-X-t, és a német tudósok a távirányító joysticketot az idősebb rakéták irányítására
tengeri