Palanti továbbra is tervezte és illusztrálta a milánói áruházak értékesítési katalógusainak borítóját 1901 és 1912 között, az olasz szövetkezeti unióban dolgozva. 1902-től kezdett dolgozni a Teatro alla Scalában jelmez és díszlet tervezőként, valamint 1916-ig hirdetési plakátokat tervezett. Munkái között szerepelt a Giacomo Puccini Madame Butterfly első előadásának tervezése 1904-ben. Az 1905-06 operaszezon díszletét és jelmezeit is ő tervezte, beleértve a Figaro házasságát és a La Dama di Picche-t; Simon Boccanegra 1910-11-ben, Romeo és Júlia és L'Armida; Don Carlos 1912-ben; Oberon 1913-ban; és La Battaglia di Legnano 1916-ban. Figyelemre méltó plakátokat készített a La fanciulla del West (1911), Isabeau (1912) és Parsifal (1914) előadásaihoz. 1907-ben adjunktus professzor lett az Akadémia díszítőiskolájában és a Gyakorlati Művészetek Felső Iskolájában (Scuola superiore d'Arte Applicata all'Industria), 1913-tól pedig Ludovico Pogliaghi helyét vette a Brera Akadémia különleges díszítőiskolájában. 1902-ben együttműködött Gaetano Moretti építészével a torinói bútortervezésben, majd 1907-ben munkáját a Palazzo di Giustizia díszítéséhez használták. 1906-ban felkérték, hogy készítsen képeslapokat a Milánói Nemzetközi Világkiállításra
- Igen. Továbbra is részt vett a Buenos Airesben megrendezett Százéves Nemzetközi Kiállításon, ahol az olasz pavilon homlokzatát díszítette, és a brüsszeli Nemzetközi Kiállításon, ahol az olasz pavilon mennyezetét díszítette 1910-ben.