Írj folytatást erre a bekezdésre - 1945-ben az Emharték még mindig Bischofshofenben éltek, a vasúti raktár közelében, ahová Karl Emhartot 1936-ban vitték át. Ahogy a német kormány összeomlott, és mielőtt a nyugati és keleti felszabadító erők megérkeztek Ausztriába, Emhart aggodalmát fejezte ki amiatt, hogy a náci populista gengszterek felhasználhatják az idők káoszát, mint álcát a kiemelkedő szocialisták meggyilkolására, beleértve őt is. Ez nem történt meg. Míg mindenki aggódott amiatt, hogy mi fog történni, összeállt egy maroknyi náciellenes elvtársával, akikkel 1936-ig dolgozott. Most a városházára költöztek, és elkezdték az előttük álló hatalmas újjáépítési munkát. 1945 májusának elején a háború hivatalosan is véget ért.
és az egész Salzburg régiót átadták az amerikai katonai megszállás alá. Maria Emhartot egy amerikai tiszt hazaküldte a városházából azzal a megnyugtató magyarázattal, hogy "a politika a közösségben a férfiak dolga". A politikai tevékenységet a törvény már nem korlátozta a nemzetiszocialista párt tagjaira, és 1945. május 11-én csatlakozott a SPÖ ideiglenes vezetői csapatához az egész Salzburg tartomány számára. Valóban ő volt az egyetlen nő, aki a férfiakból álló csoportban dolgozott. Együtt dolgoztak a párt infrastruktúrájának helyreállításán az egész tartományban, miközben Emhart oratorikus képességeit is alkalmazta az újonnan indított párt nevében számtalan beszéd elbeszélésére. A folyamat során saját politikai profilját is újjáépítette. Novemberben a SPÖ tagja lett. Akkoriban a parlamentnek mindössze 26 tagja volt. Az 1945. november 25-én megválasztott tagok közül 25-en férfiak voltak.