Ausztria első kísérletét a köztársasági kormányzásra a monarchia 1918-as bukása után súlyosan akadályozta a győztes szövetségesek által megkövetelt háborús kártérítések megromló gazdasági terhe. Az osztrák Első Köztársaság (1918-1938) az 1920-as években úttörő reformokat hajtott végre, különösen Bécsben, amelyek az I. világháború utáni Európa szociális jóléti államai számára modellként szolgáltak. A köztársaság azonban 1933 és 1934 között fokozatosan az osztrófasiszták diktatúrájává fejlődött, Engelbert Dollfuss kancellár uralma alatt, akit 1934-ben a náci párt ügynökei meggyilkoltak. Az Első Köztársaság 1938-ban a náci Németországhoz tartozó "Anschluss" (annekció) -val ért véget. A Német Birodalom 1945-ös vereségét követően
Ausztria újrakezdte köztársasági kormányzását, miután teljes mértékben visszanyerte függetlenségét a megszálló szövetséges hatalmaktól. Ausztria politikai rendszerét a demokrácia és az önrendelkezés helyreállítása után a Második Köztársaságnak nevezik.