A második világháború előtt Észtországban, Lettországban és Litvániában egyaránt volt egy olyan autoriter államfő, aki véres puccs után került hatalomra: Antanas Smetona Litvániában (1926 decemberében), Konstantin Päts Észtországban (1934 márciusában) és Kārlis Ulmanis Lettországban (1934 májusában). Néhányan megjegyzik, hogy a litvániai események különböztek két északi szomszédjától, mivel Smetonának más motivációi voltak, és 8 évvel korábban biztosította a hatalmat, mint Lettországban vagy Észtországban. A jelentős politikai zavargások ellenére Finnországban nem történtek ilyen események. Finnország azonban egy
A balti államokban nem volt ilyen véres polgárháború. A balti autoriter rendszereket némi ellentmondás veszi körül <unk> az időszak általános stabilitása és gyors gazdasági növekedése miatt (bár rövid volt), egyes kommentátorok elkerülik az "autoriter" címkét; mások azonban elítélik az ilyen "bocsánatkérő" hozzáállást, például Kārlis Ulmanis későbbi értékeléseiben.