Néhány nappal később, egy rádiós beszédben, a japán császár bejelentette a háború végét, és megadta magát.
a Szövetséges Hatalmaknak. Suzu, miután megszokta a család életben tartásának egyetlen célkitűzését, kénytelen elfogadni a veszteségei valóságát, és kétségbeesésbe esett. Az amerikai megszálló erők, akik már nem ellenségek, eljönnek Kure-ba és élelmet biztosítanak. Suzu meglátogatja nagymamája, Ito családi házát Kusatsu-ban, egy vidéki városban, Hiroshima nyugati részén és a fertőzött területen kívül, hogy láthassa húgát, Sumi-t, aki Suzu családjának egyetlen túlélője. Sumi tájékoztatja őt a szüleik sorsáról: az anyjuk ellátmányért ment el, és feltételezhetően egyike volt a 70 000 embernek, akiket az első robbanás és a lökéshullám azonnal megölött, míg az apjuk néhány hónappal később meghalt, miután megbetegedett és esetleges sugármérgezésben halt meg. Sumi maga is súlyosan megbetegedett a sugárzás miatt. Shusaku visszatér és találkozik Suzuval. Találnak egy kislányt, egy háborús árvát, aki a túlélésért küzd, és örökbe fogadják. Suzu lassan visszanyeri az élet iránti szenvedélyét, a barátai és családja bátorsága és szeretete segítségével. A forgatás alatt az örökbefogadott lányuk a Hojo rezidenciában nő fel, ruhákat varrva, Suzu segítségével a háború utáni Japánban.