1864. augusztusában csatlakozott az egységéhez, és vezényelte az ezredet a Deep Bottom második csata, a Weldon vasút csata, a Ream's Station második csata
, és a Hatcher's Run csata; ő volt a parancsnoka a Fort Stedman és az Eleven és Twelve akkumulátorok előtt Petersburg, Virginia. Jelen volt a Konföderációs Államok hadseregének megadásán az Appomattox-i bíróságon, és 1865 június 30-án tért vissza a polgári életbe. Összesen háromszor sebesült meg. Csak egy évvel később belépett az Egyesült Államok hadseregébe, és 1866. júliusában első hadnagy lett a 40. gyalogos hadseregben.