A klasszikus mechanika alapja az, hogy egy test mozgását a szabad (vagy inerciális) mozgás és a szabad mozgás eltéréseinek kombinációjaként lehet leírni. Az ilyen eltéréseket a testre ható külső erők okozzák Newton második mozgási törvényének megfelelően, amely kimondja, hogy a testre ható nettó erő egyenlő a test (inerciális) tömegével szorozva a gyorsulásával. A preferált inerciális mozgások a tér és az idő geometriájával kapcsolatosak: a szabványos referenciakeretekben a mechanika szabadon mozgó tárgyak egyenes vonalak mentén haladnak állandó sebességgel. A modern parlance-ban útvonalaik egyenes, görbült világidőben.
gravitáció