Írj folytatást erre a bekezdésre - az OCI-t a Sullivan &amp; Cromwell ügyvédi iroda képviselte, amelynek két alkalmazottja és partnere John Foster Dulles és Allen Dulles volt, akik 1950-ben még nem voltak teljes mértékben része az amerikai kormánynak. Amikor az OCI szerződést meghiúsította Mossadeq és az iráni parlament, John Foster Dulles és Allen Dulles személyes háborút hirdetett Mossadeq ellen. Amint a két Dulles testvér hivatalosan is belépett az Egyesült Államok kormányába 1953-ban, mint külügyminiszter és a CIA igazgatója, úgy intézték, hogy Christopher Montague Woodhouse, a brit hírszerzés egykori vezetője Iránban, és a brit titkos hírszerzés vezetője, Sir John Sinclair, akit gyakran "C"-nek neveznek, megdöntse
Mohammed Mossadeq kormánya. A megdöntést Frank Wisner irányította, Allen Dulles washingtoni barátja és a CIA alárendeltje. A megdöntés helyszínen lévő társa és a CIA alkalmazottja Kermit Roosevelt volt. Mohammed Mossadeq gyűlölte a kommunizmust, és az új elnököt, Eisenhower tábornokot barátnak tartotta. Mossadeq fő bűne az volt, hogy meghiúsította a Dulles testvérek hasznát személyesen, a Sullivan &amp; Cromwell céget, az ügyfeleiket, az OCI-t, a J. Schroder Banking Corporation-t és a Chase Manhattan Bankot. A két banki ügyfél kisebb szerepet játszik, a tizenegy mérnöki és tanácsadó cég identitása továbbra is homályos, és a háború utáni újjáépítési folyamatban gyakorolt áthatoló hatásuk további kutatásra szorul.