Írj folytatást erre a bekezdésre - Lincoln elnök zsenialitásának mértéke nem csak az volt, hogy megnyerte a háborút, hanem az is, hogy a rabszolgaság-ellenes, a szabad talaj, a demokrácia és a nacionalizmus erősségeire támaszkodva és összefogva tette ezt. A Konföderáció felhagyott minden párt tevékenységével, és így elvesztette az adminisztráció támogatására elkötelezett országos szervezet előnyeit. Az Unióban a Republikánus Párt egyhangúan támogatta a háborús erőfeszítéseket, tiszteket, katonákat, katonásközi bónuszokat, asszonyoknak és özvegyeknek nyújtott segítséget, hadifelszerelést, kötvényvásárlást és a győzelemhez kritikus lelkesedést. A demokraták eleinte támogatták az Unióért folytatott háborút, és 1861-ben sok demokrata politikus ezredes és tábornok lett. 1862. szeptemberében Lincoln bejelentette, hogy az Emancipációs Nyilatkozatot elsősorban arra tervezték, hogy megsemmisítse a "Szolgaközösség" gazdasági bázisát. Kezdetben sok északi demokratát és még mérsékelt republikánust is elidegenített. Nem voltak hajlandók támogatni egy háborút, amely az általuk alsóbbrendűnek tartott faj javát szolgálta volna. A demokraták jelentős nyereséget értek el az 1862-es választásokon, de a republikánusok az Unió Pártjának támogatásával továbbra is uralkodtak. Sikerek a csatatéren (különösen Atlanta bukása)
) jelentősen támogatta a republikánusokat az 1864-es választásokon. A demokraták megpróbáltak kihasználni az emancipációval kapcsolatos negatív reakciókat, de 1864-re ezek valamennyire elhalványultak a Dél aláásásának sikere miatt. Ráadásul a republikánusok a "Copperheads" elleni árulás vádját sikeres kampánytámogatássá tették. Az Unió hadserege egyre inkább republikánus lett; valószínűleg a demokraták többsége, akik beiratkoztak, hazafelé a republikánusokkal meneteltek, köztük olyan kulcsfontosságú vezetők, mint John Logan és Ben Butler.