Írj folytatást erre a bekezdésre - Teljes önbizalommal visszatért Berlinbe, és elhatározta, hogy sikeres szabadúszó szobrászként részt vesz számos műemlék- és szökőkúttervezési versenyen. 1898-ra három nagyobb megbízást nyert. 1899-ben barátja, Constantin Starck révén találkozott John Albert mecklenburgi herceggel, aki kedvelte munkáját, és több megrendelést is adott. A karrierje valóban elindult, és az 1897 és 1916 közötti évek a legsikeresebbek voltak. A St. Louis-i Világkiállításon kapott pozitív fogadtatás bátorította
1904-ben olyan különböző helyeken, mint Manilla, Cape Town és Quito, részt vett emlékműveket készítő versenyeken, de nem járt sikerrel. Végül megkapta a Michael Andreas Barclay de Tolly emlékművének megrendelését Rigában, és meghívást kapott arra, hogy versenyezzen egy emlékműért St. Louisban, amelyet a német-amerikai újságíróknak Carl Schurznak, Emil Preetoriusnak és Carl Daenzernek szenteltek volna.