Írj folytatást erre a bekezdésre - Shamlou marxista és társadalmi gondolkodású értelmiségi volt, aki személyes szeretetet és vonzalmat szőtt a társadalmi attitűdjeivel együtt. Ő volt az egyik fő erő az 1979-es forradalom előtt az egykori iráni sah ellenes intellektuális mozgalomban. Hosszú élete során Shamlou politikai tevékenységet folytatott, és kétszer került börtönbe, először a II. világháború vége után, majd az 1953-as puccs után.
, de az iráni forradalom után is továbbra is társadalmi-politikai tevékenységet folytatott, politikai és társadalmi kritikára szentelt verseket írt. 1976-ban elhagyta az országot, hogy tiltakozzon a cenzúra és a fojtogató politikai légkör ellen. 1977-ben, egy évvel a Szah rezsimének összeomlása előtt, aláírta a nyílt levelet, amely támogatta az iráni Írói Szövetség tagjainak gyűléshez való jogát. Az új iszlám rezsim nem volt kedvező hozzá, anti-iszlám nacionalista elemnek, árulónak és nyugati írónak tekintette. Népszerűségét szem előtt tartva azonban az uralkodó papok nem tartóztathatták le, ugyanakkor sok éven át nem engedték meg munkáinak közzétételét. A kilencvenes évek eleje óta számos irodalmi folyóiratban jelentek meg költeményei.