Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A párbeszédek befejezését követően Chris Thomas producert bérelték fel, hogy "új fülpárral" szolgáljon. Thomas a zenében tanult, nem a mérnöki területen. Dolgozott a Beatles producerével, George Martinnal, és ismerte a Pink Floyd menedzserét, Steve O'Rourke-t. A zenekar mind a négy tagja nézeteltérésben volt a keverés stílusával kapcsolatban, Waters és Mason inkább egy "száraz" és "tiszta" keveréket választottak, amely jobban használta a nem zenei elemeket, Gilmour és Wright pedig egy finomabb és "visszaverő" keveréket. Thomas később azt állította, hogy nem voltak ilyen nézeteltérések, mondván: "Nem volt véleménykülönbség közöttük, nem emlékszem, hogy Roger egyszer azt mondta volna, hogy kevesebb visszhangot akar. Sőt, soha nem volt arra utalás, hogy később ki fognak esni. Nagyon kreatív volt a hangulat. Nagyon jó móka". Bár az igazság még mindig nem világos, Thomas beavatkozása egy üdvözlő kompromisszumot eredményezett Waters és Gilmour között, mindketten teljesen elégedettek voltak a végtermékkel. Thomas volt a felelős a jelentős változásokért az albumon, beleértve a tökéletes időzítést az egó használatával "Mi és ők". A "The Great Gig in the Sky" felvételén is jelen volt (bár Parsons volt a felelős Torry felvételéért). Interjúban 2006-ban, amikor megkérdezték, hogy úgy érezte-e, hogy a céljait a stúdióban teljesítette, Waters azt mondta:  Kérdés: Chris Thomas milyen menedzserrel barátkozott?
Steve O'Rourke