Paul Tracy a szezon első végét kereste. Az év második pole-ját (és ezzel a második bajnoki pontját) szerezte, és azt tervezte, hogy sebességét győzelemre alakítja. A 21. körben, miközben Mike Groff-ot körbevette, Tracy túl sok hátsó fék használatával forogott, és véget vetett Groff napjának. Később Jacques Villeneuve elhaladt Scott Goodyear-t a torontói Scott Goodyear-t az 1. kanyaron kívül. Az ABC hírügynöke, Bobby Unser hihetetlenül nevetve megjegyezte: "Ez egy lehetetlen passz volt!" Villeneuve később túl későn fékezett a hetedik kanyarban (a hátsó egyenes vége) és becsapódott a gumiabroncs-gátba. Három másodperccel később újra felgyújtotta a kocsit, és jelentős sérülés nélkül továbbment. Öt kört veszített, és tizenötös lett. Tracy ismét megfordult az első kanyarban, ezúttal Maurício Gugelmint megelőzve. Gugelmin szerencsésebb volt, mint Groff, és folytatta a kapcsolatot. Tracy és Fittipaldi egyaránt visszavonulhatott volna, külön-külön meghibásodott az átviteli rendszer. Az első helyen Al Unser Jr. visszaszerezte a trónját, mint a "part királya", az ötödik Long Beach-i versenyt megnyerte 39 másodperccel Nigel Mansell felett és 46 másodperccel Robby Gordon felett. A kaliforniai lett a 10. különböző vezető az IndyCar Long Beach történetében, ilyen volt az uralom Unser Jr. és az Andrettis az első évtizedben a verseny. Raul Boesel és Mario Andretti a Top 5-et fejezték be a bajnoki csata folyamán. Fittipaldi és Unser egyenlően 37 pontot értek el (mindketten győzelemmel és második helyezettel), Mansell 35 ponttal a harmadik helyen, Michael Andretti 29 ponttal, Stefan Johansson (az üzemanyag elfogyása után 10. helyen végzett) 25 ponttal, és Mario 24 ponttal a hatodik helyen, mivel a csapatok felkészültek a
Május hónap.