Írj folytatást erre a bekezdésre - A fasizmus befolyásos lett Bulgáriában az 1930-as években, amikor a parlamenti demokrácia kudarcot vallott. 1934-ben bolgár puccs
a Zveno katonai szervezet, a bolgár hadsereg segítségével, amely teljesen eltörölte a politikai pártokat. Ennek eredményeként a kis bolgár nemzeti szocialista munkáspárt eltűnt. 1935 áprilisában azonban a tiszteket Borisz cár váltotta fel. Azóta a cár úgy döntött, hogy saját kezébe veszi a hatalmat, míg a választásokat 1939-ben pártmentes alapon tartották. Ez valamiféle "királyi diktatúra" volt, hasonló ahhoz, amit Jugoszlávia I. Sándor vezetett 1929 és 1931 között. 1940-ben, amikor Bulgária belépett az új háborúba a tengely oldalán, a rezsimet intézményesítették azzal, hogy létrehoztak egy fasiszta típusú tömeg ifjúsági mozgalmat, amelyet Branniknak hívtak. Annak ellenére, hogy ez a szervezet számszerűen nagy lett, Bulgária nem fejlesztett ki egy olyan vállalati gazdasági rendszert, amely elengedhetetlen a fasizmus számára, és nem hoztak létre olyan felnőtt társait, mint a szakszervezetek vagy a milíciák. A zsidóellenes propaganda fokozatosan fokozódott Bulgáriában, ami antiszemita törvény bevezetéséhez vezetett. III. Borisz attól félt, hogy ezeket a szervezeteket Németország nyomásának eszközeként használják fel, és megpróbálta korlátozni kapcsolataikat a német tisztviselőkkel. Borisz 1943-ban halt meg, és helyére egy kormányzótanács lépett, amely a következő évben megdöntötték, így az ország most a Szövetségesek oldalán állt. 1944 szeptemberében a Zveno és a tengelyellenes Szülőföldfront új államcsínyet szervezett. Így a fasizmus jelentősen kevésbé volt sikeres Bulgáriában, mint a II. világháború Romániában, Magyarországon, Horvátországban vagy Szerbiában.