A fizetett szerződésekkel rendelkező klubok száma nőtt, és mind a tanács, mind a játék profivá vált. 1910-ben először került sor egy olyan országos versenyre, amelyben több mint két nemzeti csapat vett részt, bár ez informális volt, és a CONMEBOL nem ismerte el hivatalosan. A Copa Centenario Revolución de Mayo három mérkőzése, a házigazda, Argentína, Chile és Uruguay között májusban és júniusban játszódott. Argentína volt a veretlen győztes. Ezt a bajnokságot az első Copa América-nak vagy közvetlen elődjének is tekintik. A tisztviselő
Az első Copa América-t, akkoriban Campeonato Sudamericano de Fútbol néven, Argentína szervezte 1916-ban az argentin függetlenségi háború (1810-1818) századik évfordulójának megemlékezésére. Négy ország vett részt, a korábbi résztvevők mellett Brazíliát is meghívták. Uruguay két meccset nyert, és első dél-amerikai bajnok lett. Az akkori 19 éves Isabelino Gradín volt Uruguay legjobb játékosa, és a bajnokság legjobb gólszerzője, három góllal. Egy nappal Uruguay nagy győzelme után Chilében, a chilei labdarúgó-szövetség az eredmény megfordítását követelte azzal az indokkal, hogy két afrikai volt az uruguayi csapatban. Gradín, aki két gólt szerzett abban a meccsen, egy volt közülük, mivel ősördei Lesothóból származó rabszolgák voltak. Chile tiltakozását végül elutasították, és Uruguaj jogosan győztesnek nyilvánította. Az uruguayi csapat az első tíz kiadásból hatot nyert, egyszer elvesztette a döntőt, és kétszer szembesült a chilei tiltakozásokkal.