Írj folytatást erre a bekezdésre - Jacques tizennyolc évesen csatlakozott Nagy-Britannia Kommunista Pártjához, és mind a manchesteri, mind a cambridge-i egyetemeken nagyon aktív volt a diákpolitikában. 1966-ban ő volt az egyik fő mozgatója a Radikal Diák Szövetségnek, egy balközép-baloldali pártközi szervezetnek, amely körülbelül 400 diákból állt 108 egyetemről és főiskoláról, akik arra törekedtek, hogy létrehozzanak egy diákmozgalmat, amely "képes kollektív fellépésre általános társadalmi kérdésekben". Cambridge-ben fontos szerepet játszott a Cambridge Egyetem Diákok Szövetségének megalapításában. 1967-ben tagja volt a Kommunista Párt Végrehajtó Bizottságának, "valószínűleg a legfiatalabb tagja, körülbelül huszonkét évesen", és tag maradt 1991-ig. A Csehszlovákia szovjet inváziója mélyen érintett
Az 1968-as párizsi májusi események után, amelyet "politikai születésemnek" nevezett, a párt euro-kommunista vagy reformista szárnyának egyik korai vezetője volt, különösen Antonio Gramsci munkája befolyásolta. 1976-ban a Kommunista Párt Végrehajtó Bizottságának adott jelentésében azt állította, hogy "az osztályharc nem korlátozódik a gazdasági harcra... hanem ideológiai és kulturális is". Ugyanebben az évben a tradicionális George Matthews-szal együtt a "The British Road to Socialism" (a Kommunista Párt programja) frissített változatát dolgozták ki, amelyet a Párt 1977. évi 35. nemzeti kongresszusán mutattak be. Később úgy jellemezte a folyamatot, mint egy "mexikói állást", de a Gramsciánus gondolatok hatása nyilvánvaló volt a végső tervezetben, amely "széles demokratikus szövetségre" szólított fel, és azt állította, hogy a haladó mozgalomnak "nem csak... osztályerők szövetségének kell lennie... hanem a társadalom más fontos erőinek, amelyek az elnyomás területeiből származnak, amelyek nem mindig kapcsolódnak közvetlenül a termelési viszonyokhoz".