Töltse ki a következő mondatot: Míg az oroszellenes helyi felkelések Észak-Kaukázusban még a Kaukázusi Front hivatalos létrehozása előtt kezdődtek, két hónappal Aslan Maszadov halála után az új csecsen szeparatista vezető, Abdul-Halim Sadulayev hivatalosan bejelentette, hogy "a katonai-politikai hatalom rendszerének reformja" keretében kaukázusi frontot hoztak létre. A meglévő csecsen, dagesztáni és ingusz "szektorokkal" együtt a Stavropol, Kabardin-Balkar, Krasnodar, Karachai-Cirkesz, Ossét és Adyghe jamaatokat is beépítették, ami azt jelenti, hogy elméletileg Oroszország délnyugati régióinak többsége vesz részt az ellenségeskedésben. 2006 októberében Dokku Umarov két új frontot hozott létre az Észak-Kaukázus régión túl - a Volga és az Ural fronton. A csecsen szeparatista mozgalom új szerepet vállalt, mint az új felkelés hivatalos ideológiai, logisztikai és valószínűleg pénzügyi központja az Észak-Kaukázusban. Dagisztánban és Inguszétországban egyre gyakrabban fordulnak elő a szövetségi erők és a helyi lázadók közötti összecsapások, míg a sporadikus harcok más dél-orosz régiókban is kitörnek. A Kaukázusi Emírség kihirdetése előtt a mozgalom két nagyszabású támadást hajtott végre, a
2004-ben az inguszországi Nazran rajtaütés (a hivatalos kihirdetés előtt) és a 2005-ben a kabardino-balkári Nalchik rajtaütés. A mozgalom számos kisebb támadást is indított, mint például a 2006-os Avtury rajtaütés és a 2007-es Zhani-Vedeno rajtaütés.