A Csendes-óceán délnyugati részén folytatódott a hadjárat, az amerikai erők pedig a Csendes-óceán középső részén indítottak támadást, kezdve a tarawai csatával 1943-ban. Az Egyesült Államok ezután elfoglalta a japán pozíciókat a Marshall-szigeteken és a Caroline-szigeteken. 1944 júniusában az Egyesült Államok támadást indított Saipánra, a Mariana-szigetekre, és július elején megszerezte a sziget ellenőrzését, 14 ezer áldozat árán. A Saipán-i csata folytatódott, az Egyesült Államok jelentős tengerészeti győzelmet aratott a Fülöp-szigeteki-tenger csata során, három japán repülőgép-hordozót süllyesztve. 1944 júliusában Roosevelt találkozott Nimitz-szel és MacArthur-ral, ahol engedélyezte a kampányok folytatását a Csendes-óceán délnyugati és a Közép-óceáni térségben. MacArthur hadereje a Fülöp-szigetek felé haladt, míg a Közép-Csendes-óceáni hadjárat Japán felé haladt. Az Egyesült Államok
1944 októberében a japán haditengerészeti válaszokat váltotta ki, mivel a Fülöp-szigetek kritikus pozíciót tartottak fenn a japán olajellátási útvonalon a holland Kelet-Indiából. A japán haditengerészetet megtizedelték a Leyte-öbölben vívott csata során, amelyet néha "a történelem legnagyobb tengeri csatainak" tartanak. MacArthur erői decemberben elfoglalták Leyte-t, és 1945 márciusáig nagyrészt visszafoglalták a Fülöp-szigeteket.