Viviani (francia miniszterelnök) megerősítette koalíciós kormányát azzal, hogy Sarrail-t, egy köztársasági szocialista tábornokot nevezte ki a Földközi-tenger keleti részére indított expedíció parancsnokává. Kezdetben egy brit hadosztályt kapott (amelyet a brit hatóságok nagy vonakodással vállaltak) és Bailloud hadosztályt a Dardanellákból. Joffre Sarrail-t "rácsalapú tábornoknak" nevezte, gyanította, hogy "államváltást" tervezett Franciaországban, és Franchet d'Espereyt részesítette volna előnyben a munkáért. Sarrail kezdetben úgy érezte, hogy egy hadtest méretű erő parancsnoksága súlyos leépítés. Miután találkozott Millerand (háborús miniszter) augusztus 3-án, elfogadta, feltéve, hogy az erő neve megváltozott "Keleti Hadsereg", egy napoleoni hangzású cím, és hogy további négy hadosztálymal erősítették meg, és nem volt brit tábornokok alatt. Őt hivatalosan augusztus 5-én nevezték ki. Sarrail augusztus 11-i jegyzőkönyve Smyrna, Alexandretta, Chanak vagy Szalonika partjainál javasolt leszállást. Joffre erősen kritizálta e javaslatok logisztikai megvalósíthatóságát. Augusztusban Poincaré elnök, Viviani és Millerand arra kényszerítette Joffre-t, hogy engedjen el négy hadosztályt az ázsiai expedícióhoz, és végül megígérte, hogy ezt megteszi őszi offenzívája után.
- Igen. A Nemzeti Biztonsági Tanulmányok Hivatalával kritizálta a művelet logisztikáját.