Töltse ki a következő mondatot: 1959 és 1962 között Boelcke kutatási ösztöndíjat kapott a bonni székhelyű Német Kutatási Alapítványnál (Deutsche Forschungsgemeinschaft / DFG). Az 1950-es években a kelet- és nyugat-berlini politikai és közigazgatási határokat fokozatosan megerősítették fizikai korlátokkal, és a berliniek számára nehezebbé vált városukat egyetlen entitásként tekinteni. Mindazonáltal a berlini fal 1961 augusztusában bekövetkezett hirtelen megjelenéséig nem volt lehetetlen, hogy a keletnémetek átkeljenek Nyugat-Berlinbe, és onnan új életet kezdjenek Nyugat-Németországban, nagyobb szabadság és jólét keresésében. Közöttük
1953 és 1961 között több millió keletnémet tett pontosan ezt, és egyre nagyobb munkaerőhiányt hagyott hátra. Valamikor 1959 és (valószínűleg) 1961 között Willi Alfred Boelcke az egyik német belföldi emigráns lett. A források nem árulják el a kihallgatás mértékét és hosszát. 1967-ben megkapta a habilitációját (magasabb egyetemi diplomát) a Stuttgart-Hohenheim Egyetemen. Ezúttal a "Alkotmányos változások és gazdasági struktúrák" volt a diplomája témája, amely a közép- és a modern időszakokat fedte le, a hagyományos arisztokratikus irányítású közép-német földekből vett példák alapján, amelyek körülbelül a XX. század nagy részében Thüringen és Szászországként azonosított modern területeket fedik le. Más körülmények között a habilitáció megnyitotta az utat az egész életen át tartó karrierhez a nyugatnémet egyetemi szektorban. 1969-ben elfogadta a Stuttgart-Hohenheim Egyetem gazdasági és társadalmi történész professzorát, és több mint negyedszázadig, 1994-ig maradt a posztján.