A II. világháborúban az olasz "Regia Marina" 1940-es tevékenységei is bemutatják a "létező flotta" gondolatát. A Királyi Haditengerészet elleni számos kisebb csata után, amelyek többnyire nem voltak meggyőzőek, az olasz flotta nagy részét Taranto-ban hagyták, ahonnan nagyon gyorsan ki tudott szállni bármely brit Máltára irányuló kísérlet ellen, " aránytalan befolyást gyakorolva a brit stratégiára és a flotta elhelyezkedésére". Még a nagy taktikai siker után is
A brit repülőgép-hordozó támadás Taranto ellen 1940 novemberében, a britek kudarca, hogy döntő csapást mérjenek az olasz flottára, azt eredményezte, hogy a Királyi Haditengerészet a következő három évben jelentős haditengerészeti erőket kötött a Földközi-tengeren.