A Qing dinasztia uralma Tibet felett egy Qing expedíció után jött létre.
1720-ban legyőzte a Dzsungár kánátust, amely elfoglalta Tibetet, és 1912-ben a Qing dinasztia bukásáig tartott. A Qing császár lemondásának császári rendelete, amelyet 1912-ben adtak ki, a Kínai Köztársaság (KKKR) számára a jogalkotást biztosította, hogy örökölje az összes Qing területet, beleértve Tibetet is. A kínai kormány véleménye szerint ez a feltétel nem jelenti a tibeti "de jure" függetlenséget, mivel Kína számos más része is élvezte a "de facto" függetlenséget, amikor a kínai államot a hadurak, a japán invázió és a polgárháború szakította szét.