A kongresszus megoldotta a lengyel-szász válságot Bécsben és a görög függetlenség kérdését Laibachban.
(Ljubljana). Három nagy európai kongresszus volt. Az Aix-la-Chapelle-i kongresszus (1818) véget vetett Franciaország katonai megszállásának, és csökkentette a 700 millió frankot, amelyet a franciák kártérítésként kötelesek fizetni. Az orosz cár egy teljesen új szövetség létrehozását javasolta, amely magában foglalja a bécsi szerződések aláíróit, hogy garantálja az új koalíció valamennyi tagjának szuverenitását, területi integritását és a kormányok fennmaradását. A cár továbbá azt javasolta, hogy egy nemzetközi hadsereget hozzanak létre, amelynek magját az orosz hadsereg képezi, hogy biztosítsák a szükséges eszközöket, hogy beavatkozzanak bármely országba, amelyre szükségük van rá. Lord Castlereagh ezt nagyon nemkívánatos elkötelezettségnek tartotta a reakciós politikák iránt. Visszahúzódott a gondolattól, hogy az orosz seregek Európába vonulnak, hogy elfojtsák a népi felkeléseket. Továbbá, ha minden kisebb országot beilleszthetnénk, az intrigát és zavart okozna. Nagy-Britannia nem volt hajlandó részt venni, ezért az ötletet elhagyták.