Írj folytatást erre a bekezdésre - a Renault 1977-ben turbófeltöltésű motorokat vezetett be a Forma-1-be. Brabham 1981 nyarán tesztelt egy BMW négyhengeres M12 turbófeltöltésű motorját. Az 1982-es szezonra a csapat egy új autót tervezett, a BT50-et a BMW motoron, amely, mint a Repco motor 16 évvel ezelőtt, egy közúti autó motor blokkon alapult, a BMW M10-en. Brabham a szezon elején is a Cosworth-motoros BT49D-t hajtotta, miközben a BMW-egységekkel kapcsolatos megbízhatósági és vezethetőségi problémák megoldódtak. A kapcsolat majdnem véget ért, mivel a német gyártó ragaszkodott ahhoz, hogy a Brabham használja a motorjukat. A turbóautó első győzelmét érte el a kanadai nagydíjon. A konstruktőrök bajnokságában a csapat ötödik lett, Riccardo Patrese, aki a Brabham-Ford kombináció utolsó győzelmét szerzett a monacói nagydíjon.
, 10. és a világbajnok Piquet, csupán 11. a versenyzők bajnokságában. Az 1983-as szezonban Piquet átvette a bajnoksági vezetést a Renault Alain Prostjától az év utolsó versenyen, a Dél-afrikai Nagydíjon, hogy az első pilóta legyen, aki megnyerte a Forma-1-es Pilóták Világbajnokságát egy turbóhajtású autóval. A csapat sem 1981-ben, sem 1983-ban nem nyerte meg a konstruktőrök bajnokságát Piquet sikere ellenére. Riccardo Patrese volt az egyetlen versenyző, aki Piquet mellett nyert egy versenyt a Brabham számára ebben az időszakban - a második autóban lévő versenyzők csak a csapat pontjainak töredékét járultak hozzá ezekben a bajnoki szezonokban. Patrese 13 ponttal kilencedik lett a pilóták bajnokságában, így a Ferrari és a Renault mögött a csapat harmadik lett a konstruktőrök bajnokságában.