1826-ban a Szingapúrot a Brit Kelet-indiai Társaság csoportosította Penang-félszigetével és Malaccával, hogy létrehozza a Szingapúr-szoros településeit, amelyeket a Brit Kelet-indiai Társaság igazgatott. 1830-ban a Szingapúr-szoros települései a Bengáliában működő fő rezidenciává, vagy albizottságává váltak. A következő évtizedekben Szingapúr gyorsan fontos kereskedelmi állomássá vált, Nagy-Britannia megszilárdította követelését a szigeten. Az 1824-es angol-holland szerződés szilárdította Szingapúr státuszát brit birtokként, felosztva a malaj szigetcsoportot a két gyarmati hatalom között, a Malacca-szoros északi területe, beleértve Szingapúrot is, Nagy-Britannia befolyási körébe esett.
Dzsungel kiirtása és utak kiépítése