A csata nagy veszteség volt az 1. Légiernyős Divízió számára, amelyből soha nem tért vissza. A hadosztály háromnegyede hiányzott, amikor visszatért Angliába, beleértve a három hadosztályparancsnok közül kettőt, a kilenc zászlóaljparancsnok közül nyolcat és a 30 gyalogsági századparancsnok közül 26-ot. Körülbelül 500 ember bujkált a Rajna északi részén, és sokan közülük meg tudtak menekülni a tél folyamán, kezdetben
Pegasus hadművelet. Az elkövetkező hónapokban új toborzók, szökevények és hazatért hadifoglyok csatlakoztak a hadosztályhoz, de a hadosztály még mindig olyan gyenge volt, hogy a 4. ejtőernyős hadtestet össze kellett fújni az 1. ejtőernyős hadtestgel, és a hadosztály alig tudott két gyalogos hadtestet létrehozni. 1945 májusa és augusztusa között a katonák nagy részét Dániába és Norvégiába küldték, hogy felügyeljék a Doomsday hadműveletet. A németek megadják magukat, de a divíziót feloszlatják.