Írj folytatást erre a bekezdésre - Amikor Athénot 1944 októberében felszabadították, Harold Macmillan meglátogatta András hercegnőt, és leírta, hogy "szerényen él, hogy ne mondjam, kissé szörnyű körülmények között". Levelet írt fiának, amelyben elismerte, hogy a felszabadulás előtti utolsó héten nem evett más ételt, csak kenyeret és vajat, és több hónapig nem evett húst. December elejére a helyzet Athénban messze nem javult; a kommunista gerillák (ELAS) harcoltak a britekkel.
a főváros irányításáért. Ahogy a harcok folytatódtak, András hercegnőt tájékoztatták arról, hogy a férje meghalt, éppen akkor, amikor a pár háború utáni újraegyesülésének reményei nőttek. 1939 óta nem látták egymást. A harcok alatt, a britek megdöbbenésére, ragaszkodott ahhoz, hogy az utcákon járva adagoljon élelmiszereket a rendőröknek és a gyerekeknek, megszegve a kijárási tilalmat. Amikor azt mondták neki, hogy esetleg eltévedt golyó találta el, azt felelte: "Azt mondják, hogy nem hallod a lövést, ami megöli, és minden esetben süket vagyok. Szóval, miért aggódunk emiatt?"