Joseph Boyer de Rébeval (1768 április 20. - 1822. március 5.) francia hadosztályparancsnok lett a későbbi napóleoni háborúk idején. 1787-ben beiratkozott a francia királyi hadseregbe, és előléptetéseket szerzett az első koalíciós háborúban és az azt követő konfliktusokban. 1797 márciusában megsebesült Valvasone-ban. 1806-ban őrnagyként lépett fel a Császári Gárda Vélites-ében, és 1807-ben Kolbergnél harcolt. 1808-ban a gárda 2. gyalogos vadászai ezredese lett. 1809-ben harcolt a Wagram-nál, és brigádvezérré emelkedett. 1812-ben megsebesült Borodino-ban. 1813-ban egy ifjúgárdista hadosztály parancsnoka volt Drezdenben és Leipzigben, és divíziós tábornok lett. Egy ifjúgárdista hadosztályt vezetett Craonne-ban, ahol megsebesült, és Laon-ban, Reims-ben
és Arcis-sur-Aube 1814-ben. A Száz napok alatt 1815-ben Waterloo-ban a császári gárda egységét irányította, és nem sokkal ezután visszavonult.