Dale Earnhardt volt a vezető a 130. körben, amikor Wally Dallenbach Jr. a negyedik kanyar falán futott. Sterling Marlin és Michael Waltrip sorban álltak mögötte, és amikor Marlin visszahúzódott, Waltrip megjelölte és körbe küldte. Marlin levegőt kapott, amikor Joe Ruttmannak szorult, aki a bokszúthoz jött, hogy a motor meghibásodása miatt visszavonuljon. Öt kört az újrakezdés után, Rick Wilson és Bobby Hamilton összeütköztek a hátsó szakaszon. Közel volt a végső 50 kör, az 1991-es Daytona 500 győztese, Ernie Irvan a 2. kanyarból kilépve a falba fordult, kiküszöbölve a lehetséges győztest. Az első nagyobb baleset akkor történt, amikor Dale Earnhardt megérintette
1992 Indianapolis 500 győztese Al Unser Jr. (az egyetlen Winston Cup Series versenyen). A 46-os Chevrolete Bobby Hillin Jr. 90-es kocsijába zuhant, aki Kyle Petty, a pólisták útjába fordult. Mindketten heves szóváltást folytattak, Hillin állítólag azt mondta Petty-nek, hogy nincs fékje, de mindketten a körülmények áldozatai voltak. 31 kört kellett lejáratni, Derrike Cope és Waltrip megütötték a második kanyarban. Waltrip 1989-es Winston-kupa bajnokává vált, Rusty Wallace-ba, és egy szörnyű sorozatba küldte, ahol a pázsitban megdönthetett. Kicsit több mint egy perccel később, Ken Squier jelentette, hogy Wallace rádiózott Buddy Parrott csapatfőnöknek és azt mondta, "Jól vagyok".