Faruk uralkodása egyre növekvő nacionalista elégedetlenséggel jellemezte a folyamatos brit megszállást, a királyi korrupciót és inkompetenciát, valamint a katasztrofális palesztin háborút.
1948 és 1949 között. Mindezek a tényezők véglegesen aláaknázták Farouk pozícióját, és megnyitották az utat az 1952-es egyiptomi forradalomnak. Farouk kénytelen volt lemondani csecsemő fia, Ahmed Fuad javára, aki Fuad II. király lett, míg az ország igazgatása Mohamed Naguib és Gamal Abdel Nasser vezetésével a Szabad tisztek mozgalmába került. A csecsemő király uralkodása kevesebb, mint egy évig tartott, és 1953. június 18-án a forradalmárok eltörölték a monarchiát, és köztársaságot hirdettek Egyiptomban, ezzel véget vetve a Muhammad Ali dinasztia másfél évszázados uralmának.