A háztartási rendszert úgy tervezték, hogy hasonlítson az Eton-hoz. A
Banglades függetlenségét követően kormányzótanácsot neveztek ki, amelynek elnöke az oktatási titkár volt. Az iskola alapítása óta állami támogatásokból és a diákok által fizetett díjakból finanszírozott. A Kormányzótanács felhatalmazást kapott arra, hogy az iskola megfelelő működéséhez szükségesnek ítélt szabályokat dolgozzon ki.