Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Kereszténység (koreai: 그리스도교; MR: Kurisudogyo) nagyon népszerűvé vált Észak-Koreában a 18. század végétől a 19. századig. Az első katolikus misszionáriusok 1794-ben érkeztek, egy évtizeddel azután, hogy Yi Sung-hun, a diplomata visszatért Pekingbe, aki az első keresztelt koreai volt. Alapította a félszigeten egy egyszerű katolikus mozgalmat. Azonban a jezuita misszionárius Matteo Ricci írásai, aki a pekingi császári udvarban lakott, már a 17. században behozatatták Kínából Koreába. A Silhak (gyakorlati tanulás) tudósai a katolikus tanok iránt vonzódtak, és ez volt a kulcsszerepe a katolikus hit terjedésének az 1790-es években. A nyugati eszmék és a kereszténység behatolása Koreába Seohak ("Nyugati Tanulás") néven vált ismertté. Egy 1801-es tanulmány kimutatta, hogy a katolicizmusra áttért családok több mint fele kapcsolódott a Silhak iskolához. Nagyrészt azért, mert a konvertiták elutasították a konfuciánus ősi szertartásokat, a Joseon kormány megtiltotta a kereszténység megtérését. Néhány katolikusot kivégeztek a 19. század elején, de a korlátozó törvényt nem szigorúan alkalmazták.  Kérdés: Mikor lett a kereszténység népszerű Észak-Koreában?
a 18. század vége és a 19. század között