A Qarauna szó a mongol "Kara" szóból származik, ami törökül feketét jelent. Eleinte a nagy kán alattvalói voltak, és "tamnákként" vagy "tamacsiként" szolgáltak Afganisztánban. A nagy kán nem-csingiszid tábornokokat nevezett ki vezetőiknek, mint például Dayirt és Mungudeit. 1238-ban India közelében telepedtek le, hogy szembenézzenek a delhi szultánság katonai erőivel. Az 1250-es években vezetőjük Sali Noyan volt, aki tatár származású volt. Möngke kán 1253-ban megparancsolta Sali Noyannak és tamna katonáinak, hogy csatlakozzanak Hulegu seregéhez. 1260-ban Jochid Baval, Nogai kán apját Hulegu kán parancsára kivégezték, miután engedélyt kapott Berke-től, aki az Arany Horda kánja volt. Nem sokkal ezután Kuli és Tutar, szintén Arany Hórda hercegek, gyanús körülmények között haltak meg. Az Arany Hórda katonái, akik Hulgeut szolgálták, féltek az életükért, és Derbentben keresztül a Kipcsák sztyeppéjére költöztek, míg mások Szírián keresztül Egyiptomba költöztek. Dühös, Hulegu megbüntett sok katonát az Arany Horda
Ain Jalut veresége. A mongol tábornok Baiju-t is kivégezték. Kelet felé a jócsid csapatok jelentős számban Afganisztánba menekültek, ami 1262-ben a Negudari (Nikudari) mongolok vagy Qara'unas létrehozásához vezetett. Berke megparancsolta Neguder tábornoknak, hogy támadásokat hajtson végre az Ilkhanátus keleti részén. Egyes történészek a Qara'unákat Neguderisnek nevezik. Ez a kifejezés a Negudar nevéből származik.