Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  1982 közepére az irakiak többnyire kitoloncoltak az iráni területekről, miután elvesztették majdnem az összes nyereséget, amit az 1980-as invázió során szereztek. Szaddám Husszein a libanoni izraeli inváziót használta ürügyként, hogy véget vessen a háborúnak és segítséget küldjön a palesztinoknak. Seyyed Ruhollah Khomeini elutasította Bagdad békeajánlatait, és Irakba való kiterjedésre kezdett felkészülni. Teheránban kezdetben némelyek elutasították az invázió ötletét, azt állítva, hogy egy ilyen lépés aláássa Irán erkölcsi helyzetét, és csökkenti a szimpátiát, amelyet a muzulmán országok Szaddám inváziója eredményeként szereztek. Ezeket az embereket az iráni hadsereg tisztjei támogatták. Mindazonáltal ezeket a hangokat elhallgatták a háború-párti hangok Teheránban, akik azt állították, hogy Bagdadot legyőzhetik a buzgó harcosok használatával és az iraki síita kormányellenes érzelmekre hivatkozva. Akkoriban az iráni lakosság a győzelem eufóriáját élte át. Így a megszállási tervek közé tartozott mind az iraki tüzérség elhallgattatása, amely polgári határvárosokat lőtt, elpusztítva az iraki harmadik hadtestet, mind pedig Basra (Irak harmadik legnagyobb városa) elfoglalása. Irán  Kérdés: Mit érez Irán lakossága?
eufória