Írj folytatást erre a bekezdésre - A Sherut Avir, a Haganah légi szárnya előtt, az izraeli légierő hivatalosan 1948. május 28-án alakult, röviddel azután, hogy Izrael államot hirdetett, és az arab szomszédok azonnali támadása alatt találta magát
- Igen. Eleinte civil repülőgépek gyűjteményéből építették össze, amelyeket felvettek vagy adományoztak, és katonai célokra alakítottak át. Különböző, elavult és felesleges ex-II. Világháborús harci repülőgépeket gyorsan beszerzettek különböző módon - mind legális, mind illegális - a flottának kiegészítésére. Az IAF gerincét 25 Avia S-199 (Csehszlovákiából vásárolt, lényegében Csehszlovákia gyártású Messerschmitt Bf 109-ek) és 60 Supermarine Spitfire LF Mk IXE-ből állította össze, amelyek közül az elsőt, az "Israel 1" helyileg összeszerelték a brit elhagyott pótalkatrészekből és egy megmentett motorból egy egyiptomi Spitfire-ből, a többit pedig Csehszlovákiából vásárolták. Néhány spitfire-t a Žatec bázisról szállították, kódneve "Zebra", ahol a pilóták előzetes repülési képzést is kaptak, míg másokat tengeren szállítottak. A kreativitás és a találékonyság voltak az izraeli katonai siker korai alapjai a levegőben, nem pedig a technológia (amely az IAF kezdetén általában alacsonyabb volt, mint Izrael ellenségei). 1948-ban az IAF első pilótái közül sokan külföldi önkéntesek voltak (zsidók és nem zsidók) és a II. világháború veteránjai, akik együttműködni akartak Izrael függetlenségéért folytatott harcában. Az IAF szerény kezdete különösen lenyűgözővé és figyelemre méltóvá tette első légi győzelmeit.