Az 1952-es nyári olimpiai játékokon Cripps szerencsétlen volt, mert érmet nem nyert.
A 100 méteres futamon 12 másodperc alatt nyerte az első fordulóban, majd harmadik lett a második fordulóban, szerencsére az első három versenyző az elődöntőbe jutott, a félfinálban ismét 12 másodperc alatt futott, és az ausztrál Marjorie Jackson mögött végzett, aki 11,5 másodpercnyi világrekordot futott, a döntőben a legjobb idővel 11,9 másodperc alatt futott, de csak negyedik helyen végzett. Néhány nappal később a 200 méteres versenyen is részt vett, az első fordulóban második lett, és továbbjutott a következő fordulóba, ahol ismét második lett, a döntőben pedig ismét negyedik lett. Cripps utolsó versenye a 4 x 100 méteres sztafé volt, és Marjorie Jackson, Verna Johnston és Shirley Strickland csapattársaival 46.1 másodperc lemaradásával megdöntötték a világrekordot, a döntőben addig voltak előttük, amíg Cripps (a harmadik lábban) átadta a botot Jacksonnak, valahogy Cripps térde megütötte a botot Jackson kezében, és a padlóra esett, bár felugrott, és Jackson elkapta, az idő elveszett volt, és végül ötödik lettek, és hogy a dolgokat rosszabbá tegyék, az Egyesült Államok kvartettje megdöntötte a világrekordot.