A Fülöp-szigetek volt a háború legvéresebb színtere a támadó birodalom számára, legalább 498.600 japán katonával, akik a kombinált filippínó ellenállás és az amerikai katonák elleni harcban haltak meg, nagyobb számú áldozat, mint a második helyen lévő színtér, Kína egészében, ami a japánoknak körülbelül 455.700 áldozatot okozott. A japán megszállás a Fülöp-szigeteken véget ért a háború végén. A Fülöp-szigetek felszabadításának előestéjén a szövetséges erők és a Japán Birodalom a legnagyobb tengeri csatát vívták a történelemben, a Leyte-öböl csata bruttó tonnatartalmában. Az amerikai hadsereg a Fülöp-szigeteki hadjáratban harcolt 1944 októberétől, amikor MacArthur hatodik hadserege
Leyte-on szállt le. Az ország más részein is leszálltak, és a Szövetségesek a Fülöp-szigeteki Szövetségi csapatokkal együtt Manilába tolódtak. A harcok azonban addig folytatódtak, amíg Japán 1945. szeptember 2-án hivatalosan meg nem adta magát. Körülbelül 10 000 amerikai katona tűnt el a Fülöp-szigeteken a háború befejezésekor, több, mint bármely más országban a Csendes-óceáni vagy az európai színházakban. A Fülöp-szigeteken sok ember vesztette életét, és hatalmas fizikai pusztítás történt, különösen a Manilában vívott csata során. Becslések szerint egymillió fülöp-szigeteki vesztette életét, nagy része a háború utolsó hónapjaiban, és Manilát nagymértékben károsították.