Írj folytatást erre a bekezdésre - Mahatma Gandhi a "Gitának" tulajdonította az "ahimsa" iránti elkötelezettségét. Gandhi számára a "Gita" azt tanítja, hogy az embereknek harcolniuk kell az igazságosságért és az igazságos értékekért, hogy soha nem szabad alázatosan szenvedniük az igazságtalanságot, hogy elkerüljék a háborút. Az indológus Ananya Vajpeyi szerint a "Gita" nem részletezi a háború eszközeit vagy szakaszait, sem az "ahimszát", kivéve, hogy kimondja, hogy az "ahimsa" erényes és jellemzi a felébredt, állhatatos, etikus embert" olyan versekben, mint a 13.7<unk>10 és a 16.1<unk>5. Vajpeyi kijelenti, hogy Gandhi számára az "ahimsa" az "önmagunk és mások közötti kapcsolat", miközben ő és társai harcoltak a gyarmati uralom ellen. A gandhi ahimsa valójában "az egész "Gita" lényege", Vajpeyi szerint. A "Gita" tanításai az "ahimszáról" kétértelműek, állítja Arvind Sharma, és ezt a legjobb példája annak a ténynek, hogy Nathuram Godse a "Gitát" a "dharma" cselekvésének inspirációjának nevezte, miután meggyilkolta Mahatma Gandhi-t
- Igen. Thomas Merton, a trappista szerzetes és a zen buddhizmusról szóló könyvek szerzője Gandhival egyetért, és kijelenti, hogy a "Gita" nem tanítja az erőszakot, és nem is állít elő egy "háború" ideológiát. Ehelyett békét tanít, és megvitatja az ember kötelességét, hogy megvizsgálja, mi a helyes, majd tiszta szándékkal cselekszik, amikor nehéz és visszataszító választásokkal néz szembe.