Írj folytatást erre a bekezdésre - 1989-ben vezette az új V10 Renault hajtású Williams FW12C-t. Boutsen a hátsó lábbal kezdte, egy súlyos szezon előtti teszt baleset miatt Rióban, és mert a veterán csapattársa, Riccardo Patrese nagy formában újjáéledt. A kanadai nagydíjon azonban Boutsen jól vezetett nedves körülmények között, és első győzelmét érte el, miután Senna késői motorhibát szenvedett. Bár ez egy üdvözlő győzelem volt (Boutsen lett az első új győztes az F1-ben, mióta Gerhard Berger, az Arrows korábbi csapattársa megnyerte a 1986-os Mexikói Nagydíjat
Benettonért. Addigra csak Senna, Prost, Nigel Mansell, Nelson Piquet és Berger nyert versenyt), szerencsés győzelemnek tekintették a belga számára, mivel az egyik szakaszban az utolsó volt, és teljes 360 °-os pörgetést végzett, bár szerencsére sikerült megtartania az autóját a falaktól. Sikerült elkapni és megelőzni Patrese-t, aki laza alkuszban szenvedett, és 3 kört vezetett a végén, amikor a Honda V10 motor Senna McLaren MP4/5-ben megragadta. Három újabb dobogós helyezéssel zárta az évet Boutsen második győzelmével az esős Ausztrál Nagydíjon. Ironikus módon Boutsen volt az egyik versenyző, aki a versenyt megelőzően tiltakozott a pálya körülményei miatt.