Töltse ki a következő mondatot: Az 1980-as években történtek sokat tettek annak igazolására, hogy Bernhard Steinberger régóta diagnosztizálja a keletnémet gazdasági modellt. Az 1960-as és 1970-es években Kelet-Németország majdnem monopóliumot élvezett a nehézmérnöki és más "technikai" gyártási ágazatokban, de az 1980-as években, amikor a szovjet nehézipar modernizálódni kezdett, a közös exportpiacokon a kelet-német értékesítők nem partnerként, hanem kereskedelmi riválisként kezdtek találkozni a szovjet elvtársakkal. Az ország egyre inkább a különböző álcázott nyugati német támogatásoktól függött, és kifogyott a készpénzből és a hitelektől. Az 1985 után a változások szélét minden helyről a moszkvai Kreml fújta át, ami miatt Kelet-Németország egyre idősebb politikai vezetői elszigeteltnek és bizonytalannak érezték magukat a jövővel kapcsolatban (bár a "hagyományos" szocializmus iránti elkötelezettségük szilárdnak tűnt). Amikor az utcai tüntetők 1989 novemberében áttörték a berlini falat, hamar világossá vált, hogy a szovjet csapatok, akik készen álltak, nem kaptak parancsot a status quo érdekében való beavatkozásra. Nem ismétlődne meg.
1953-ban. Az események saját lendületet vettek. Ez volt az a helyzet, amikor Bernhard Steinberger 1990. január 15-én lehetőséget látott arra, hogy megújítsa kampányát az igazságszolgáltatásért, és kérelmet nyújtott be a Kelet-berlini Felső Bírósághoz a Harich, Steinberger és Hertwig elleni ítéletek felülvizsgálatára. Ismét összefoglalta 1956 reform ötleteit, amelyek egyszerűen egy de-sztalinizált szocialista párt és egy demokratikus keletnémet állam létrehozásának egyre inkább fő céljai köré fordultak.