Írj folytatást erre a bekezdésre - A Rawa hercegség Lengyel Királyságba történő beépítésével 1462 -ben a Rawa-i hercegség jött létre, amely szintén a lengyel korona nagyobb Nagy-Lengyelország tartományának része volt. Głowno 1793-ig vagy Lengyelország második felosztásáig a wojewódszághoz tartozott. 1504-ben egy tűz elpusztította a város nagy részét, amely után Alexander Jagiellon király tíz évre felfüggesztette a lakosok adóztatását. 1522-ben második tűzvész tört ki, és I. Zsigmond király újabb 10 éves adókedvezményt adott. Az özönvíz miatt
Jerzy Sebastian Lubomirski lázadása után a lakosság súlyosan csökkent, és 1676-ban csak 74 ember élt Głownóban, de III. János Sobieski uralma alatt a város lakossága némileg helyreállt. A Nagy Északi Háború idején a város és a templomot a szász és svéd csapatok kifosztották, beleértve a rövid, de pusztító tartózkodást is, amelyet XI. Károly svéd király és lovas serege 1704-ben tett meg, és amelyet a Szent Jakab templom plébániájának papja rögzített. Ennek következtében 1710-ben járvány tört ki, amely a helyi nemesektől a városlakókig megölte a lakókat, és a város majdnem befejeződött. Végül a várost eladták Baltazar Ciecierski-nek, Drohiczyn stolnikjének. Az 1730-as évek után, és talán közelebb az 1750-es évekhez, az új tulajdonos elkezdte letelepedni a zsidókat, hogy jövedelmet teremtsen a textil iparból. 1741-ben III. Augustus lengyel király piaci kiváltságokat adott Ciecierski városának, lehetővé téve a város számára, hogy egy naptári évben négy éves vásárot tartson. 1775-ben 60 adófizető háztartás volt a városban.