Írj egy folytatást erre a bekezdésre - Afganisztán nem volt vonult a hidegháború korai szakaszában, de egy 1973-as puccs hatalomra hozott egy nyugati kormányt. Öt évvel később a kommunisták Nur Muhammad Taraki vezetésével elfoglalták a hatalmat.
- Igen. Az új rezsim - amely Taraki szélsőséges Khalq frakciója és a mérsékeltebb Parcham között oszlott - 1978 decemberében baráti szerződést írt alá a Szovjetunióval. Taraki törekvéseit a világi oktatás javítására és a föld újraelosztására tömeges kivégzések és az afgán történelemben példátlan politikai elnyomás kísérte, ami a mudzszahedin lázadók felkelését keltette. 1979 áprilisában egy általános felkelést követően Taraki-t szeptemberben a Khalk rivális, Hafizullah Amin letartóztatta. A szovjet vezetők attól tartottak, hogy egy afganisztáni iszlamista kormány veszélyezteti a szovjet Közép-Ázsia irányítását, és ahogy a zavargások folytatódtak, 30.000 katonát állítottak be a szovjet-afganisztáni határra. Carter és Brzezinski mindketten Afganisztánt potenciális "csapdának" tekintették, amely szovjet erőforrásokat pazarolhat egy haszontalan háborúba, és az Egyesült Államok 1979 elején segélyeket kezdett küldeni a mudzsahedin lázadóknak. Decemberben Amin kormánya elvesztette az ország nagy részének irányítását, ami arra késztette a Szovjetuniót, hogy megtámadja Afganisztánt, kivégezze Amint, és Babrak Karmal Parcham vezetőjét helyezze el elnöknek.