Írj folytatást erre a bekezdésre - Antonius az i. e. 42-es év téli hónapját Athénban töltötte, ahol nagylelkűen uralkodott a görög városok felett. A "philhellene" ("Minden görög dolog barátja") néven kiáltott ki, Antonius a görög kultúrát támogatta, hogy a görög Kelet lakóinak hűségét nyerje. Vallási ünnepségeken és szertartásokon vett részt, beleértve az eleuszi misztériumokba való beavatást is, egy titkos kultuszt, amely Deméter és Persephone istennők imádatát szentelte. 41-től az Egei-tengeren keresztül Anatóliába utazott, és barátját, Lucius Marcius Censoriust hagyta Macedónia és Achaia kormányzójaként. Amikor megérkezett Éfészbe Ázsiában, Antoniust úgy imádták, mint az újjászületett Dionyszust. Nagy adót követelt a görög városoktól a görög kultúra-barát politikájáért cserébe, de mentesítette azokat a városokat, amelyek hűségesek maradtak Caesarhoz a polgárháború alatt, és kompenzálta azokat a városokat, amelyek Caesar gyilkosai alatt szenvedtek.
, beleértve Rhodoszt, Líciát és Tarzuszt. Bocsánatot adott minden keleti római nemesnek, akik az Optimate ügyét támogatták, kivéve Caesar gyilkosait.