Írj folytatást erre a bekezdésre - Az I. világháborúban a tengerészgyalogság korlátozott mértékben szolgált az Egyesült Államok belépésekor a konfliktusba. A szövetséges hadseregek többségétől eltérően a tengerészgyalogságnak volt egy mély tiszt- és altiszt-tartaléka, akiknek harcélményük volt, és kisebb növekedést tapasztaltak, de nem voltak képzettek az intenzív és rendkívül technikai konfliktusra. 1918-ban kis mértékben vettek részt (például Château-Thierry, Soissons és Saint-Mihiel), de a háború leghíresebb akciója abban a nyáron következett be, amikor a német tavaszi offenzíva véget ért. Június 1-jétől 26-ig a tengerészgyalogság vívta meg a híres Belleau Wood-i csatát.
, akkor a legnagyobb a hadtest történelmében (de nagyon kicsi a csata teljes méretét tekintve), és hírnevét a modern történelemben teremtette. A "visszavonulás? A fenébe, mi csak most értünk ide!" (Capt Lloyd Williams) és "Gyerünk, ti rohadékok, akarjátok örökké élni?" (GySgt Dan Daly), a tengerészgyalogosok elűzték a német erőket a térségből, de sok veszteséget szenvedtek el, amit főleg a tisztek tapasztalatának hiánya és az elavult taktikák használata magyarázott. Míg a korábbi expedíciós tapasztalata nem szerzett sok elismerést a nyugati világban, a tengerészgyalogosok kegyetlensége és keménysége elnyerte a németek tiszteletét, akik azt értékelték, hogy sztorm-katonák. Bár a tengerészgyalogosok és az amerikai média arról számolt be, hogy a németek becenevüket vagy "Állatkutyákat" adták nekik, ennek semmi bizonyítéka nincs a német feljegyzésekben. Mindazonáltal a név ragadt, mint például a.