A parancsnokság fő változása akkor történt, amikor Joachim Müncheberg elhagyta a II. "Gruppe" 1942. július 21-én és helyettesítette Conny Meyer. 1942 augusztusában a britek és a kanadaiak elindították a Jubilee hadműveletet.
, a Dieppe-i kikötőre irányuló rajtaütés. A harci, parancsnoki és parti parancsnokság erős légierővel támogatta a kommandók leszállását. A RAF-nak nem sikerült a Luftwaffe-t a partfejjel szembeni csatába kényszerítenie, és különösen a vadászgép-parancsnokság súlyos veszteségeket szenvedett. A britek azt állították, hogy súlyos veszteségeket okoztak a Luftwaffe-nak, de a mérleg az ellenkezőjét mutatta; a szövetséges légi járművek veszteségei 106-at tettek ki, köztük 88 RAF vadászgépet (70 Spitfire-t vesztettek el minden okból) és 18 bombázót, 48 Luftwaffe repülőgép veszteségével szemben. Ebben a számban 28 bombázó volt, a fele Dornier Do 217-es volt a KG 2-ből. A két német "Jagdgeschwader" egységnek a következő eredményei voltak: a JG 2 14 Fw 190-et vesztett nyolc pilótával, a JG 26 pedig hat Fw 190-et vesztett hat pilótával. A Spitfire Squadrons, 42 Mark V-vel, és csak négy Mark IX-el volt feladata a közel légi támogatás, a vadász kíséret és a légi felsőbbrendűség küldetések. Az Fw 190 "gruppen" által elvesztett Spitfire-ek pontos száma ismeretlen. A "Luftwaffe" a RAF 106 elveszett gépének 61-ét követelte el, amelyek mindegyik típusát tartalmazták: a JG 2 40-et és a JG 26 21-et követelt. Minden Blake szárnyparancsnok volt az egyik jelentős brit veszteség. A 130-as osztag vezetője fogságba esett, miután lelőtte egy Fw 190.