Írj egy folytatást erre a bekezdésre - 1920-ban a Nagy Debat
Harlow Shapley és Curtis között, a Tejút, a spirális ködöket és az univerzum méreteit illetően. Annak alátámasztására, hogy a Nagy Androméda-köd (M31) egy külső galaxis volt, Curtis megjegyezte a saját galaxisunk porfelhőivel hasonlító sötét sávok megjelenését, valamint a jelentős Doppler-eltolódást. 1922-ben Ernst Öpik bemutatott egy elegáns és egyszerű asztrofizikai módszert az M31 távolságának becsléséhez. Az eredményei szerint az Androméda-köd messze a galaxisunkon kívül, kb. 450 000 parsec távolságra, ami kb. 1500 000 ly. Edwin Hubble 1925-ben rendezte meg a vitát arról, hogy léteznek-e más galaxisok, amikor először azonosította az M31 csillagászati fotóin az extragalaktikus Cepheid változó csillagokat. Ezeket a 2,5 méteres Hooker teleszkóp segítségével készítették el, és lehetővé tették a Nagy Androméda köd távolságának meghatározását. Mérése meggyőzően bebizonyította, hogy ez a jelenség nem a galaxisunkban lévő csillagok és gázok halmaza, hanem egy teljesen külön galaxis, amely jelentős távolságra fekszik a miénktől. Ez bizonyította a többi galaxis létezését.