Augusztus 15-én a "Ramillies" a "Malaya" és a "Heavy Cruiser" csatahajókkal együtt bombázta Bardia olasz kikötőjét és Capuzzo erődöt Sollum mellett. Az olasz bombázók megpróbálták megütni a brit flottát, de nem tudtak találatot szerezni; a nehéz légvédelmi tűz és az Eagle vadászai tizenkét olasz repülőgépet lőttek le. A hajók október 8. és 14. között kísértek egy konvojt Máltára; a rossz időjárás akadályozta az olasz felderítési erőfeszítéseket, és a konvoj incidens nélkül érkezett Máltára. Arthur Read kapitány október 27-én váltotta ki Baillie-Grohmant. A hajó része volt annak az erőnek, amely november elején fedezte a Máltára és Görögországba tartó konvojok sorozatát, amelynek során a "Ramillies"-t sikertelenül megtámadták a britek, amikor közeledett a Grand Harbourhoz. A csatahajó ezután kísérte a repülőgép-hordozót, amikor november 11-én éjjel megütötte az olasz fő haditengerészeti bázist Taranto-ban, súlyos kárt okozva az olasz csatahajóflottának. A Taranto-i rajtaütés következtében
A "Ramillies" már nem volt szükséges a "Regia Marina" (Olasz Királyi Haditengerészet) erejéhez, ezért átcsoportosították az Észak-atlanti Kísérő Erőkhöz. Később, november 27-én a Force H-hez csatolták, hogy egy máltai konvojot kísérjen a Spartivento-fok csatájában, bár ő maga nem látta a cselekvést. Decemberben visszatért Devonportba egy átalakításra, és egy konvojot kísérett Gibraltárból Greenockba, Skóciába, amely 1941. december 17-től január 6-ig tartott.