Írj folytatást erre a bekezdésre - Míg a comunerosok által elfogadott önkormányzati ideológiák némelyike úgy tűnik, hogy előre jelzi a későbbi demokratikus felkeléseket a spanyol gyarmati uralom ellen, különösen a felkelés vidéki ága között, a történészek Adalberto López és James Schofield Saeger figyelmeztetnek arra, hogy tévedés lenne túl nagy súlyt adni ennek a látszólagos hasonlóságnak. Saegar szerint a lázadás sokkal közelebb állt a 16. és 17. század hagyományainak, és "elsősorban helyi felkelés volt, amelyet helyi érdekcsoportok vezettek, és nem kapcsolódott a spanyol birodalomban a 18. században kezdődő fontos változásokhoz". Nem sok közös volt az Új-Granáda Comunerói Felkelésével vagy II. Túpac Amaru lázadásával.
az 1780-as években történt. López egyetért azzal, hogy a Comuneros-felkelés nem volt egy "igazi forradalom", amelynek célja Paraguay alapvető változása volt; a paraguayiak többsége a Korona hűséges szolgájaként látta magát, és nem próbálta alapvetően megváltoztatni a tartomány politikai vagy gazdasági szerkezetét. Inkább azt próbálták elérni, hogy uralkodjanak a jezsuiták felett, akiket úgy tekintettek, mint akik aláássák a tartományt és súlyosbítják a szegénységet.