Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Az átmenet: A modell figyelembe veszi az eszköz érzékenységét a nem diverzifikálható kockázatra (más néven a szisztematikus kockázat vagy a piaci kockázat), amelyet a pénzügyi ágazatban gyakran a béta (β) érték képviseli, valamint a várható piaci hozamot és egy elméletileg kockázatmentes eszköz várható hozamát. A CAPM feltételezi a használati funkciók egy bizonyos formáját (amelyekben csak az első és második pillanat számít, azaz a kockázatot a varianciával mérik, például egy négyzetes használati eszköz), vagy alternatív módon olyan eszköz-hozamokat, amelyek valószínűségi eloszlásait az első két pillanat teljesen leírja (például a normál eloszlás) és nulla tranzakciós költség (szükséges a diverzifikációhoz, hogy megszabaduljon az összes sajátos kockázattól). Ilyen körülmények között a CAPM azt mutatja, hogy a saját tőke költségeit csak a béta határozza meg. Annak ellenére, hogy számos empirikus vizsgálatban kudarcot vallott, és az eszközárak és a portfólió kiválasztásának modernebb megközelítései (például az arbitrázs árképzési elmélete és a Merton portfólióprobléma) léteznek, a CAPM továbbra is népszerű, mivel egyszerű és hasznos a különböző helyzetekben.  Kérdés: Milyen eszközérzékenységet veszi figyelembe a modell?
nem diverzifikálható kockázat