Írj folytatást erre a bekezdésre - Azonban, bár a nézők most már éjjel is láthatják a játékosokat, még mindig szenvedtek a tetőket támogató oszlopok által okozott akadályozott kilátások problémájától. Az 1966-os FIFA Világbajnokság gyors közeledésével, amelyben a stadion három csoportos mérkőzést fog fogadni, ez arra késztette az Egyesült igazgatókat, hogy teljesen áttervezze az Egyesült út (észak) standját. A régi tetőoszlopokat 1965-ben a tető tetején modern stílusú kantilíverrel helyettesítették, amely lehetővé tette minden néző számára a teljesen akadálymentes kilátást, miközben azt is kiterjesztették 20.000 néző befogadására (10.000 ülő és 10.000 álló előtt) 350 000 font költséggel. Az új stand építészei, Mather és Nutter (most Atherden Fuller) átrendezték a stand szervezését, hogy terasz legyen az elején, egy nagyobb ülőterület a hátsó rész felé, és az első privát dobozok egy brit futballpályán. A keleti állomást - az egyetlen fennmaradó fedetlen állomást - ugyanabban a stílusban fejlesztették ki 1973-ban. Az első két standot kantilévérré alakították át, a klub tulajdonosai hosszú távú tervet dolgoztak ki, hogy ugyanezt tegyék a másik két standdal, és a stadiont egy tálszerű arénává alakítsák át. Az ilyen vállalkozás a pályán belüli légkört növelné a tömeg zajának megfékezésével és a pályára való fókuszálásával, ahol a játékosok teljes mértékben éreznék a tömeg teljes kapacitásának hatásait. Eközben a stadionban a harmadik FA-kupa-döntőt rendezték, 62 078 nézőt fogadva a Chelsea és a Leeds United közötti 1970-es döntő újrajátszására; a Chelsea megnyerte a mérkőzést 2 × 1. Az 1968-as Intercontinental Cup második mérkőzése is itt játszódott.
, amely során az Estudiantes de La Plata nyerte a kupát 1-1-es döntést követően. Az 1970-es években a futball huliganizmus drámai növekedése volt Nagy-Britanniában, és egy 1971-ben történt késdobás miatt a klub az ország első kerítését építette fel, korlátozva a rajongókat az Old Trafford pályáján.