Írj folytatást erre a bekezdésre - Az Ulster gyarmatosítása a kilencéves háború vége óta javasolt. Az eredeti javaslatok kisebb méretűek voltak, és telepeseket helyeztek ki a kulcsfontosságú katonai állomások köré és egyházi területekre, és nagy földdíjakat kaptak volna az ír bennszülött urak, akik az angolokkal álltak az angolokkal szemben a háború alatt, mint például Niall Garve O'Donnell. Azonban 1608-ban Sir Cahir O'Doherty Inishowen-i lázadást indított, elfoglalva és felgyújtva Derry városát.
- Igen. A rövid lázadást Sir Richard Wingfield fejezte be a Kilmacrennan-i csatában. A lázadás arra késztette Arthur Chichester-t, Írország Lordhelyettesét, hogy sokkal nagyobb ültetvényeket tervezzen, és kisajátítsa a tartomány összes bennszülött földtulajdonosának törvényes címét. John Davies, Írország főügyésze a hódítás és gyarmatosítás eszközeként használta a törvényt. A grófok menekülése előtt az angol kormányzat igyekezett minimalizálni a törzsfőnökök személyes birtokát, de most úgy bántak a törzsfőnökökkel, mint az egész területük egyedüli tulajdonosaival, így az összes földet elkobozhatták. Ennek a földnek a nagy részét elvesztettnek (vagy elkerültnek) tartották a Korona számára, mert a főnököket elítélték. Az angol bírák azt is kijelentették, hogy az angol jog szerint nem érvényes a gavelkind, azaz a földek örökléséről szóló, az ír bennszülöttek szokása alapján birtokolt földjog. Davies ezt használta arra, hogy elkobozza a földet, amikor más módszerek kudarcot vallottak.