Töltse ki a következő mondatot:
Kínai-szovjet konfliktus (1929). Abban az időben a Szovjetunió egy országos tömeges iparosítási programon ment keresztül, felkészülve egy lehetséges háborúra két fronton (németországgal és Japánnal). A Manchukuo megalapítása bonyolította a helyzetet, mivel a területén most 40 000 szovjet állampolgár élt, akik a kínai keleti vasútnál dolgoztak. Bár a szovjetek nem voltak hajlandóak hivatalosan is elismerni az új államot, a vasútvonalat 1935 márciusában eladták a japánoknak, csökkentett áron, egy sor japán provokációt követően. A szovjetek úgy érezték, hogy nem állnak készen egy új konfrontációra Japánnal, és ideiglenes ellenintézkedésként javították a kapcsolatokat Kínával. A Nemzetek Szövetsége hallgatott a japán imperializmus kérdésére, és arra kényszerítette Kínát, hogy újraindítsa a nem hivatalos kommunikációs csatornáit az egyetlen fennmaradt potenciális szövetségesével. Az 1936. november 25-én aláírt antikomintern-paktum eltörölte a két fél utolsó kétségeit a folyamatban lévő megbékélési erőfeszítések tekintetében. 1937. július 7-én a Marco Polo híd incidens a második kínai-japán háború kezdetét jelentette. Augusztus 21-én Kína és a Szovjetunió aláírta a nemtámadási paktumot. Bár a szerződés nem említi a szovjet katonai támogatást, de facto egy hallgatólagos megállapodást kötött, hogy a szovjetek katonai és anyagi segítséget nyújtanak.