Írj folytatást erre a bekezdésre - Amikor Bukarestet a központi hatalmak elfoglalták
1916 végén visszavonult Iașiba. Ott az 1918 tavaszi bukaresti békeszerződés ellen agitált. A háború után visszatért a fővárosba, ahol megalapította a Bucovina kiadóházat, amelyet más írók javára hatékony felhasználásra bocsátott. A "Convorbiri Literare" első évadának utolsó szakaszában (1939-1944) vezette. Torouțiu számos irodalomtörténeti művet publikált. "Magnum opus"-a a tizenhárom kötetes "Studii și documente literare", amely 1931 és 1946 között jelent meg, mintegy 8000 oldalt foglal magában, és Perpessiciushoz vezetve "a irodalomtörténet Hurmuzachijának" nevezte. Az első kötetet Gheorghe Cardaș-al közösen készítette, a többiet pedig egyedül. A mű dokumentumokat és irodalmi történelmi darabokat tartalmaz, amelyeket a személyes könyvtárában, az archívumokban és az intézményekben talált. 1936-ban a Román Akadémia megfelelő tagjává választották; az új kommunista rezsim 1948-ban megfosztotta a tagságától. Ezenkívül a II. világháború alatt a "Convorbiri Literare" által elfoglalt pro-náci Németország irányvonal miatt 1945-ben megtiltották a kiadást. Halálosan beteg volt, és a bukaresti otthonában halt meg; a felesége a következő napon öngyilkos lett.