Írj folytatást erre a bekezdésre - Mielőtt felfedezték volna a fertőző okot, a kolera tüneteit a beteg túlzott epefolyamatának tartották; a betegség neve a görög "choler" szóból származik, ami epefolyamatot jelent. Ez az elmélet összhangban volt a humorizmussal, és olyan orvosi gyakorlatokhoz vezetett, mint a vérzés. A baktériumról először 1849-ben számolt be Gabriel Pouchet, aki kolerabetegek székletében fedezte fel, de nem értékelte ennek a jelenlétnek a jelentőségét. Az első tudós, aki megértette a "Vibrio cholerae" jelentőségét, az olasz anatómus, Filippo Pacini volt, aki részletes rajzokat tett közzé a szervezetről a "Microscopical observations and pathological deductions on cholera" című könyvben 1854-ben. További tanulmányokat publikált 1866-ban, 1871-ben, 1876-ban és 1880-ban, amelyeket a tudományos közösség figyelmen kívül hagyott. Pontosan leírta, hogy a baktérium hogyan okozza a hasmenést, és olyan kezeléseket fejlesztett ki, amelyek hatásosnak bizonyultak. Míg John Snow járványügyi térképei jól ismertek voltak, és a Broad Street-i szivattyú markolat eltávolításához vezettek, például az 1854-es Broad Street-i kolera-járvány
- Igen. 1874-ben 21 ország tudományos képviselői egyhangúan úgy döntöttek, hogy a kolerát a "miasmatas"-ból, vagyis a levegőben lebegő egészségtelen anyagok felhőiből származó környezeti toxinok okozzák. 1884-ben Robert Koch újra felfedezte a "Vibrio cholerae"-t, mint a kolera okozó elemét. Egyes tudósok ellenálltak az új elméletnek, és még kolera kultúrákat is ittak, hogy cáfolják: