Összefoglalja a cikket:  A republikánus párt néhány tagjának kísérletei, hogy aláássák Barack Obama elnök iráni politikáját, minden bizonnyal rendkívülinek tűnnek. Először is, a republikánus vezetés meghívta Benjamin Netanjahut, hogy beszéljen a Kongresszusnak a Fehér Ház konzultációja nélkül, és megfelelően figyelmeztette a Nyugat Iránnal kapcsolatos vonalának lágyításával szemben. Most 47 szenátor írt egy nyílt levelet az iráni rezsimnek, ahol azt tanácsolják, hogy bármiféle megállapodás, amit Obama-val kötött, visszavonható a 2016-os elnökválasztás után. Ez egy elképesztő lépés. De ez nem igazán egyedülálló. Az emberek mindkét pártban sokkal figyelemre méltóbb dolgokat tettek a múltban. 1983-ban Edward Kennedy szenátor megpróbált egy személyes diplomáciai csatornát létesíteni a Szovjetunióval, amivel ténylegesen megkerülte Ronald Reagant. A megbízottjain keresztül azt javasolta, hogy látogassa meg Moszkvát, hogy találkozzon a kommunista vezetéssel, és felajánlotta, hogy segít nekik, hogy az amerikai népnek elmondják, miért részesítik előnyben a párbeszédet a konfrontáció helyett. Ahogy Vincent Bzdek, a Washington Post újságírója megjegyzi a "The Kennedy Legacy" című könyvében, ez az amerikai elnökválasztás közelében történt, és egyes konzervatívok árulásnak tartották, talán még a Logan Act megsértésének is, amely megtiltja a magánembereknek, hogy diplomáciai tevékenységet folytassanak azzal a céllal, hogy megváltoztassák a külpolitikát. Azt mondhatnánk, hogy a szenátorot a magas eszmények motiválták: nyilvánvalóan kampányolt a hidegháborús feszültségek csökkentése érdekében, és úgy gondolta, hogy Reagan rosszul bánik a szovjetekkel. Kennedy többször is politizálta a külpolitikát a Szenátusban. Az 1980-as demokratikus elnökválasztásról szóló könyvemben megjegyzem, hogy Kennedy ellenezte Jimmy Carter keményvonalas álláspontját az afganisztáni szovjet megszállás kapcsán -- egy olyan álláspont, amely jó szándékú, prófétai és valamennyire előnyös volt Kennedy kampányának a demokrata jelöltségért. De nem csak a demokraták tették ezt. Jöjjön elő, Richard Nixon! 1968-ban közel volt az elnökválasztás. A Johnson-adminisztráció...
A republikánus szenátorok iráni vezetőknek írt levele rendkívülinek tűnik. De Stanley szerint az elnök külpolitikájának aláásása egyáltalán nem egyedülálló. Azt mondja, hogy mind a bal, mind a jobboldali kormányok körbejárták a külföldi vezetők ügyét.