Írj folytatást erre a bekezdésre - Ophryneion ritkán említik az ősi forrásokban. Heródotosz megemlíti, hogy i. e. 480-ban Xerxész a part mentén haladt át, mielőtt a közeli Abydosban átkelt volna Európába. Később abban az évszázadban az egyik aktai város volt, amely felett Mytilene elvesztette az irányítást a Mytilene-i felkelés után.
427-ben. Egy athéni 414/413-as évi felirat, amely az athéni nemesektől elkobzott vagyontárgyakat rögzíti, amelyek a Hermész megcsonkításában voltak érintettek, azt mutatja, hogy Alcibiades rokona, Axiochus, bevételt keresett a földekből Ophryneion területén. 399 BC nyarán, Xenophon megállt itt, hogy áldozatot nyújtson, miközben hazafelé menetel a Tízezerrel. Később, az i. e. IV. században, a szónok Demóstenész beszéde arról szól, hogy egy bizánci száműzött ember, Parmeno, úgy döntött, hogy letelepedik Ophryneionban, de kénytelen volt költözni, amikor egy földrengés sújtotta a Chersonese-t és lerombolta a házát, feltételezhetően hasonló károkat okozva a város többi részén. Röviddel az i. e. 316 után Hector csontjait Ophryneionból Thébába költöztették (lásd fentebb, Hector sírja), bár Strabo leírása Hector Ophryneioni körzetéről az i. sz. Strabon azt írja, hogy az 188-as apamei békeszerződés előtt Ophryneion Dardánusz uralma alatt állt északkeletre, míg ezután Iliumhoz tartozott. Az Ophryneionban talált edénydarabok és érmék azt mutatják, hogy a helyszínt legalább a bizánci időszakig folyamatosan elfoglalták, de a hírnevet, mint Hector csontjainak egykori helyét kivéve, nem hallunk róla többet.