Az ázsiai nyugati imperializmus korszakában Sziám maradt az egyetlen ország a régióban, amely elkerülte, hogy külföldi hatalmak gyarmatosítsák, bár gyakran kénytelen volt lemondani mind a területről, mind a kereskedelmi engedményekről egyenlőtlen szerződésekben. A sziámi kormányzati rendszert központosították, és Chulalongkorn uralkodása alatt egy modern egységes abszolút monarchia lett belőle. Az I. világháborúban Sziám a szövetségesek oldalán állt, ami politikai döntés volt, hogy módosítsák az egyenlőtlen szerződéseket. 1932-ben véres forradalom után alkotmányos monarchia lett, és hivatalos nevét Thaiföldre változtatta, amely a II. világháborúban Japán műholdas országa volt. Az 1950-es évek végén egy katonai puccs Sarit Thanarat tábornok vezetésével újjáélesztette a monarchia történelmileg befolyásos szerepét a politikában. Thaiföld az Egyesült Államok fő szövetségese lett, és a kudarcot vallott SEATO tagjaként antikommunista szerepet játszott a régióban, de 1975 óta megpróbálta javítani a kapcsolatokat a kommunista Kínával és Thaiföld szomszédaival. Az 1970-es évek közepén a parlamentáris demokrácia rövid időszakán kívül Thaiföldben rendszeresen váltakozik a demokrácia és a katonai uralom. A 2000-es évek óta a Thaksin Shinawatra támogatói és ellenzői között folyt egy sor keserű politikai konfliktus, amely két puccsban csúcsolt, legutóbb 2014-ben.
és a jelenlegi és a 20. alkotmány létrehozása, és szembe kell nézni a folyamatban lévő demokrácia-párti tiltakozásokkal.