Összefoglalja a cikket:  Egy fenyőmartenet láttak Dél-Angliában, több mint 50 év után először. Egy diák fényképezte, amint a kornwall-i Bude-ban, a háza közelében, egy éjszakai látókamerát használva a fáklyában szökik. Jack Merritt, 18 éves, elküldte a lény felvételeit a szakértőknek, akik fiatal nősténynek azonosították. Véletlenül vettem fel, és tudtam, hogy valami mást kaptam el" - mondta Jack. Nem is tudtam, hogy mennyire fontos. Szokatlan látvány: Fél évszázad óta először észleltek Dél-Angliában egy ilyen fenyőfenyő-martinot, mint a képen látható. Beszéltem néhány barátommal, akiknek volt néhány javaslata, de úgy döntöttem, hogy elküldelek valakinek, akinek talán jobb ötlete van arról, hogy miről szól. Ez elég sokkoló és nem igazán tudom, hogy mit tegyek vele, hogy őszinte legyek. "Nem igazán várod el, hogy valami ilyesmi történjen, de lenyűgöző, és nagyon örülök, hogy akkoriban kint voltam a forgatásban". A tinédzser elküldte a felvételeket Derek Gow ökológusnak - aki az őshonos fajok visszahozásában szakosodott. Mr. Gow azt mondta: "A felvételeket, amelyeket Jack készített, egyszerűen elképesztőek. Mindenki tudja, hogy a fenyő-martenek úgy vélték, hogy kihaltak Dél-Angliában évszázadokon át tartó kegyetlen üldöztetés után a szőrmészek és a vadőrök által. "Nagyon jó látni a felvételeket, amiket szerzett, ami egy fiatal nősténynek tűnik. Izgalmas hely: Egy cornwall-i diák fényképezett egy fenyőmarten-t, izgalmas a vadvilág szakértői szerint, akik szerint 50 éve nem láttak ilyeneket Dél-Angliában. Remélhetőleg ez a megfigyelés további újratelepítéseket eredményezhet ennek a gyönyörű teremtménynek más, megfelelő élőhelyű területeken a délnyugaton. A fenyőmarten a béka rokona, és egykor Nagy-Britannia második leggyakoribb húsevője volt. A szőrme miatt vadásztak rá, és az 1800-as években majdnem kiirtották. Nagy, mint egy macska, de vékony, barna szőrrel, bokros farokkal és krémes sárga torokkal, éjszakai élőlény. Az Egyesült Királyságban csak a skót hegyekben gyakori, a legtöbb észlelés Angliában és Walesben...
Az állat egykor Nagy-Britannia második leggyakoribb húsevője volt. A nyest rokonát szőrméért vadászták és majdnem kiirtották az 1800-as években. A szakértők megerősítették, hogy a skót hegyekben gyakrabban előforduló faj.