Írj folytatást erre a bekezdésre - Periklész halála után az athéniak némileg a konzervatív, védekező stratégiája ellen fordultak, és az agresszívebb stratégiára, hogy a háborút Spárta és szövetségesei ellen vezessék. Az athéni demokráciában ebben az időben különösen fontos volt Cleon, az athéni demokrácia sólyomelemeinek vezetője. Katonailag egy okos új tábornok, Demóstenész vezetésével (nem tévesztendő össze a későbbi athéni szónok Demóstenészsel) az athéniak sikereket értek el, miközben folytatták a tengeri támadásaikat a Peloponneszön. Athén kiterjesztette katonai tevékenységeit Beóciába és Aetoliába, elfojtotta a mytileneai lázadást.
és megkezdte a Peloponnesosz környékén lévő erődítményeket. Az egyik ilyen állomás Pylos közelében volt, egy Sphacteria nevű kis szigeten, ahol az első háború állapota Athén javára fordult. A Pylos-i állomás ott csapott le Spartiára, ahol a leggyengébb volt: a helotáktól való függőségén, akik a mezőket ápolták, míg a polgárait katonákra képezték. A helotok tették lehetővé a spártai rendszert, de most a Pylos melletti állomás kezdte vonzani a szökött helotokat. Ráadásul a helotok általános felkelésétől való félelem, amelyet a közeli athéni jelenlét bátorított, a spártaiakat cselekvésre késztette. Demosthenes azonban a spártaiakat legyőzte az i. e. 425-es pilosz-i csatában, és spártai katonákat csapdába ejtett Sphacteria-ban, amíg várta, hogy megadják magukat. Néhány héttel később azonban Démoszthénész képtelen volt elpusztítani a spártaiakat. Miután azzal dicsekedett, hogy véget vethet a dolognak a Közgyűlésben, a tapasztalatlan Cleon nagy győzelmet aratott a Sphacteria-i csatában. Az események megdöbbentő fordulatát követően 300 spártai hoplit, akiket az athéni erők körbevettek, megadta magát. A spártaiak legyőzhetetlenségének képmása jelentős károkat szenvedett. Az athéniak börtönbe zárták a sphakteriánus túszokat Athénban, és elhatározták, hogy kivégzik a foglyul ejtett spártaiakat, ha egy peloponneszi hadsereg újra megtámadja Attikát.