Írj folytatást erre a bekezdésre - Egy másik változat, amely soha nem látta a szolgálatot, a T20E2. Egy kísérleti, gázüzemű, szelektív lőfegyver volt, amely valamivel hosszabb volt, mint az M1, és módosított, hogy elfogadja a Browning Automatic Rifle (BAR) magazinok 20 töltényét. A puskát megmunkálták, és a fogadó bal oldalán egy látószögre szerelték, és ugyanazt a hardvert tartalmazta a gránátvető szerelésére, mint az M1. Az M14-eshez hasonló tűzválasztóval. A teljes automatikus gyújtást egy csatlakozóegység hozta létre, amelyet a működtető rúdfogó működtetett. Ez viszont egy olyan szögoldat vagy meghajtót indított, amely a hátsóra tartott ravasz segítségével a szögoldatot a kalapácscsapokból azonnal leválasztotta, miután a csavar lezárult. Az automatikus tüzelésnél a ciklikus tüzelési sebesség 700 ford/perc volt. Amikor a csatlakozó szerelvény le volt kapcsolva, a puska csak félautomatikusan lőhetett és az M1 puskához hasonlóan működött. A T20 teljes hossza 48 1/4", a cső hossza 24", és súlya 9,61 lbs. kiegészítők nélkül és 12,5 lbs. kétlábú és üres magazin. 1945 májusában korlátozott beszerzésnek minősült. A Japánnal folytatott ellenségeskedések megszűnése miatt
, a gyártás számát 100-ra csökkentették. A projektet 1948 márciusában megszüntették.