Az 1824-es angol-holland szerződés szilárdította Szingapúr brit birodalomként való helyzetét, felosztva a malajziai szigetcsoportot a két gyarmati hatalom között, a Malacca-szoros északi területe, beleértve Szingapúrot is, Nagy-Britannia befolyási körébe esett. 1826-ban Szingapúrot a Brit Kelet-indiai Társaság csoportosította Penang-félszigetével és Malaccával együtt, hogy létrehozza a Szingapúr-szoros kereskedelmi településeit, amelyeket a Brit Kelet-indiai Társaság irányított. 1830-ban a Szingapúr-szoros települései a Bengáliában működő fő rezidenciává vagy alárendeltségévé váltak. A következő évtizedekben Szingapúr gyorsan fontos kereskedelmi állomássá vált, Nagy-Britannia megszilárdította követelését a szigeten.
Több tízezer