Összefoglalja a cikket:  Egy másfajta időjárás William Waldegrave-tól. (Constable £ 20) A Falkland-háború kezdetén, 1982-ben, William Waldegrave, az akkori Margaret Thatcher kormányának junior minisztere, a House of Commons divíziós előcsarnokában állt, amikor meglátta, hogy Thatcher és a kísérete, a "szalonják" felé menetelnek. Úgy érezte, hogy mondania kell valamit, így az Egyesült Államok külügyminisztere, Alexander Haig, aki akkoriban megpróbált közvetíteni egy brit "kiárusítást" az argentinoknak, megkérdezte: "Hol állnak az amerikaiak, miniszterelnök úr?" "Nem tudom, William", jött az azonnali válasz. De tudom, hol fognak állni. Bárcsak David Cameron ilyen egyértelműen bánna a Fehér Házban, de Thatcher utódjai közül senki sem tette, legkevésbé a gyáva Tony Blair, akit Waldegrave Ted Heath-hez hasonlít. Margaret Thatcher (jobbra) egyszer azt mondta, hogy Norman Tebbit (balra) ellen küzdött Waldegrave védelmében egy morgós megjegyzéssel. Ez meglepő, mert Waldegrave szenvedélyes Heath-barát volt, mielőtt hűségét átadta Thatcher-nek. De biztosan igaza van, amikor azt állítja, hogy Heath legnagyobb csalódása az volt, hogy a hazafias, liberális Konzervatív Párt, amiben olyan lelkesen hitt, és a családja, nem viszonozta az odaadását. És ebben a tekintetben Waldegrave-re emlékeztet Blair, aki "igazságosan gondolta" és gondolja, hogy "egy új Labour nevű családot hozott létre, amely szerette őt". Valójában a sikert szerette az Új Munkáspárt, nem Blair-t. Ez a lenyűgöző emlékkönyv néhány jó pletykát tartalmaz, ami ellensúlyozza Waldegrave mélyreható politikai elemzését. Visszatérve Heath-hez, visszaemlékszik az egyik régi morcos vacsorára, nem túl vidám alkalmakra, ahol Emma Soames megpróbálta élénkíteni az eljárást egy anekdotával az öccséről, Nicholasról, akit épp most választottak ki, hogy egy nehéz helyet foglaljon el Glasgow-ban. Egy zajos kiválasztási ülésen, ami nagyon különbözik a többi megyéből, a leendő képviselőt a sarokba szorították és...
Waldegrave nem csak társadalmilag, hanem szellemileg is kiváltságos volt. Heath-hez volt hűséges, mielőtt átállt Thatcher-hez. Fiatal korától kezdve nagyra törekedett, hogy magas politikai pozícióba emelkedjen. Thatcher kedvelte, és végül egészségügyi miniszterré tette.