Írj folytatást erre a bekezdésre - A plebejus tribunusok (a plebejusok képviselői) és a plebejus tanács (a plebejusok gyűlése) időnként összecsaptak a szenátussal a fent említett reformok és a plebejus intézmények és a szenátus közötti hatalmi kapcsolatok miatt. Az optimisták a szenátorok között vezették a szenátorok ellenzékét. Ezeket a tribunusokat a Populares politikusai támogatták, mint például Gaius Marius és Julius Caesar, akik gyakran patriciák voltak. A konfliktusok szerepet játszottak a Késő Római Köztársaság egyes polgárháborúiban is: Sulla első polgárháborúja (i. e. 88-87), Sulla második polgárháborúja (i. e. 82-81), a Sertori háború (i. e. 83-72), Lepidus lázadása (i. e. 77), Caesar polgárháborúja (i. e. 49-45), a császár utáni polgárháború (i. e. 44-43), a felszabadítók polgárháborúja
(444-42 BC) és a szicíliai felkelés (44-36 BC).