Írj folytatást erre a bekezdésre - A tengerpart megkülönböztető mérföldkője a gabonaterem a mólón lévő átlóval, amelyet 1904-ben kezdtek el és 1905-ben fejeztek be. Ezt most lakásokká alakították át, mivel 1990-ben megszűnt a gabonaüzem működése. A város tengeri hagyománya azt jelentette, hogy a méretéhez képest figyelemre méltó számú vendéglő volt, bár ezek közül sokan azóta bezárták. A város északi végét korábban a párhuzamos "bértermek", az északi "ginnel" -ekhez hasonló szűk kunyhósorok jellemezték, amelyek a kikötő XI. századi újjáépítéséből származhatnak. (Az eredeti kikötő állítólag a templom mellett volt.) Ezek többsége megmaradt, bár néhányat elvesztettek a fejlesztés és a nyomornegyedek tisztítása miatt. Az 1953-as Északi-tengeri árvíz
Megsérült a város északi szélén, kitört a tengerparton, és kárt okozott a keleti házakban. Elpusztította a fenyőerdőket is, amelyeket a 19. században ültetettek, hogy stabilizálják a dűnéket, és amelyek az Ábrahám öléhez kötődtek. Ma a kikötői parkoló mellett egy nagy mozgó árvízcsatorna van, és sok háznak saját árvízvédelmi rendszere van.