Végül a motor fejlesztését elhagyták, hogy az FPF motorra összpontosítsanak, amely már bizonyítottan versenyképes volt az F2-es versenyekben az 1.5 L-es formában az oldalsó Weber karburátorokkal, és az egész alkatrészkészletet az 1960-as évek közepén Andrew Getley-nek adták el. Amikor 1966-ban a Forma-1-es szabályzat 3 literesre változott, Mr. Getley engedélyezte Paul Emery számára, hogy egy FPE-t 3 literes formátumra építsen, és egy egyszeri Shannon acél monokokk alvázba illesszék, hogy a Shannon F1 autót SH1 néven készítsék Trevor Taylor által vezetett
1966-os Brit Nagydíj. 3 literes motorral és Tecalemit Jackson üzemanyag-befecskendezéssel, ez az Emery által épített FPE 312 lóerővel állt elő a Chrysler Kew-i gyárában.