Töltse ki a következő mondatot: A hajó megkapta a Fleet Air Wing Atlantic Chief of Naval Operations Safety Award-t 1972-ben. Az 1973-as és 1974-es taktikai erőfeszítések eredményeként a VP-26 megkapta a Kapitány Arnold Jay Isbell Trófeát a tengeralattjáró-ellenes hadviselés kiválóságáért. 1975-ben a század részt vett az Egyesült Államok kétszázéves évfordulójának ünneplésében. Amellett, hogy 13 csillagos farokcsapot repítettek a repülőjükön, több mint 100 férfi és nő a VP-26 -ból elvégezte a Pejepscot Múzeum külső felújítását Brunswickben, Maine-ben, így a század Navy Bicentennial Command jelölést szerzett. Mint a flotta egyetlen aktív szolgálatban lévő kétszázéves századának, az 1976-os megosztott telepítés az NS Rota és a Lajes mezőre lehetőséget adott a VP-26-nak, hogy megmutassa kétszázéves színét a Földközi-tenger, Európa és az Észak-atlanti óceánon. A század megkapta az Arany Kulcs díjat a repülőgép karbantartása és készenlétének kiváló eredményeiért, valamint a Captain Arnold Jay Isbell Trophy-t 1976-ban. 1977 szeptemberében a VP-26-ot számos helyen telepítették az Atlanti-óceán északi részén. Elsősorban a NAS Bermuda és a Lajes Field-ben volt a bázis, a századnak különítményei voltak a
Panama-csatorna zóna, RAF Ascension Island, NAS Guantanamo Bay, NAS Keflavik és NS San Juan. A koordinált műveletek kihangsúlyozták ezt a bevetést, mivel a légi legénységek számos ASW gyakorlatban vettek részt a NATO és a szövetséges haditengerészeti erőkkel. 1978 elején visszatért a NAS Brunswick-be, a VP-26 megkapta a Meritorious Unit Commendation-t, az ezüst és arany horgony díjakat a kiváló megtartásért, valamint a CNO Aviation Safety Award-t az 1976 és 1977 közötti műveletekért. 1979 márciusában a VP-26 átállt a P-3B-ről a P-3C Update II-re, amely magában foglalta a legújabb avionikát és fegyverrendszereket (beleértve a tornyon felszerelt infravörös érzékelő eszközt, amely az orrról leereszkedett a célok azonosítására éjjel-nappal, és az AGM-84A Harpoon rakéta képességét).