Az első európai "állatkertek" a nemesi és királyi családok körében terjedtek el a 13. században, és a 17. századig seragliosnak nevezték őket; ekkor menageriesnek nevezték őket, a kíváncsiságok kabinetének kiterjesztése. Franciaországból és Olaszországból terjedtek el a reneszánsz idején Európa többi részébe. Angliában, bár a seraglio hagyomány kevésbé volt fejlett, az oroszlánokat a londoni toronyban tartották a 13. században János király által létrehozott seraglio-ban; ez valószínűleg egy 1125-ben I. Henrik által az Oxfordshire-i Woodstockban lévő vadászbarlangjában elindított menagerie állataival volt ellátva, ahol William of Malmesbury szerint oroszlánokat tartottak. A seragliosok a nemesség és a hatalom kifejezései voltak; különösen a nagy állatokat és az elefántokat és az elefántokat, és minden egyes háziállatot a kíváncsiságok kabinetének kiterjesztésének jelképe volt.
Franciaország és Olaszország