Töltse ki a következő mondatot: Tibet a kínai Qing dinasztia uralma alá került 1720-ban, miután a Qing
a Dzsungár kánátus seregeit elűzte. De a 19. század végére, a kínai hatalom Tibetben csupán szimbolikus volt. Az 1911-1912-es Xinhai forradalom után a tibeti milícia meglepetésszerű támadást indított a Tibetben állomásozó Qing helyőrségre a Xinhai Lhasa-i zavargás után. A Qing dinasztia bukása után 1912-ben a Lhasában lévő Qing tisztviselők kénytelenek voltak aláírni a "Hárompontos Megállapodást" a Qing erők átadására és kiutasítására Közép-Tibetből. 1912 elején a Kínai Köztársaság kormánya felváltotta a Csing dinasztiát, mint Kína kormánya, és az új köztársaság érvényesítette szuverenitását az előző dinasztia összes területére, amely 22 kínai tartományt, Tibetet és a Külső Mongóliát is magába foglalta. Ezt a követelést a Qing császár abdikációjának császári rendeletében foglalta el, amelyet Longyu császárné a hatéves Xuantong császár nevében írt alá: "...az öt faj, a mancsú, a han, a mongol, a hui és a tibeti földjeinek folyamatos területi integritása egy nagy Kínai Köztársaságba" (...). A Kínai Köztársaság 1912-ben elfogadott ideiglenes alkotmánya kifejezetten az új köztársaság határterületeit, beleértve a Tibetet is, az állam szerves részeként határozta meg.