Készítsd ki a következő mondatot:
2005-ben leállt a gázai konfliktusról, és az ezt követő években, a Sharon-Peres-kormányváltás és Ehud Olmert kormánya alatt közönségessé vált, hogy az eredményről beszéljenek, ahol a Hamász kizárólagos hatalmat vállalt a Sáv belső igazgatása felett, mint a Hamastan állam. Ugyanakkor, Akiva Eldar szerint, a Sharon tervét, hogy ugyanazt a politikát alkalmazzák, hogy a palesztinokat a Nyugati Parton széteső enklávokba helyezik, végrehajtották. Sadat 2005. április 14-i előadásában James Baker egykori amerikai külügyminiszter azt mondta, hogy "Végül az adminisztrációnak egyértelműen világossá kell tennie Izraelnek, hogy bár Sharon miniszterelnök tervezett kivonása Gázából pozitív kezdeményezés, nem lehet egyszerűen az első lépés egy egyoldalú folyamatban, amely a palesztin bantustánok létrehozásához vezet a Nyugati Parton". A térképek Sharon elvonására Gázából, Camp Davidből és Oslóból hasonlóak egymáshoz és az 1967-es Allon tervhez. 2005-re a szétválasztó fal mellett 605 záró akadállyal borították fel ezt a területet, amelynek összhatása az volt, hogy "egy jól védett, rögzített katonai pozíciókból és településekből irányítható, zárt negyedekből álló mátrixot" hozzon létre. Olmert újraszervezési terve (vagy konvergencia terve) olyan kifejezés, amely leírja azt a módszert, amelynek segítségével Izrael saját tervezésű jövőbeli palesztin államot hoz létre, ahogy azt az Allon-terv is előirányozta, hogy minimalizálja a földterületet, amelyen egy palesztin állam létezne, a tények rögzítésével a földön, hogy befolyásolja a jövőbeli tárgyalásokat.