Nem sokkal ezután a konzervatív lengyel nemesség megalapította a Targowicai Szövetséget, hogy megdöntsék az Alkotmányt, amelyet a hagyományos szabadságjogok és kiváltságok veszélyeztetésének tekintettek. A szövetségesek a Nagy Katalin oroszországi oldalára álltak, és az orosz hadsereg belépett Lengyelországba, ezzel megkezdődött a
1792-es lengyel-orosz háború, az alkotmány védelmére irányuló háború néven is ismert. A Szejm szavazott a lengyel hadsereg 100 000 főre történő növeléséről, de az idő és a pénzhiány miatt ez a szám soha nem valósult meg. Poniatowski és a reformátorok csak 37.000 fős hadsereget tudtak kiállítani, sokan közülük kipróbálatlan újoncok. Ez a sereg, a király unokaöccse, Józef Poniatowski és Tadeusz Kościuszko vezetésével több alkalommal sikerült legyőzniük az oroszokot, vagy párbajozni velük. A győztes Zieleńce-i csata után, amelyben lengyel erők az unokaöccse parancsnoksága alatt álltak, a király új rendet alapított, a Virtuti Militari Rendet, hogy megjutalmazza a lengyeleket a kivételes katonai vezetésért és a harcban tanúsított bátorságért.