A háború kitörésekor, 1940 júniusában, Casano hadnagy a 2-es páncélozott autókat szállította a transjordániai Ammanba. Az év szeptemberében a hadsereg segítséget kért a nehéz helyzetben lévő páncélozott felderítő ezredének, amelynek a páncélozott autók kis erejével szinte egyedül kellett lefednie a nyugati sivatag hatalmasságát. Casano hadnagy 2 ACC-ből, mindegyikben hat kocsival, két szakaszt vitt Egyiptomba, hogy segítsen a hadseregnek felderítési feladatokban, a hagyományos lovas képernyőn, a határon járőrözik a nagy olasz erővel Líbiában. A hadsereg ezredét a régi kollégák, a 11. Husárok és a RAF kocsijai hamarosan beépítették, mint 'D' Sqn., Casano-val a századparancsnokként. A RAF egység részt vett a nagy
Bardia csata, 1940 decemberében, amikor egy kisebb brit birodalmi erő merészsége blokkolta az Egyiptomba való habozó előretörést. A Nemzetközösség erői ezután megragadták a kezdeményezést, és az ellenséget El Agheilaig tolták vissza a következő néhány hétben, a D század pedig a sivatagi szárny védelmére szolgált. 1941 februárjában, 5 hónapnyi nagyon kemény, de nagyon sikeres hadjárat után, a RAF járműveit elengedték, hogy visszatérjenek Ammánba pihenésre és felújításra. A veszteségek mindössze 5 sebesült vagy egyéb sérült. A járművek idősebb Rolls-Royce páncélozott autó testek voltak, felújítva egy kevésbé magasztos Fordson, de tartós teherautó alvázon. A tüzes keresztelés után Casano hamarosan előléptették, és az egész Társaság parancsnokságát kapta.