Zemmour kifejleszti a "háromdimenziós elméletet": a gúnyolódás, a dekonstrukció, a pusztítás, amely szerintem a francia hanyatláshoz vezetett, a politikai korrektség uralma megakadályozza a kijelentéseket, amelyek kritizálják ezt az evolúciót, és a válás a nép és az elit között: "politikai, gazdasági, adminisztratív, média, intellektuális és művészeti elitünk Franciaország sírjára köp, és a füstölgő holttestét tapossa", mert egyetértenek vele, sőt, neoliberális reformokat és több európai federalizmust bátorítanak, amelyek elpusztítják a francia nemzetállamot. Egy olyan önutálatot teremtett, ami miatt a franciák kényelmetlenül érzik magukat a modern világban (például, a francia elnök, Jacques Chirac megtagadta, hogy ünnepelje Napóleon Austerlitz-i győzelmét
2005-ben, de küldött egy küldöttséget, amikor Nagy-Britannia ünnepelte a francia vereséget Trafalgarban, bár a napoleoni korszakot általában dicsőséges időszaknak tartják Franciaország számára.