Írj folytatást erre a bekezdésre - A Qing-dinasztia uralma Tibetben 1720-ban kezdődött az expedíciójukkal az országba.
amikor elűzték a betolakodó dzsungarokat. Amdo 1724-ben Qing irányítása alá került, és 1728-ban Kham keleti részét a szomszédos kínai tartományokba foglalták be. Eközben a Qing kormány lakóbizottságokat küldött Lhásába, akiket "Ambanoknak" hívtak. 1750-ben az ambánok és a Lhasában élő han kínaiak és mancsúzok többsége meghalt egy lázadásban, és a Qing csapatok gyorsan megérkeztek és a következő évben elnyomták a lázadókat. Az előző Yuan dinasztiahoz hasonlóan a Qing dinasztia mandzsújai katonai és adminisztratív irányítást gyakoroltak a régión, miközben politikai autonómiát biztosítottak. A csing parancsnok nyilvánosan kivégezte a lázadók számos támogatóját, és mint 1723-ban és 1728-ban, változtatásokat hajtott végre a politikai struktúrában, és hivatalos szervezési tervet dolgozott ki. A Qing most visszaállította a Dalai Lámát uralkodóként, a "Kashag" nevű kormányzótanács vezetőjeként, de emelte az "Ambans" szerepét, hogy több közvetlen beavatkozást foglaljon be a tibeti belső ügyekbe. Ugyanakkor a Qing lépéseket tett, hogy ellensúlyozza az arisztokrácia hatalmát azzal, hogy kulcsfontosságú pozíciókba helyezte a papságból beszerzett tisztviselőket.