1612-ben folytatta teológiai tanulmányait Tübingenben. A végső vizsgát 1614-ben végezte, majd Vaihingen an der Enz-ben diakon lett, 1620-ban pedig Calw-ban pap. Itt megreformálta az iskolát és a szociális intézményeket, és alapított intézmények jótékonysági és egyéb segélyek. E célból megalapította a "Christliche Gottliebende Gesellschaft" ("Keresztény Istent szerető Társaság") nevű szervezetet. 1628-ban tervezte az "Unio Christiana" - t. Pénzt szerzett és hatékony segítséget nyújtott Calw újjáépítéséhez, amely a Nördlingeni csata (1634) során megsemmisült.
a császári csapatok és a pestis által látogatott. 1639-ben prédikátor lett a királyi udvarban, valamint a stuttgarti konzisztórium ("Konsistorialrat") tanácsadója, ahol az egyház alapvető reformját támogatta. Egy Württembergi királyi hercegnő lelki tanácsadója is lett.