A régió korai civilizációi közé tartoztak a tibeto-burmai nyelvet beszélő Pyu városállamok Felső Mianmarban és a Mon királyságok Alsó Mianmarban. A 9. században a Bamar nép belépett a felső Irrawaddy-völgybe, és a pogány királyság megalapítását követően az 1050-es években a burmai nyelv, kultúra és a Theravada buddhizmus lassan dominánsvá vált az országban. A pogány királyságot a mongol inváziók vesztették el, és több háborúzó állam jött létre. A 16. században, a Taungoo dinasztia által újra egyesítve, az ország rövid időre Délkelet-Ázsia történetének legnagyobb birodalmává vált. A 19. század elején a Konbaung dinasztia uralkodott egy olyan területen, amely magában foglalta a modern Mianmarot, és rövid ideig Manipur és Assam is. A brit Kelet-indiai Társaság a 19. században három angol-burmai háború után átvette Mianmar adminisztrációjának irányítását, és az ország brit gyarmat lett. Rövid japán megszállás után Mianmarot a szövetségesek visszaszerezték, és 1948-ban függetlenséget nyertek. Egy államcsíny után 1962-ben
, katonai diktatúrává vált a Burmai Szocialista Program Párt alatt.