Töltse ki a következő mondatot: A Skót Nemzeti Párt 1945-ben nyerte meg első képviselőhelyét Westminsterben, és az 1970-es években nemzeti jelentőségű párttá vált, 1974-ben 11 képviselőt szerzett. Azonban az 1979-ben megtartott népszavazás sikertelen volt, mivel nem érte el a választók 40%-ának szükséges támogatását (a javaslat támogatására szavazók kis többsége ellenére), és az SNP a nyolcvanas években a választási visszaesésbe került. A Thatcher vezette konzervatív kormány által 1989-ben bevezetett közösségi díj (széles körben ismert, mint a Poll Tax), egy évvel az Egyesült Királyság többi részénél, hozzájárult a növekvő mozgalomhoz, hogy visszatérjen a közvetlen skót ellenőrzéshez a belügyek felett. A New Labour 1997-es választási sikereit két skót kapcsolatokkal rendelkező miniszterelnök vezette: Tony Blair (aki Skóciában nevelkedett) 1997 és 2007 között, és Gordon Brown 2007 és 2010 között, ami megnyitotta az utat az alkotmányos változáshoz. 1997. szeptember 11-én, a Stirling-híd csatájának 700. évfordulóján, a Blair vezette munkáspárti kormány ismét népszavazást tartott a hatáskörök átruházásának kérdéséről. A pozitív eredmény 1999-ben a Skót Parlament átadott hatáskörének létrehozásához vezetett. Egy 2007-ig tartó koalíciós kormányt hoztak létre a Munkáspárt és a Liberális Demokraták között, Donald Dewar volt az első miniszter. Az új skót parlamenti épület, amely Edinburghban a Holyrood House mellett található, 2004-ben nyílt meg. Bár kezdetben nem érte el az 1970-es évek csúcsát a Westminster-választásokon, az SNP nagyobb sikert ért el a skót parlamenti választásokon a vegyes tagú arányos képviseleti rendszerével. 1999-ben hivatalos ellenzék lett, 2007-ben kisebbségi kormány, 2011-től pedig többségi kormány. 2014-ben a
A függetlenségről szóló népszavazáson a választók elutasították a függetlenséget, és inkább az Egyesült Királyságban maradtak. A 2015-ös Westminster-választáson az SNP a 59 skót székből 56-at nyert, így a harmadik legnagyobb párt lett Westminsterben.