Ezt a kifejezést a görögök 1913-ban kezdték használni, amikor az albán államot létrehozták a balkáni háborúk után, és az utóbbiba beépítették azt a területet, amelyet sok görög földrajzilag, történelmileg, kulturálislag és etnológiai szempontból az ókor óta az Epirus görög régiójához kötött. 1914 tavaszán az északi Epirusz Autonóm Köztársaságát kihirdették a terület etnikai görögjei, és az albán kormány elismerte, bár rövid életűnek bizonyult, mivel Albánia az I. világháború kezdetével összeomlott. Görögország 1914 és 1916 között tartotta a területet, és 1916 márciusában sikertelenül megpróbálta annektálni. 1917-ben a görög erőket Olaszország elűzte a térségből, és átvette Albánia nagy részét. Az 1919-es párizsi békekonferencia a területet Görögországnak ítélte oda, azonban a terület 1921 novemberében az albán ellenőrzés alá került, miután Görögország vereséget szenvedett a görög-török háborúban. A háborúk közötti időszakban a feszültség magas maradt az albániai görög kisebbséget körülvevő oktatási kérdések miatt. Olaszország Görögország elleni invázióját követően
1940-ben Albánia területéről és a sikeres görög ellentámadásból a görög hadsereg rövid ideig hat hónapon át tartotta fenn Észak-Epirust, egészen 1941 német invázióig Görögországban.