Írj folytatást erre a bekezdésre - Vidkun Quisling miniszterelnöknek nyilvánította magát, és kormányt nevezett ki a Nemzeti Egység Párt tagjai közül. Gyorsan félretették, és Josef Terboven váltotta fel, de 1942-ben visszaállították. A norvég hadjárat folytatódott Észak-Norvégiában, és a kormány június 7-én Londonba menekült. A német megszállás brutális társadalomra vezetett, és 30.000 embert börtönöztek be. 55 000 ember csatlakozott a Nemzeti Egység Párthoz, amely az egyetlen legális párt lett. De a nácizálási folyamat kudarcot vallott, miután a Legfelsőbb Bíróság lemondott, és a szervezett sportok és a püspökök is bojkottálták az új rendszert. Az ellenállás mozgalmát Londonból hozták létre és koordinálták 1943-tól. Stokker szerint a németekkel szembeni ellenséges humor segítette a morál fenntartását, és megállította az együttműködést. A cirkuszban olyan viccek keringtek, amelyek az elnyomók megvetésével, a náci ideológia gúnyolásával, a nácik kegyetlenségének hangsúlyozásával és a felfúvott önbecsülésük gúnyolásával voltak tele. Az emberek az utcán azt kérdezték: "Tudod, mi a különbség a nácik és egy vödör trágya között? A vödör". A Post Office-ban azt magyarázták: "A pletykák szerint új bélyegeket kapunk Quisling képével, de a terjesztés késik, mert senki sem tudja, melyik oldalra kell köpni". A viccek a norvégokat a megszállásról tanították, és a szolidaritás érzését bátorították. A németek megadása idején
1945. május 8-án 360 ezer német katona volt az országban.