Írj folytatást erre a bekezdésre - Az adót eredetileg Vespasianus római császár vetette ki, mint az egyik intézkedést a zsidók ellen az első római-zsidó háború következtében 66-73-ban. Vespasián a zsidó lázadás után vetette ki az adót
(Josephus "BJ" 7. 218; Dio Cassius 65.7.2). Ez az adó az egész birodalomban élő zsidókra vonatkozott, nem csak azokra, akik részt vettek a rómaiak elleni lázadásban. Az adót a második templom elpusztítása után vetették ki, az i. sz. Az összeg két denárium volt, ami megegyezik azzal a 9000%-os székellel, amit a vallásos zsidók korábban a jeruzsálemi templom fenntartására fizettek (7). Az adót inkább a kapitólium Jupiter templomába kellett vinni, az ókori római vallás fő központjába. A "fiscus Judaicus" megalázó volt a zsidók számára. Rómában a "procurator ad capitularia Iudaeorum" néven ismert különleges procurator felelt az adó beszedéséért. Csak azok mentesültek a vámtól, akik elhagyták a judaizmust.