Írj folytatást erre a bekezdésre - Az "amir al-ʿarab" tisztséget Muhanna fia, Sharaf ad-Din ʿIsa kapta, bár nem világos, hogy melyik mamluk szultán adta neki a címet. Számos mamluk-kori forrás szerint Qutuz szultán (r. 1259<unk>1260) kinevezte ʿIsa-t a mamlukok győzelme után a mongolok felett az Ayn Jalut-i csatában
- Igen. Azonban a 14. századi arab történész al-ʿUmari azt állítja, hogy Qutuz utódja, Baybars "amir al-ʿarab"-nak nevezte ʿIsa-t. Ez nyilvánvalóan egy jutalom volt ʿIsa segítségéért és barátságáért Baybars szíriai száműzetése alatt az 1250-es években, amikor Abu Bakr apja, Ali megtagadta tőle a menedéket. Bármi is a helyes változat, Baybars legalább megerősítette ʿIsa kinevezését és "iqtaʿat" (fiefs) -ét 1260/61-ben. Abu Bakr testvére, Zamil és Tahir ibn Ghannam fia, Ahmad mindketten vitatták ʿIsa kinevezését. Az utóbbi részesedést kért az emirátusban, de Baybars helyette egy kisebb emirátust adott neki Szíriában, míg Zamil fellázadt, hogy teljes ellenőrzést szerezzen ʿIsa emirátusán. Zamilt ʿIsa és a mamlukok legyőzték, és Kairóban börtönözték be. Később szabadon engedték, és ideiglenes békét kötöttek vele, ʿIsa és a Banu Rabi'ah más emírjei között. ʿIsa legerősebb beduin ellenállása az Al Mira-i rokonaitól származott Ahmad ibn Hajji vezetésével, aki uralta a déli Szíria törzseit. Fokozatosan az Al Fadl és az Al Mira közötti ellenségeskedés eloszlott, mivel Ahmadnak gyakorlatilag függetlenséget kaptak a déli sivatagban, míg ʿIsa "amir al-ʿarab" maradt.