Miután segített az amerikai csapatnak az ötödik helyre jutni a bajnokságon,
Ray egyike volt a sok tehetséges játékosnak, akik a Colorado College-ba csatlakoztak a második világháború után. Segített a csapatnak 19-7-es eredményre jutni az első évi szezonban, és megnyerte a Tigers pályázatát az első NCAA-versenyre. A CC-t a Dartmouth vesztette el a félfináléban, de a csapat a következő évben visszatért a bajnokságra, csak hogy mindkét meccset meglehetősen nagy különbséggel vesztette el. Ray-nek volt még egy esélye, hogy megnyerje a nemzeti bajnokságot a junior szezonban (az NCAA három évig korlátozta a sportolókat a varsity jogosultságban), és a csapat a NCAA történelmében az egyik leginkább hatásos támadó szezonnal válaszolt. Míg a csapat ismét második lett a Nyugaton Michigan mögött, a CC 167 gólt szerzett mindössze 22 meccsen, átlagosan több mint 7,5 gólt per meccsen. Ray maga is 26 gólt szerzett, és a Boston College elleni félfinálban Ray hárompontos éjszakája segített elkapni az Eagles-t.