Írj folytatást erre a bekezdésre - Május 10-én a hamis háború azzal ért véget, hogy a németek átfogóan behatoltak a semleges Belgium, Hollandia és Luxemburg alacsony országaiba, és Franciaországba, megkerülve a Maginot-vonal francia erődítményeit a német határ mentén. Miután elfoglalta Hollandiát, Belgiumot és Luxemburgot, Németország Franciaország ellen fordult, és május 13-án az Ardenne-n keresztül lépett be az országba. A franciák kevésbé védekezett területet hagytak, mivel úgy vélték, hogy a terep nem járható a tankok és más járművek számára. A szövetséges erők többsége Flandriában volt, az I. világháború Schlieffen-tervének újbóli végrehajtását várva, és el voltak vágva a francia szárazföldtől. Ennek eredményeképpen, valamint a németek kiváló kommunikációjának és taktikájának köszönhetően a francia csata rövidebb volt, mint amit a háború előtti szövetségesek gondolták volna. Csak hat hétig tartott. Június 10-én Olaszország hadat üzent Franciaországnak és az Egyesült Királyságnak, de ebben a hadjáratban nem ért el jelentős sikert. A francia kormány elmenekült Párizsból, és Franciaország hamarosan megadta magát.
június 22-én. A francia nép és az ország megalázása érdekében Hitler elintézte, hogy a kapitulációs okmányt Compiègne erdőjében írják alá, ugyanabban a vasúti kocsiban, ahol a németek kapitulációját 1918-ban aláírták. A kapituláció Franciaországot két fő részre osztotta; az északi rész német ellenőrzése alatt volt, a déli rész francia ellenőrzése alatt, Vichy-ben és Vichy Franciaországként, Németországhoz barátságos hátsó államként. Sok francia katona, valamint más megszállt országok katonái Nagy-Britanniába menekültek. De Gaulle tábornok a Szabad Franciaország törvényes vezetőjének nyilvánította magát, és megesküdött, hogy folytatja a harcot. A váratlan gyors győzelmet követően Hitler 12 tábornokot léptetett elő tábornok rangjára az 1940-es tábornok ünnepségen.