Írj folytatást erre a bekezdésre - A hatóságok nyilvánvalóan elégedettek voltak azzal, hogy Crüger tanítása az 1953-as felkelés után
"a radar alatt" kell maradnia, de a válasza Hruscsov első titkár nagyon hosszú "titkos beszédére", amelyet a Szovjetunió Kommunista Pártjának 20. kongresszusán tartott 1956 februárjának utolsó hetében, amely részleteket adott a "Stain bűncselekményeiről" és informálisan terjesztették Kelet-Németországban 1956 és 1957 között, végül politikai nemesis váltott ki. Míg a keletnémet kormány kezdetben megpróbálta lealacsonyítani az egész ügyet, Crüger egyike volt azoknak, akik megpróbáltak részt venni néha forró vitákban a kérdésekről a párt által szervezett és a párt nevében szervezett politikai találkozókon az egyetemen és a kulturális intézményekben, amelyekkel kapcsolatban volt. Az egyetemen folytatott politikai vitákat nem szabad elfojtani, különös hangsúlyt fektetve Heinrich Saarra, az egyetemi intézet újonnan kinevezett igazgatójára, ahol dolgozott, aki ismert volt, mint náciellenes aktivista és a hitleri évek politikai üldözésének áldozata. Arra buzdított, hogy legyőzzék a párt dogmatikus ellenállását a demokratikus gyakorlatok kiterjesztésére irányuló kísérletekkel szemben. A viták soha nem értek el a konkrét visszavonhatatlan javaslatok szintjére, azonban ő is nyíltan kritizálta tudományos kollégája, Bernhard Steinberger 1956 novemberében történt újbóli letartóztatását, és a Steinberger elleni vad sajtó megfélemlítésének hivatalos stratégiáját, amelyet a kormány akkor alávetett. 1956. december 5-én Crüger még levelet is küldött a párt központi bizottságának, amelyben Steinberger ügyét vitatta, és ragaszkodott az ártatlanságához. Ez utóbbi a nemzeti vezető (és első párttitkár), Walter Ulbricht személyes figyelmének volt.