Írj egy folytatást erre a bekezdésre - A fegyverszünetet követően
1940 júniusában Tunézia francia protektorátuma a Vichy Franciaország része lett, az új francia állam, amelyet a kollaborációs Philippe Pétain marsall uralkodott Franciaország náci Németország által végzett megszállása alatt a második világháborúban. Pétain kollaboratív rezsimének uralma alatt a Vichy Franciaország és a Vichy Tunézia zsidói a két antiszemita "Statut des Juifs" (zsidó statútumok 1940. október 3-án és 1941. június 2-án), mint a zsidók Franciaországban. Így a diszkriminatív jogszabályok meghatározták a zsidókat, korlátozták őket a közszolgálatban, az oktatási intézményekben és az újságírásban, valamint a szabad szakmákban (numerus clausus), számolták őket (zsidó népszámlálás), és arra kényszerítették őket, hogy regisztrálják vagyonukat, hogy ezt követően áriazzanak. Ennek következtében a zsidók a korábbi alacsonyabb rendű "szülői" helyzetükben találták magukat, és elszegényedtek. 1941 augusztusában Xavier Vallat, a Zsidó Ügyek Irodájának (Commissariat Général aux Questions Juives) vezetője Franciaországból érkezett, hogy ellenőrizze a zsidó kérdés kérdését. Az Egyesült Államok Holokauszt Emlékmúzeumának (USHMM) honlapján található cikk szerint "a Holokauszt története Franciaország három észak-afrikai területén (a három 91., 92. és 93. sz. departement Francia Algériában, a két francia protektorátum, Marokkó és Tunézia) lényegében kapcsolódik Franciaország sorsához ebben az időszakban". Martin Gilbert, a holokauszt tanulmányozója kiemelte, hogy a franciaországi holokauszt szerves részét képezte a franciaországi észak-afrikai zsidók üldözése. Francia Marokkó, Algéria és Tunézia az észak-afrikai európai területeken Európa részének tekintették, a zsidó kérdés végleges megoldásával kapcsolatos francia és német dokumentum szerint.