Az első rajtaütés ezen új technikák használatával
Március 9-e és 10-e éjjel, a Tokió ellen. Egy másik szárny - a 314. bombázó szárny (19-as, 29-es, 39-as és 330. BG) Thomas S. Power tábornok parancsnoksága alatt - megérkezett a Mariana-szigetekre, és Guam északi területén állomásozott. Összesen 302 B-29 vett részt a rajtaütésben, 279-en érkeztek a célpont fölé. A rajtaütést speciális felderítő csapatok vezették, akik központi célpontokat jelöltek. Két órát tartott. A rajtaütés túlmutatott LeMay tábornok legvadabb elvárásain. A bombák által okozott egyedi tüzek összekapcsolódtak, hogy általános tűzvészet hozzanak létre az erős szél miatt, mintegy 17-28 mph (27-45 km/h) a talaj szintjén, ami megakadályozta a specifikus tűzvész eseményt. Amikor véget ért, Tokió központjának 41 négyzetkilométeres területe lángokban lángolt, és közel 84.000 ember halt meg. Tizennégy B-29 tűnt el. A B-29 végre kezdett hatást gyakorolni.