Az 1952-es nyári olimpián Cripps szerencsétlen volt, mert nem kapott érmet a 100 méteres versenyen.
Az első fordulóban 12 másodperc alatt nyerte meg a versenyt, majd a második fordulóban harmadik lett, szerencsére az első három versenyző mindkét fordulóból a félfináléba jutott, a félfináléban ismét 12 másodperc alatt futott, és az ausztrál Marjorie Jackson mögött végzett, aki 11,5 másodpercnyi világrekordot ért el, a döntőben a legjobb időjét, 11,9 másodpercet futott, de csak negyedik helyen végzett. Néhány nappal később a 200 méteres versenyen is részt vett, az első fordulóban második lett, és továbbjutott a következő fordulóba, ahol ismét második lett, a döntőben pedig ismét negyedik lett. Cripps utolsó versenye a 4 x 100 méteres sztafé volt, és Marjorie Jackson, Verna Johnston és Shirley Strickland csapattársaival 46.1 másodperc lemaradásával megdöntötték a világrekordot, a döntőben addig voltak előttük, amíg Cripps (a harmadik lábban) átadta a botot Jacksonnak, valahogy Cripps térde megütötte a botot Jackson kezében, és a padlóra esett, bár felugrott, és Jackson elkapta, az idő elveszett volt, és végül ötödik lettek, és hogy a dolgokat rosszabbá tegyék, az Egyesült Államok kvartettje megdöntötte a világrekordot.