Bruchmüller parancsnoka volt a 8. hadsereg tüzérségének (Oskar von Hutier tábornok) a győzelemnél Rígában 1917 szeptemberében. A 8. hadsereg nem sokkal ezután nyugatra költözött, és 1918 első hónapjaiban Bruchmüller technikáit egy különleges iskolában tanították meg Belgiumban a német tavaszi offenzíva előtt. A gyalogsági tisztek is megtanulták a módszereit, és közös gyalogsági-artillériás gyakorlatok voltak valódi lőszerrel, a csúszó csapdával védett előrelépésekkel. Az első támadás, a Michael hadművelet, öt órán belül, majdnem egy másodperc alatt kezdődött. Bruchmüller utasításokkal ellentétben a térképről lőve kiküszöbölte az előzetes regisztrációt, majd a következő támadás során irányította a tüzérséget a Lys-i csatában Flandriában, ahol a tüzérséget még nem képezték ki a Pulkowski módszerrel. A fegyvereket a bombázás első fázisában rögzítették megfigyelés útján. Bruchmüller 1918 március 26-án kapott tölgyleveleket a "Pour le Mérite" címére. Még mindig csak egy ezredes-helyettes és egy ideiglenesen visszahívott nyugdíjas tiszt, ő parancsolta a tüzérséget a Heeresgruppe Deutscher Kronprinz-ben a harmadik Aisne-i csata és a második Marne-i csata
- Igen. A tüzérség sötétben lőtt a térképről, a gyalogság pedig hajnalban haladt előre. Ludendorff példaként említi, hogy "a személyiség döntő befolyása van a háborúban bekövetkező események menetére".