A görögök által ἀποτειχισμός és περιτειχισμός néven emlegetett ilyen típusú körülzárást a peloponéziaiak használták a Plataea ostromában (Thucyd. ii.78, iii.20-23). A vonaluk két (valószínűleg fűből készült) falat tartalmazott, amelyek 16 láb távolságra voltak, és amelyek kör alakúan körülvették a várost. A falak között voltak a ostromlók kunyhói. A falak csatornákkal (ἐπάλξεις) rendelkeztek, és minden tíz csatornánál volt egy torony, amely mélységével kitöltötte a falak közötti teljes teret. Minden torony közepén volt egy átjáró a ostromlók számára. Minden falon kívül egy árok (τάφρος) volt. Ez a leírás majdnem pontosan megfelelne a cirkumvaláció római módjának, amelynek néhány legjobb példája a modern Tunéziában található Karthágó Scipio (Appian, Punic. 119, &amp;c.), hogy Numantia a mai Spanyolországban Scipio (Appian, Hispan. 90), valamint a
Alesia a mai Franciaországban Caesar (Bell. Gall. vii.72, 73). Az ilyen sorok tornyai hasonlóak voltak a megerősített helyek megtámadására használt tornyokhoz, de nem olyan magasak, és természetesen nem mozgathatók. (Lipsius, de Milit. Rom. v.5, in Oper. iii. pp. 156, 157; Poliorc. ii.1, in Oper. iii.283).