Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: Az ADI- érték a jelenlegi kutatásokon alapul, hosszú távú állatkísérletek és emberi megfigyelések alapján. Először a nem észlelhető káros hatások szintjét (NOAEL) határozzák meg, azaz azt az anyagmennyiséget, amely nem mutat toxikus hatásokat. Általában a vizsgálatokat több adaggal végzik, beleértve a nagy adagokat is. Különböző hatásokra vonatkozó több vizsgálat esetében általában a legalacsonyabb NOAEL értéket veszik figyelembe. Ezután a NOAEL-t (vagy egy másik kiindulási pontot, mint például a referencia-dózis szintet (BMDL)) egy biztonsági tényezővel osztják, amely általában 100, hogy figyelembe vegyék a vizsgált állatok és az emberek közötti különbségeket (10-as tényező) és az emberek közötti érzékenység lehetséges eltéréseit (10-as tényező). A 100-nál eltérő értékekkel rendelkező biztonsági tényezőket lehet használni, ha a kiindulási pont értékével (NOAEL vagy BMDL) kapcsolatos bizonytalanságra vonatkozó információk indokolják. Például, ha az ADI az emberek adatain alapul, a biztonságossági tényező általában 10 a 100 helyett. Az ADI-t általában testtömeg-kilogrammonként mg-ban határozzák meg. Az ADI-t biztonságos bevitelnek tekintik egy normál testtömegű, egészséges felnőtt számára, aki átlagos napi mennyiséget fogyaszt a szóban forgó anyagból. A csecsemők számára fokozott biztonsági tényezőkről beszéltek, de ezek nem szükségesek, mivel a vegyi anyagok kiválasztódása valójában gyakran gyorsabb a gyermekeknél, és mivel a gyermekek általában nagyobb betegségekkel szenvednek, mint a felnőttek, az élelmiszer-adalékanyagok által okozott káros hatások könnyen álcázhatók, mint számos olyan dolog, amit a gyermekek általában szenvednek. Sokkal nehezebb lenne egy egészséges felnőttrel vitatkozni. Az ADI nem veszi figyelembe az olyan allergiás reakciókat, amelyek inkább egyéni reakciók, mint dózisfüggő jelenségek.  Kérdés: Körülbelül hány adagot használnak ezekben a kísérletekben?
többszörös