Írj folytatást erre a bekezdésre - Miután elutasította ellenségeinek békeszerzését, Iván a Borzalmas 1579-ben nehéz helyzetbe került, amikor a Krím-kanátus elpusztította a muskóv területeket és felgyújtotta Moszkvát (lásd az orosz-krím háborúkat
A szárazság és a járványok végzetesen befolyásolták a gazdaságot, az Oprichnina alaposan megzavarta a kormányt, míg a Litván Nagyhercegség egyesült a Lengyel Királyságkal (1385-1569) és egy energikus vezetőt, Stefan Batory-t szerzett, akit az Oszmán Birodalom támogatott (1576). Stefan Batory három támadással válaszolt Moszkvá ellen, megpróbálva levoni királyságot elválasztani a moszkvai területekről. Az első támadás során 1579-ben 22 000 emberrel visszavette Polotskot; a második során 1580-ban 29 000 fős hadsereggel elfoglalta Velikie Lukit, és 1581-ben 100 000 fős hadsereggel megkezdte Pskov ostromát. II. Frédéricnek, Dánia és Norvégia királyának nehéz volt folytatni a harcot Moszkvával szemben, ellentétben Svédországgal és Lengyelországgal. 1580-ban megállapodást kötött III. Jánossal, és Livónia címét adta neki. Ez a háború 1577-től 1582-ig tartott. Moszkva csak 1582-ben ismerte el a lengyel-litván uralmat a Ducatus Ultradunensis felett. Miután Magnus von Lyffland 1583-ban meghalt, Lengyelország megtámadta a kurlandi hercegségben lévő területét, és II. Frédéric elhatározta, hogy eladja örökösödési jogait. Oszel szigetén kívül Dánia 1585-re már nem volt a Balti-tengeren. 1598-tól az Inflanty-vidék a következőkre oszlott: