Töltse ki a következő mondatot: Skopje 1850 után kezdett felépülni az évtizedekig tartó hanyatlás után. Abban az időben a város lassú, de állandó demográfiai növekedést tapasztalt, főként a szláv macedónok vidéki kivándorlása miatt. A serbiák és a bolgárok kivándorlása is táplálta, akik abban az időben autonómiát és függetlenséget szereztek a Birodalomtól. A tanzimát reformok idején a birodalomban a nacionalizmus támadt, és 1870-ben új bolgár egyházat hoztak létre, és külön egyházmegyéjét hozták létre, nem vallási alapelvek, hanem etnikai identitás alapján. Skopje püspöki önkormányzatának szláv lakossága 1874-ben túlnyomó többséggel, 91%-kal szavazott az exarchátushoz való csatlakozás mellett, és a bolgár Millet része lett. A gazdasági növekedést lehetővé tette a Skopje-Szalonika vasút 1873-as építése. A vasútállomást a Vardar déli részén építették, és ez hozzájárult a gazdasági tevékenységek áthelyezéséhez a folyó ezen partján, amely korábban soha nem volt városiasítva. A vidéki kivándorlás miatt a keresztények aránya nőtt a városi lakosságban. Az újonnan érkezők közül néhányan a helyi elit tagjaivá váltak, és segítettek a nacionalista gondolatok terjesztésében. Skopje volt a belső makedón forradalmi szervezet öt fő központja közül az egyik, amikor 1903-ban megszervezte a
Ilinden felkelés. A forradalmi hálózata a Skopje régióban nem volt jól fejlett, és a fegyverek hiánya komoly probléma volt. A felkelés kitörésekor a lázadók egy katonai vonatot vontak ki a sínekről. Augusztus 3-án és 5-én megtámadtak egy török egységet, amely a Vardar folyón lévő hidat őrizte, és csatát vívtak a "St. Jovan" kolostorban. A következő néhány napban a zenekarot számos Bashibozuk üldözte és Bulgáriába költözött.