Írj egy folytatást erre a bekezdésre - Chowdhury a diákéletében kezdett belekeveredni a politikába. Ő volt az, aki feloldotta a brit uralom Faridpurban a szarvasmarhák levágására vonatkozó tilalmat. 17 évig volt Faridpur kerületi tanács elnöke. A pakisztáni mozgalom és az All-India Muszlim Liga fontos szervezője volt. 1937-ben megválasztották a bengáli törvényhozó testületbe. 1941 és 1953 között a Muszlim Liga Faridpuri kerületi egységének elnöke volt. 1941-től 1947-ig a Bengáli Muszlim Liga munkatársa volt. 1952 és 1947 között a Kelet-bengáli Muszlim Liga főtitkáraként szolgált. Kirúgták a ligából, és csatlakozott a Krishak Sramik Párthoz. 1950-ben Pakisztán Alkotmányalkotó Közgyűlésébe választották. 1954-ben megválasztották a Kelet-Pakisztáni Tartományi Közgyűlésbe. Az AK Fazlul Haq kormányban mezőgazdasági miniszter, jutaminiszter és erdőminiszter volt. 1955-ben Pakisztán Nemzeti Közgyűlésébe választották. Segített elindítani a Krishak Praja Pártot AK Fazlul Haq alatt 1957-ben. Segített a Nemzeti Demokratikus Front és a Pakisztáni Demokratikus Mozgalom megalakításában. Csatlakozott a Pakisztáni Demokratikus Párthoz és csatlakozott hozzá. Nurul Amin vezette. A Pakisztáni Demokratikus Párt alelnöke volt. Segített az Ayub Khan elnök által létrehozott Demokrata Akció Bizottság megalakításában. A 1970-es pakisztáni általános választásokat egy bangladesi Awami Liga jelöltje vesztette el. Banglades felszabadítási háborúja után
1971-ben a pakisztáni kormányt támogatta.