Írj egy folytatást erre a bekezdésre - Az angol háborúk kezdetén
Ferenc koronáherceg általános parancsnokságot hozott létre egész Dániában. Kezdetben korlátozott hatalmuk volt, és a háború után fel kellett őket bontani, de úgy döntöttek, hogy megtartják őket. VIII. Keresztény trónra emelkedését követően a főparancsnokságok hatalma és tekintélye kiterjedt, és túlszárnyalta a tényleges katonai irányítást. Ez a teljes parancsnoki struktúra megváltozásához vezetett, mivel a tereppparancsnokok és a főparancsnokok ugyanazt a hatalmat birtokolták. Ez a probléma az Első Schleswig-háborúban és a mezőhadsereg parancsnokának kinevezése során került napvilágra. Mivel Hedemann nem irányította az általános parancsnoki területeket, gyakran voltak konfliktusok közöttük és a parancsnoki vezetők között. 1849. március 27-én Gerhard Christoph von Krogh, aki korábban Hedemann helyébe lépett, a "teljes aktív hadsereg és a Jutlandon, az Als-on és a Funen-on található erődítmények és akkumulátorok, valamint a területeken létrehozott hadsereg magazinok és raktárak" legfőbb parancsnokává nevezték ki. Továbbá úgy állapították meg, hogy "az aktív hadsereg minden tekintetben független a főparancsnokságoktól, amelyek [...] segítik a hadsereget, amikor teljesen vagy részben a főparancsnokság körzetében van. Bár ez a megállapodás biztosította, hogy ne legyen konfliktus a legfelsőbb parancsnok és a főparancsnokok között, még mindig nem volt egységes békeidőbeli parancsnok.