Írj folytatást erre a bekezdésre - Az éhínségre vonatkozó figyelmeztetések 1974 márciusában kezdődtek, amikor a rizs ára jelentősen emelkedett. Ebben a hónapban "Rangpur kerületben széles körben elterjedt az éhezés", amely a három leginkább sújtott régió egyikévé vált. Csak két év és három hónap telt el a bangladesi függetlenségi háború befejezése óta.
1971-ben) és az ország hivatalos létrehozása. A bangladesi új állam, a romba dőlt infrastruktúra és a piacok sok szempontból teljesen felkészületlenek voltak a helyzet kezelésére. Az újonnan kinevezett tisztviselők körében elterjedt a korrupció. Áprilisban, bár a kormányzati tisztviselők megismételték, hogy a válság átmeneti lesz, a rizsárak továbbra is erősen emelkedtek, és az éhezésről szóló hírek egyre szélesebb körben terjedtek. Április és július között Bangladeszt súlyos esőzések és a Brahmaputra folyó mentén pusztító árvizek sújtották, különösen pusztító események történtek májusban és júliusban; a rizs növények túlélési képessége csökkent a HYV rizs növekvő monokultúrája miatt. Emellett a szomszédos India elutasította a bangladesi kormánnyal való együttműködést. Elpusztult a rizs termés, és az árak megugrottak. Októberben a rizsárak csúcsot értek el, és a körülmények 1974 novemberében enyhültek, mivel a külföldi segítség és a téli termés megérkezett. A éhínség hivatalosan decemberben véget ért, bár a "túlzott" halálozás (például betegségek miatt) jóval a következő évig folytatódott, mint a legtöbb éhínség esetében. Több ember szenvedett a vidéki területeken az éhezés miatt. Általánosságban elmondható, hogy a regionális éhínség intenzitása összefüggésben állt az árvíz expozíciójával, és kétségtelenül az árvíz súlyosbította az éhínséget. Bár az éhínségre vonatkozó figyelmeztetések már jóval az özönvíz előtt megkezdődtek (ahogy azt a fenti példa is mutatja), a közönség szerint az özönvíz okozta az éhínséget.