A "kuraka" szerepe tovább változott a gyarmati korszak végén. A XVIII. század végén, a Bourbon reformok, a spanyol korona adminisztratív átszervezése idején megemelkedtek az adók, és nagyobb nyomást gyakoroltak a "kurákákra" közvetítőként, ami kulcsfontosságú elem volt az 1780-1781-es hatalmas, összehangolt andiai felkelésben, amit a
Tupac Amaru lázadása. A Nagy Felkelés utáni időszakban a korona már nem ismerte el a "kurákokat", delegitimizálva a származásukat és kioltva őket. A bennszülött nemesek hagyományos elit ruháit betiltották, ahogy a zenét, a táncot, az inkák képeinek festését, az inkák nevét és az inkák hatalmának és befolyásának egyéb kulturális megnyilvánulásait is. A korona a hűséges "kurákákat" anyagi jutalommal jutalmazta, például pénzzel és földdel, valamint tekintélyjelzőkkel, például katonai előléptetésekkel és címekkel. A "kurákák" hatalma és pozíciója azonban általában véve romlott. 1825-ben, a függetlenség elnyerésekor Simón Bolívar függetlenségi vezető eltörölte a nemesi címeket.