Töltse ki a következő mondatot: 1942. július 15-én Rayski egy álnéven tért vissza a párizsi bérelt szobájába, hamis papírokkal, amelyek áriainak nyilvánították, anélkül, hogy tudott volna róla, hogy a felesége megpróbálta elmenekülni Párizsból a fiukkal. Mint "ellenző", Rayski úgy érezte, jobb lenne, ha külön élne a feleségétől. Abban a napon eszembe jutott, hogy a legnagyobb aggodalma a nyári hőségben a kellemetlen szag volt, amit a német katonák mindig a párizsi szabadtéri éttermekben ettek. Július 16-án hajnali 4:30-kor mintegy 4 500 francia rendőr indított egy akciót, amit úgy hívtak,
Vel' d'Hiv összefogása, hogy letartóztasson minden egyes zsidót, aki Párizsban él. Aznap reggel Rayski leírta azt a jelenetet, amit a párizsi metróba való belépéskor látott: "A kvasiszhez vezető lépcsőn mentem le, amikor előttem láttam, hogy a buszok a Grenelle-híd irányába fordulnak, ma a Bir-Hakeim-híd. A szokatlan megjelenésük azonnal megragadott. A hátsó peronon a rendőrök csomagokkal, bőröndökkel és mindenféle csomaggal voltak körülvéve... Mielőtt átmentem a hídon, a buszok lelassultak, és láttam néhány arcot. Nem volt több kétség, egyszerűen a szomorúságukból tudtam, hogy mi folyik itt. A térdeim a testem alatt meghajoltak, a korláthoz kellett támaszkodnom. A társ, akivel a találkozó helyszínén találkoztam, megerősítette. "Igen, ez egy hatalmas összecsapás". Rayski az egész napot, amit a francia történelemben Fekete Csütörtöknek neveznek, azzal töltötte, hogy megpróbálta elérni a feleségét, hogy megtudja, ő és a fia megszökött-e. Rayski nagyon megkönnyebbült, amikor megtudta, hogy a felesége és a fia is megmenekült a 1942. július 16-17-i "grande rafle" (nagy razzia) elől. Miután elrejtette a fiukat a felesége egyik tanárbarátjával, Rayski a feleségével töltötte az éjszakát a szobájában, ahol megjegyezte, hogy megrázta a "grande rafle", hogy nehezen tudott aludni, és szorosan megragadta őt, mondván, hogy annyira félt, hogy elveszett aznap.