A hadsereg maximális létszáma végső soron attól függött, hogy mekkora a teljes népesség, amelyből a bevételeket vonták. Az Ava-korszakban (1364-1555), amikor az ország több kis öbölre volt osztva, minden apró állam valószínűleg legfeljebb 10 000 embert mozgósított. (A burmai krónikák rendszeresen legalább egy nagyságrenddel magasabb számokat számolnak be, de ezeket a számokat a történészek elvetették.) Az utóbbi királyságok (a Toungoo és a Konbaung dinasztiák) nagyobb népességgel biztosan nagyobb hadseregeket állítottak fel. A korona azt a politikát követte, hogy a meghódított földek adományokat nyújtsanak a következő háborús erőfeszítéseihez. A történész GE Harvey becslése szerint Bayinnaung valószínűleg körülbelül 70.000 férfit gyűjtött fel a
1568-1569-ben Siam inváziója, míg a korai Konbaung királyok valószínűleg 40.000-60.000 főből álló sereget állítottak fel.