Írj folytatást erre a bekezdésre - Mexikó korai történelmét nemzetállamként politikai és társadalmi-gazdasági felfordulások jellemezték. A texasi forradalom és a mexikói-amerikai háború a 19. század közepén hatalmas területi veszteségeket okozott az Egyesült Államoknak. A liberális reformokat az 1857-es alkotmány rögzítette, amely a bennszülött közösségek integrálását és az egyház és a hadsereg hatalmának korlátozását célozta. Ez egy belső reformháborút és Franciaország beavatkozását váltotta ki, amelyben a konzervatívok Maximilian Habsburgot császárrá tették Benito Juárez vezette köztársasági ellenállás ellen. A 19. század utolsó évtizedét Porfirio Díaz diktatúrája jellemezte, aki arra törekedett, hogy modernizálja Mexikót és helyreállítsa a rendet. A "Porfiriato" korszak 1910-ben ért véget a tíz évig tartó mexikói polgárháborúval
Az 1917-es alkotmányos háborút követően az alkotmánypárti frakció új alkotmányt dolgozott ki, amely a mai napig hatályban van. A forradalmi tábornokok az elnökök sorrendjében uralkodtak egészen Alvaro Obregón meggyilkolásáig 1928-ban. Ez a következő évben az Intézményes Forradalmi Párt megalakulásához vezetett, amely 2000-ig kormányozta Mexikót.