1371-ben Đurađ bejelentette a Ragusa Köztársaságnak, hogy ő, Vukašin Mrnjavčević és fia, Marko, a seregeikkel együtt Scutariban készülnek a Nikola Altomanović elleni támadásra. Ragusa segített a hadjáratukban, hajókat biztosítva az emberek és a felszerelések szállítására, mivel a hadjáratuk Ragusa érdekeit szolgálta. A hadjárat azonban soha nem zajlott le, mivel Vukašin és Marko Vukašin testvérének, Jovan Uglješa-nak segítettek a törökök elleni hadjáratban, amely teljes katasztrófával végződött, Vukašin és Uglješa és seregük megsemmisült a
Maritsa csata. A szerb herceg, Lazar Hrebeljanović és a boszniai Ban Tvrtko I szövetségbe lépett, hogy legyőzze Nikola Altomanovićet. Altomanović, aki kétségbeesetten erős szövetségesre vágyott, tárgyalásokat kezdett Đurađal. A legtöbb történész egyetért abban, hogy a tárgyalások lezárásakor Đurađ megszerezte Trebinje, Konavle és Dračevica (Herceg Novi) városát Altomanovićtól, valószínűleg azért, hogy a háborúban semleges maradjon. Más történészek azonban követik Mavro Orbini beszámolóját, és azzal érvelnek, hogy Đurađ soha nem kötött ilyen megállapodást, hanem meghódította a városokat, amelyeket a megállapodásból nyert, miután Altomanović 1373-ban legyőzték.