Az angolszász művészet többnyire fényes kéziratokban maradt fenn.
Angol-szász építészet, számos nagyon finom elefántcsont faragás, és néhány mű a fém és más anyagok. Az Opus Anglicanum ("angol mű") már akkoriban Európa legfinomabb hímzésének számított, bár csak néhány darab maradt meg az angolszász korszakból. A Bayeux-i szőnyeg egy egészen másfajta hímzés, sokkal nagyobb léptékben. Mint az akkori Európa nagy részén, a fémművészet volt az angolszászok által leginkább megbecsült művészeti forma, de alig maradt fenn <unk> az új normann uralkodók az új normann uralkodók által az angolszász templomok, kolostorok és a kizsákmányolt nemesség birtokának hatalmas fosztogatása volt az első évtizedekben, valamint azelőtt a norvégok, és az angol reformáció után, és a legtöbb túlélés egykor a kontinensen volt. Az angolszász ízlés a fényességet és a színt részesítette előnyben, és gyakran szükség van a képzelet erőfeszítésére, hogy lássuk a kiásott és elhasznált maradványokat, amelyek úgy élnek, ahogy egykor voltak.