Írj folytatást erre a bekezdésre - Afganisztán pashtunjai teljes függetlenséget értek el a brit politikai beavatkozástól Amanullah kán uralkodása alatt, a harmadik angol-afgán háború után. Az 1950-es években Afganisztánban és az új pakisztáni államban is megszólalt a Pashtunistan iránti népszerű felhívás. Ez rossz viszonyhoz vezetett a két nemzet között. Az afgán monarchia véget ért, amikor Daoud Khan elnök 1973-ban átvette Afganisztán irányítását unokatestvére, Zahir Shah kezéből, ami megnyitotta az ajtót a szomszédok általi helyettesítő háborúhoz és a marxizmus felemelkedéséhez. 1978 áprilisában Daoud Khan-t meggyilkolták.
A családjával és a rokonaival együtt. A szomszédos Pakisztánban kezdték felvenni a mudzszahedin parancsnokok gerillaháborúhoz az Afganisztán Demokratikus Köztársaság ellen - a marxista kormányt is a pashtun khalqisták uralták. 1979-ben a Szovjetunió megtámadta déli szomszédját, Afganisztánt, hogy legyőzze a felkelő lázadókat. A mudzsahedineket az Egyesült Államok, Szaúd-Arábia, Kína és mások finanszírozták, és néhány pashtun parancsnokot is magukban foglaltak, mint például Gulbuddin Hekmatyar és Jalaluddin Haqqani. Közben több millió pashtun menekült el a szülőföldjéről, hogy Pakisztánban és Iránban éljen az afgán diaszporában, onnan pedig tízezrek mentek Észak-Amerikába, az Európai Unióba, a Közel-Keletre, Ausztráliába és a világ más részeire.