A lengyel kommunista hatóságok még a posztdami konferencia előtt is megkezdték a lengyelországi korai kiutasításokat (a "vad kiutasításokat" 1945 júniusától július közepéig, amikor a lengyel katonaság és milícia szinte minden embert kiutasított az Oder-Neisse-vonaltól közvetlenül keletre eső kerületekből), hogy biztosítsa az etnikailag homogén Lengyelország létrehozását. A német polgári lakosság mintegy 1%-a (100.000) az Oder-Neisse vonal keleti részén halt meg a harcokban az 1945 májusi megadás előtt.
, és ezt követően mintegy 200 000 német dolgozott Lengyelországban kényszermunkában, mielőtt kiutasították volna őket. Sok német halt meg a munkatáborokban, mint például a Zgoda munkatábor és a Potulice tábor. A Lengyelország új határain belül maradt németek közül sokan később úgy döntöttek, hogy a háború utáni Németországba emigrálnak.