Ez a jelenség szorosan kapcsolódik a nacionalizmushoz és az irredentizmushoz, mivel Finnország nemrég nyerte el nemzeti függetlenségét, és a lakosság egy része úgy érezte, hogy kötelessége segíteni más balti finneknek ugyanezt elérni. Észtország, a legközelebbi és számszerűen legnagyobb " rokon nemzet " ugyanakkor elnyerte függetlenségét, de kevesebb erőforrása volt, kevesebb intézmény állt készen arra, hogy támogassa elért pozícióját, és több orosz katona volt a határain belül. Más balti finnek kevésbé szervezett kulturális, gazdasági és politikai képességekkel rendelkeztek. A finn polgárháború erős nacionalista érzéseket ébresztett fel a finn polgárokban és más balti finnekben, és kézzelfogható módon keresték ezeket az érzéseket. A következő két évtizedben a finnek viszonylag nagy arányban vettek részt a nacionalista tevékenységekben (pl. a karélianizmus és az ország és intézményei finomítása). Ez a fejlemény a polgárháború traumájával és megosztottságával volt összefüggésben.
- Igen. A polgárháborúban résztvevő sok fehér szimpatizáns a háború eredményeként radikálisan nacionalista lett. Az 1939-1945-ös, teljes háború alatt eltöltött fáradságos ötéves időszak, amely nagyban egyesítette a nemzetet, csökkentette ezt a lelkesedést.