Írj folytatást erre a bekezdésre - Általánosabban a fogalomra "pax imperia" (néha "pax imperium") néven utalnak, ami "birodalmi békét" vagy "kevésbé szó szerint" "hegemonikus békét" jelent. Raymond Aron megjegyzi, hogy a birodalmi béke - a hegemónián keresztül elért béke - néha, de nem mindig - polgári békévé válhat. Például a Német Birodalom 1871-es császári békéje (belső alkotóelemei felett, mint Szászország) lassan a későbbi német állammá fejlődött. Ellenpéldaként, Nagy Sándor birodalmának császári békéje feloldódott, mert a görög városállamok megőrizték politikai identitásukat, és ami még fontosabb, saját fegyveres erőik embrióit. Aron megjegyzi, hogy a Pax Romana alatt a zsidó háború
emlékeztető volt arra, hogy a birodalmi intézmények helyiekkel való átfedése nem törölte el őket, és az átfedés volt a feszültség és a kitörések forrása. Aron így foglalja össze: "Más szavakkal, a "birodalmi béke" polgári békévé válik, amennyiben a korábban független politikai egységek emlékét eltörlik, amennyiben a békés zónában élő egyének kevésbé érzik magukat egyesülve a hagyományos vagy helyi közösséggel, és inkább a hódító állammal".