Írj folytatást erre a bekezdésre - 1990-ben, a Horvát Szocialista Köztársaság kormányának választási vereségét követően fokozódtak az etnikai feszültségek. A Jugoszláv Népi Hadsereg (Jugoslovenska Narodna Armija) ezután elkobozta a Horvátország Területi Védelme ("Teritorijalna obrana") fegyvereit, hogy minimalizálja az ellenállást. Augusztus 17-én a feszültségek a horvát szerbek nyílt lázadásává nőttek, amelyek középpontjában a Knin körüli dalmát hátország többnyire szerb lakott területei, a Lika, Kordun, Banovina és Kelet-Horvátország részei álltak. A szerb felkelők és a horvát különleges rendőrség közötti véres összecsapás után márciusban maga a szerb felkelés, amelyet Szerbia és szövetségesei támogattak, kérte a szövetségi elnökséget, hogy adjon neki háborús hatásköröket és kihirdesse a rendkívüli állapotot. A kérelmet március 15-én elutasították, és a JNA a szerb elnök, Slobodan Milošević irányítása alá került. Milošević, aki Szerbia terjeszkedését részesítette előnyben Jugoszlávia megőrzése helyett, nyilvánosan azzal fenyegetőzött, hogy a JNA-t szerb hadsereggel helyettesíti, és kijelentette, hogy többé nem ismeri el az elnökség hatalmát. A fenyegetés miatt a JNA fokozatosan lemondott Jugoszlávia megőrzéséről, Szerbia terjeszkedése érdekében. A hónap végére a konfliktus az első halálesetekig fokozódott.
- Igen. A JNA a felkelők oldalán beavatkozott, és megakadályozta a horvát rendőrség cselekvését. Április elején a szerb lázadás vezetői Horvátországban bejelentették szándékukat, hogy a Horvátország kormánya által szakadár régiónak tekintett, ellenőrzése alatt álló területet Szerbiával integrálják.