Töltse ki a következő mondatot:
Az 1989-es szudáni puccsnak voltak emelkedései és lejtői. 1995-ben elérte a csúcspontját, amikor a szudáni kormány tagjai bűnrészesek voltak egy egyiptomi terrorista csoport, a Gama'a Islamiyya, összeesküvésében, hogy meggyilkolják Egyiptom elnökét, Husni Mubarakot, miközben az Addis Abeba repülőtérről egy Afrikai Egység Szervezete (ma Afrikai Unió) csúcstalálkozóra tartott Etiópia fővárosában. 1999 végére Egyiptom dühe Szudánnal szemben lecsillapodott, és al-Bashir elnök Egyiptomba látogatott, ahol a két vezető megállapodott a diplomáciai kapcsolatok normalizálásában. Al-Bashir 2002-ben tért vissza Kairóba, amikor kiterjesztették az együttműködést számos gyakorlati kérdésben. Mubarak a következő évben Khartoumba utazott, hogy viszonzásul szolgáljon. 2004-ben al-Bashir ismét Kairóba utazott, ahol a két vezető aláírta a Négy Szabadság Egyezményt, amely a tulajdonjog, a mozgás, a tartózkodás és a munka szabadságáról szól a két ország között. A terrorizmus elleni küzdelemben és a Nílusból származó vizet felhasználó fejlesztési projektekben együttműködtek, és a két kormány megállapodott egy szabadkereskedelmi övezet létrehozásáról a szudáni-egyiptomi határ mentén, ahol vámmentesen cserélnének árukat. Szudán különösen nagyra értékelte Egyiptom szóbeli és erkölcsi támogatását a Darfurban folytatott politikájához. Egyiptom is csapatokat küldött az ENSZ-Afrikai Unió Darfurban. Az egyiptomi befektetések Szudánban 2008-ban elérte a 2,5 milliárd amerikai dollárt, míg a szudáni befektetések Egyiptomban összesen közel 200 millió amerikai dollárt tettek ki. 2010-re az egyiptomi-szudáni kapcsolatok jobbak voltak, mint sok éve, bár számos hosszú távú vitatott kérdés, mint például Dél-Szudán jövőbeli státusza, a Hala<unk>ib-háromszög tulajdonossága és a Nílus vizének használata, megoldatlan maradt.