A Corocoro leállását követően a "Nabarima" körülbelül 1,3 millió hordó nyers olajjal a fedélzeten maradt. Hónapokig az ellenzéki vezetők és a kőolaj szakszervezeti vezetők elítélték, hogy a tartályhajó megdőlt, veszélyben van, hogy elsüllyed és jelentős környezeti katasztrófát okoz. Nicolás Maduro kormányának szóvivője tagadta ezt. A "Nabarima" egy kétburkolatú tartályhajó, ami biztos biztonságot nyújt. A PDVSA munkavállalói panaszok szerint a fő folyamat, a vezérlő, a kiegészítő és a biztonsági berendezések nem működtek a "karbantartás hiánya és a vezetés inkompetenciája" miatt, mivel a csontvázas személyzettel működött, míg a tartályhajót 80 munkavállaló számára tervezték. 2020 júliusában a "Nabarima" kezdett listázni jobbra, majd a következő hónapban egy szivárgás történt a gépházban, ami miatt a meghibásodott aljzsi szivattyúk nem tudtak kiszivattyúzni. Eudis Girot, a venezuelai kőolaj-munkások egységes szövetségi vezetője szerint szeptember elejére a Nabarima alsó fedélzetén víz volt, és az Associated Press arról számolt be, hogy a hajó továbbra is körülbelül 5 fokkal állt jobbra, bár a PDVSA azt mondta, hogy az állapota "elégítő", és az Eni "stabilnek" tekintette a hajót. Girot elítélte a környezeti katasztrófa lehetőségét. A hajó majdnem teljesen megtelt 1,4 millió hordó nyers olajjal, ami körülbelül ötször annyi volt, mint amennyi a
Az Exxon Valdez 1989-ben szivárgott ki. A PDVSA kritikusai szerint a tartályhajó a kormány korrupciójának és rosszgazdálkodásának példája. Az ENI akkoriban tárgyalásokat folytatott az Egyesült Államok pénzügyminisztériumával az olajat a fedélzetre való kirakodására vonatkozó engedélyért.