A külügyminisztériumba való kinevezése Manuel Ávila Camacho elnökkel véget vetett a forradalom utáni
az ország északi részéről érkező politikusok uralma. Miguel Alemán Valdés (belsőügyminiszter) társminiszterével együtt "Mexikónak a legprogresszívebb külpolitikát és a legrendezettebb belső kormányt adta a nemzet történelmében". 1941-re sikeresen rendezte a Cárdenas-kori kisajátításokból eredő külföldi követeléseket a kormány ellen. Egy kedvező gazdasági egyezményt kötött, a peso árfolyamát az Egyesült Államok dollárjához igazította, és az Amerikai Egyesült Államok Export-Import Bankjától biztosította az ipari fejlesztéshez szükséges hiteleket.