Az iskolát befejezte, és 1911. szeptember 1-jén tüzérségi hadnaggyá léptették elő. Egy hónappal később a Duna-tüzérségi alakulatba került. Az első balkáni háborúban ugyanolyan rangú hadnagy volt, mint a második balkáni háborúban. Az I. világháborúban a Duna-artilleriai ezredben, az első hadseregben, Petar Bojović tábornok és Živojin Mišić tábornok parancsnoksága alatt az első hadosztály második akkumulátorának parancsnoka volt. A Kolubara-i csata után
1915. február 28-án előléptették a tüzérségi kapitány rangjára (második osztály), és áthelyezték egy akkumulátor parancsnokává, mint a montenegrói hadsereg segítője. Ugyanezt a rangot töltötte be a Mojkovac-i csatában a Shkodra felé való visszavonulás során. Shkodrában 1916 január 9-én elfogták és a Grednig táborba vitték, ahol az első világháború vége előtt maradt.