A Koht számára személyesen a spanyol polgárháború többször is közel volt ahhoz, hogy véget vessen a kabinetben töltött karrierjének. 1937. április 9-én, a frankista hadihajók spanyol kikötőkben hajózó norvég hajókat elfogtak és mind a rakományt, mind a hajókat elkobozták, és a norvég tiltakozások eredménytelennek bizonyultak, Koht hivatalos javaslatot tett arra, hogy a norvég Olav Tryggvason nevű aknavetőt Spanyolországba küldje a norvég hajózás védelmére. Miután a javaslat a parlamentben ellenállást talált, Koht felajánlotta, hogy lemond. Nygaardsvold miniszterelnök nem fogadta el Koht lemondását, és kijelentette, hogy "előbb lelőnek, mint elveszíti Kohtot". Az ügy majdnem az egész kabinet bukását okozta a parlamentben, mielőtt megegyeztek volna, hogy ejteni fogják. Amikor Koht 1938-ban megpróbált kereskedelmi megállapodást kötni Francóval, saját pártja és a Norvég Szakszervezeti Szövetség blokkolta. Koht ismét kérte, hogy engedjék lemondani, de a párt több hónapos viták után is ott maradt, hogy a kabinet szabadon dönthessen Franco-val folytatott kereskedelmében. 1938 októberében Koht kereskedelmi megállapodást kötött Franco-val. A Franco-kormányt mint Spanyolország képviselőjét a norvégok 1939. március 31-én, három nappal azután ismerik el hivatalosan.
Madrid bukása a nacionalista erőknek.