Írj folytatást erre a bekezdésre - Régen, mielőtt a britek megszállták a Fok-szigeteki gyarmatot, a Fok-félszigeten és azon túl már voltak nagy hollandul beszélő európai települések; amikor 1806-ban a brit uralom állandóvá vált, ezek lakossága több mint 26.000 fő volt. A VOC alatt letelepedett népességben azonban két különböző alcsoport volt. Az elsők vándorló gazdálkodók voltak, akik fokozatosan egyre beljebb kezdtek eltelepedni, jobb legelőket kerestek az állatállományuknak, és a VOC szabályozásai alól. Ez a telepesek közössége kollektívan úgy azonosította magát, mint bóer, hogy leírja mezőgazdasági életmódját. A farmok európai méretek szerint hatalmasak voltak, mivel a föld szabad volt és viszonylag kevéssé volt lakott; csak regisztrálniuk kellett őket a VOC-nál, egy olyan folyamat, amely alig több volt, mint egy formalitás, és egyre jelentéktelenebbé vált, ahogy a bóerek belföldre költöztek. Néhány bóer örökbe fogadta a félig nomád életmódot, és úgy lettek ismertek, mint: A bóerek mélyen gyanakodtak a központosított kormányzat és az adminisztráció növekvő bonyolultsága iránt a Foknál; folyamatosan tovább vándoroltak a gyarmati hivatalnokság határaitól, amikor megpróbálta szabályozni tevékenységüket. A XVIII. század közepére a bóerek majdnem ezer kilométert hatoltak be Dél-Afrika belsejébe a Jó Remény-fok túloldalán, és ekkor találkoztak a xhosa népekkel, akik az ellenkező irányból délre vándoroltak. A két közösség között a határ menti erőforrásokért folytatott versengés okozta a Xhosa háborúkat.
- Igen. A fekete afrikaiakkal szembeni kemény boer attitűdöt véglegesen formálta a xosa-val való kapcsolatuk, ami bizonytalanságot és félelmet keltett a határon.