Georges Cuvier az 1790-es évek végén a emlősök, például a mamutok fosszíliáinak elemzése alapján érvelt a kihalás valósága mellett. Ennek ellenére az 1820-as évek elejéig sok tudományosan írástudó ember még mindig úgy vélte, hogy ahogy új fajok nem jelentek meg, a létezőek sem pusztultak el - részben azért, mert úgy érezték, hogy a kihalás azt jelentené, hogy Isten teremtése tökéletlen volt; minden furcsaságot úgy magyaráztak el, hogy az állatokhoz tartozik, akik még mindig élnek valahol a Föld felfedezetlen régiójában.
Anningé