Írj folytatást erre a bekezdésre - John Harald Westergaard 1927. október 13-án született Putney-ben, Londonban, Otto és Inger Westergaard gyermeke; szülei dánok voltak, és apja építőmérnök volt. 1938-ban, amikor a szülei hamarosan elváltak, Westergaard anyjával Dániába költözött, és koppenhágai bentlakásos iskolába küldték; a náci megszállás alatt szerzett tapasztalatai
és anyja a dán ellenállási mozgalomhoz való kötődése a második világháború alatt ösztönözte a hatalom elleni ellenállást és a szocializmusba vetett hitet. Rövid ideig cenzor volt a brit Rajnai Hadseregben, majd szociológia fokozatot szerzett a London School of Economics-ben (LSE), ahol 1951-ben diplomázott. Ruth Glass kutatója volt a University College London-ban, mielőtt az 1955/1956-os évben a Nottingham-i Egyetemre költözött. Ezután visszatért az LSE-re előadóként, és 1970-ben előléptetést kapott a szociológia olvasói körébe. 1975-ben kinevezték Keith Kelsall utódjaként a Sheffield Egyetem szociológiai tanulmányok tanszékére. 1986-ban nyugdíjba vonult, mivel a finanszírozás csökkentése és a diákok számának csökkenése miatt a szociológia kitüntetéses fokozatát Sheffieldben felfüggesztették. Az ő - és Eric Sainsbury (a szociális igazgatás elnöke) - korai nyugdíjba vonulását azért hozták létre, hogy a fiatal alkalmazottak ne veszítsék el a munkájukat. Közben 1982 és 1986 között a Sheffield-i Társadalomtudományi Kar dekánhelyettese és dekánja is volt. Nyugdíjba vonulva továbbra is kapcsolatban állt az egyetemmel, mint emeritus professzor; látogató posztokat is töltött be, és 1991 és 1993 között a Brit Szociológiai Szövetség elnöke volt. A Társadalomtudományi Akadémia akadémikusaként is szolgált.