A titkos beszéd, bár nem változtatta meg alapvetően a szovjet társadalmat, széles körű hatást gyakorolt. Ez a beszéd volt a tényező a zavargások Lengyelországban és a forradalom Magyarországon később 1956-ban, és Sztálin védelmezői vezette
júniusban négynapos lázadás volt szülővárosában, Grúziában, Khruscsov lemondását és Molotov átvételét kérve. A titkos beszéd elolvasása során a kommunisták még szigorúbb ítéletet hoztak Sztálin (és Hruscsov) ellen, sőt többpártrendszerű választásokra szólítottak fel. Sztálint azonban nyilvánosan nem ítélték el, és portréja széles körben elterjedt a Szovjetunióban, a repülőterekről a Hruscsov Kremli irodájáig. Mikhail Gorbacsov, aki akkoriban komszomol tisztviselő volt, elmondta, hogy bár a körzetében a fiatal és jól képzett szovjetek izgatottak voltak a beszéd miatt, sokan másoknak nem tetszett, vagy védték Sztálint, vagy nem látták értelmét annak, hogy a múltat feltárják. Negyven évvel később, a Szovjetunió összeomlása után, Gorbacsov tapsolt Hruscsovnak a bátorságáért, hogy hatalmas politikai kockázatot vállalott, és megmutatta, hogy "végül is erkölcsi ember".