Írj folytatást erre a bekezdésre - A kongresszus feloszlott december harmadik hetében, és a következő lépés a Laibach-i kongresszus lenne
hogy megvitassák a beavatkozást Ferdinánddal. Metternich úgy találta, hogy képes dominálni Laibachban, mint bármely más kongresszuson, felügyelve Ferdinánd elutasítását a liberális alkotmányról, amelyet csak hónapokkal korábban elfogadott. Az osztrák hadsereg februárban indult Nápolyba, és márciusban lépett be a városba. A kongresszust felfüggesztették, de Metternich, előre figyelmeztetve vagy szerencsére, a hatalmak képviselőit közel tartotta, amíg a lázadást el nem erőltették. Ennek eredményeképpen, amikor hasonló lázadások törtek ki Piemontban március közepén, Metternichnek megvolt a kezében a cár, aki egyetértett abban, hogy 90 000 embert küld a határra szolidaritásból. Bécsben egyre nagyobb volt a félelem, hogy Metternich politikája túl drága. Azt válaszolta, hogy Nápoly és Piemont fizetni fog a stabilitásért; mindazonáltal ő is nyilvánvalóan aggódott Olaszország jövője miatt. Megkönnyebbült, amikor május 25-én bírósági kancellárt és államkancellárt tudott létrehozni, amely poszt Kaunitz 1794-es halála óta üres maradt. Örült az Ausztria, Poroszország és Oroszország közötti megújult (bár törékeny) szoros kapcsolatnak is; azonban ez az anglo-osztrák egyetértés rovására történt.