A japán megszállás a II. világháború alatt véget vetett a brit uralomnak Malajziában. A Malajzia, Észak-Borneó és Sarawak 1942-től 1945-ig tartó megszállása a nacionalizmus hullámát keltette. Miután a japánok a szövetségesek által legyőzött Malajzából kapituláltak, a brit kormány 1946-ban megalapította a Malajziai Uniót, de az etnikai malajzok ellenállását követően az uniót 1948-ban Malajzi Szövetségként átszervezték, mint egy protektorátus államot 1957-ig. A félszigeten a malajziai kommunista párt felvette a fegyvert az angolok ellen, és a feszültség a
A rendkívüli állapot 12 évig tartotta 1948 és 1960 között. A kommunista felkelésre adott komoly katonai válasz, valamint az 1955-ös Baling-beszélgetések a britekkel folytatott diplomáciai tárgyalások révén 1957. augusztus 31-én Malajzia függetlenségének megteremtéséhez vezettek. Tunku Abdul Rahman lett Malajzia első miniszterelnöke. 1960-ban megszűnt a rendkívüli állapot, mivel a kommunista fenyegetés csökkent, és visszavonultak a malajziai és thaiföldi határok felé.