A japánok 1942 második felében a védekezésre kényszerültek, és az amerikaiak erősen megerősített helyőrségekkel szembesültek a kis szigeteken. Úgy döntöttek, hogy a "sziget ugrás" stratégiáját alkalmazzák, a legerősebb helyőrségeket egyedül hagyva, csak a tengeri blokádok és a bombázás útján elvágva ellátásukat, és a kevésbé védett szigeteken biztosított bázisokat. Ezek közül a szigeti csaták közül a legjelentősebb az Iwo Jima-i csata volt, ahol az amerikai győzelem megnyitotta az utat a japán szárazföld légi bombázásához, amely a Hirosimára és Nagaszakira és a Tokióra irányuló atombombázással végződött, amely
Japánt kapitulációra kényszerítette.