A Chattanooga-i hadjárat során a konföderáció megpróbálta a Cumberland hadseregét megszállni, hogy megadja magát, de a Tennessee hadseregből érkezett erősítés Grant, William Tecumseh Sherman és Joseph Hooker parancsnoksága alatt. A konföderációkat a városból elűzték a
Lookout Mountain és a Missionary Ridge 1863. novemberében. A unionista hangulat ellenére Kelet-Tennessee-ben a Konföderáció a háború nagy részében tartotta meg a területet. Néhány nappal Chattanooga bukása után a James Longstreet vezette konföderáció sikertelenül kampányolt Knoxville irányítása érdekében, megtámadva az uniós tábornok, Ambrose Burnside Fort Sanders-ét. Chattanooga elfoglalása lehetővé tette Sherman számára, hogy 1864. májusában a városból indítsa el az atlantai hadjáratot. Az utolsó nagy csaták az államban akkor zajlottak, amikor a John Bell Hood vezette Tennessee hadseregének ezredei megtámadták a közép-Tennesseet 1864 őszén, azzal a céllal, hogy visszahúzzák Shermant. Novemberben John Schofield ellenőrizte őket Franklinben, és decemberben George Thomas teljesen eloszlatta őket Nashville-ben. 1865. április 27-én az amerikai történelem legrosszabb tengeri katasztrófája történt, amikor a "Sultana" gőzhajó, amely felszabadított uniós foglyokat szállított, felrobbant a Mississippi folyón, Memphis északától, 1168 ember életét követelődve.