Az első nagy technológiai fejlesztés, a Bugatti középmotoros autók újbóli bevezetése (Ferdinand Porsche úttörő Autó Szövetségeit követve az 1930-as években) a 251-es típusban történt, amely sikertelen volt. Az ausztrál Jack Brabham, a világbajnok 1959-ben, 1960-ban és 1966-ban hamarosan bebizonyította a középmotoros tervezés felsőbbrendűségét. 1961-re minden rendszeres versenyző átállt a középmotoros autókra. A Ferguson P99, egy négykerekű meghajtású tervezés volt az utolsó elülső motoros F1-es autó, amely belépett a világbajnoki versenybe. 1961-ben részt vett a brit nagydíjon, az egyetlen elülső motoros autó, amely abban az évben versenyezhetett. 1962-ben a Lotus bevezetett egy alumínium-mono-takaróval rendelkező autót a hagyományos légköri helyett. Ez a technológiai tervezés sikeresnek bizonyult.
az 1970-es évek vége