Írj folytatást erre a bekezdésre - A katonai törvény az Egyesült Államokban az Egyesült Államok történelmében olyan időkre utal, amikor egy régióban, államban, városban vagy az egész Egyesült Államokban katonai testület irányítása alá került. Nemzeti szinten mind az Egyesült Államok elnökének, mind az Egyesült Államok Kongresszusának megvan a hatalma, bizonyos korlátozásokon belül, hogy katonai állapotot írjanak elő, mivel mindketten felelősek lehetnek a milíciáért. Minden államban a kormányzónak hatalma van a katonai törvény bevezetésére az állam határain belül. Az Egyesült Államokban a katonai törvény korlátozott számú körülmények között került alkalmazásra, mint például New Orleansban a New Orleans-i csata alatt; nagy katasztrófák után, mint például az 1871-es nagy chicagói tűz, az 1906-os San Francisco-i földrengés
, vagy lázadások során, mint például az 1919-es Omaha-i faji lázadás vagy az 1920-as Lexington-lázadások; a helyi vezetők katonai állapotot hirdettek, hogy megvédjék magukat a tömeges erőszaktól, mint például Nauvoo, Illinois, az Illinois-i mormon háború alatt, vagy Utah a Utah-háború alatt; vagy a tüntetésekhez és lázadásokhoz kapcsolódó káoszra válaszul, mint például az 1934-es nyugati part menti vízparti sztrájk, Hawaii-ban a japán Pearl Harbor elleni támadás után, és a polgári jogi mozgalom során az 1963-as Cambridge-i lázadásra válaszul.