Írj folytatást erre a bekezdésre - 1999-ben Irvine magabiztos volt, amikor a szezonba lépett, és azt mondta: "A tavalyi eredmények után, amikor a legjobb bajnoki eredményemet szereztem a 4. helyen, most, ebben az évben, még jobban akarok csinálni". A szezon jól indult: a 81-es nagydíj után Irvine első Formula-1-es győzelmét érte el az ausztráliai szezon első fordulójában, és először vezette a pilóták világbajnokságát. A következő brazil versenyen egy ütemezetlen pitstop, blokkolt radiátorok miatt, a dobogón végzett, és végül ötödik lett. Három héttel később, a San Marino Nagydíjon
Irvine egy újabb dobogós helyezést veszített el, miután az autója motorhibát szenvedett a 47. körben (62-ből), miközben kényelmesen harmadik helyen volt, és elvesztette a vezető szerepet a pilóta bajnokságban a csapattársa, Schumacher ellen. Irvine második lett Monaco-ban, Schumacher mögött, így a Ferrari első egy-két döntőjét kapta a szezonban, és először a Hercegségben. A kanadai következő fordulóban Irvine állította be a leggyorsabb kört (a karrierjének egyetlen) és túlélte a McLaren pilótájával, David Coultharddal való ütközést a harmadik hely elérése felé.