Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  1965. április 5-én az amerikai felderítés felfedezte, hogy az észak-vietnamiak pozíciókat építenek, amelyek csak felszín-levegő rakéták (SAM) akkumulátorai lehetnek. A légierő és a haditengerészet közösen fellebbezést nyújtott be Washingtonhoz, hogy engedélyt kapjanak a helyszínek megtámadására, de visszautasították őket, mivel a legtöbb helyszín a korlátozott városi területek közelében volt. Aztán július 24-én egy F-4-est lelőtt egy SA-2 irányító rakéta. Három nappal később, egy egyszeri csapás indult a két támadó rakétaállomás ellen. Az amerikaiak azonban egy bonyolult csapdába estek, amikor kiderült, hogy a helyszínek dummék voltak, légvédelmi tüzérségi védekezéssel körülvéve. Egy amerikai pilóta úgy írta le az ezt követő akciót, hogy "úgy nézett ki, mint a világvége". A támadási járművek közül hatot elpusztítottak (két pilóta meghalt, egy eltűnt, kettőt elfogtak és egyet megmentettek) a rajtaütés során. 1965. június 29-én Johnson engedélyezte az észak-koreai kőolaj, olaj és kenőanyagok (POL) tárolási területei elleni légicsapásokat. Az amerikai hadsereg a hadművelet kezdete óta támogatta az ilyen támadásokat, mivel úgy vélte, hogy ha megtagadják Észak-Vietnamból a POL-t, akkor a katonai erőfeszítései megállnak. Először a támadások nagyon sikeresnek tűntek, elpusztították a Hanoi és Haiphong közelében lévő tartályfarmokat, és a Központi Hírszerző Ügynökség (CIA) becslése szerint Észak-Vietnam olajipari létesítményeinek 70 százaléka pusztult el 43 repülőgép veszteségével. Az olajtároló tartályfarmok és finomítók elvesztése azonban csak rövid távú kellemetlenségnek bizonyult Észak-Vietnam számára, mivel Hanoi pontosan ilyen kampányt számított, és ebben az időben a POL készleteinek többségét 50 gallonos hordókban terjesztette az ország egész hosszában. A POL támadásokat szeptember 4-én állították le, miután az amerikai hírszerzés elismerte, hogy "még nem volt bizonyíték a POL hiányára Észak-Vietnamban". 1965. december 24-én 170 amerikai repülőgép vesztette el a kampány során (85 légierő, 94 haditengerészet és egy tengerészgyalogság). Nyolc VNAF repülőgépet is...  Kérdés: mi volt az eszköz, amivel lelőtték az amerikai F-4-est Észak-Vietnamban?
SA-2 irányító rakéta