Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjáróhely: A síkságos zebrák elsősorban fűből táplálkoznak; a legkedveltebb fajok a Themeda triandra, a Cynodon dactylon, az Eragrostis superba és a Cenchrus ciliaris. A zebrák néha a száraz évszakban szaggatják vagy ásnak a gyümölcsök és a gyökérfajták után. Az afrikai nagy patás állatoktól eltérően a síkság-zebra nem igényel (de mégis inkább) rövid füvet a legeltetéshez. Számos különböző fűből táplálkozik, fiatal, friss növekedést részesít előnyben, ha rendelkezésre áll, és időnként leveleken és hajtásokon is böngészik. Ennek következtében a többi fajhoz képest szélesebb körben terjed, még az erdőkben is, és gyakran az első legelőző faj, amely jól növényzett területen jelenik meg. A zebrák emésztőrendszere kevésbé hatékony, mint a kérődzőké, de a táplálék átvitele kétszer olyan gyors. Így a zebrák kevésbé válogatóan keresik a táplálékot, de sok időt töltenek az evéssel. A zebra úttörő pásztor, és előkészíti az utat a speciálisabb pásztoroknak, mint például a kék gnúk és a Thomson gazellák. A síkság zebrájának fő ragadozói az oroszlánok és a foltos hiénák. Az oroszlánok legsikeresebben egyedülálló egyedeket támadnak, általában egy öreg hímet, míg a hiénák üldöznek és elszigetelnek egy egyént a csoportból, általában egy nőstényt vagy egy csikót. A Nílus-krokodilok a víz közelében élő zebrákra is vadásznak. Kevésbé gyakori ragadozók közé tartoznak a gepárdok és az afrikai vadkutyák, amelyek főleg szarvasmarhákra vadásznak. Egy felnőtt zebra a ragadozóktól menekülve 60 - 70 km/h sebességgel futhat.  Kérdés: Mi az egyik szokatlan élőhely, ahol a síkságzebra kóborol?
erdők