Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Az Alzheimer- betegséget fehérje rosszul összecsukódó betegségnek (proteopátiának) azonosították, amelyet a rendellenesen összecsukódott amiloid- béta fehérje és a tau fehérje plakk felhalmozódása okoz az agyban. A plakkokat kis peptidek alkotják, amelyek 39 <unk> 43 aminosav hosszúságúak, amiloid béta (Aβ) néven. Az Aβ a nagyobb amiloid prekurzorfehérje (APP) töredéke. Az APP egy olyan transzmembrán fehérje, amely áthatol a neuron membránján. Az APP kritikus szerepet játszik az idegsejtek növekedésében, túlélésében és sérülés utáni helyreállításában. Az Alzheimer- kórban a gamma- szekretáz és a béta- szekretáz proteolitikus folyamatban együtt hat, ami az APP kisebb darabokra bomlását okozza. Az egyik ilyen töredék amiloid- béta fibrilákat eredményez, amelyek aztán csomópontokat alkotnak, amelyek a neuronokon kívül sűrű formációkban, úgynevezett öregedési plakkokban helyezkednek el. Az AD- t szintén taupátiának tekintik a tau fehérje rendellenes aggregálódása miatt. Minden neuronnak van egy citoszkeletuma, egy belső támogató szerkezete, amely részben mikrotubulának nevezett szerkezetekből áll. Ezek a mikrotubulák olyanok, mint a nyomok, amelyek a tápanyagokat és molekulákat a sejt testéből az axon végére és visszafelé vezetik. A tau nevű fehérje stabilizálja a mikrotubulákat, amikor foszforilálódik, ezért mikrotubulával társult fehérjének nevezik. Az AD-ben a tau kémiai változásokon megy keresztül, hiperfoszforilálódva; ezután elkezd párosulni más szálakkal, neurofibriláris csomókat hozva létre, és felbomlódva a neuron szállítási rendszerét. A patogén tau a transzponálható elemek szabálytalanságán keresztül neuronhalált is okozhat.  Kérdés: mi a másik neve egy foszforilált fehérjének?
mikrotubulusokkal társult fehérje