Az algériai frankofón irodalom második szakasza a politikai feszültségek növekedésével kezdődött a nemzetben, és a függetlenségi háború
kezdődött. A legtöbb algériai szerző ebben az időszakban a FLN és egy független Algéria szilárd támogatója volt, annyira, hogy sok irodalmi személyiség abban az időben aktív résztvevője volt a függetlenségi harcnak. Számtalan írót, köztük Kateb Yacine-t, Mohamed Boudia-t, Anna Gréki-t és Leila Djabali-t tartóztattak le és börtönöztek be a gyarmati rezsim az 1950-es években. 1945 előtti társaikkal ellentétben ezek az írók munkájukban hangosabban kritizálták Franciaországot, és reális stílust használtak a gyarmatosítás igazságtalanságainak kiemelésére. Az e korszakból származó figyelemre méltó művek közé tartozik Feraoun "Le Fils du pauvre" (A szegény ember fia), Mohammed Dib "La Grande maison" (A nagy ház), Mouloud Mammeri "La Colline oubliée" (A felejtett domb), Kateb Yacine "Ndjema" és Malek Haddad "La Dernière impression" (Az utolsó benyomás).