Írj folytatást erre a bekezdésre - a Ferrari 65 fokos Dino motorral kezdte a szezont, majd egy új motor váltotta fel, a V-szög 120 fokosra nőtt, és Carlo Chiti tervezte. Egy V-6 motor, amely 120 fokos görbülettel működik, simább, mert a motor görbületi tengelyének minden 120 fokos forgatása egy erőimpulzust eredményez. Ez a változás növelte az energiát. A fúrás és ütés 9500 fordulatszámot jelentett. 1962-re egy 24 szelepes változatot terveztek 10 000 fordulatszámmal, de soha nem jelent meg. Az 1962-es brit nagydíjon Phil Hill egy új változaton versenyzett, hatfokozatú sebességváltóval, amelyet a motor elé szereltek. Augusztusban, a Német Nagydíjon
Lorenzo Bandini 1963-ban tesztelt egy nem-sharknose változatot módosított elülső és hátsó felfüggesztéssel és kisebb radiátorral.