Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A brit hadüzenet Németország és szövetségesei ellen a gyarmatokat és uralmakat is elkötelezte, amelyek felbecsülhetetlen katonai, pénzügyi és anyagi támogatást nyújtottak. Több mint 2,5 millió ember szolgált a Dominions seregeiben, valamint sok ezer önkéntes a korona gyarmatokból. Az ausztrál és új-zélandi csapatok 1915-es Gallipoli hadjárata során az Oszmán Birodalom ellen nagy hatással volt a nemzeti tudatosságra otthon, és vízválasztó pontot jelentett Ausztrália és Új-Zéland átmenetében a gyarmatoktól a nemzetekig. Az országok továbbra is emlékeznek erre az alkalomra az Anzac napján. A kanadaiak hasonlóan tekintettek a Vimy-hegy csatájára. A Dominiumok fontos hozzájárulását a háborús erőfeszítésekhez 1917-ben David Lloyd George brit miniszterelnök ismerte el, amikor meghívta a Dominium miniszterelnökeit, hogy csatlakozzanak a birodalmi hadügyminisztériumhoz a birodalmi politika koordinálására. A 1919-ben aláírt Versailles-i Szerződés feltételei szerint a birodalom a legnagyobb mértékét érte el az 1.800.000 négyzet mérföld (4.700.000 km2) és 13 millió új alany hozzáadásával. Németország és az Oszmán Birodalom gyarmatait a Szövetséges Hatalmak között osztották szét, mint a Nemzetek Szövetségének mandátumait. Nagy-Britannia irányította Palesztinát, Transjordániát, Irakot, Kamerun és Togoland egyes részeit, valamint Tanganyikát. A Dominiumok maguk is saját mandátumokat szereztek: a Dél-afrikai Unió elnyerte Délnyugat-Afrikát (a mai Namíbiát), Ausztrália Új-Guineát és Új-Zéland Nyugat-Samoát. Nauru Britannia és a két csendes-óceáni birodalom közös mandátumává vált.  Kérdés: Kit vettek át a britek azután, hogy az Oszmán Birodalom átadta az irányítást 1919-ben?
Palesztina, Transjordánia, Irak, Kamerun és Togoland egyes részei, valamint Tanganyika.