Terry legnagyobb vívmánya a háborúban az volt, amikor a Fort Fisher expedíciós hadtest parancsnoka lett. Benjamin Butler korábban kudarcot vallott a Fort Fisher elleni expedícióban 1864 végén. Terry elnyerte Ulysses S. Grant tábornok bizalmát, és most a szárazföldi erők parancsnoka volt egy második expedícióban a erőd ellen. Butlerrel ellentétben Terry jól dolgozott a haditengerészetnél David D. Porter parancsnoksága alatt. 1865. január 13-án Terry elküldte az Egyesült Államok színes csapatának egy hadosztályát, hogy visszatartsák a Braxton Bragg alatt álló konföderációs erőket Fort Fisher északi részén. A másik hadosztályát Adelbert Ames parancsnoksága alatt küldte a erőd északi részére. A harcok után az uniós csapatok átvették az erőd irányítását. A szerepe a
A Fort Fisher-i csata után Terry önkéntesek tábornoknagyá és a rendszeres hadsereg tábornoknagyá lett. Februárban megérkeztek a megerősítések, és John M. Schofield megérkezett, hogy átvegye a Wilmington, Észak-Karolina elleni hadjárat általános parancsnokságát. Wilmington bukása után a Fort Fisher Expedíciós Testületet X Testületnek nevezték át, Terry maradt a parancsnokságban, és részt vett a Carolinas Campaign utolsó szakaszában. Általában az egyik legképzettebb tábornoknak tartják, akinek nem volt előző katonai képzése, aki a háborúból jött ki.