Az új-zélandiak elsőként 1250 és 1300 között telepedtek le a keleti polinéziaiak, és hosszú utazásokkal zárták a dél-csendes-óceáni szigeteken. Az ezt követő évszázadok során ezek a telepesek külön kultúrát fejlesztettek ki, amelyet ma maori néven ismerünk. A népességet iwi (nemzetség) és hapū (alnemzetség) csoportokra osztották, akik néha együttműködtek, néha versenyeztek és néha egymással harcoltak. Valamikor a maori népesség egy csoportja elvándorolt Rēkohu-ra, amelyet ma Chatham-szigeteknek neveznek, ahol kifejlesztették a Mori kultúrájukat. A Mori népességet 1835 és 1862 között elsősorban a Taranaki rabszolgaság és a maori invázió miatt pusztították el, bár az 1830-as európai invázióban is meghaltak.
iwi (nemzetek) és hapū (alnemzetek)