A háború utáni évtizedekben Bihalji-Merin számos könyvet adott ki a jugoszláv kulturális örökség népszerűsítésére, különösen olyan naiv hazai művészek témáira, mint Ivan Generalić, a középkori boszniai stećak sírkövek, valamint olyan absztrakt festők, mint Vangel Naumoski. Tagja volt a nemzetközi szakértői bizottságnak, amely ötven éves modern művészeti kiállítást szervezett.
1958-ban a Világkiállítás Brüsszelben.