Írj folytatást erre a bekezdésre - A második világháború elején, 1940 májusától júniusáig, ő volt a legfiatalabb francia tábornok. A francia csatában, a Rethel, a Champagne-Ardenne és a Loire csatáiban és a 1940. június 22-i fegyverszünetig vezette hadosztályát. A Vichy-rezsim alatt a fegyverszüneti hadseregben maradt, először regionális parancsnoki állomásokon, majd a tunéziai csapatok főparancsnokaként. A szövetséges erők észak-afrikai kikötőjéről
1942. november 11-én a németek megszállták a szabad zónát; de Lattre, a Montpellier-i 16. katonai hadosztály parancsnoka megtagadta a parancsot, hogy ne harcoljon a németekkel, és ő volt az egyetlen aktív tábornok, aki parancsot adott csapatának, hogy ellenálljanak a megszállóknak. Letartóztatták, de megszökött, és 1943 végén Charles de Gaulle szabad Franciaországába lépett. 1943-tól 1945-ig a Felszabadító Hadsereg egyik vezetője volt, parancsnoki szerepet töltött be a 1944. augusztus 15-én Dél-Franciaországban felszállt erőkben, majd a Rajna és a Duna folyóig harcolt. Ő volt az egyetlen francia tábornok a II. világháborúban, aki nagy számú amerikai csapatot irányított, amikor az Egyesült Államok XXI. hadtestét az első hadseregéhez csatolták a Colmar-zseb csatája során. 1945. május 8-án ő volt a francia képviselő Berlinben Eisenhowerrel, Zhukovval és Montgomeryvel.