Összefoglalja a cikket:  (CNN) Ez a cikk olyan nyelvezetet tartalmaz, ami némelyek számára sértő lehet. Mióta a múlt hétvégén kiderült, hogy Hillary Clinton bejelentette a jelöltségét, a hírek bombázása között figyelemre méltóak azok, akik a "Hillary" néven emlegetik, mintha egy nadrágos popsztár lenne. A New York Post egy "Lena Dunham támogatja Hillary elnökválasztását" című cikket tett közzé, míg a TMZ pletykáló oldal a korábbi FLOTUS-ra, amerikai szenátorra és külügyminiszterre utal első néven a bejelentésről szóló hírben. Még az Új Köztársaság is közzétett egy cikket a futásról, a címe: "Hillary-ban nincs semmi elkerülhetetlen". Elég híres ahhoz, hogy egy névvel járjon, de nem kellene? Bár Clinton vitathatatlanul ismertebb, mint bármelyik jelenlegi ellenfele, ő egyben egykori szenátor és külügyminiszter is. Ő nem Beyoncé. És mégis, a kitüntetett kormányzati karrierje ellenére, már régóta a keresztnevén szólítjuk Clintont, és csak a keresztnevén, olyan módon, ahogy nem szoktuk azt a férfiakat, akik hasonló, vagy akár csak kissé hasonló hatalmi pozíciókat töltöttek be. Egy utahi egyetemi tanulmány szerint Clinton nevét négyszer többször használták, mint 2008-as riválisa, Barack Obamát, és ezúttal is így van. Végül is Rand is elnökjelölt. Ahogy Marco is. Amikor ezek a fickók bejelentették, a címlapok a vezetéknevüket is tartalmazták. Ennek nagyon jó oka van. Az elnöki jelöltek nem csak szakemberek, hanem olyan szakemberek, akik jelöltségüket egy olyan pozícióra jelentik ki, amelyet sokan a világ legerősebbnek tartanak. Egy olyan pozíció, amely nem csak a formalitást és a tiszteletet érdemli, de egy globális kontextusban úgy tűnik, hogy azt igényli. Az Egyesült Államok elnöke komoly munka. Vannak "Ted elnök" feliratok a jövőnkben? Nem valószínű. Arra bátorítottak minket, hogy "Hálasszunk Mitt-re"? - Nem, nem. Az Egyesült Államok hadserege a világ egyik legszabadabb szervezete, amelynek értékei a méltóságot és a tiszteletet helyezik a legfőbb prioritásba. A kadétok nem hívják a parancsnokaikat...
A média, még maga a jelölt is csak Hillary-nek hívja Clintont. Ez megerősíti a sztereotípiákat a nőkről, akiknek megközelíthetőek kell lenniük. Azt mondja, hogy különösen a globális kontextusban, a bizalom, a tisztelet fontos a szabad világ potenciális vezetője számára, nem a megismert. Csak a "Hillary" nem megfelelő.