Írj folytatást erre a bekezdésre - Egy másik szempont az, hogy a vezetés képes kommunikálni a megszálló erőkkel. Az ókorban ez gyakran azt jelentette, hogy a királynak személyesen vezetnie kellett a seregeit, hogy megbizonyosodjon arról, hogy a parancsai időszerűek és követik őket, mint Nagy Sándor esetében (356-323 BCE). Abban az időben, a harcban a csapatok vezetéséhez szükséges készségek ugyanolyan fontosak voltak, mint a békeidőben egy ország vezetéséhez szükséges készségek. Amikor a királynak másutt kellett lennie, a hírnökök visszahozták a híreket a hátsó részre, gyakran lovon, vagy olyan esetekben, mint a Maratoni csata
(490-ben), gyors futókkal.