Írj folytatást erre a bekezdésre - Az 1856-os Krím-háborúban elért vereség megalázta az oroszoknak és élesítette a bosszúvágyukat. A feszültségek Oroszország és Nagy-Britannia kormányai között nőttek a század közepén. 1815 óta volt egy ideológiai hidegháború a reakciós Oroszország és a liberális Nagy-Britannia között. Az oroszok segítettek Ausztriának brutálisan elfojtani a liberális magyar lázadást.
1849-ben, a britek megdöbbenésére. Az orosz vezetők úgy érezték, hogy nemzetük engedékenysége az 1820-as években lehetővé tette a liberalizmus terjedését a Nyugaton. Az 1830-as évek liberális forradalmait Franciaországban, Belgiumban, Közép-Európában elítélték; a legrosszabb az oroszellenes felkelés volt, amelyet Lengyelországban kellett elnyomni. Az új stratégiai és gazdasági verseny fokozta a feszültséget az 1850-es évek végén, amikor a britek ázsiai piacokra költöztek. Oroszország elnyomása a kaukázusi régió törzsi felkeléseinek, hadsereget bocsátott ki a kampányokhoz, hogy kiterjessze az orosz befolyást Közép-Ázsiában, amit a britek hosszú távú fenyegetésként értelmeztek a brit birodalom számára Indiában. Erős volt az elit és a népi ellenségeskedés az Oszmán Birodalomra irányuló ismételt orosz fenyegetések iránt, amelyek célja a Fekete- és a Földközi-tengert összekötő szorosok ellenőrzése volt.