Írj folytatást erre a bekezdésre - Lalouette a munkamegosztás mellett érvelt: ő maga intézi a tárgyalásokat Szaigonban a Ngo családdal, míg Maneli Ho-val és a többi észak-vietnami vezetővel foglalkozik. Maneli azt jelentette Varsónak, hogy az Egyesült Államok és Dél-Vietnam közötti kapcsolatok folyamatosan romlanak, és Diem meg akarta szabadulni a "felfoghatatlan amerikaiaktól". A franciák nem engedhették meg maguknak, hogy ugyanolyan mértékben támogassák Dél-Vietnamot, mint az amerikaiak, és Maneli megjegyezte: "Ezért azt tanácsolják ennek a szeretőnek, hogy változtassa meg életmódját egy kevésbé extravagáns életmódra: békét kötjön az Északkal és a Nemzeti Felszabadítási Frontdal. A következő lépés a semlegesítés lesz, nem Indiának irányítása alatt, hanem Charles de Gaulle-nak. Így Vietnám, a semleges Kambodzsa és Laosz mellett, ismét egy gyöngy lesz Franciaország nagyságában". A francia tervet "a huszadik századi politika egyik legbátrabb tervét" nevezte. Néhány nappal később, 1963. május 8-án történt a Huế Phật Đản lövöldözés.
A dél-vietnami rendőrség lövöldözött egy tömegre Hue-ban, akik békésen ünnepelték a buddhista Vesak ünnepet, ami a buddhista válság kezdetét jelzi.