A Lengyel Légiók (Legiony Polskie) a lengyel katonai erő neve (az első aktív lengyel hadsereg generációk óta), amelyet 1914 augusztusában hoztak létre Galiciában, nem sokkal azután, hogy az I. világháború kitört az egyik oldalon (a Brit Birodalom, a Francia Köztársaság és az Orosz Birodalom) a Hármas Antant ellenző szövetségei között; és a Központi Hatalmak a másik oldalon, amely a Német Birodalmat és az Osztrák-Magyarországot foglalja magában. A légiók "a modern Lengyelország létrehozásának alapító mítosza" lettek, annak ellenére, hogy rövid ideig léteztek; 1916 szeptember 20-án a lengyel segédtestek () alakításával váltották fel őket, 1918 február 19-én Oroszországban a lengyel II. hadtestgel egyesültek az Osztrák-Magyarország elleni Rarańcza-i csata miatt, és a katonai vereség után feloszlottak az Osztrák-Magyarország elleni háborúban.
Kaniów csatája 1918 májusában a birodalmi Németország ellen. Haller tábornok elmenekült Franciaországba, hogy a lengyel hadsereget megalapítsa a Nyugaton a lengyel-ellenes német-bolsevik szerződés ellen.