Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A lázadás során 6000-10.000 iraki és körülbelül 500 brit és indiai katona halt meg. A RAF összesen 4,008 órát repült, 97 tonna bombát dobott és 183,861 lövést lőtt, kilenc ember vesztette életét, hét sebesült és 11 repülőgép pusztult el a lázadók mögött. A lázadás miatt a brit tisztviselők drasztikusan átgondolták az iraki stratégiájukat. A lázadás 40 millió fontba került a brit kormánynak, ami kétszer annyi volt, mint az éves költségvetés, amit Iraknak szántak, és hatalmas tényező volt az iraki stratégia átgondolásában. Többbe került, mint az egész brit-finanszírozott arab felkelés az Oszmán Birodalom ellen 1917-1918-ben. Az új gyarmati miniszter, Winston Churchill úgy döntött, hogy új kormányra van szükség Irakban, valamint a brit gyarmatokban a Közel-Keleten, ezért egy nagy konferenciát hívott Kairóba. 1921 márciusában a Kairói Konferencián brit tisztviselők megvitatták Irak jövőjét. A britek most közvetlenebb eszközökkel akarták irányítani Irakot, főleg a brit kormányhoz barátságos korábbi tisztviselők telepítésével. Végül úgy döntöttek, hogy Feiszál ibn Huszein lesz Irak királya. Faysal korábban az első világháború alatt az arab felkelésben dolgozott a britekkel, és jó kapcsolatokat ápolt bizonyos fontos tisztviselőkkel. A brit tisztviselők azt is gondolták, hogy Faysal királlyá tétele megakadályozná, hogy Faysal harcoljon a franciák ellen Szíriában, és károsítsa az angol-francia kapcsolatokat. Az irakiak számára a lázadás az iraki nacionalizmus alapításának része volt, bár ez a következtetés vitatott a tudósok között. A szunnita és a síita muszlimok közötti példátlan együttműködést is megmutatta, bár ez a együttműködés nem tartott sokáig a lázadás vége után.  Kérdés: Mely muszlim csoportok vettek részt az akcióban?
Szunnita és síita