A következő mondatot fejezze be: A következő novemberben, a képviselőház előtt szólva, Mordini egy hatásos beszédben elítélte a kormány tévedését, amely hozzájárult a Rattazzi kormány bukásához. De egyáltalán nem volt jele annak, hogy megváltozott volna az olasz alkotmányos monarchia iránti immár megingathatatlan hite, és nem volt eltérés a Garibaldi és a király közötti szorosabb együttműködés lehetőségében való folyamatos hitétől. Pontosan ez vezette arra, hogy 1863 és 1864-ben kapcsolatok hálózatát szőtte számos magyar és lengyel külföldön élővel, és támogatta a
A felkelés, amely 1863. januárban tört ki Lengyelországban. Mordini ítéletében a feltételek készen álltak egy másik Garibaldi vezette önkéntes hadsereg sikeres beavatkozására. Látta a lehetőséget, hogy egy sikeres felkelés Lengyelországban további területi veszteségeket okozhat az utált osztrák birodalomnak, amely magában foglalja Magyarországot és - különösen fontos az olasz nacionalisták számára - a Veneto régiót, amely mediterrán történelme és öröksége ellenére 1866-ig osztrák ellenőrzés alatt maradt. Ezek a cselszövések és remények hiábavalóak voltak. Ezek összefonódtak Mordini azon kísérleteivel, hogy meggyőzze Garibaldit, hogy fogadja el egy politikai párt vezetését "alkotmányos demokratikus bélyegzővel": 1864. áprilisában Garibaldival folytatta az ötleteit, az emberek Londonba tett győzelmi látogatása során (ahol az olasz egyesülést a politikai osztály nagy ünneplésnek tekintették, és Garibaldi hősi státuszt élvezett). Garibaldi elutasította Mordini javaslatait, és Mordini, miután már feladta a "szélsőséges" demokratikus baloldalhoz való ragaszkodását, szilárdan elkötelezte magát a fő politikai központ napirendjéért. 1864. novemberében a képviselőházban szavazott a főváros Torinóból Firenzébe való költözése mellett: a lépést azonnal végrehajtották, 1865-ben.