Az első H+3 kibocsátási vonalak felfedezését 1989-ben jelentette be Drossart és társai, a Jupiter ionoszférájában. Drossart összesen 23 H+3 vonalat talált 1,39×109/cm2 oszlopsűrűséggel. Ezek segítségével képesek voltak a H+3 körülbelül 1100 K (830 °C) hőmérsékletét megállapítani, ami összehasonlítható más fajok kibocsátási vonalaiból meghatározott hőmérséklettel, mint például a H2. 1993-ban a H+3-at a Szaturnuszon találták Geballe és társai, az Uránuson pedig Trafton és társai. Kérdés: Milyen évben találták meg a H+3-at?
1993-ban