Az atomi orbitális kifejezés arra a fizikai régióra vagy térre is utalhat, ahol az elektron jelen lehet, amint azt az orbitális kifejezés matematikai formája határozza meg. Egy atomi orbitálisban az n, l és m három kvantumszám egyedi értékeinek összessége jellemzi, amelyek az elektron energiájához, a szögös momentumhoz, és a szögös momentumvektorhoz (a mágneses kvantumszámhoz) felelnek meg. Mindegyik ilyen orbitális a saját elektronjainak maximális számát foglalja el, az atommag körüli bármely meghatározott régióban. Ezek a függvények segítenek kiszámítani az atom bármely elektronának megtalálásának valószínűségét az atom atommag körüli bármely meghatározott régióban. Az atom orbitális kifejezés arra a fizikai régióra vagy térre is utalhat, ahol az elektron jelen lehet, ahogy azt az orbitális kifejezés meghatározza. Egy atomi orbitálisban minden orbitális egy egyedi értékcsoportja a három kvantumszámnak, n, l és m, amelyek az elektron energiájához, a szögös momentumhoz, és a szögös momentumvektorhoz (a
az atom magja