Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: Az elektronok különböző orbitálok között át tudnak térni a fotonok kibocsátása vagy felszívódása révén olyan energiával, amely megfelel a potenciál különbségének. Az orbitális transzfer más módszerei közé tartoznak a részecskékkel való ütközések, mint például az elektronok, és az Auger-effektus. Ahhoz, hogy megmeneküljön az atomtól, az elektron energiáját meg kell növelni az atomhoz kötődő energiája fölé. Ez például a fotoelektromos hatásnál fordul elő, amikor az atomi ionizációs energiát meghaladó fotont elnyeli az elektron. Az elektronok pályás szögös momentumát kvantumizálják. Mivel az elektron töltve van, olyan mágneses momentumot termel, amely arányos a momentummal. Egy atom nettó mágneses pillanata megegyezik az összes elektron és a mag mágneses pillanatainak orbitális és spin vektorösszegével. A mag mágneses pillanata elhanyagolható az elektronokéhoz képest. Az elektronok mágneses pillanatai, amelyek ugyanazt a pályát foglalják el (úgynevezett párosított elektronok), egymást törlik. Az atomok közötti kémiai kötés az elektromágneses kölcsönhatások eredményeként történik, amint azt a kvantummechanika törvényei írják le. A legerősebb kötések az atomok közötti elektronok megosztása vagy átadása révén keletkeznek, ami lehetővé teszi a molekulák kialakulását. A molekulákban az elektronok több atommag hatása alatt mozognak, és a molekuláris orbitálokat foglalják el; ugyanúgy, ahogy az atom orbitálokat is elfoglalhatják az elszigetelt atomokban. A molekuláris struktúrák alapvető tényezője az elektronpárok létezése. Ezek ellentétes spinekkel rendelkező elektronok, amelyek lehetővé teszik számukra, hogy ugyanazt a molekuláris orbitált foglalják el anélkül, hogy megsértenék a Pauli-kihagyási elvet (úgy, mint az atomokban). A különböző molekuláris orbitálok eltérő térbeli eloszlással rendelkeznek az elektron sűrűségben. Például a kötött párokban (azaz azokban a párokban, amelyek ténylegesen összekapcsolják az atomokat) az elektronok a maximális valószínűséggel megtalálhatók a magok közötti viszonylag kis térfogatban. Ezzel szemben a nem kötött párokban az elektronok nagy térfogatban vannak elosztva a magok körül.  Kérdés: hogyan vannak elosztva az elektronok?
nagy térfogat a magok körül