Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Passage: A Walt Disney Productions először 1937-ben kezdte meg vizsgálni a szerző és költő Hans Christian Andersen lehetséges élő cselekvéses / animációs életrajzi filmjét, mielőtt a Hófehérke és a hét törpe című film decemberben bemutatkozott volna, az első egész hosszúságú kézzel rajzolt animációs film, amelyet valaha készítettek. 1940 márciusában Walt Disney közös produkciót javasolt Samuel Goldwyn filmproducernek, ahol Goldwyn stúdiója Andersen életének élő cselekvéses jeleneteit forgatja, és a Disney stúdiója Andersen meseit animálja. Az animációs jelenetek Andersen néhány legismertebb műve alapján készültek, mint például A kis hableány, A kis gyufáslány, A kitartó ónkatona, A hókirálynő, Thumbelina, A csúnya kacsa, A vörös cipők és A császár új ruhái. A stúdió azonban nehézségekkel szembesült a Hókirálynővel, mivel nem talált módot arra, hogy alkalmazkodjon és kapcsolódjon a Hókirálynő karakteréhez a modern közönséghez. Még az 1930-as és 1940-es években is világos volt, hogy a forrásanyag nagy filmes lehetőségeket tartalmaz, de a Hókirálynő karaktere túl problémásnak bizonyult. Miután az Egyesült Államok belépett a II. világháborúba, a stúdió a háborús propaganda készítésére kezdett összpontosítani, ami miatt a Disney-Goldwyn projekt fejlesztése 1942-ben megállt. Goldwyn 1952-ben készítette a saját élőszereplő filmjét, Hans Christian Andersen címmel, Danny Kaye Andersen szerepében, Charles Vidor rendezte, Moss Hart írta, és Frank Loesser írta a dalokat. Andersen összes tündérmeséjét inkább dalban és balettben mesélték el élőben, mint a film többi részét. A következő évben hat Oscar-díjra jelölték. A Disney-nél a Hókirálynőt, valamint az Andersen-történetek többi részét (beleértve a Kis sellőt is) félretették.  Kérdés: Melyik karakter nem volt alkalmazkodható a modern közönséghez?
Hókirálynő