Írj folytatást erre a bekezdésre - 1981 és 1988 között
MacNeill 37 mérkőzést játszott Írországért. 1981. február 7-én debütált Írország ellen Franciaország ellen a Lansdowne Road-on, és tíz nemzetközi próbálkozásból az elsőt szerezte. Ugyanebben a bajnokságban második gólt szerzett Wales ellen, és egy drop gólt Angliával szemben. További gólokat szerzett Angliával szemben 1982-ben és Skóciával szemben 1988-ban. 1983-ban Wales ellen is gólt szerzett. MacNeill az ír csapat tagja volt, amely 1982-ben és 1985-ben megnyerte az Öt Nemzet Bajnokságát és a Háromkoronát, és 1983-ban megosztotta a bajnokságot Franciaországgal. Az 1987-es Rugby Világbajnokságon is tagja volt az ír csapatnak, ahol négy próbálkozást ért el Írország négy meccsében, egyet Kanadával, kettőt Tongával és egyet Ausztráliával vívott negyeddöntős vereségben. MacNeill utolsó mérkőzését Írország ellen játszotta 1988. április 23-án Angliával. Tony Warddal, Moss Keane-nel, Donal Spring-el és Ciaran Fitzgeralddal együtt MacNeill elutasította az 1981-es Írországi rugby-turnét Dél-Afrikában az apartheid korszakában. Az 1996-os Docklands-i bombázás után Trevor Ringlanddel együtt MacNeill segített megszervezni az írországi és a barbárok közötti baráti meccset a Lansdowne Road-on, hogy megmutassa, hogy az ír nép békét akar.