Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: A mezőnyben játszó csapat egyik tagja sem viselhet kesztyűt vagy külső lábvédőket, bár a mezőnyben játszó játékosok (különösen az ütő közelében játszó játékosok) ruháik alatt is viselhetnek csípővédőket, ágyékvédőket ("dobozokat") és mellkasvédőket. A wicket-keeperen kívül a kéz vagy az ujj védőfelszerelése csak a bírák beleegyezésével viselhető. A mezőnyben játszó játékosok sisakot és arcvédőt viselhetnek. Ezt általában olyan pozícióban alkalmazzák, mint az ostoba pont vagy ostoba középső wicket, ahol a ütőhöz való közelség kevés időt ad a fejükre való közvetlen lövés elkerülésére. A kényelmetlenség és a ütközés kockázata miatt a "sisak alatt" vagy "a fedél alatt" a pályázás feladata gyakran a csapat legfiatalabb tagjára ruházódik. Ha a sisakot csak az egyik végéről használják, akkor a védő mögött helyezhető el, amikor nem használják. Néhány pályán a pályán alatti üreg formájában, körülbelül 1 m × 1 m × 1 m méretű, a fűvel egyenlő nyíláson keresztül hozzáférhető ideiglenes tárolási hely található, amelyet sisak, lábkötő vagy italok tárolására használhatnak a mezőnyben. 5 büntetőfutás jár a ütő oldalnak, ha a labda érint egy mezőnyben játszó fejfedőt, miközben nem visel, kivéve, ha a labda korábban eltalált egy ütőját, aki nem próbálta megütni vagy elkerülni a labdát. Ezt a szabályt a 19. században vezették be annak érdekében, hogy megakadályozzák a mezőnyben játszó játékosoknak a kalap (gyakran felső kalap) használatát, mivel a krikett labdák kemények és nagy sebességgel mozoghatnak az ütőről, ezért a sérülés megelőzése érdekében védőfelszerelés ajánlott. Volt néhány regisztrált haláleset a krikettben, de ezek rendkívül ritkák, és nem mindig kapcsolódnak a pályához.  Kérdés: Ki viselhet kesztyűt vagy külső lábvédőket?
dobós