Összefoglalja a cikket:  Időről időre egy hatalmas jégdarab szakad le az Antarktisz fenséges tájáról és az óceánba sodródik. Márciusban a NASA képes volt lefényképezni ezt a figyelemre méltó eseményt az űrből egy hónapokig tartó folyamat során. Az amerikai Nemzeti Jégközpont (NIC) észrevette, hogy a Manhattannél nagyobb óriási jéghegy szakadt el a Nyugat-Antarktisz Getz jégtáblájától. Menj le a videóra. Múlt hónapban a NASA rögzített egy 27 km hosszú jéghegyet, amely a Nyugat-Antarktisz Getz jégpályáján születik. A bal oldali kép a tájat mutatja, mielőtt a jéghegy megszakadt volna, a jobb oldali pedig a szörnyeteget, ami az óceánban lebeg. Az Antarktisz nyugati részén található Amundsen-tengeri gleccserek gyorsabban veszítenek jeget, mint bárhol máshol a kontinensen, és a legnagyobb mértékben hozzájárulnak a tengerszint emelkedéséhez. A 27 km hosszú B-34 jéghegy úgy tűnik, hogy a 2015. február közepén vagy végén törött és az Amundsen-tengerbe költözött. A NASA Terra és Aqua műholdjain lévő Moderate Resolution Imaging Spectroradiometer (Modis) képeket készített a borjúzásról. A B-34 a 34. jéghegy az Antarktisz "B" kvadránsából, amelyet a NIC nyomon követ. Az új jéghegy azonban még mindig kisebb, mint a sokkal régebbi B-15T - a B-15 egy töredéke, amely eredetileg 2000 márciusában szakadt le a Ross jégtakaróról. Az első kép (balra) február 16-án mutatja a jéghegyet, amikor még mindig a jégponton volt. Február 28-án (középen) úgy tűnik, hogy kissé elkülönült. Március 5-én (jobbra) szabadon lebeg. A B-34 a 34. jéghegy az Antarktisz " B " kvadránsából, amelyet a NIC nyomon követ. Az e térségben található gleccserek gyorsabban veszítenek jégből, mint bárhol máshol a kontinensen, és a legnagyobb mértékben hozzájárulnak a tengerszint emelkedéséhez. A nagy jéghegyek nagyméretű hatást gyakorolhatnak a Déli-óceánon. Például, ahogy a hegyek olvadnak, a hideg, friss víz hozzáadása a sós óceánhoz befolyásolhatja az óceán áramlatait és keringését. A kutatók azonban kimutatták, hogy még több édesvíz...
A jéghegy a Getz jégtakaróból tört szét és a február közepén vagy végén került az Amundsen-tengerbe. A régió gyorsabban veszít jégből, mint bárhol a kontinensen, és ez a legnagyobb hozzájárulás a tengerszint emelkedéséhez. A tudósok ilyen képeket kombinálnak a jéghegyek hangjaival, hogy felismerjék, hogyan olvadnak a gleccserek.