Összefoglalja a cikket:  A demenciás betegek gondozása a végsőkig terhelheti az embereket, és sokan vannak ebben a helyzetben. Csak Angliában több mint 670 000 fizetés nélküli gondozó segíti a demenciás betegeket. Itt, a demenciával foglalkozó Good Health sorozatunk utolsó hetében a figyelmet a gondozókra fordítjuk, és arra, hogy mit tehetünk, hogy könnyebbé tegyük az életüket és szeretteikét... Menj le a videóra. A demenciás beteg gondozása a végsőkig húzhatja az embereket. Így könnyebbé tesszük az életet. Mire számíthatsz? A betegség korai szakaszában olyan változások következnek be, amelyek talán annyira finomak, hogy néhány barát és ismerős nem is veszi észre, hogy valami baj van - és ez a szakasz sok éven át folytatódhat. De ahogy a betegség előrehalad, és egyre nagyobb károsodást okoz az agynak, a tünetek egyre inkább kiemelkednek: a kommunikáció nehézségei egyre intenzívebbek, és olyan kérdések, mint például az öltözködés vagy a mindennapi ügyek kezelése, egyre problémásabbá válnak. Ez a középső szakasz kezdetét jelenti, a leghosszabb szakaszát, amely több évig is eltarthat. Ez az, amikor az állapot egyre nehezebbé válik, és extra segítségre lehet szükség. De lesznek jó és rossz napok is. A következők segíthetnek... Rendszereket alakítsunk ki. A demencia korai stádiumában a rövidtávú memória károsodik leginkább, ami megnehezíti a betegek számára, hogy nyomon kövessék a napot, vagy akár azt is, hogy milyen óra van. Rájöttem, hogy a rutinhoz ragaszkodni segít a demenciában szenvedőknek jobban orientálódni, és egy ritmusba hozza a testük óráját. A kezdeti szakaszban törekedjenek arra, hogy a következő időszakban rögzítsék a nap meghatározott óráit - segíthet, ha ezt egy táblára írják, amelyet egy naptár mellett tartanak (keressék át, hogy megmutassák, milyen nap van) és egy óra mellett, hogy tudják, mire számíthatnak, mikor. A demencia közepes stádiumában a rutinok még mindig hasznosak lehetnek, de a betegek hajlamosabbak lehetnek a hangulatváltozásokra, ezért legyenek rugalmasak. Bátoríts, de ne kényszeríts. Gyakran a demenciában szenvedő emberek több tünetet és szorongást mutatnak, ahogy a fény elhalványul. Amikor viselkedés...
Ez a demenciáról szóló " Jó egészség " sorozatunk utolsó hete. A figyelmet a gondozókra fordítjuk, és arra, hogy mit tehetünk az élet könnyebbé tételéért. Angliában több mint 670 000 fizetés nélküli gondozó segít valakinek. Elmagyarázzuk, hogy mit tegyenek, ha aggódni kezdenek, ahogy a fény elhalványul. Alvás és felkelés ideje. Mikor kell szedni a gyógyszert. Ebédidő. Vásárlónapok. Szabadidő, például tévézés, rádiózás vagy társasági idő. Mielőtt elkezdenél beszélni, mindig nézz a szemébe, hogy a demenciában szenvedő személy rád koncentrálhasson. Lehet, hogy hajlamosak elfordítani a szemüket, és ez megnehezíti számukra, hogy a beszélgetésre koncentráljanak. Legyen óvatos, ha olyan kérdéseket tesz fel, amiket talán nem tudnak feldolgozni. Például, ha idegesek, ne kérdezd, mi a baj, mert lehet, hogy nem tudják, vagy nem tudják szavakba önteni. Inkább mondd meg nekik: "Úgy tűnik, hogy dühös vagy; gondoljunk arra, hogyan tehetjük, hogy jobban érezd magad". Ha befejezed a mondatokat helyettük, az még inkább frusztrál. Jobb, ha megkérdezik, hogy szeretnének-e, ha találnál nekik szavakat, ha nehézségek vannak. Figyeld a testbeszédüket, mert ez adhat nyomokat arról, hogy mit érez. Például az ismétlődő mozgások azt jelentenék, hogy szoronganak vagy félnek, míg a visszavonulás azt jelentené, hogy túlterheltek. Ha valami nyilvánvalóan helytelen dolgot csinálnak, például a mosogatógépet a mosógépre rakják, vagy a ruhákat az ételszekrénybe, ne kérdezzék meg, miért, és ne szidják meg őket - az agyuk érvelő oldala érintett, és a hibáikra való rámutatás csak zavarba hozza őket és frusztrációt okoz.