1499. december 18-án Velasco de Barrionuevo rendőr és egy asszisztens egy női elche-t vittek el az Albayzínből, hogy kikérdezzék őket. Amikor átmentek egy téren, azt kiabálta, hogy kényszerítették, hogy keresztény legyen. A tisztviselők akkor ellenséges tömeggel voltak körülvéve, és a rendőr megölték, és az asszisztensnek sikerült menekülnie, miután egy helyi muszlim nő menedéket adott neki. Ez az eset nyílt lázadássá vált. Az Albayzín lakosai elbarikádálták az utcákat és felfegyverezték magukat. Egy dühös tömeg menetelt Cisneros házához, nyilvánvalóan egy támadásért. Ez a tömeg később szétszórt, de a következő napokban a lázadás szerveződőbbé vált. Az Albayzín lakossága saját vezetőket és keresztény tisztviselőket választott. A granadai összecsapáson, amely Hernando Talaseos főbisztort és a lázadókat felkelőket kényszerítette, kiabált, hogy a kereszténységre
10 nap