Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A csata alapvető okai a Diokleciánus tetrarchiájában rejlő rivalizációk voltak. Miután Diocletianus május 1-jén lemondott, utódjai szinte azonnal elkezdtek küzdeni a Római Birodalom irányításáért. Bár Konstantin a nyugati császár Constantius fia volt, a tetrarchikus ideológia nem feltétlenül biztosította az örökletes utódságot. Amikor Constantius 306. július 25-én meghalt, az apja serege Egyiptomban, Eboracumban (York) Augusztust hirdetett ki. Rómában a kedvenc Maxentius volt, Constantius császári kollégájának, Maximianusnak a fia, aki 306. október 28-án megragadta a császár címét. De míg Konstantin igényeit Galerius, a keleti tartományok uralkodója és a birodalom vezető császára elismerte, Maxentiust uszürpátorként kezelték. Galerius azonban elismerte, hogy Konstantin csupán a császár kisebb uralkodói rangját viselte. Galerius megparancsolta társa, Severusnak, hogy 307 elején tegye le Maxentiust. De amint Severus megérkezett Olaszországba, serege Maxentius oldalára lépett. Severust elfogták, bebörtönözték és kivégezték. Galerius ősszel maga is felvonult Rómára, de nem sikerült elfoglalnia a várost. 312-re azonban Konstantin és Maxentius nyílt ellenséges viszonyban álltak egymással, habár feleségei voltak Constantinusnak Faustával, Maxentius húgával kötött házasságából. 312 tavaszán Konstantin 40.000 katonát gyűjtött össze, és elhatározta, hogy ő maga helyezze el Maxentiust. Könnyen elfoglalta Észak-Olaszországot, és két nagy csatát nyert: az elsőt Torinó közelében, a másodikat Veronában, ahol a praetori prefektus Ruricius Pompeianus, Maxentius legmagasabb rangú tábornokát megölték.  Kérdés: mi volt a harc fő oka?
A belső rivalizálás