Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Chaplin soha nem beszélt többet, mint felületesen a filmkészítési módszereiről, azt állítva, hogy egy ilyen dolog olyan lenne, mintha egy varázsló tönkretenné a saját illúzióját. Élete során keveset tudtak a munkamódszereiről, de a filmtörténészek kutatásai - különösen Kevin Brownlow és David Gill eredményei, amelyeket az ismeretlen Chaplin (1983) három részből álló dokumentumfilmben mutattak be - azóta megmutatták egyedülálló munkamódszereit. Amíg nem kezdett beszélni párbeszédfilmeket készíteni A nagy diktátorral, Chaplin soha nem lőtt egy befejezett forgatókönyvből. Sok korai filmje csak egy homályos premisszával kezdődött, például "Charlie belép egy gyógyfürdőbe" vagy "Charlie egy zálogházban dolgozik". Ezután készített díszleteket, és a részvénytársaságával dolgozott, hogy improvizáljon gágokat és "üzletet" velük, majdnem mindig a filmeken dolgozva ki az ötleteket. Ahogy az ötletek elfogadásra és elvetésre kerültek, egy narratív szerkezet jött létre, ami gyakran megkövetelte Chaplintől, hogy újraforgasson egy már befejezett jelenetet, amely máskülönben ellentmondott volna a történetnek. Az A Woman of Paris-tól kezdve Chaplin elkészített cselekménysel kezdte a forgatási folyamatot, de Robinson azt írja, hogy a Modern Times-ig minden film "sok metamorfózison és permutáción ment keresztül, mielőtt a történet végleges formát öltött". A filmek ilyen módon történő gyártása azt jelentette, hogy Chaplin hosszabb ideig tartott a képek befejezésében, mint szinte bármely más filmkészítő abban az időben. Ha elfogyott neki az ötlete, gyakran szünetet tartott a forgatáson, ami napokig tartott, miközben a stúdiót készen tartotta az inspiráció visszatérésére. A folyamat további késleltetése Chaplin szigorú perfekcionizmusának köszönhető. Barátja, Ivor Montagu szerint "a filmkészítőnek csak a tökéletesség lenne jó". Mivel Chaplin személyesen finanszírozta a filmjeit, szabadon törekedhetett erre a célra, és annyi felvételt készíthetett, amennyit csak akart. A szám gyakran túlzott volt, például 53 felvétel minden befejezett felvételre a Kölyökben. A bevándorlóhoz, egy 20 perces rövidfilmhez, Chaplin 40 000 lábnyi filmet forgatott, ami elég egy teljes hosszúságú filmhez.  Kérdés: Milyen alapelvekkel kezdődött a korai filmek jó része?
homályos