Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjárás: A vizsgálatok azt mutatták, hogy a magas támadásszögeknél egy függőleges stabilizátor nem volt elégséges, és két függőleges stabilizátorra váltottak, 45 ° -os szögben, ami egy "könnyű hosszanti stabilitás" kialakításához vezetett, amely növeli a manőverezhetőséget. A Northrop még nem bízott a fly-by-wire vezérlésben, és megtartotta a mechanikusan jelzett repülési vezérléseket. Az első prototípusot (sorozatszám 72-1569) 1974. április 4-én indították el Hawthorne-ban; első repülése az Edwards AFB-n június 9-én történt, Henry "Hank" Chouteau-val a vezérlésen 61 percig repülve, elérve a 18,000 láb magasságot és a maximális sebességet 610 mérföld óránként. Chouteau később megjegyezte: "Amikor a tervezők azt mondták, hogy az YF-17-ben visszaadják a repülőgépet a pilótának, komolyan gondolták. Ez egy vadászpilóta vadászgépe". A második YF-17 (s/n 72-1570) augusztus 21-én repült először. 1974-ig a YF-17 versenyzett a General Dynamics YF-16 ellen. A két YF-17 prototípus 288 tesztrepülést hajtott végre, összesen 345,5 órát. A YF-17 elérte a Mach 1.95 maximális sebességét, a max. terhelési tényező 9,4 g, és a maximális magasság több mint 50,000 láb (15,000 m). 34°-os támadásszögre képes volt a síkban repülve, és 63°-ra 50 kt-on (58 mph, 93 km/h) emelkedve.  Kérdés: Mikor repült a második YF-17?
Augusztus 21.