A válság Thaiföldön (Thailandban Tom Yum Goong válságként ismert) a thai baht pénzügyi összeomlásával kezdődött, miután a thai kormány arra kényszerült, hogy a bahtot lebegtetse a külföldi valuta hiánya miatt, hogy támogassa a valuta kötődését az amerikai dollárhoz. A tőke menekülés következett be, és nemzetközi láncreakció kezdődött. Akkoriban Thaiföld olyan külföldi adósság terhére tett szert, amely az országot ténylegesen csődbe juttatta még a valutája összeomlása előtt. A válság terjedésével Délkelet-Ázsia és Japán többsége lecsökkenő valutákat, leértékelt részvénypiacokat és egyéb eszközárakat és a magánadósság meredek növekedését tapasztalt. Indonézia, Dél-Korea, Thaiföld volt a válság által leginkább érintett ország. Hongkong, Laosz és a Fülöp-szigetek is a lecsökkenésnek szenvedtek.
Hongkong, Laosz, Malajzia és a Fülöp-szigetek