Töltse ki a következő mondatot: Reima Pietilä a Finn Építészeti Múzeum tevékenységeiben is részt vett, valamint elméleti cikkeket tett közzé a "Le Carré Bleu" és az "Arkkitehti" magazinban. Pietilä részt vett még egy találkozón is az X csapat építészei csoportjának, amely 1972-ben az Egyesült Államok Cornell Egyetemen tartott, akiket nagyon aggasztottak a strukturalizmus kérdései az építészetben, azaz a kultúra elemeinek hangsúlyozása, valamennyire a modernizmus egyetemesítő tendenciáinak reakciója, különösen az X csapat kezdeményezőinek, a CIAM idősebb generációjának eredetileg előmozdítása szerint. Pietilä a racionalista iskola szemléletével ellentétes nézőpontot képviselt, és bár a művek (a feleségével, Raili Pietilä-vel együttműködve tervezték) Aalto szerves sajátosságait tartalmazták, sokkal absztraktabbak és homályosabbak voltak. Azzal érvelve, hogy a természet a plaszticitás apoteózisa, az építészeti termékek morfológiai elemzését követelte, az euklidészi geometriát az elemzés nem megfelelő eszközeként tekintve. Első nagy munkája, a finn pavilon az 1958-as
A Brüsszeli Kiállítás valójában Blomstedt elméleteihez hasonló moduláris megközelítést követett; azonban a fa, téglalap alakú dobozos egységek egésze előízlelte Pietilä későbbi, teljesen szabad formán alapuló felületét; ezek közül a legjelentősebb szerves munkák a Kaleva templom, Tampere (1959<unk>1966), a Dipoli diákgyűlési épület, Espoo (1961<unk>66), a Metso könyvtár, Tampere (1978<unk>1986) és a végső munkája, a finn elnök hivatalos rezidenciája, Mäntyniemi, Helsinki (1983<unk>1993). Mindezek az épületek nyílt építészversenyek eredményei voltak.