Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Passage: Bhutia négy alkalommal játszott az I-League futballcsapatban, az East Bengal Clubban, ahol karrierjét kezdte. Amikor 1999-ben csatlakozott az angol Bury klubhoz, ő lett az első indiai labdarúgó, aki szerződést írt alá egy európai klubmal, és csak a második, aki Mohammed Salim után hivatásos módon játszott Európában. Ezután rövid kölcsönzéssel a malajziai Perak F.A. labdarúgó klubban játszott. Emellett a JCT Mills-nél is játszott, amely egyszer megnyerte a bajnokságot az ő idejében; és Mohun Bagan, amely kétszer nem nyerte meg a bajnokságot az ő két idejében, szülőhazájában Indiában. Nemzetközi labdarúgó kitüntetései közé tartozik a Nehru-kupa, az LG-kupa, a SAFF bajnokság háromszor és az AFC Challenge Cup megnyerése. Ő a második leggyakrabban játszott játékos Indiában, 82 nemzetközi játékkal. Ő a második legfiatalabb indiai nemzetközi gólszerző is Jerry Zirsanga után, amikor 18 évesen és 90 napban az 1995-es Nehru-kupa során Uzbekisztán ellen szerezte meg az első gólját. A pályán kívül Bhutia ismert a Jhalak Dikhhla Jaa valóságos televíziós műsor megnyeréséért, amely sok vitát okozott az akkori klubjával, Mohun Bagannal, és azért, hogy ő volt az első indiai sportoló, aki bojkottálta az olimpiai fáklyát a tibeti függetlenségi mozgalom támogatására. Bhutia, akinek a labdarúgó-stadionát az indiai labdarúgóhoz való hozzájárulása tiszteletére nevezték el (az első játékos, aki még mindig játszik, amikor ilyen megtiszteltetés érte), számos díjat is elnyert, például az Arjuna díjat és a Padma Shri-t. 2010 októberében megalapította a Bhaichung Bhutia labdarúgó iskolákat Delhiben, Carlos Queiroz és a Nike labdarúgóval együttműködve. 2011 augusztusában Bhutia bejelentette, hogy visszavonul a nemzetközi labdarúgásból. Elbúcsú meccse az indiai nemzeti csapattal volt 2012. január 10-én a Bayern München ellen a delhi Jawaharlal Nehru Stadionban.  Kérdés: Hányszor nyerte a csapata a SAFF bajnokságot?
három