Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: Cadorna nehéz politikai és katonai helyzetet örökölt. Antonio Salandra miniszterelnök kormánya a kezdeti semlegességet részesítette előnyben az Olaszország által a hármas szövetség keretében vállalt szerződéses kötelezettségek helyett. Ennek megfelelően Cadorna kénytelen volt visszafordítani a régóta kialakított stratégiai terveket, miközben felfedezte, hogy a hadsereg rosszul volt felkészülve az Osztrák-Magyarország és Németország elleni háborúra. Különösen sok embert és sok felszerelést küldtek Tripolitániába, így a hazai hadsereg szervezetlenül maradt. Cadorna 1915-ben négy offenzívát indított az Isonzo folyó mentén. E támadások célja Gorizia erőd volt, amelynek elfoglalása lehetővé tette az olasz hadseregek számára, hogy délre forduljanak és Triestre menjenek, vagy tovább a Ljubljana-i szakadékra. Mind a négy támadás kudarcot vallott, mintegy 250.000 olasz veszteséggel, és kevés anyagi nyereséggel. Cadorna végül tizenegy csatát vívott az Iszonzon 1915 és 1917 között. További erők a Trentino kiemelkedő mentén voltak elhelyezve, Rovereto, Trento és Bolzano felé támadva. Ezek a támadások is kudarcot vallottak. Az Isonzo és a Trentino mentén fekvő terep teljesen alkalmatlan volt a támadó hadviselésre - hegyes és törött, nincs mozgásterület. 1917. október 24-én az osztrák-magyar/német hadsereg a Kobaridnál (italiai néven Caporetto) ütött át az Iszonzon, és november 12-én egészen a Piave folyóig haladt. Cadorna csapatának nagy része messze előre, kevés védelmi mélységgel járult hozzá a Caporetto-i vereséghez; de még súlyosabbak voltak más tisztek felelősségei, különösen Pietro Badoglio, az osztrák-német támadás által átvett szektorban a testület parancsnoka. Maga Cadorna október nagy részében szabadságon volt, és közvetlen alárendeltje súlyosan beteg volt.  Kérdés: Hány áldozat volt, amikor mind a négy támadás kudarcot vallott?
250 000 olasz veszteség