Írj folytatást erre a bekezdésre - Amikor a litván sajtótiltást 1904-ben feloldották, Davainis-Silvestraitis 1904 augusztusában Vilniusba költözött, és a Petras Vileišis által alapított könyvesboltban dolgozott. A "Vilniaus žinios" szerkesztőjévé vették fontolóra, de az oktatás hiánya miatt elutasították. Mivel Vilniusban nem talált állandó jövedelmet, 1904. decemberében Szentpétervárba költözött, hogy a "Lietuvių laikraštis" szerkesztőségében dolgozzon. Ott volt a véres vasárnap tanúja.
Az 1905-ös orosz forradalom. Davainis-Silvestraitis elégedetlen volt a "Lietuvių laikraštis" munkakörülményeivel, és 1905 márciusában visszatért Vilniusba. Csatlakozott a városban tevékenykedő különböző litván társaságokhoz, és cikkeket írt a "Viltis" és a "Šaltinis" számára. Az 1905. decemberében Vilniusban megrendezett Nagy Szejm egyik szervezője volt. Ő volt az egyik a négy ember közül, akik aláírták a vitatott memorandumot Sergei Witte-nek, az Orosz Birodalom miniszterelnökének. Ugyanakkor nem volt hajlandó csatlakozni a Seimas után Jonas Basanavičius által szervezett () mozgalomhoz, mert ez a mozgalom nemesellenes volt, és azt követelte, hogy a földet a parasztok között kell elosztani. Az álláspontját más litván aktivisták félreértették, és elkezdte eltávolítani magát a litván közélettől.