Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  1956 júliusában Nasser egyoldalúan államosította a Szuezi-csatornát. Anthony Eden válasza, aki Churchill helyett miniszterelnök lett, az volt, hogy összejátszik Franciaországgal, hogy megtervezzen egy izraeli támadást Egyiptom ellen, ami Britanniának és Franciaországnak kifogást adna arra, hogy katonailag beavatkozzanak és visszavegyék a csatornát. Eden dühbe hozta Dwight D. Eisenhower amerikai elnököt, mert nem konzultált vele, és Eisenhower nem volt hajlandó támogatni az inváziót. Eisenhower egy másik aggodalma a Szovjetunióval folytatható háború lehetősége volt, miután azzal fenyegetőzött, hogy beavatkozik az egyiptomi oldalon. Eisenhower pénzügyi befolyásolást alkalmazott azzal a fenyegetéssel, hogy eladja a brit font amerikai tartalékát, és ezzel felgyorsítja a brit valuta összeomlását. A szuezi válság nagyon nyilvánosan leleplezte Nagy-Britannia korlátait a világ előtt, és megerősítette Nagy-Britannia hanyatlását a világ színpadán és szuperhatalomként való végét, és bebizonyította, hogy ezentúl nem tud cselekedni az Egyesült Államok legalábbis beleegyezésének, ha nem is teljes támogatásának nélkül. A szuezi események megsértik a brit nemzeti büszkeséget, és egy parlamenti képviselő "Brit Waterloo"-nak nevezte, míg egy másik azt sugallta, hogy az ország "amerikai műholdává" vált. Margaret Thatcher később leírta azt a gondolkodásmódot, amiről úgy vélte, hogy a brit politikai vezetőkre sújtotta a szuezi válság után, amikor "a hitből, hogy Nagy-Britannia bármit megtehetett, egy szinte neurotikus hitre váltottak, hogy Nagy-Britannia semmit sem tehetett", amelyből Nagy-Britannia nem gyógyult meg, amíg a sikeres visszaszerzése a Falkland-szigetek Argentínától 1982-ben. Bár a szuezi válság miatt a brit hatalom a Közel-Keleten gyengült, nem esett össze. Nagy-Britannia ismét kiküldte a fegyveres erőit a régióba, beavatkozva Ománba (1957), Jordániába (1958) és Kuvaitba (1961), bár ezekben az alkalmakban amerikai jóváhagyással, mivel az új miniszterelnök Harold Macmillan külpolitikája...  Kérdés: Melyik országba küldött katonákat Nagy-Britannia a szuezi válság után?
Omán (1957), Jordánia (1958) és Kuvait