Összefoglalja a cikket:  Úgy néz ki, és néha úgy is viselkedik, mint egy hatalmas szivacs, ami az űrben lebeg. De ez a szikla valójában a Szaturnusz egyik külső holdja, mérete 255 x 161 mérföld (410 x 260 km). A Hyperion néven ismert hold porózus felszíne hihetetlen részletességgel látható ezen a képen, amit a Cassini készített, amikor a műhold mellett repült. A lebegő fürdőszivacs: Ez a kép a Szaturnusz egyik külső holdját mutatja, amelynek mérete 410 x 260 km. A Cassini körülbelül 62.000 km-re volt a Hyperiontól, amikor a képet készítették. A Hyperion krumpli alakú, és a Naprendszer egyik legnagyobb, szabálytalannak ismert égitestje. A NASA szerint a furcsa, majdnem "buborékos" megjelenése annak tudható be, hogy méretéhez képest nagyon alacsony a sűrűsége, ami azt is jelenti, hogy nagyrészt vízi jégből és csak kis mennyiségű kőzetből áll. Ezek miatt a hold porózus, mint egy szivacs, a felületén különböző méretű, jól megőrzött kráterek vannak összecsomagolva. A Cassini körülbelül 62.000 kilométerre volt a Hyperiontól, amikor a képet majdnem egy évtizede készítették. Az ESA most adta ki a Hold finom, hamis színes perspektíváját, amelyben a felületi vonások kihangsúlyozottak a természetes vörös színének enyhítésével. Az elrepülés során a szonda többre jutott, mint amire számított, mivel a Hyperion töltött részecskék robbanását indította el az űrhajó felé, hatékonyan szállítva egy óriási 200 voltos elektromos sokkot. Úgy tűnik, hogy a Hyperion felszíne elektrosztatikus töltésűvé válik, mivel töltött részecskékben fürdik. Ezek a részecskék folyamatosan áramolnak ki a Napból az űrbe, de a Hyperionnak meg kell birkóznia azokkal is, akik a házigazda, a Szaturnusz mágneses mezőjében vannak csapdába esve. Míg a csillagászok a Naprendszerben sok test töltöttnek számítanak, a Cassini adatai jelentik az első tapasztalást egy töltött természetes objektumról az űrben, a holdunkon kívül. Ez hasonlítható ahhoz, ami akkor történik, amikor...
Az ESA kiadott egy képet a Szaturnusz egyik külső holdjáról, a Hyperionról. A buborékos megjelenése annak köszönhető, hogy a méretéhez képest nagyon alacsony a sűrűsége. A tudósok szerint a Hold 40 százaléka üres térből áll. A Hyperionról ismert, hogy hatalmas töltésű részecskék robbanását okozza.