Írj folytatást erre a bekezdésre - A 35. gyalogos brigádot (a 113. mezői ezred és a 67. páncéltörő ezred mellett) áthelyezték az 1. londoni hadosztályba, egy motoros formációba. A hadosztály érkezése a hadosztály átszervezésének része volt egy gyalogos hadosztályba. A hadosztály összetételének kis változásával az 1943 és 1945 közötti olasz hadjáratban harcolt. A 36. gyalogos hadosztály rövid időre a 2. londoni hadosztályhoz (egy másik motoros alakzat) kapcsolódott, mielőtt független gyalogos hadosztályná vált, közvetlenül a hadügyminisztérium parancsnoksága alatt, vagy a testület szintjén. Végül a 78. gyalogos hadosztályba került át, és a brigád (néhány változtatással) harcolt az észak-afrikai hadjáratban 1942-ben, a szicíliai invázióban
1943-ban, és az olasz hadjáratban 1943-tól a háború végéig. A 37. gyalogos hadosztály független formációvá vált a hadtest szintű parancsnokság alatt. 1941-ben átnevezték a 7. gyalogos brigádra, mielőtt a háború hátralévő részében az Egyesült Királyságban működő különböző hadosztályokhoz rendelték. A 114. mezői ezred is csatlakozott a 2. londoni hadosztályhoz, és a hadosztálynál maradt 1941 végéig. Ezt követően áthelyezték Indiába, és a 20. indiai gyalogos hadosztályhoz csatolták, és harcolt a burmai hadjáratban. A 118. mezői ezredet áthelyezték a 18. gyalogos hadosztályba, hogy az tüzérségi erejét növeljék. A Szingapúri csata után 1942-ben harcoltak és megadták magukat. A hadosztály mérnökei a XII. hadtest csapatokká, a királyi mérnököké lettek, és a II. hadsereg részeként szolgáltak az északnyugat-európai hadjáratban 1944-1945-ben. A divíziós jelzőegység túlélőit az Egyesült Királyságban, Szudánban, valamint a Földközi-tenger és a Közel-Kelet színterén működő jelzőegységekhez osztották ki.