Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Walter Cannon és Hans Selye állatkísérleteket használtak, hogy a stressz tanulmányozásának legkorábbi tudományos alapját hozzák létre. Az állatok külső nyomásokra, például a melegre és a hidegre, a hosszabb ideig tartó korlátozásra és a sebészeti eljárásokra adott fiziológiai válaszát mérik, majd ezekből a tanulmányokból az emberekre extrapolálják. Richard Rahe és mások későbbi, stresszre vonatkozó kutatásai megállapították, hogy a stresszt különálló, mérhető életstresszorok okozzák, és tovább, hogy ezek az életstresszorok rangsorolhatók a stressz medián fokával, amelyet termelnek (ami a Holmes és Rahe stresszskálához vezet). Így a stresszt hagyományosan úgy fogalmazták meg, hogy a stresszt tapasztalók ellenőrzésén kívül eső külső sértések eredménye. Nemrégiben azonban azt állították, hogy a külső körülmények nem rendelkeznek belső képességgel a stressz előidézésére, hanem hatásukat az egyén észlelése, képességei és megértése közvetíti.  Kérdés: Mi a legújabb érv a külső körülmények szerepéről az állatok stresszének kiváltásában?
hogy a külső körülmények nem rendelkeznek belső képességgel a stressz előidézésére, hanem hatásukat az egyén érzékelései, képességei és megértése közvetítik