Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjárat: Az optikai elmélet a 17. század közepén fejlődött a filozófus René Descartes által írt értekezésekkel, amelyek számos optikai jelenséget magyaráztak meg, beleértve a visszatükrözést és a törést is azzal, hogy feltételezték, hogy a fényt a tárgyak bocsátják ki, amelyek előállították. Ez lényegesen különbözik az ókori görög kibocsátáselmélettől. Az 1660-as évek végén és az 1670-es évek elején Isaac Newton kiterjesztette Descartes elképzeléseit a fény corpuscle elméletére, híresen meghatározva, hogy a fehér fény színek keveréke, amelyet egy prizmával el lehet választani alkotóelemeibe. 1690-ben Christiaan Huygens a fény hullámelméletét javasolta, amely Robert Hooke 1664-es javaslatain alapult. Hooke maga nyilvánosan kritizálta Newton fényelméleteit, és a viszály a kettő között Hooke haláláig tartott. 1704-ben Newton megjelentette az Optikát, és abban az időben, részben a fizika más területein elért sikerei miatt általában győztesként tekintették a fény természetéről folytatott vitában. A newtoni optikát általában a 19. század elejéig fogadták el, amikor Thomas Young és Augustin-Jean Fresnel kísérleteket végeztek a fény interferenciájával kapcsolatban, amelyek szilárdan megállapították a fény hullám jellegét. Young híres kettős rés kísérlete kimutatta, hogy a fény a szuperpozíció törvényét követte, ami egy hullámszerű tulajdonság, amit Newton corpuscle elmélete nem jósol. Ez a munka a fény diffrakciós elméletéhez vezetett, és a fizikai optikában egy egész tanulmányt nyitott meg. A hullámoptikát James Clerk Maxwell az 1860-as években sikeresen egyesítette az elektromágneses elmélettel. Az optikai elmélet következő fejlődése 1899-ben következett be, amikor Max Planck helyesen modellezte a fekete test sugárzását azzal, hogy feltételezte, hogy a fény és az anyag közötti energiacserék csak diszkrét mennyiségben történik, amit kvantumnak nevezett. 1905-ben Albert Einstein közzétette a fotoelektromos hatás elméletét, amely szilárdan megalapozta a fény saját kvantumát. 1913-ban Niels Bohr kimutatta, hogy az atomok csak diszkrét mennyiségű energiát bocsáthatnak ki, így magyarázva a diszkrét vonalakat...  Kérdés: Mit lehet használni, hogy elkülönítse a színeket a fehér fénytől?
prizma