1939-ben külügyminiszter lett. A következő két évben megpróbálta biztosítani Románia semlegességét, amely Németország és a Szovjetunió között ragadt. Franciaországtól és Nagy-Britanniától biztosítékokat kapott, de ezeket nem tartották tiszteletben. Miután Észak-Transzilvániát a második bécsi ítélet következtében Magyarország annektálta, és Besszarábiát, Észak-Bukovínát és a Hertza régiót a Szovjetunió
1940-ben nagykövetként küldték Moszkvába, ahol a Szovjetunió elleni háború kezdetéig maradt 1941. június 21-én. Ezután Genfben, Svájcban telepedett le.