Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Ábra: Tekintettel a dallam számos és változatos elemeire és stílusára, "[a dallam] sok meglévő magyarázata bizonyos stílusos modellekre korlátoz minket, és túl kizárólagos". Paul Narveson 1984-ben azt állította, hogy a melódiás témák több mint háromnegyede nem volt alaposan feltárva. A 20. század előtt írott európai zene és a 20. század folyamán a népszerű zene többségében meglévő dallamokban "meghatározott és könnyen felismerhető frekvenciaminták", ismétlődő "események, gyakran időszakos, minden szerkezeti szinten" és "az időtartamok és az időtartamok ismétlődése". A 20. századi dallamok "többféle hangerőforrást használtak, mint a nyugati zene bármely más történelmi időszakában". Míg a diatón hangszínt még mindig használták, a kromatikus hangszínt "széles körben alkalmazták". A zeneszerzők a "minőségi dimenzióknak" is strukturális szerepet tulajdonítottak, amelyek korábban "szinte kizárólag a hangerőnek és a ritmusnak voltak fenntartva". Kliewer kijelenti: "Minden dallam lényeges elemei az időtartam, a hangerő és a minőség (timbre), a textúra és a hangerő. Bár ugyanaz a dallam felismerhető lehet, amikor sokféle hanghanggal és dinamikával játszanak, az utóbbi még mindig "lineáris rendezés eleme" lehet  Kérdés: Mit látott Kliewer a dallam legfontosabb aspektusainak?
időtartam, hangerő és minőség (timbre), textúra és hangerő