Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Passage: The Economist egy angol nyelvű heti folyóirat formátumú újság, amely az Economist Group tulajdonában van, és Londonban szerkesztődik. A folyamatos kiadvány James Wilson alapítója alatt kezdődött 1843 szeptemberében. 2015-ben az átlagos heti forgalma valamivel több mint 1,5 millió volt, amelyeknek körülbelül a felét az Egyesült Államokban adták el. A Pearson PLC a The Financial Times Limited révén 2015 augusztusáig 50%-os részesedéssel rendelkezett. Akkor Pearson eladta a részesedését az Economistban. Az Agnelli család Exor 287 millió fontot fizetett, hogy a részesedésüket 4,7%-ról 43,4%-ra emelje, míg az Economist 182 millió fontot fizetett az 5,04 millió részvény egyenlegeért, amelyet a jelenlegi részvényesek között osztanak. Az Agnelli családon kívül a vállalat kisebb részvényesei közé tartoznak a Cadbury, a Rothschild (21%), a Schroder, a Layton és más családi érdekeltségek, valamint számos alkalmazott és korábbi munkatárs részvényese. A testület hivatalosan kinevezi a szerkesztőt, akit az engedély nélkül nem lehet eltávolítani. Bár a The Economist globális hangsúlyt és hatóköröt kap, a 75 újságíró személyzetének körülbelül kétharmada a londoni Westminster kerületben található. A The Economist a klasszikus és gazdasági liberalizmus szerkesztői álláspontját képviselte, amely támogatja a szabad kereskedelmet, a globalizációt, a szabad bevándorlást és a kulturális liberalizmust (például az azonos neműek házasságának jogi elismerését vagy a kábítószer-liberalizációt). A kiadvány "Adam Smith és David Hume kaledón liberalizmusának terméke". Azt állítja, hogy sok befolyásos vezető és döntéshozó hallgatja. A kiadvány vezérigazgatója ezt a közelmúltbeli globális változást, amelyet először az 1990-es években észleltek és a 21. század elején felgyorsultak, "a tömeges intelligencia új koraként" jellemezte.  Kérdés: A közönségben voltak politikai döntéshozók és befolyásos emberek?
vezetők