Az 1940-es évek folyamán a kezelés elsősorban testmozgásból, masszázsból és húzásból állt. A gerinc és a végtagok ízületeinek manipulációs eljárásait az 1950-es évek elején kezdték gyakorolni, különösen a brit Commonwealth országokban. Körülbelül abban az időben, amikor a gyermekbénulás elleni vakcinákat fejlesztették ki, a fizikoterapeuták normális eseményekké váltak az egész Észak-Amerikában és Európában működő kórházakban. Az 1950-es évek végén a fizikoterapeuták a kórházi gyakorlaton túl a kórházi ortopédiákra, az állami iskolákra, a főiskolákra / egyetemek egészségügyi központjaira, a geriatrikus környezetbe (képzett ápoló létesítmények), a rehabilitációs központokba és az orvosi központokba kezdtek el mozogni.
Az APTA ortopédiai részlege