Marokkó 1956-ban függetlenné vált, és az Istiqlal Párt bemutatta az új állam határaira vonatkozó elképzelését. Ezek a nacionalisták a Nagy Marokkó eszméjére hivatkoztak, amely a francia és brit gyarmatosítást megelőző Sharifian birodalom területén alapul. Ez a terület magában foglalta az akkori spanyol Szaharát, a francia Nyugat-Afrikát és a francia Algériát. A marokkói állam maga hivatalosan elfogadta a "Nagy Marokkó" vízióját V. Mohamed korában, 1958-ban. A mauritán és az algériai után
Az 1960-as évek elején elnyert függetlenség után Marokkó a Nagy Marokkó nagy részére vonatkozó követeléseit feloldotta. Mindazonáltal fenntartotta a Nyugat-Szahara fölötti irredentizmus igényeit.