Írj folytatást erre a bekezdésre - Godefroy fiatalabb testvére, Louis Denis Godefroy, (született 1800 novemberében Etainben, Meuse-ban), orvosi hallgató Toulouse-ban 1821-ben, majd professzor Castres-ben, bemutatásra került a Montauban-i protestáns teológiai karnak (1808-ban I. Napóleon által létrehozott), és a protestáns konzisztórium 1832. április 20-án Viane-ban (Tarn) lelkészként nevezte ki, ahol 1874. júniusáig hivatalosan szolgál. A családi hagyományokhoz hűen Godefroy Calès Montpellierben folytatta az orvostudományi kar tanfolyamát, és 1822-ben orvos lett. Villefranche-de-Lauragais-ban telepedett le, ahol már korán bizonyos politikai befolyást szerzett a köztársasági körökben, az 1830-as forradalom után nevezték el a Nemzeti Gárda parancsnokának; de látva, hogy a kormány olyan irányt vett, amely nem az övé, lemondott. Godefroy intellektuálisan és politikailag is közel állt Jean-Marie nagybátyjához, és ez annak ellenére, hogy a monarchisták száműzetésre ítélték, és 1816-ban, a monarchia helyreállítása alatt királyi gyilkosként száműzték a nemzeti területről. Egy 1833-ban Liège-ből írt levél, amelyet az egykori konvencionális és az Ötszáz Tanácsának képviselője írt, és unokaöccse, Godefroy-nak címzett, kifejezetten tanúskodik közös köztársasági meggyőződésük közelségéről. Még 1848-ig a Villefranche Városi Tanácsának tagja volt, Godefroy abban az évben, a második francia forradalom idején
, a Köztársaság, és átvette a város igazgatását.