A görög függetlenségi háború kitörésekor a székhely ismét Nafplio-ba költözött. A püspök, Grigorios Kalamaras meghalt a
Tripolitsa ostroma, és következésképpen "etnomártírnak" nevezik, egy nemzeti mártírt, görögül: ἐθνομάρτυρας. Ez a megjelölés népszerű, és nincs kánoni státusza, amely a püspököt szentté tenné, mivel a harcban való halál nem feltétlenül minősíti a mártírhalált.