Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A mikroszkópiában elért eredmények szintén nagy hatással voltak a biológiai gondolkodásra. A 19. század elején számos biológus rámutatott a sejt központi fontosságára. 1838-ban és 1839-ben Schleiden és Schwann elkezdte népszerűsíteni az elképzeléseket, hogy (1) a szervezet alapvető egysége a sejt, és (2) az egyes sejtek rendelkeznek az élet minden jellemzőjével, bár ellenezték azt az elképzelést, hogy (3) minden sejt más sejtek osztódásából származik. Robert Remak és Rudolf Virchow munkájának köszönhetően azonban az 1860-as évekre a legtöbb biológus elfogadta a sejtelméletnek nevezett három alapelvet is. A sejtelmélet arra vezette a biológusokat, hogy újragondolják az egyes organizmusokat, mint az egyes sejtek egymástól függő összeszereléseit. A citológia feltörekvő területén dolgozó tudósok, akik egyre erősebb mikroszkópokkal és új színezési módszerekkel voltak felfegyverkezve, hamarosan felfedezték, hogy még az egyes sejtek is sokkal összetettebbek, mint a korábbi mikroszkopisták által leírt, folyadékkal teli, homogén kamrák. Robert Brown 1831-ben leírta a magot, és a 19. század végére a citológusok számos kulcsfontosságú sejtösszetevőt azonosítottak: kromoszómákat, centroszómákat, mitokondriákat, kloroplasztokat és más struktúrákat, amelyek a festés révén láthatóvá váltak. Walther Flemming 1874 és 1884 között leírta a mitózis különálló szakaszait, és kimutatta, hogy ezek nem a színezés műalkotásai, hanem az élő sejtekben fordulnak elő, továbbá, hogy a kromoszómák száma megduplázódott közvetlenül a sejt osztódása és a leánysejt előállítása előtt. August Weismann örökletes elméletében a sejtreprodukció kutatásainak nagy része összeállt: azonosította a magot (különösen a kromoszómákat) mint örökletes anyagot, javasolta a különbséget a szomatikus sejtek és a csírasejtek között (az érveléssel, hogy a csírasejtek esetében a kromoszómaszámot felére kell csökkenteni, ami a meiózis fogalmának előfutára), és elfogadta Hugo de Vries pangénelméletét. A Weismanizmust rendkívül befolyásolta, különösen a kísérleti embriológia új területén. Az 1850-es évek közepére a betegség miaszma elméletét nagyrészt felváltotta a...  Kérdés: Mi volt az egyik pozitív hatása a mikroszkópiában elért fejlődésnek?
mély hatást gyakorol a biológiai gondolkodásra