Töltse ki a következő mondatot: A Lengyel-Litván Köztársaság 1795-es bukása után Litvánia nagy része beépült az Orosz Birodalomba. A Stolypin reformjain alapuló iparosítás és kereskedelmi mezőgazdaság kezdete, valamint az 1861-es szolgaság eltörlése felszabadította a parasztokat és migráns munkásokká változtatta őket. Az iparosodás nyomásai, a litván sajtótörvény,
Az általános elégedetlenség, a vallásszabadság elnyomása és a szegénység számos litvánot, különösen az 1867-1868-as éhínség után, arra késztette, hogy az Orosz Birodalomból az Egyesült Államokba emigráljon, és az első világháború kitöréséig folytatódott. A kivándorlás folytatódott annak ellenére, hogy a cárok megpróbálták ellenőrizni a határt és megakadályozni a népesség ilyen drasztikus csökkenését. Mivel Litvániát mint országot akkoriban még nem ismerték, az Egyesült Államokba érkezőket lengyel, német vagy orosz néven jegyezték fel; emellett a lengyel nyelv tiltása miatt és a lengyel nyelv elterjedése miatt a litván neveket nem úgy írták le, mint ma. Ennek következtében az 1899 előtti litván bevándorlásról nem állnak rendelkezésre információk, mivel a belépő litvánokat nem regisztrálták litvánokként. Csak 1918 után, amikor Litvánia megszerezte függetlenségét, az Egyesült Államokba érkező bevándorlókat litvánokként kezdték nyilvántartani. Az Egyesült Államokba érkező litván bevándorlók első hulláma megszűnt, amikor az Egyesült Államok kongresszusa 1921-ben elfogadta a vészhelyzeti kvóta törvényt, amelyet az 1924-es bevándorlási törvény követett. Az 1924-es bevándorlási törvény célja az volt, hogy korlátozza a keleti és déli európaiakat, akik az 1890-es évek óta nagy számban kezdtek bejutni az országba.