Röviddel azután, hogy a Birodalom grófja lett, Vandermaesen 5. hadosztálya harcolt a
San Marcial csata. 10.000 hátsó őr parancsnoksága alatt azt találta, hogy a Bidassoa folyó túl magasra emelkedett ahhoz, hogy katonái átkelhessenek a folyosón. Az egyetlen hidat a környéken egy brit puskás társaság őrizte, akik védték a lyukas épületeket, míg a francia puskapor egy erős eső által áztatott volt. 1813 szeptember 1-jén, kora reggel a Vera-i híd megtámadását irányítva, Vandermaesent oldalba lőtték. Bár a franciák súlyos veszteségeket szenvedtek, a oszlop többi része elszökött a csapdából, ami nagyrészt a britek hibájának köszönhető. A fia 1814-ben megkapta a báró címet.