A ezred 1944 tavaszán és nyarán az európai invázióra való felkészüléssel töltötte a kiképzést. Szeptemberben a ezred részt vett
Piaci művelet. Szeptember 17-én a RAF Fairford-ból felszállva Thompson, a főhadiszállás személyzetének többsége és az ezred három akkumulátorából kettő és emberei repülőgéppel szálltak le Oosterbeek nyugati részén, Arnhemben. Röviddel a leszállás után Thompson azt írta, hogy "a parancsnok rúgott, mert nem volt célpont, amelyre lőni lehetett, azt mondta, hogy akár másnap is jöhettünk volna". A következő napon a megmaradt akkumulátor érkezésével az ezred az Oosterbeck templom körüli pozíciókra költözött, hogy támogassa az 1. Ejtőernyős Brigádot az Arnhem-híd felé való áttörés kísérletében. Az 1. Ejtőernyős Brigád támadása kudarcot vallott, és a négy gyalogos zászlóalj katonái visszaesnek Thompson pozíciója felé. Thompson elhagyta a főhadiszállását és előre haladt, hogy megpróbálja a visszavonuló csapatokat védekező pozícióba állítani. Thompson körülbelül 400 embert szervezett az út mentén, hogy megvédjék a tüzérségi pozíciókat, és blokkolják a németek előretörését az úton, és ezeket az embereket a legmagasabb rangú tiszt, Robert Cain őrnagy parancsnoksága alá helyezték, akit talált, a South Staffordshire Regimentből. Thompson visszatért a főhadiszállásába, hogy jelentést tegyen parancsnoka, Philip Hicks dandártábornoknak. Hicks elküldte Richard Lonsdale őrnagyot a 11. zászlóaljból, az ejtőernyős ezredből, hogy segítsen Thompsonnak. Thompson Londsale-t a ejtőernyős ezredek parancsnokságába helyezte, miközben a saját ezredén és a Glider Pilot ezred emberein kívül a South Staffordshire-i férfiak parancsnokságát vette át. Az egész erőt "Thompson Force"-nak nevezték el az 1. Légierőszak főhadiszállása által.