Írj egy folytatást erre a bekezdésre - A végső alárendelés után
A bolgár állam 1018-as összeomlásakor II. Bazilius, a bizánci győzelem megerősítése érdekében, Ohrid érsekségét hozta létre azzal, hogy a bolgár pátriárkátusból érsekség rangot kapott. A jelenlegi érsekség autoképes egyház maradt, függetlenül a konstantinápolyi pátriárkáttól. Bár az érsekség minden más tekintetben teljesen független volt, főpápáját a császár választotta ki a helyi egyházi szinódus által benyújtott három jelölt közül. 1020-ban kiadott három "sigillia" -ban II. Bazil kiterjedt kiváltságokat adott az új széknek. Szerbiát egyházilag több püspöki területre osztották: a Ras püspöki területét, amelyet II. Bazil első charterében említettek (r. 976<unk>1025), az Ohridi érsekség részét képezte, és Szerbia központi területeit, a Raška, az Ibar és a Lim folyók mentén foglalta magába, ami nyilvánvaló II. Bazil II. második okmányában. II. Bazil 1020-ban írt charterében a rasz-i püspöki hivatalt említi, amelynek székhelye a Szent Péter és Pál apostolok templomában, a rasz-i székesegyházban van.