Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjárat: A római számok használatát az eponimák vagy a rendszeres nevek helyett a hemosztázis-szakértők éves konferenciáinak (1955 óta) során állapították meg. 1962-ben konszenzus született az I-XII faktorok számozásáról. Ez a bizottság vált a mai Trombózis és Hemosztázis Nemzetközi Bizottságává (ICTH). A számok kijelölése 1963-ban megszűnt, miután a Factor XIII elnevezést kapta. A Fletcher-faktor és a Fitzgerald-faktor nevet további, a véralvadáshoz kapcsolódó fehérjéknek adták, nevezetesen a prekallikrein-nek és a nagy molekuláris tömegű kininogénnek. A III. és a VI. faktorok nem vannak kijelölve, mivel a tromboplastint soha nem azonosították, és valójában kiderült, hogy további tíz tényezőből áll, és az accelerin aktivált V. tényezőnek bizonyult.  Kérdés: Kik egyeztek meg abban, hogy római számokat használjanak az eponimák vagy a rendszeres nevek helyett?
vérállás szakértői