Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  1944-ben Arafat beiratkozott az I. Fuad király egyetemére, és 1950-ben diplomázott. Az egyetemen vitákat folytatott a zsidókkal, és Theodor Herzl és más kiemelkedő cionisták kiadványait olvasta. 1946-ra arab nacionalista volt, és fegyvereket kezdett beszerzni, hogy csempésszék az egykori brit mandátum alatt lévő Palesztinába, hogy az Arab Felső Bizottság és a Szent Háború hadseregének milíciái használhassák. Az 1948-as arab-izraeli háború alatt Arafat elhagyta az egyetemet, és más arabokkal együtt Palesztinába akart belépni, hogy csatlakozzon az izraeli csapatok és Izrael állam létrehozása ellen harcoló arab erőkhez. Azonban ahelyett, hogy csatlakozott volna a palesztin fedayeen soraihoz, Arafat a Muszlim Testvériség oldalán harcolt, bár nem csatlakozott a szervezethez. Részt vett a Gázai övezetben (amely az egyiptomi erők fő csatatérén állt a konfliktus alatt) folyó harcokban. 1949 elején a háború Izrael javára kezdett lecsökkenni, és Arafat logisztikai támogatás hiányában visszatért Kairóba. Az egyetemre való visszatérés után Arafat építőmérnöki tanulmányokat végzett, és 1952-1956 között a Palesztin Diákok Általános Szövetségének (GUPS) elnöke volt. Az első évben az unió elnökeként az egyetemet Kairói Egyetemnek nevezték át, miután a szabad tisztek mozgalma megdöntötte Farouk I. királyt. Abban az időben Arafat diplomát szerzett építőmérnöki diplomával, és kötelességére hívták, hogy harcoljon az egyiptomi erőkkel a szuezi válság során; azonban valójában soha nem harcolt. Ugyanebben az évben, egy prágai konferencián, egy fehér keffiyeh-t viselt, amely különbözik a halháló-mintás keffiyeh-től, amelyet később Kuvaitban fogadott el, és amely a jelképe lett.  Kérdés: Mikor tért vissza Arafat Kairóba?
1949-ben