Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: Bár az Asperger-szindrómás egyének jelentős általános késedelem nélkül szerzik meg a nyelvi készségeket, és beszédükben jellemzően nincsenek jelentős rendellenességek, a nyelv megszerzése és használata gyakran atipikus. A rendellenességek közé tartozik a szóhasználat; a hirtelen átmenetek; a szó szerinti értelmezések és a árnyalatok félreértése; a csak a beszélő számára értelmes metafora használata; a hallásbeli érzékelési hiányosságok; szokatlanul pedáns, formális vagy idioszinkrátikus beszéd; és furcsaságok a hangerőben, a hangmagasságban, az intonációban, a prosódia és a ritmusban. Az AS-ben szenvedő egyéneknél is észleltek echolaliát. A kommunikációs minták három szempontja klinikai érdeklődésre számot vet: a rossz prosódia, a tangenciális és körülményes beszéd és a megmutatkozó szóhasználat. Bár a görbítés és az intonáció kevésbé merev vagy egyhangú, mint a klasszikus autizmusban, az AS-eseknek gyakran korlátozott az intonációs tartományuk: a beszéd szokatlanul gyors, remegő vagy hangos lehet. A beszéd érzéketlenséget közvetíthet; a beszélgetési stílus gyakran magában foglalja a monológokat olyan témákról, amelyek untatják a hallgatókat, nem adnak összefüggést a megjegyzésekhez, vagy nem tudják elfojtani a belső gondolatokat. Az AS-ben szenvedő egyének talán nem tudják felismerni, hogy a hallgató érdeklődik-e, vagy részt vesz-e a beszélgetésben. A beszéd előadójának következtetése vagy pontja soha nem kerül elő, és a hallgató kísérletei, hogy részletezze a beszéd tartalmát vagy logikáját, vagy hogy kapcsolódjon a kapcsolódó témákhoz, gyakran sikertelenek. Az AS-es gyermekek fiatal korban is kifinomult szókincsgel rendelkeznek, és az ilyen gyermekeket gyakran közönségesen "kis professzoroknak" nevezik, de nehezen értik a figurális nyelvet, és hajlamosak szó szerint használni a nyelvet. Úgy tűnik, hogy az AS-es gyermekeknek különös gyengeségeik vannak a nem-szó szerint értett nyelvezet olyan területein, mint a humor, az irónia, a gúnyolódás és a szarkazmus. Bár az AS-es egyének általában megértik a humor kognitív alapját, úgy tűnik, hogy nem értik a humor szándékát, hogy megosszák az örömöt másokkal. Annak ellenére, hogy a humoros érzékelési képességük romlott, anekdotikus beszámolók a humoros érzékelésükről az asztrofóbiában szenvedőknél...  Kérdés: Mi az, amit nem tud elfojtani az inkoherens beszéd?
belső gondolatok