Írj egy folytatást erre a bekezdésre.
1941 áprilisában a németek Belgrádot bombázták, a Jugoszláv Királyság fővárosát. A bombázás szándékosan a civilek megölését célozta meg büntetésként, és 17 000 civil halálát okozta. A második világháború első napjaiban történt, amikor a németek meghódították Jugoszláviát. A művelet április 6-án kezdődött és április 7-én vagy 8-án ért véget, és a jugoszláv polgári és katonai parancsnokság és ellenőrzés bénulását, a város központjában elterjedt pusztítást és sok polgári áldozatot okozott. A jugoszláv kapitulációt követően a Luftwaffe mérnökei bombatámadásokat értékeltek Belgrádban. A jelentés kimondta, hogy a bombák 10-14 százaléka gyújtogató volt. A bombázás minden célpontját felsorolta, beleértve a királyi palotát, a hadügyminisztériumot, a katonai központot, a központi postahivatalt, a távirati irodát, az utas- és áruszállomásokat, az erőműveket és a barakkokat. Azt is megemlítette, hogy hét légibányát dobtak le, és hogy a város központjában és északnyugati részén lévő területek megsemmisültek, amelyek a város teljes területének 20-25% -át teszik ki. A bombázás egyes aspektusai még mindig megmagyarázhatatlanok, különösen a légibányák használata. Ezzel szemben Pavlowitch azt állítja, hogy Belgrádban a lakások majdnem 50 százaléka romba dőlt. A megszállás után a németek 3500 és 4000 zsidót kényszerítettek arra, hogy gyűjtsék össze a bombázás által okozott törmelékeket.