Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Amikor megtalálták őket, ünnepelték a hősiességüket, a két hónapos, elítélt küzdelmükért, hogy elérjék a lakott területeket, és úgy látták őket, mint akik önzetlenül pusztultak el a tudomány és a haladás eszméje miatt. A halotti maradványaikat a hajókról Stockholmba szállító felvonulás 1930. október 5-én, írja Sverker Sörlin svéd eszme-történész, "a nemzeti gyász egyik legünnepélyesebb és legnagyszerűbb megnyilvánulása lehet, ami valaha történt Svédországban. Az egyik ritka hasonló esemény az 1994 szeptemberében a Balti-tengerben történt észt katasztrófáját követő nemzeti gyász. "Az utóbbi időben Andrée hősies indítékait megkérdőjelezték, kezdve Per Olof Sundman legnépszerűbb, félig dokumentumfilmes regényével 1967-ben, A sas repülésével. Sundman Andrée-t a média és a svéd tudományos és politikai intézmény követelményeinek áldozataként ábrázolja, és végül inkább a félelem, mint a bátorság motiválja. Sundman értelmezése a résztvevő személyiségekről, a svéd nemzeti kultúra vak foltjairól és a sajtó szerepéről tükröződik a film adaptációjában, a Sas repülése (1982), Jan Troell rendezésében. Oscar-díjra jelölték.  Kérdés: Mi volt az ünnepélyes abban, hogy a svéd felfedezők megpróbáltak elérni a lakott területeket?
a holttestüket hordozva