John Crawley összegyűjtött 60 altisztet és katonát, talált egy szemetet, és Szumátrára hajózott. Később Ceylonba hajóztak, de még mielőtt biztonságba kerültek, elfogták őket. Crawley a háború hátralévő részében egy háborús fogoly tábor találékony segédje volt Sziámban, és a japán őrök súlyosan megverték, mert szembeszállt. A háború után Bangkokban maradt, hogy segítsen a hadifoglyok hazaszállításában. C.E. Mackellar ezredes, az ezred parancsnoka, korábban fogoly volt a
Kut ostroma az első világháborúban. Ő és másodparancsnoka, Sir Watkin Williams-Wynn őrnagy, a 10. báró, túlélték a hírhedt hadifogolytáborokat a Burmai Vasúton. Mackellar ragaszkodott ahhoz, hogy a táborban is megfeleljen a szabványoknak, és hónapokat töltött magánzárkában. 182 ember halt meg a seregből, akiket a burmai vasút építésére kényszerítettek. További 72-en meghaltak fogságban, miután a munka befejeződött, köztük 43-an, amikor egy japán konvoj, amely foglyokat szállított Japánba, az amerikai haditengerészeti tengeralattjárók támadtak.