Töltse ki a következő mondatot: A fehérorosz és az orosz tankönyvek általában úgy tartják, hogy a második világháború a nemzeti területek megsértésével járt. A fehérorosz tankönyvek szerzői például "a megszállt területekre" hivatkoznak, és arra a tényre, hogy "a fehérorosz területet koncentrációs táborok hálózata borította". Az orosz tankönyvek szintén nagyrészt a szlávok elnyomásának és a szovjet hősiességnek a történelmére helyezik a holokausztot. A tankönyvek Albániában úgy tűnik, hogy a holokausztot a helyi hősiesség mércéjeként tartják fenn, azáltal, hogy a holokausztot az 1914-1945 közötti felfordulás korszakaként határozzák meg, miközben felhívják a figyelmet az albán állampolgárok hősies tetteire, akik zsidókat mentettek meg, és a vendégszeretet, a vallási tolerancia, a humanizmus és az antifassziszta humanitárius értékeire. Bár a lengyel tankönyvek határozottan a holokauszt lengyel dimenziójára összpontosítanak azzal, hogy a lengyel történelem eseményei, a lengyel figurák és a lengyel
Lengyelország megszállása után, a könyvek ebben a mintában már nem államosítják az áldozatosságot, hanem meta-történelmi kritikával többféle perspektívát adnak. A volt Szovjetunió és a Varsói Szerződés egykori tagjai képviseletei azonban nem felelnek meg az egységes mintának. A kutatások kimutatták, hogy a balti államok hagyományosan "szimmetriát mutatnak a náci és a kommunista bűncselekmények között". És Ukrajnában a Holodomor néven ismert éhínség továbbra is versenyezik és még a holokauszt ábrázolásait is elmozdítja, amely kétértelműbb emlékeket tár fel az üldöztetésről és az ukrán polgárok közötti együttműködésről.