Az F-105-ös repülőgép a Mach 1-es sebességű észak-amerikai F-100 Super Sabre-t követő repülőgép volt, amelyet rakétákkal és forgó ágyúval is felfegyverzettek, de a tervezése a nagy sebességű, alacsony magasságú, egyetlen nukleáris fegyverrel felszerelt belső behatoláshoz volt szabva. 1955-ben először repült, a Thunderchief 1958-ban lépett szolgálatba. Az egymotorú F-105-ös nagyobb bombát tudott szállítani, mint a II. világháború egyes amerikai nehéz bombázóit, mint például a Boeing B-17 Flying Fortress és a Consolidated B-24 Liberator. Az F-105 a vietnami háború egyik elsődleges támadó repülőgépe volt; több mint 20 000 Thunderchief-t hajtottak végre, 382 repülőgép vesztette el, köztük 62 (nem harci) veszteség (833-ból).
nagy sebességű, alacsony magasságú áthatolás, amely egyetlen nukleáris fegyvert tartalmaz