A kontinens kongresszus hozta a böjt és az imádság napjának megtartását az összes gyarmatosítóhoz.
1775-ben. A kongresszus kihirdette azt a kiáltványt, amely azt javasolta, hogy az "angol gyarmatokban" csütörtökön, 1775. július 20-án "egy nyilvános megalázkodás, böjtölés és imádság napja" legyen, "és hogy megáldják jogosan uralkodó uralmunkat, III. György királyunkat"... A John Witherspoon és John Hancock által írt szöveg arra utasította a gyarmatosítókat, hogy imádkozzanak azért, hogy "a gyarmatosítók jogos jogait és kiváltságait" "polgári és vallási" ügyekben újra lehessen érvényesíteni. A gyarmatok minden városába küldtek erre vonatkozó kiáltványt. John Adams azt írta, hogy a közönség reakciója örömteli volt, hogy a különleges napot sokkal szélesebb körben tartották meg, mint a vasárnapi templomba járás szokását. A siker után a Kongresszus úgy döntött, hogy minden tavasszal egy böjt és imádság napját, és minden ősszel egy hálaadási és dicséreti napot tart.