Töltse ki a következő mondatot: Toulouse már a német kommunista száműzöttek fókuszpontjává vált, akik elmenekültek a déli franciaországi táborokból, vagy egyszerűen délre tartottak, amikor a német hadsereg 1940 májusában megszállta Franciaországot északról. Kapcsolatokat létesítettek a francia kommunistákkal, akik vezető elemekké váltak az ellenállási mozgalomban a német katonai megszállás ellen és az északi Pétain bábkormány ellen délen. A szökés idejétől Beling egy jól támogatott földalatti aktivista hálózat tagja volt. Pártja szerepét ebben az időben különféle módon írják le: legalább egy forrás szerint a német párt vezetője volt a toulousei régióban, amelyet a "Claude" vagy a "Clément" pártnév alatt azonosítottak. 1940 szeptemberében Beling megállapodást kötött Maurice Tréand-dal (aki a Központi Bizottságot képviselte a vitáikban), ami az úgynevezett alosztály létrehozásához vezetett a francia ellenállási szervezeten belül. Ez fontos alapul szolgált a megszállt Franciaországban "alapvetően" működő német kommunisták és az ellenállás elvtársai közötti szorosabb együttműködéshez, csökkentve a kölcsönös gyanút, amely a helyzetben volt. A Résistance széles körű "infrastruktúra-támogatást" tudott nyújtani, beleértve a hamis személyazonosító okmányok biztosítását, amelyek révén a német kommunisták, miután megszerezték a szükséges nyelvi készségeket, beolvadhattak a környező frankofón lakosságba. Az ellenállás bajtársai gyakran elrejtőzhetnek is, ahogy a német megszállás egyre elnyomóbbá válik, és különösen a
1942-ben a német biztonsági szolgálatok személyzete gyakran találkozott a francia utcákon, még az úgynevezett "szabad zónában is".