Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjáró: A holland kelet-indiai kormány ekkor megbízta Frans Carel Wilsen-t, egy holland mérnöki tisztviselőt, hogy tanulmányozza az emlékművet, és készítsen több száz domborzatos vázlatot. Jan Frederik Gerrit Brumundot is kinevezték, hogy részletes tanulmányt készítsen az emlékműről, amelyet 1859-ben fejeztek be. A kormány szándékozott egy cikket publikálni Brumund tanulmánya alapján Wilsen rajzaival kiegészítve, de Brumund nem volt hajlandó együttműködni. A kormány ekkor megbízott egy másik tudóst, Conradus Leemans-t, aki Brumund és Wilsen forrásain alapuló monográfiát állított össze. 1873-ban megjelent Borobudur részletes tanulmányozásának első monográfiája, amelyet egy évvel később a francia fordítás követett. Az emlékmű első fényképeit 1872-ben készítette Isidore van Kinsbergen holland-flamand gravőr. A hely felismerése lassan fejlődött, és egy ideig nagyrészt a "emlékművadászok" és a tolvajok emléktárgya és jövedelme volt. 1882-ben a kulturális műtárgyak főfelügyelője azt javasolta, hogy Borobudurt teljesen szét kell bontani, és a reliefeket múzeumokba kell helyezni, mivel az emlékmű instabil állapotában van. Ennek eredményeképpen a kormány kinevezte Willem Pieter Groeneveldt-t, a Batavian Society of Arts and Sciences régészeti gyűjteményének kurátorát, hogy alaposan vizsgálja meg a helyszínt, és értékelje a komplexum tényleges állapotát; jelentése megállapította, hogy ezek a félelmek indokolatlanok voltak, és javasolta, hogy érintetlenül hagyják.  Kérdés: Melyik évben bontották szét az emlékművet?
1882