Az Ida a Naprendszerben eddig felfedezett legsűrűbben kráterekkel borított testek egyike, és a felszínének kialakításában elsősorban a becsapódások játszottak szerepet. A kráterek telítettségpontját elérte, ami azt jelenti, hogy az új becsapódások eltörlik a régiek nyomait, így a teljes kráterszám nagyjából megmarad. Minden méretű és degradációs stádiumú kráterekkel van lefedve, és a koruk a frissektől az Ida koráig terjednek. A legrégebbiek a Koronis család anya testének felbomlása során alakultak ki. A legnagyobb kráter, a Lascaux, majdnem 12 km (7,5 mérföld) átmérőjű. A 2. régióban majdnem az összes 6 km-nél nagyobb kráter található, de az 1. régióban egyáltalán nincsenek kráterek.
1. régió