A polgárháborút megelőzően, a politikai rendszer már egy ideje brutális és erőszakos volt. Az 1933-as választásokon a Cortes Generales-ben a CEDA többséget nyert, de Niceto Alcalá-Zamora elnök elutasította, hogy meghívja a CEDA vezetőjét, hogy kormányt alakítson. Ehelyett meghívta a Radikális Republikánus Pártot és vezetőjét, Alejandro Lerroux-t, hogy tegyék ezt. A CEDA támogatta a Lerroux kormányt, és három miniszteri pozíciót adott neki. A baloldal és a jobboldal közötti ellenségeskedés nőtt a kormány megalakulása után. Spanyolországban általános sztrájkok és utcai összecsapások zajlottak. A sztrájkok között az északi spanyolországi bányászok lázadása volt figyelemre méltó
és lázadások Madridban. Szinte minden lázadást elnyomott a kormány, és politikai letartóztatások következtek.