Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: A nehézségek ellenére a csoport jó előrehaladást ért el, amíg február 17-én, a Bluff-i raktárhoz közel 16 kilométerre, egy hóvihar megállította őket. Öt napig maradtak sátorban, mire elfogyott az ellátmányuk. Kétségbeesésükben másnap elhagyták a sátrat, de hamarosan lehetetlennek bizonyult Mackintosh és Spencer-Smith számára, hogy tovább utazzanak. Joyce, Richards és Hayward a hóviharon át szánkóztak a Bluff-ra, a rokkantakat egy sátorban hagyták Wild gondja alatt. Ez a 32 kilométeres utazás egy hétig tartott. Élelmekkel és üzemanyaggal tértek vissza, hogy támogassák a társaikat, és a menet folytatódott. Rövid időn belül Mackintosh csatlakozott Spencer-Smithhez a szánkon, és nem sokkal később Hayward is összeesett. A még lábon álló három férfi már túl gyenge volt ahhoz, hogy három rokkantot cipeljen, így március 8-án Mackintosh önkéntesként maradt a sátorban, míg a többiek megpróbálták Spencer-Smithet és Haywardot a Hut Point-re vinni. Egy nappal később Spencer-Smith meghalt, teljesen kimerült a kimerültségtől és a skorbuttól, és a jégen temették el. Joyce és Wild március 11-én elérte a Hut Pointot Haywarddal, majd visszamentek Mackintosh felé. Március 16-ig az egész túlélő csoport elérte a kunyhót. Az Evans-fokról az 1915 szeptember 1-jén indult rakományszállítástól a túlélők visszaérkezéséig összesen 198 nap telt el, ami az eddigi expedíció lejárt idő tekintetében a leghosszabb szánkóú út volt.  Kérdés: Hány napig voltak sátorban?
öt