Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: 1980 novemberében a Voyager 1 űrszonda meglátogatta a Szaturnusz rendszerét. Visszaküldte az első nagy felbontású képeket a bolygóról, gyűrűiről és műholdjairól. Különböző holdak felszíni jellemzőit először látták. A Voyager 1 a Titán közeléről repült, és így bővült a hold légkörének ismerete. Bebizonyította, hogy a Titán légköre áthatolhatatlan a látható hullámhosszon; ezért a felszíni részleteket nem látták. A légköri járat megváltoztatta az űrhajó pályáját a Naprendszer síkjáról. Majdnem egy évvel később, 1981 augusztusában a Voyager 2 folytatta a Szaturnusz-rendszer tanulmányozását. A szaturnuszi holdakról több közeli képet készítettek, valamint bizonyítékot szereztek a légkör és a gyűrűk változásairól. Sajnos, a repülés során a szonda forgó kamerája pár napig megállt, és a tervezett képek elvesztek. A szondák felfedeztek és megerősítettek több új műholdat, amelyek a bolygó gyűrűinek közelében vagy belsejében keringnek, valamint a kis Maxwell-szakadékot (a C-gyűrűn belüli szakadék) és a Keeler-szakadékot (az A-gyűrű 42 km széles szakadék).  Kérdés: Mit küldtek vissza?
Az első nagy felbontású képek a bolygóról, gyűrűiről és műholdjairól