Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A többi minimálisan invazív műtéthez hasonlóan az első laparoszkópikus sebészekre mosolyogtak, és a sebészi közösség nem hitt ebben az új technológiában. Napjainkban a legtöbb műtétnél ez az aranystandard. Kezdve egy egyszerű vakbélműtétgel, részleges vese és részleges máj reszekcióval, stb. A laparoszkópikus megközelítés terjed. A képminőség, a páciens sebészeti helyzetben történő képalkotásának lehetősége és az eszközök irányítása megkönnyíti ezt a megközelítést. A vesék részleges reszekciója, amely annyi egészséges szövetet hagy fenn, ami a beteg vesefunkcióját jelenti, már egy ideje le van írva (Nephron sparing surgery for renal tumors: indications, techniques and outcomes.). A sebészek kihívása a természetes 3D látás és tapintás elvesztése. A kis nyílásokon keresztül az endoszkóp által biztosított képekre kell támaszkodnia, és képtelen érzékelni a szövetet. Egy hibrid műtőben az anatómiát valós időben lehet frissíteni és képeket készíteni. A 3D-s képeket az élő fluoroszkópiára vagy az endoszkópra is össze lehet olvasztani és/vagy át lehet fektetni. (Valós idejű képvezérlés laparoszkópikus májsebészetben: első klinikai tapasztalat egy intraoperatív CT képalkotáson alapuló irányítási rendszerrel.) A kritikus anatómiai folyamatok, mint például az edények vagy a daganat, elkerülhetők, és a szövődmények is csökkenthetők. Jelenleg további vizsgálatok folynak. (Bűnészeti navigáció urológiában. Európai perspektíva)  Kérdés: Milyen típusú látás hiányzik a sebészektől, amikor endoszkóppal operálnak?
3D-s látás