A háború után a James Postlethwaite-t visszaadták Ed Hall kapitánynak. Először South Shields-be vontatták, ahol új masztokat szereltek, majd Arklow-ba, ahol újra felállították. Hall kapitány irányítása alatt folytatta a kereskedelmet a Shields-től St. Valery-ig tartó úton. Mostanra a vitorlázás jelentősen kevésbé volt gazdaságos, mint a motorhajók, de a háborút követő mini-boom miatt a vitorlázó hajók még mindig szállíthattak rakományt. Írországban a belföldi közúti és vasúti hálózatokat elhanyagolták. Gyakran olcsóbb volt a tengeri szállítás, mint a közúti vagy vasúti szállítás. Néhány évig a "James Postlethwaite" biztosította az ilyen szállítmányokat. 1926-ban egy segédmotort szereltek fel a "James Postlethwaite"-ben. Jó kereskedelem volt a fából készült szerszámok Walesbe küldésében. A bányászok 1926-os sztrájkja
sok szkuner leállt. Ned Hall kapitány 1926-ban vonult vissza. 1929 áprilisában William Hagan kapitány megvásárolta a James Postlethwaite részvényeit és átvette a parancsnokságot.