A válság Thaiföldön (Thailandban Tom Yum Goong válságként ismert) a thai baht pénzügyi összeomlásával kezdődött, miután a thai kormány arra kényszerült, hogy a külföldi valuta hiányában a bahtot lebegtetse, hogy támogassa a valutáját az amerikai dollárhoz. A tőke menekülés következett be, és nemzetközi láncreakció kezdődött. Akkoriban Thaiföld olyan külföldi adósság terhére tett szert, amely az országot ténylegesen csődbe juttatta még a valutája összeomlása előtt. A válság terjedése során Délkelet-Ázsia és Japán legtöbb része lecsökkenő valutákat, leértékelt részvénypiacokat és egyéb eszközárakat, valamint a magánadósság meredek növekedését tapasztalt. A válság által leginkább érintett országok voltak. Hong Kong, Laos, Malajzia és a Fülöp-szigetek is megsérülték a lecsökkenést. Brunei, Kína, Szingapúr, Vietnám és Japán is veszteséget szenvedtek, bár a régió mind kevésbé érintett. Kér
Thaiföld