Morshead később a 33. gyalogos zászlóaljat vezette a Messines-i csata során 1917 júniusában, és a katasztrofális Passchendaele-i csata során októberben, ahol a 3. hadosztály súlyos veszteségeket szenvedett el. 1918 márciusában a 3. hadosztályt a Somme szektorba küldték, hogy segítsen megállítani a
Német tavaszi offenzíva. A 9. gyalogos dandárt, amelynek a 33. gyalogos zászlóalj is része volt, a 3. hadosztálytól különítették és Villers-Bretonneux-ba küldték. Március 30-án a 9. gyalogos hadosztály parancsnoka, Charles Rosenthal tábornoka megparancsolta Morsheadnek, hogy állítsa fel a frontot Aubercourt körül. A brit 12. Láncserek segítségével a zászlóalj képes volt helyreállítani a vonalat, bár nem tudott olyan messzire haladni, amennyire Rosenthal remélte. A 33. gyalogos zászlóaljat ezután megkönnyebbítették, és Villers-Bretonneux-ba vonultak pihenni. Április 4-én azonban Morshead megdöbbent, amikor megismételte, hogy a vonal megint megszakadt, és Villers-Bretonneux fenyegető. Az első Villers-Bretonneux-i csata során a zászlóalj részt vett az előretörésben, és megakadályozta a németek elfoglalását a városban. Április 18-án a 33. gyalogos zászlóalj még mindig a városban volt, amikor mérgező gázokkal bombázták. Sok ember, köztük Morshead is mustárgáz áldozata lett. Júniusig nem tért vissza az egységébe.