Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Út: Építésétől kezdve az épület a kultúra és a földrajz határain túli csodálat forrása volt, és így a személyes és érzelmi válaszok következetesen elhomályosították az emlékmű tudományos értékelését. Egy régóta létező mítosz szerint Shah Jahan egy fekete márványból építendő mauzóleumot tervezett, mint a Fekete Taj Mahalot a Yamuna folyó túloldalán. Az ötlet Jean-Baptiste Tavernier, egy európai utazó képzeletbeli írásaiból származik, aki 1665-ben meglátogatta Agrát. Azt javasolták, hogy a fia, Aurangzeb megdöntötte Shah Jahan-t, mielőtt megépíthető lett volna. A fekete márvány romjai a folyó túloldalán a Holdfényes Kertben, Mahtab Bagh-ban, úgy tűnt, hogy támogatják ezt a legendát. Az 1990-es években végzett ásatások azonban azt találták, hogy ezek színtelen fehér kövek, amelyek feketévé váltak. A fekete mauzóleum eredetének hitelesebb elméletét 2006-ban mutatták be a régészek, akik a Moonlight Garden medencéjének egy részét rekonstruálták. A fehér mauzóleum sötét tükröződése egyértelműen látható volt, ami megfelel Shah Jahan szimmetriával és maga a medence elhelyezésével kapcsolatos megszállottságának. Nincs bizonyíték az állításokra, amelyek gyakran szörnyű részletességgel írják le a haláleseteket, darabokra vágásokat és megcsonkításokat, amelyeket Shah Jahan állítólag a sírral kapcsolatos különböző építészekre és kézművesekre gyakorolt. Néhány történet azt állítja, hogy azok, akik az építkezésben részt vettek, szerződéseket írtak alá, amelyekben elkötelezték magukat, hogy nem vesznek részt semmilyen hasonló tervben. Hasonló állításokat tesznek sok híres épületről. Nincs bizonyíték arra, hogy Lord William Bentinck, az 1830-as évekbeli indiai kormányzója, állítólag azt tervezte, hogy lerombolja a Taj Mahalot és árverésre bocsátja a márványt. Bentinck életrajzírója, John Rosselli azt mondja, hogy a történet Bentinck Agra-erődből származó eldobott márvány értékesítéséből származik. Egy másik mítosz azt sugallja, hogy a végső sziluett ütésével víz jön ki. A mai napig a tisztviselők törött karkötőket találnak a sziluett körül. 2000-ben India Legfelsőbb Bírósága elutasította P. N.  Kérdés: ki írta Bentinckről?
John Rosselli