Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjárás: A szén-dioxid jelenléte a felszínen arra utal, hogy a Titánián lehet, hogy szén-dioxidból álló, szezonális légkör van, hasonlóan a Joviánus holdjához, Callisto-hoz. Más gázok, mint például a nitrogén vagy a metán, nem valószínű, hogy jelen legyenek, mert a Titániának gyenge gravitációja nem akadályozhatja meg őket abban, hogy az űrbe meneküljenek. A Titania nyári napfordulója során elérhető maximális hőmérsékleten (89 K) a szén-dioxid gőznyomása körülbelül 300 μPa (3 nbar). 2001. szeptember 8-án a Titania elrejtett egy 7.2 látható magnitúdójú fényes csillagot (HIP 106829). Ez lehetőséget adott mind a Titania átmérőjének és ephemerisének finomítására, mind pedig a fennmaradó légkör észlelésére. Az adatok nem mutattak ki atmoszférát 1<unk>2 mPa (10<unk>20 nbar) felszíni nyomás mellett; ha létezik, akkor sokkal vékonyabbnak kell lennie, mint a Triton vagy a Plútó. Ez a felső határ még mindig többszörös a szén-dioxid maximális lehetséges felszíni nyomásánál, ami azt jelenti, hogy a mérések lényegében nem korlátozzák a légkör paramétereit. Az urániuszi rendszer sajátos geometriája miatt a holdak pólusai több napenergiát kapnak, mint az egyenlítői régiók. Mivel a CO2 gőznyomása a hőmérséklet meredek függvénye, ez a szén-dioxid felhalmozódásához vezethet a Titania alacsony szélességű régióiban, ahol stabilan létezhet a magas albedo foltokon és a felszín árnyékos régióiban jég formájában. A nyár folyamán, amikor a sarkok hőmérséklete elérheti a 85-90 K-ot, a szén-dioxid szublimálódik és az ellenkező sarkra és az egyenlítői régiókba vándorol, és egyfajta szénciklus keletkezik. A felhalmozódott szén-dioxid-jég eltávolítható a hideg csapdákból a mágneszférás részecskék által, amelyek a felszínről szétverik. Úgy gondolják, hogy a Titania jelentős mennyiségű szén-dioxidot vesztett el a kialakulása óta 4,6 milliárd évvel ezelőtt.  Kérdés: Miféle ciklus történik nyáron?
szén