A passzív ellenállás az 1848-1849-es
A függetlenségi háborút az osztrákok és az oroszok 1849 augusztusában legyőzték, és a reformista párt egykori mérsékelt vezetője, Ferenc Deák "vezetése" alatt kristályosodott mozgalom lett. 1850-ben az osztrák igazságügyi miniszter, Anton von Schmerling felkérte Deákot, hogy vegyen részt egy törvényhozási bizottságban, hogy Ausztria és Magyarország közötti konszolidációt hozzon létre. Deák válasza ("A közelmúlt szomorú eseményei után, a még mindig uralkodó körülmények között a közügyekben való együttműködésem lehetetlen") titokban széles körben terjesztették, és felhívást jelentett más hírességek számára, hogy csatlakozzanak Deák passzív ellenállásához. A Pesti Napló című folyóirat, amelyet a regényíró, Zsigmond Kemény szerkesztett, a mozgalom fő szerve lett, amely fontos szerepet játszott abban, hogy fenntartsa a reményt és a szellemet egy teljesen Ausztriába beépített Magyarországon, amelyet a politikai ellenzékiek elleni megtorlások, az árulásért folytatott több ezer tárgyalás, a katonai kormányzás, a centralizáció, az abszolutizmus, a cenzúra és Bécs közvetlen ellenőrzése jellemzett a közélet minden területén.