A francia jelenlét Tunéziában öt évtizeddel a szomszédos algériai megszállás után jött létre.
, amikor a franciák még mindig tapasztalatlanok voltak és nem tudták, hogyan kell kifejleszteni egy gyarmatot. Mindkét ország három évszázadon át az Oszmán Birodalom birtokában volt, mégis mindegyikük már régen politikai autonómiát szerzett az isztambuli szultántól. A franciák érkezése előtt Tunéziában a modern reformok folyamata megkezdődött, de a pénzügyi nehézségek nőttek az európai hitelezők bizottságának létrehozásáig. A megszállás után a francia kormány átvette Tunézia nemzetközi kötelezettségeit. A franciák jelentős fejlesztéseket és fejlesztéseket hajtottak végre számos területen, beleértve a közlekedést és az infrastruktúrát, az iparot, a pénzügyi rendszert, a közegészségügyet és az adminisztrációt. Mégis a francia üzletemberek és polgáraik előnyben részesültek, ami nem tetszett a tunéziaiaknak. Az előzőleg meglévő nemzeti érzéküket már korán szóban és nyomtatásban fejezték ki; ezt követte a politikai szervezet. A függetlenségi mozgalom már az I. világháború előtt is aktív volt, és továbbra is erősödött a vegyes francia ellenzék ellen. Végső célját 1956-ban érte el.