Írj folytatást erre a bekezdésre - A francia hadsereg békeidőben körülbelül 426 000 katonából állt, némelyikük rendszeres, mások pedig felvételi, akiket 1869 márciusáig szavazással választottak ki, és viszonylag hosszú hét évig szolgáltak. Néhányan a korábbi francia hadjáratok veteránjai voltak a Krím-háborúban, Algériában.
, a francia-osztrák háborúban Olaszországban, és a mexikói hadjáratban. Azonban a négy évvel korábbi, Poroszország és Ausztria közötti "Héthetes Háborút" követően kiszámították, hogy az algériai és más területeken vállalt kötelezettségekkel a francia hadsereg csak 288.000 embert tudott kiállítani a porosz hadsereggel szemben, amikor potenciálisan 1.000.000-re lenne szükség. Adolphe Niel marsall uralma alatt sürgős reformokat hajtottak végre. Az általános katonai szolgálat és a rövidebb szolgálati idő megnövelte a tartalékosok számát, akik a hadsereget a tervezett 800 000-es erősségre növelik a mozgósítás során. Akiket bármilyen okból nem vettek fel, azokat a "Garde Mobile"-ba kellett beiratkoztatni, egy 400.000 főből álló milíciába. Azonban a francia-porosz háború kitört, mielőtt ezeket a reformokat teljes mértékben végrehajtották volna. A tartalékosok mozgósítása kaotikus volt, és nagy számú hátramaradót eredményezett, míg a "Garde Mobile" általában kiképzetlen volt és gyakran lázadó.