Összefoglalja a cikket:  Ők voltak a legnagyobb jégkorszakos óriások, akik az északi félgömb fagyott síkságain vándoroltak. De úgy tűnik, hogy a szőrös mamut utolsó napjai szomorú küzdelem voltak a túlélésért. A két szőrös mamut maradvány genetikai elemzése azt mutatja, hogy a populációjuk olyannyira csökkent, hogy krónikusan a beltenyésztésbe kezdtek. Menj le a videóra. Az utolsó szőrös mamutok (a fenti rekonstrukcióban látható) körülbelül 5000 évig elszigeteltek egy sarkvidéki szigeten, ami arra kényszerítette őket, hogy szaporodjanak, mivel a populációjuk 4 500 évvel ezelőtt eltűnt. A kutatók arra a következtetésre jutottak, hogy a lények csak egy apró sarkvidéki zsebben ragaszkodtak, egy szigeten, amely úgy tűnik, hogy elszakadt a szárazföldtől. A tanulmány azt is felvetette, hogy a modern elefántok klónozási technikájával vissza lehetne hozni az óriás emlős életébe. A tudósok azt állítják, hogy nagy lépést tettek a szőrös mamut újrateremtése felé, több mint egy tucatnyi génjét beillesztve egy élő elefánt DNS-ébe. A kutatók a mamutok DNS-ének szerkezetét tanulmányozták, amelyeket az Északi-sarkvidéken őriztek meg, hogy a kihalt állatok 14 génjének pontos másolatát reprodukálják. Ezeket aztán a Harvard Egyetem szakértői, a massachusettsi Harvard Egyetem szakértői beépítették az elefánt genomjába - és normális DNS-ként működtek. A CRISPR néven ismert új módszert - amely segít a tudósoknak a DNS pontos módosításában - a genetika professzora, George Church használta, aki elefánt DNS részeit mamut génekkel helyettesítette. Más kutatók azt javasolták, hogy mamut DNS-t használjanak egy elefánt DNS-ének pótlására, hasonló technikával, mint amellyel Dolly bárányt klónozták. Azonban sok tudós attól tart, hogy ezek az állatok képtelenek lennének túlélni a modern világban az ősi élőhelyük nélkül. Az ilyen technikák deformitásokhoz és egészségügyi problémákhoz is vezethetnek az állatokban. A genetikai elemzés mögött álló kutatók azonban arra buzdítottak más tudósokat, hogy ne próbálkozzanak ezzel, mert félnek az állatok szenvedésétől. Ehelyett azt mondják, hogy a felfedezéseik új betekintést nyertek...
Az utolsó mamutok 4500 évvel ezelőtt kihaltak egy sarkvidéki szigeten. Wrangel-szigeten elkülönültek körülbelül 5000 éven át, és így egymás között szaporodtak. A kutatók megállapították, hogy a mamutpopulációk a múltban csökkentek. A DNS-szekvenálás lehetőséget ad arra is, hogy a mamutokat visszahozzuk az életbe.