Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjárás: Amikor a fogak belépnek a szájába és láthatóvá válnak, akkor jön ki a fogak. Bár a kutatók egyetértenek abban, hogy a fogak kitörése bonyolult folyamat, kevés egyetértés van a fogak kitörését szabályozó mechanizmus azonosításában. Néhány általánosan elterjedt elmélet, melyeket idővel cáfoltak, a következőket foglalja magában: (1) a fogat a foggyökér növekedése nyomja felfelé a szájba, (2) a fogat a fog körüli csont növekedése nyomja felfelé, (3) a fogat az érnyomás nyomja felfelé, és (4) a fogat a párnázott függőágy nyomja felfelé. A párnázott függőágy elméletét, melyet Harry Sicher javasolt először, széles körben tanították az 1930-as évekből az 1950-es évekig. Ez az elmélet azt állította, hogy egy fog alatti ízületi kötés, amelyet Sicher egy mikroszkóp alatt egy hisztológiai cserepélen megfigyelt, felelős a kitörésért. Később megállapították, hogy a Sicher által megfigyelt "kötő" pusztán a csúcs előkészítésének folyamatában létrehozott műalkotás. A legszélesebb körben elterjedt jelenlegi elmélet az, hogy bár több erő is részt vehet a kitörésben, a parodontális kötők biztosítják a folyamat fő lendületét. Az elméleti kutatók azt feltételezik, hogy a foghártya kötőereje a kollagénszálak zsugorodása és keresztkötőzése, valamint a fibroblasztok összehúzódása révén elősegíti a kitörést. Bár a fogak kitörése különböző embereknél különböző időpontokban fordul elő, általános kitörési idővonal létezik. Általában az embernek 20 elsődleges (baba) foga és 32 állandó foga van. A fogak kitörésének három fázisa van. Az első, a levágó fogak fázisa, akkor következik be, amikor csak az elsődleges fogak láthatók. Amint az első állandó fog a szájban kitör, a fogak vegyes (vagy átmeneti) fogakká válnak. Miután az utolsó elsődleges fog kiesik a szájból - egy exfoliaciónak nevezett folyamat során - a fogak a tartós fogakká válnak.  Kérdés: Mi a másik kifejezés a kevert fogakra?
átmeneti