Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjáró: 1948 márciusában a konverteregységet telepítették, amely lehetővé tette a programozást a standard IBM-kártyák olvasóján keresztül. A Monte Carlo-problémára vonatkozó új kódolási technikák "első gyártási futamát" áprilisban követték. Az ENIAC Aberdeenbe költözése után egy memória-regisztrátor-panelt is építettek, de ez nem működött. Egy kis vezérlőegységet is hozzáadtak a gép bekapcsolására és kikapcsolására. Az ENIAC tárolt programjának programozását Betty Jennings, Clippinger, Adele Goldstine és mások végezték. Először 1948 áprilisában mutatták be tárolt programmal rendelkező számítógépként, amely egy Adele Goldstine által John von Neumann számára készített programot futtatott. Ez a módosítás 6-szorosan csökkentette az ENIAC sebességét, és megszüntette a párhuzamos számítás képességét, de mivel az átprogramozási időt is órákra csökkentette a napok helyett, úgy vélte, hogy megéri a teljesítményvesztést. Az elemzés azt is kimutatta, hogy az elektronikus számítási sebesség és a bemeneti / kimeneti elektromechanikai sebesség közötti különbségek miatt szinte minden valós probléma teljesen I / O kötött, még az eredeti gép párhuzamosságának használata nélkül is. A legtöbb számítás még mindig I/O-kötelezett lenne, még az ezen módosítás által előírt sebességcsökkentés után is.  Kérdés: Mi volt az, amit a módosítás megszüntetett?
párhuzamos számítás