Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A repülőgép fő tervezési elemei 1965 elejére nyúlnak vissza, a Northrop belső N-300 projektjéből. Az N-300 maga is az F-5E-ből származik, és hosszabb törzset, kis vezető szélű gyökér kiterjesztéseket (LERX) és erősebb GE15-J1A1 turbóhajtóműveket tartalmaz, amelyek mindegyike 9000 lbf (40 kN) volt. A szárnyat enyhén emelték, hogy növeljék a lőszer rugalmasságát. Az N-300 továbbfejlődött a P-530 Cobra-ba, amely 13,000 lbf (58 kN) GE15-J1A5 motorokat használ, nagyon kicsi 0,25 bypass aránymal, ami a "szivárgó turbóhajtómű" becenevhez vezet. A P-530 szárnyának síkformája és orrszekciója hasonló volt az F-5-hez, trapéz alakú formával, amelyet a negyed-hangvonalon 20 °-os átmosással alakítottak ki, és egy nem átmosott hátsó széle, de több mint kétszerese volt a területnek, 400 négyzetméterrel (37 m2) szemben az F-5E 186 négyzetméterével (17.3 m2). Kezdetben vállra szereltek, a szárnyakat fokozatosan a középső pozícióba helyezték. A legkülönbözőbb új jellemzője a LERX-ek voltak, amelyek a pilótafülke alatt a törzsbe meredtek. 50°-ot meghaladó támadásszögben lehetővé tették a manőverezést, mintegy 50% -os további emelést biztosítva. A hosszabbítások a levegőáramlást is csapdába ejtették a magas támadási szögben, biztosítva a levegőáramlást a motorokba. A kobrafejhez való hasonlóság a "Cobra" becenev elfogadásához vezetett, amelyet gyakran nem hivatalosan használnak az YF-17 számára.  Kérdés: Honnan származnak a repülőgépek tervezési tulajdonságai?
Northrop N-300 projekt