A polgárháború kitörésével, 1861. április 21-én Christet kinevezték az 5. Pennsylvaniai Gyalogság hadseregének ezredes-helyettese. Július 25-én, a sereg 3 hónapos szolgálatának végén vonult ki. Szeptemberben kinevezték az 50. Pennsylvania gyalogsági ezredesnek, és részt vett a Port Royal csatájában. Hamarosan ő volt a parancsnoka az 1. Brigádnak, a IX. Hadtest 1. Hadosztályának. A
Chantilly átvette a hadosztály ideiglenes parancsnokságát Isaac Stevens halála után. Visszatért az 1. Brigád parancsnokságához, és harcolt a Dél-hegy és az Antietam csatáiban a Burnside híd közelében. Röviddel Antietam után a 2. dandár parancsnoksága alá helyezték az 1. hadosztályba. Ezt a brigádot vezette a Fredericksburg-i csatában. Christ a 3. hadosztály, 2. hadosztály parancsnoka volt a IX. hadtestben a Vicksburg ostroma alatt, de visszatért a 2. hadosztály parancsnokságához a Knoxville-i hadjárat során. 1864 tavaszán a IX. hadtestet visszaküldték a keleti csatatérre, és Christ átvette a parancsnokságot a 3. hadosztály 2. zászlóaljának, és harcolt a vadon, Spotsylvania, Cold Harbor csatáiban. Amikor az uniós hadsereg megtámadta a konföderációs gyárakat Petersburgban, Krisztus megsebesült. Csak rövid időre hagyta el a terepet, mielőtt visszatért volna a IX. hadtest 3. hadosztályának 1. brigádjának parancsnokságára. 1864. szeptember 30-án vonult ki.