Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjárás: A korai fosszilis maradványok töredékesek voltak, ami sok spekulációhoz vezetett az Iguanodon testtartásáról és természetéről. Az iguanodont eredetileg négylábú, szarvas orrú vadállatként ábrázolták. De ahogy több csontot fedeztek fel, Mantell észrevette, hogy az elülső végtagok sokkal kisebbek, mint a hátsó végtagok. A riválisa, Owen úgy gondolta, hogy ez egy törpe lény, négy oszlopszerű lábbal. A dinoszauruszok első életméretű rekonstrukciójának felügyeletét kezdetben Mantellnek ajánlották fel, aki rossz egészségi állapot miatt visszautasította, és Owen víziója később képezte az alapot, amelyre a szobrok alakultak. A kétlábú természetét a Bernissart csontvázak felfedezésével fedezték fel. Ugyanakkor felállva volt ábrázolva, a farka a földön húzódva, egy állvány harmadik lábának megfelelően. David Norman az Iguanodon újbóli vizsgálata során kimutatta, hogy ez a testtartás valószínűtlen volt, mivel a hosszú farka megkeményedett csontokból állt. A háromlábú pózhoz szó szerint eltörni kell a farkát. A vízszintes testtartásban lévő állat sok szempontból is érthetőbbé teszi a karokat és a mellpántot. Például a kéz viszonylag mozdulatlan, a három középső ujja együtt van csoportosítva, koponyás-szerű falangesekkel, és képes túlzottan kiterjeszteni. Ez lehetővé tette volna számukra, hogy súlyt viseljenek. A csukló is viszonylag mozdulatlan, a karok és a vállcsontok pedig robusztusak. Ezek a tulajdonságok arra utalnak, hogy az állat sok időt négy lábon töltött.  Kérdés: ki volt az első személy, akit felkérték, hogy felügyelje a dinoszauruszok életméretű rekonstrukcióját?
Mantell