Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átmenet: Barbauld maga is úgy vélte, hogy írása nemes, és arra ösztönözte másokat, hogy kövessék a nyomdokait. Ahogy Betsy Rodgers, életrajzírója elmagyarázza: "a fiatalkorúak irodalmának írásának adott tekintélyt, és azzal, hogy nem csökkentette a gyermekeknek szóló írásainak színvonalát, másokat is arra inspirált, hogy hasonlóan magas színvonalon írjanak". Valójában Barbauld miatt Sarah Trimmer és Hannah More felkeltették, hogy írjanak szegény gyermekekért és szervezzenek egy nagyszabású vasárnapi iskolai mozgalmat. Ann és Jane Taylor elkezdtek gyermek költészetet írni, melyek közül a leghíresebb a "Twinkle, Twinkle, Little Star". Ellenor Fenn írta és tervezett egy sor olvasót és játékot a középosztálybeli gyermekek számára, beleértve a legnépszerűbb Cobwebs to Catch Flies (1784). Richard Lovell Edgeworth megkezdte az egyik első szisztematikus tanulmányt a gyermekkori fejlődésről, amely nem csak egy Maria Edgeworth-szel közösen írt oktatási értekezésben csúcspontja lett, a gyakorlati oktatás (1798), hanem Maria nagy számú gyermekkori történeteiben is, kezdve A szülő asszisztense (1798). Thomas Day eredetileg a fontos The History of Sandford and Merton (1783 <unk> 89) című könyvét Edgeworth gyűjteményéhez kezdte, de túl hosszú lett, és külön jelent meg. Az 1790-es évek második felében Barbauld és testvére, az orvos John Aikin egy második sorozatot írtak, a Evenings at Home című könyveket, amelyek a nyolc és tizenkét év közötti fejlettebb olvasókat célozták meg. Bár ezek nem voltak olyan befolyásosak, ugyanakkor népszerűek voltak, és évtizedekig nyomtatásban maradtak. A Lessons-t a 20. századig újra nyomták, lefordították, kalózolták és utánozták; Myers szerint ez segített megalkotni a női oktatási írás hagyományát.  Kérdés: Mi volt Barbauld meggyőződése az írásáról?
nemes