Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  2002 májusában Obama felkért egy felmérésre, hogy felmérjék a kilátásait a 2004-es amerikai szenátusi versenyen. Készített egy kampánybizottságot, elkezdett pénzt gyűjteni, és 2002 augusztusában David Axelrod politikai média tanácsadót állított fel. Obama 2003 januárjában jelentette be hivatalosan a jelöltségét. Obama a George W. Bush-kormány 2003-as iraki inváziójának korai ellenzője volt. 2002. október 2-án, a napon, amikor Bush elnök és a Kongresszus egyetértett az iraki háború felhatalmazására vonatkozó közös határozatban, Obama az első nagy hírű chicagói iraki háború-ellenes gyűlésen szólt, és a háború ellen beszélt. 2003 márciusában egy másik háborúellenes gyűlésen is beszédet mondott, és azt mondta a tömegnek, hogy "nem késő" a háború megállítására. A republikánus hivatalban lévő Peter Fitzgerald és demokrata elődje, Carol Moseley Braun döntése, hogy nem vesz részt a választásokon, széles körű demokratikus és republikánus elsődleges versenyeket eredményezett, amelyekben 15 jelölt vett részt. A 2004 márciusi elsődleges választásokon Obama váratlan győzelmet aratott, ami egyik napról a másikra a Demokrata Párt emelkedő sztárjává tette, spekulációkat indított el az elnöki jövőjéről, és vezetett az emlékirata, Az apám álmai újbóli kiadásához. 2004 júliusában Obama a 2004-es Demokrata Nemzeti Alkotmányon tartott főbeszédet, amelyet 9,1 millió néző látott. Beszédét jól fogadták, és emelte a státuszt a Demokrata Pártban. Obama várható ellenfele az általános választásokon, a republikánus elsődleges győztes, Jack Ryan 2004 júniusában visszavonult a versenyből. Hat héttel később Alan Keyes elfogadta a republikánus jelölést Ryan helyére. 2004 novemberében Obama a szavazatok 70%-ával nyert.  Kérdés: Melyik választáson nyert Obama?
2004. november