Később a csillagok jobb felemelkedésén alapuló számozási rendszert találták fel, és John Flamsteed csillagkatalógusába tették bele a "Historia coelestis Britannica" című könyvében (1712-es kiadás), ahol ezt a számozási rendszert Flamsteed-jelölésnek vagy Flamsteed-számozásnak nevezték el. Az egyetlen nemzetközileg elismert hatóság az égi testek elnevezésére a Nemzetközi Csillagunió (IAU). A Nemzetközi Csillagunió fenntartja a Csillagnévekkel foglalkozó Munkacsoportot (WGSN), amely szabványosítja és szabványosítja a csillagok saját nevét. A magánvállalatok számos csillagot adnak el, amelyek a csillagok nevét a brit ISU-ban regisztrálták.
csalás és csalás