1901-ben, miután megkapta diplomáját, önkéntesként csatlakozott a Société de Secours aux Blessés Militaires (SSBM) -hez, a francia Vöröskereszt előfutárához, és a párizsi Beaujon Kórházban kezdett dolgozni. A kompetenciája és a betegek és az orvosok iránti megértésének eredményeként kinevezték az SSBM elnökévé. 1907-ben Marokkóba hajózott a francia expedíciós erővel Antoine Marius Benoît Drude tábornok vezetésével. Az SSBM önkéntesek csoportjának vezetőjeként Casablancában létesített egy gyengélkedőt, ahol a franciák és a marokkóiak közötti konfliktusok során sebesülteket kezelt. Mivel Marokkóban nehéz körülmények uralkodtak, úgy döntöttek, hogy a sebesülteket és a súlyosan betegeket Oranba szállítják Algériába, ahol könnyebb lenne megfelelő kezelést biztosítani. 1907. októberében, amikor ő és két ápolója a sebesülteket kísérte a francia haditengerészeti átkelésen Oranba, először találkozott Hubert Lyautey tábornokkal, aki ott volt a hadosztály parancsnoka. 15 hónapot töltött Észak-Afrikában, majd visszatért Franciaországba, csak hogy röviddel később az olasz Messina kikötőbe utazzon decemberben, ahol ő és az ápolói csapata segített az 1908-as földrengés 80 000 áldozatának ellátásában.
- Igen. Példaértékű szolgálataikért Hélène Orleans-i hercegnő kitüntette őket.