Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átmenet: A méhnyakgyengeség diagnosztizálása kihívást jelenthet, és a fájdalommentes méhnyak-dilatáció előzményén alapul, általában az első trimeszter után szűkületek vagy szülés nélkül, és más egyértelmű patológia hiányában. A kórtörténet mellett egyes orvosok a méhnyak hosszának értékelését használják a második trimeszterben, hogy ultrahang segítségével azonosítsák a méhnyak rövidülését. A rövid méhnyak-hosszúság azonban valójában inkább a koraszülött születés jelzője, mint a méhnyak-gyengeség. Az egyéb javasolt, de nem érvényesített diagnosztikai vizsgálatok közé tartozik a szájnyálkahártya- és a szájnyálkahártya-röntgenvizsgálat, a patulos szájnyálkahártya Hegar vagy Pratt-dilatátorokkal történő felmérése, a szájnyálkahártya-elastancia-vizsgálat használata, valamint a szájnyálkahártya-rezisztencia-index kiszámításához használt fokozott szájnyálkahártya-dilatátorok használata. Általában a szájnyálkahártya legalább 30 mm hosszú. A méhnyakgyengeség meghatározása változó. Ugyanakkor a közös meghatározás szerint a méhnyak hossza a 24. terhességi heten vagy azt megelőzően 25 mm-nél kisebb. A koraszülés kockázata fordítottan arányos a méhnyak hosszával:  Kérdés: Milyen hosszúságú a méhnyak, ha a méhnyak gyenge?
25 mm-nél kisebb