Az 1939-es német ultimátum Litvániának egy szóbeli ultimátum volt, amelyet Joachim von Ribbentrop, a náci Németország külügyminisztere, a litván külügyminiszternek, Juozas Urbšys-nak, 1939. március 20-án nyújtott be. A németek azt követelték, hogy Litvánia adja fel a Klaipėda-régiót (más néven a Memel-területet), amely az I. világháború után Németországtól szakadt le, vagy a Wehrmacht megszállja Litvániát. A litvánok az éveken át tartó növekvő feszültség után várták a követelést Litvánia és Németország között, a régióban növekvő náci-párti propaganda és a német kiterjedés folytatása után. Csak öt nappal Csehszlovákia náci megszállása után adták ki. Az 1924. évi Klaipėda-egyezmény garantálta a régió status quo-jának védelmét, de a négy aláíró nem ajánlott semmilyen anyagi segítséget. Az egyezmény az Egyesült Királyság és Franciaország
Csehszlovákia