Írj egy folytatást erre a bekezdésre - Poroszország kivonult az Első Koalícióból
a bázeli békében (1795), amely a rheinisz területeket Franciaországnak adja át. II. Frédéric Vilmos halála után 1797-ben az állam csődbe ment, a hadsereg pedig elavult. Helyét a fia, III. Frédéric Vilmos (1797-1840) vette át, aki bevonta Poroszországot a katasztrofális Negyedik Koalícióba. A porosz hadsereg döntő vereséget szenvedett a Saalfeld, Jena és Auerstedt csatáiban 1806-ban, és Napóleon elfoglalta Berlint. A poroszok híres fegyelme összeomlott, és a gyalogság, a lovasság és a helyőrségek széles körű megadásához vezetett. Míg néhány porosz parancsnok jól teljesített, mint például L'Estocq Eylau-nál, Gneisenau Kolbergnél és Blücher Lübecknél, nem voltak elegendőek a Jena-Auerstedt vereségeinek visszafordítására. Poroszország jelentős területi veszteségeket szenvedett el, csak 42 000 fős állandó hadsereggel, és szövetséget kötött Franciaországgal a Tilszi Szerződésben (1807).