Összefoglalja a cikket:  Hillary Clinton végre megválaszolta a kérdést, amit évek óta feltettünk: indul-e 2016-ban az elnökválasztáson? A hivatalos jelentkezési hír csak néhány órával ezelőtti, egy dolog már most kristálytisztán világos: a következő másfél évben Clinton lesz a barométer, amellyel az Egyesült Államokban megítéljük a nemek közötti egyenlőséget. Nyerjen vagy veszítsen, ez olyan terhet jelent neki, amit egyetlen férfi jelöltnek sem kell elviselnie. Gondolj csak a két lehetséges kimenetelre. A győzelem egy nőt jelentene a Fehér Házban, ami létfontosságú lépés a nők teljes politikai befogadása felé. De lehetséges, hogy a felvonulás itt ér véget. Meg fogjuk törni a karunkat, miközben hátat tapogatunk magunknak, hogy milyen messzire jutottunk. Felszállítjuk a "Küldetés teljesítve" zászlót a női mozgalom felett. És vége a mai napnak. Persze, a választott tisztviselők 80%-a az egész országban még mindig férfi lesz. A nők továbbra is kevésbé hajlamosak lesznek, mint a férfiak, arra, hogy meggondolják, hogy elinduljanak a hivatalba. És a fizetési egyenlőtlenségek, a szexuális zaklatások és az emberkereskedelem továbbra is olyan kihívások lesznek, amiket egyetlen ember sem tud megoldani, nem számít, hogy Clinton milyen keményen próbálkozik. "De egy nőt választottunk elnöknek", mondjuk. Hadd ő intézze el. A veszteség még nehezebb lenne. Clinton-t hibáztatják, hogy alulértékű kampányt futtatott, függetlenül attól, hogy milyen briliáns a stratégiája. Általánosságban elmondható, hogy a vesztése megőrizné azt a mítoszt, hogy a nők nem nyerhetnek nagy választásokat, hogy a választási környezet tele van elfogultsággal és diszkriminációval, és hogy a nőknek kétszer olyan jóknak kell lenniük, hogy fele annyiba jussanak. "Ha Hillary Clinton nem nyerhet meg egy választást, a potenciális női jelöltek azt fogják kérdezni: "Hogyan nyerhetek én?" Egy női jelölt tapasztalatait a politikában élő nőkre kiterjeszteni mindig gyanús. De Clinton esetében ez különösen hibás legalább két alapvető okból. Először is, Clinton nem egy átlagos női elnökjelölt, ha van ilyen. A 2008-as versenyt olyan névismeretekkel kezdte, amiket sok jelölt soha nem ér el, és még inkább...
Jennifer Lawless: Nagy a kísértés, hogy Hillary Clinton jelöltségét úgy tekintsük, mint aki az üvegplafont törte meg a nők számára. Azt mondja, a valóság az, hogy a legtöbb ember nem a nemre szavaz, hanem a gazdaságra és a pártválasztásra.