A kísérletet korábban Isaac Newton a gravitáció elméletének gyakorlati demonstrációjaként vizsgálta, de elutasította. Azonban a tudósok egy csoportja, különösen Nevil Maskelyne, a királyi csillagász, meg volt győződve arról, hogy a hatás kimutatható lesz, és elvállalta a kísérlet elvégzését. Az elhajlási szög a Föld és a hegy relatív sűrűségétől és térfogatától függött: ha a Schiehallion sűrűsége és térfogata megállapítható, akkor a Föld sűrűsége is. Miután ez ismert volt, ez viszont hozzávetőleges értékeket eredményezne a többi bolygó, holdjaik és a Nap számára, amelyek korábban csak a relatív arányuk tekintetében ismertek. További előnyként a térképezés koncepciója, a hegy felmérése folyamatának egyszerűsítése érdekében kidolgozott vonalak, később szabványos technikává vált.
Nevil Maskelyne