Írj folytatást erre a bekezdésre - Kuskova a "Nasha Zhizn" ("Életünk") folyóirat egyik alapítója és szerkesztője volt, amely a KDP hivatalos szerve lett. Kapcsolatba lépett Gapon atyaval, egy ortodox pap és társadalmi reformátorral, aki a véres vasárnap fegyvertelen tüntetését vezette.
1905. január 9-én (OS), amely az 1905-ös forradalmat váltotta ki. A Gaponhoz fűződő kapcsolatai miatt Kuskovát rövid ideig letartóztatták. Szabadulása után segített megszervezni a Szakszervezetek Szövetségét, a rezsim elleni liberális ellenzék egyik fő "pontját". Rövid ideig tagja volt a KDP Központi Bizottságának, de hamar lemondott és elhagyta a KDP-t, mert nem értett egyet a vezető, Miliukov konzervatív irányzatával. Az 1910-es években Kuskova az újságírásnak szentelte magát, alapította, szerkesztette és hozzájárult több folyóirathoz, mint például a "Tovarich" ("Társa") és a "Bez Zaglaviia" ("Név nélkül"), amelyet a hatóságok lezártak. Hozzájárult a "Russkie Vedomosti" ("The Russian Gazette") is. Reformista szocializmust szorgalmazott, a KDP-től balra, de összeegyeztethetetlen az RSDRP marxista ortodoxiájával. Bár soha nem próbált újra belépni az RSDRP-be, baráti kapcsolatot ápolt néhány menszevikkel, különösen az úgynevezett "likvidátorokkal", akik az 1910-es években fel akarták oldani az RSDRP illegális földalatti apparátusát, és a szakszervezetekben és szövetkezetekben végzett jogi munkára koncentráltak. (A szakszervezeteket 1906-ban törvényesítették.) A háború előtt Kuskova részt vett a szövetkezeti mozgalomban, a szabadkőművesekben és a nők jogainak védelmében. Ő volt a feminizmus korai támogatója Oroszországban. Az irreguláris szabadkőműves lógának, az Orosz Népek Nagy Keletének aktív tagja volt.