Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átmenet: A római történelem folyamán különböző mértékben a gazdaság fontos tényezője volt az olcsó munkaerő, a rabszolgák. A római munkaerő számára különböző módon szereztek rabszolgákat, többek között külföldi kereskedőktől vásárolták őket, és a katonai hódítás révén idegen népesség rabszolgaságába került. Mivel Róma erősen részt vett a hódító háborúkban az i. e. 2. és 1. században, több tízezer, ha nem több százezer rabszolgát importáltak egyszerre a római gazdaságba különböző európai és mediterrán felvásárlásokból. Míg a rabszolgák csak korlátozott mértékben használtak szolgák, kézművesek és személyi kisegítőkként, hatalmas számú rabszolga dolgozott a bányákban és Szicília és Dél-Olaszország mezőgazdasági földjein. A legtöbb rabszolgát durván és elnyomóan kezelték a római köztársasági időszakban. A köztársasági törvények szerint a rabszolgát nem személynek, hanem tulajdonnak tekintették. A tulajdonosok törvényes következmények nélkül bántalmazhatták, megsebesíthették vagy akár megölhették saját rabszolgáikat. Bár a rabszolgáknak sokféle fokozata és típusa volt, a legalacsonyabb és legszámosabb fokozatúak, akik a mezőkön és a bányákban dolgoztak, kemény fizikai munkának voltak kitéve. A rabszolga népesség magas koncentrációja és elnyomó bánásmódja lázadásokhoz vezetett. I. e. 135-ben és i. e. 104-ben Szicíliában kitört az első és a második rabszolgaháború, ahol a lázadók kis bandái több tízezer hajlandó követőt találtak, akik el akartak menekülni a római rabszolga elnyomó életétől. Míg ezeket a súlyos polgári zavargásoknak tekintette a római szenátus, évekig tartott, és közvetlen katonai beavatkozásra volt szükség, hogy elnyomják, soha nem tekintették komoly fenyegetésnek a Köztársaság számára. A római fővárosban soha nem volt rabszolgafelkelés, és a rabszolgákat soha nem tekintették potenciális fenyegetésnek Róma városára. Ez mind megváltozott a harmadik szolgaháborúban.  Kérdés: Mekkora veszélyt jelentettek a nagy polgári zavargások a Köztársaságra nézve?
Soha nem tartották komoly fenyegetésnek.