Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A Schiehallion-kísérletet 1856-ban megismételte Henry James, az Ordnance Survey főigazgatója, aki ehelyett az Edinburgh központjában található Arthur's Seat dombot használta. A rendelkezésére álló szerszámok segítségével James 21 kilométeres sugarú topográfiai felmérésre terjesztette ki a területet, egészen Midlothian határaig. Egy 2005-ös kísérlet a 1774-es munka változatát hajtotta végre: ahelyett, hogy kiszámolta volna a helyi különbségeket a zenitben, a kísérlet nagyon pontos összehasonlítást végzett egy inga periódusáról a Schiehallion tetején és alján. A lengő periódusa g függvénye, a helyi gravitációs gyorsulás. A lengő várhatóan lassabban mozog a magasságban, de a hegy tömege csökkenti ezt a különbséget. Ennek a kísérletnek az az előnye, hogy jelentősen könnyebb elvégezni, mint az 1774-es kísérletet, de a kívánt pontosság eléréséhez szükséges, hogy az ingó periódusát egymillió részére mérjük. Ez a kísérlet 8,1 ± 2,4 × 1024 kg értékű Föld tömegét eredményezte, ami 7,500 ± 1,900 kg · m-3 átlagos sűrűségnek felel meg. A geofizikai adatok modern újravizsgálata képes volt figyelembe venni azokat a tényezőket, amelyeket az 1774-es csapat nem tudott figyelembe venni. A 120 km-es sugarú digitális magasságmodell, a Schiehallion geológiájának jelentősen javított ismerete és különösen a számítógép előnyeivel egy 2007-es jelentés 5480 ± 250 kg m 3 átlagos Föld sűrűséget eredményezett. Ha összehasonlítjuk a modern 5,515 kg·m-3-os számmal, ez a Maskelyne csillagászati megfigyeléseinek pontosságának bizonyítéka.  Kérdés: ki hajtotta végre a kísérletet a Föld sűrűségének ellenőrzésére?
Henry James