Írj folytatást erre a bekezdésre - Visszatérése után nem vett részt a Marengo-i csatában, ahol barátja, Desaix meghalt, miközben döntő szerepet játszott a győzelemben. Napóleon, aki nagy bizalommal rendelkezett képességei iránt, végül divíziós tábornokká tette elő, és megszervezte házasságát nővére, Pauline sógornőjével, Aimée Leclerc-kel, így Napóleon kiterjesztett családjának részévé tette, és parancsnokságot adott neki a konzuli őrségben. Napóleon 1804-es császári trónra lépésekor Davoutot a birodalom eredeti 18 marsalljának egyikeként nevezték el. Davout volt a legfiatalabb és a legkevésbé tapasztalt a tábornokok közül, akiket marsallra emeltek, ami karrierje során a többi tábornok ellenségeskedését szerezte. A Grande Armée III. hadtestének parancsnokaként Davout a legnagyobb szolgálatát tette. Austerlitz csatájában, 48 órás kényszermarsz után a III. hadtest viselte a szövetségesek támadásának fő terhét. A későbbi negyedik koalíciós háborúban
Davout egyetlen hadtestgel harcolt és megnyerte az Auerstädt-i csatát a fő porosz hadsereg ellen, amelynek több mint kétszer annyi katona volt a rendelkezésére (63 000-nél több, Davout 28 000-ével szemben). François-Guy Hourtoulle történész ezt írja: "Jenában Napóleon olyan csatát nyert, amelyet nem veszíthetett. Auerstädtben Davout megnyerte a csatát, amit nem tudott megnyerni". Napoleon jutalomként 1806. október 25-én Davout-ot és embereit engedte először belépni Berlinbe.