1902-ben a ezredet, amelyet ma a 2. Madras-i gyalogságnak neveznek, pandzsábiai muszlimokból, szihkökből és rajputokból állították össze. A következő évben, Lord Kitchener indiai hadseregben végrehajtott reformjainak eredményeként minden madraszi egység 60 fővel bővült, és az ezred neve a 62-es punjabi ezredre változott. Az első világháború idején a 62. punjabi hadsereget a 10. indiai hadosztály részeként küldték Egyiptomba a Szuezi-csatorna védelmére. Az ezred jelentős szerepet játszott az 1915-es török offenzíva elfojtásában. Az év végén Aden brit gyarmatában működtek, majd 1915 december 31-én megérkeztek Mezopotámiába. Itt, heves harcokba keveredtek a Tigris-fronton, miközben a britek kétségbeesett erőfeszítéseket tettek, hogy felhúzzák a Kut al Amara ostromát.
, és később, a britek északi előretörése alatt. Az ezred részt vett a Hanna, a Dujaila Redoubt és a Hai Salient csatáiban. Miután a háború hátralévő részében a perzsa határon szolgált, az ezred 1920-ban visszatért Indiába. A háború alatt összesen 840 áldozatot szenvedett. Claude Auchinleck kapitány, később feldmarsszál és a brit indiai hadsereg utolsó főparancsnoka, az 62-es punjabiakkal szolgált Egyiptomban és Mezopotámiában.