Az 5. zászlóalj 1939-ben alakult át, mint a 4. zászlóalj 2. vonalbeli másolata, amikor a Területi Hadsereg mérete megduplázódott. Kezdetben az 5. Buff-t a 37. gyalogos dandárhoz rendelték, amely a 12. (Kelet) gyalogos hadosztály része volt, amely a 44. (Home Counties) hadosztály 2. vonalas duplikátuma volt. 1939. október 26-án azonban átkerült a hadosztály 36. gyalogos brigádjába cserébe a 2/6 East Surreys-ért. Az 5. Buffs, a 6. és 7. Royal West Kents-szal együtt a háború hátralévő részében a 36. brigádban maradt. A 2. és 4. zászlóaljhoz hasonlóan 1940-ben Franciaországban szolgált a BEF-nél, harcolt a francia csatában, és Dunkerque-ben evakuálták. A 12. hadosztály súlyos veszteségeket szenvedett elsősorban azért, mert a legtöbb ember kevés képzéssel rendelkezik, és a hadosztály nem rendelkezik tüzérséggel vagy támogató egységekkel. Angliába való visszatérés után a hadosztályt 1940 júliusában feloszlatták a veszteségek miatt. 1942-ben a 36. hadosztályt az újonnan felállított 78. hadosztályhoz rendelték, és részt vett a Torch hadműveletben, az észak-afrikai szövetséges leszállásokban, majd a tunéziai hadjáratban, ahol a 78. hadosztály, a brit első hadsereg részeként kiemelkedett a Longstop Hill döntő elfoglalása során. Ezután a hadosztály részt vett a szicíliai hadjáratban.
, a brit 8. hadsereg részeként. Az 5. Buffs és a 78. hadosztály többi része részt vett az olaszországi harcokban, és ott szolgált az 1945-ös offenzíváig.