Írj folytatást erre a bekezdésre - A város helyét akkor elfelejtették, és a Phalasarna csak elveszett városként jelenik meg a velencei feljegyzésekben. A területet a 19. században fedezték fel újra a brit felfedezők, Robert Pashley és T. A. B. Spratt kapitány. Spratt, a Királyi Haditengerészettől, 1859-ben megjegyezte, hogy az egykori kikötő a elhagyatott helyen most 100 méterre volt a tengertől, és hogy az ősi tengerpart legalább huszonnégy láb magasságban emelkedett. A modern feltárások megerősítették ezt az ítéletet, és azt is kimutatták, hogy a kikötő gyorsan leromlott a római támadás után. A fosszilis algák radiokarbon-kutatása az ókori tengerszint-jelzés mentén a Phalasarna körüli sziklákon becsüli a hirtelen tengerszint-változást valamikor több mint tizenhat évszázaddal ezelőtt. Valószínű, hogy a nagy földrengés
és a 365. július 21-i cunami, amely katasztrofális károkat okozott a Földközi-tenger keleti partjain, és Ammianus Marcellinus és mások rögzítették. A kikötő bejárata közelében egy ősi halmosó, mely két lépcsőfokkal van kitépve a part menti sziklákba, kettéhasadt, valószínűleg ugyanazon a földrengés alatt.