Írj egy folytatást erre a bekezdésre - Az omejjád időkben a Shayban erőteljes maradt a Dzszira-ban. Shabib ibn Yazid ibn Nu'aym al-Shaybani képes volt egy nagyszabású, kharijite-inspirált lázadást indítani az 690-es években al-Hajjaj ibn Yusuf ellen, ahogy al-Dahhak ibn Qays al-Shaybani is 745-746-ban. A korai abbaszidok idején a legjelentősebb Shaybani volt Ma'n ibn Za'ida családja, egy egykori omejjádi szolgája, aki biztosította al-Mansur kegyelmét. Fiai és különösen unokaöccsei, Yazid ibn Mazyad és Ahmad ibn Mazyad, magas tisztségeket töltöttek be. Yazid ibn Mazyad hadvezérként sikeresen szolgálta Harun al-Rashid kalifát, még egy kharijit felkelést is legyőzött Shaybani al-Walid ibn Tarif al-Shari vezetésével, míg testvére, Ahmad 20 000 törzsivel ment el az al-Amin kalifa segítségére a polgárháborúban.
Al-Ma'mun ellen. Yazid kétszer is szolgált "Arminiya" kormányzójaként (egy hatalmas tartomány, amely magában foglalja Örményországot és Azerbajdzsánt), ahol nagyszabású gyarmatosítást hajtottak végre arab muszlimokkal, különösen Shirvanban. Utódja lett fiai, Aszad, Mohamed és Khalid, akik a Shaybani kormányzók hosszú sorának elsői lettek, és a Mazyadid dinasztia ősei, akik 1027-ig autonóm és később független emírekként ("Shirvanshah") uralkodtak Shirvanban.