Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: Albert Calmette és Camille Guérin 1906-ban az első valódi sikereket értek el a tuberkulózis elleni immunizációban, a gyengített szarvasmarha-tuberkulózis törzs használatával. A Bacille Calmette-Guérin (BCG) néven ismert. A BCG vakcinát először 1921-ben Franciaországban alkalmazták embereken, de az Egyesült Államokban, Nagy-Britanniában és Németországban csak a II. világháború után vált széles körben elfogadottá. A tuberkulózis széles körben aggasztotta a közvéleményt a 19. és a 20. század elején, amikor a betegség a városi szegények körében elterjedt. 1815-ben Angliában minden negyedik haláleset a "fogyasztás" okozta. 1918-ra Franciaországban még mindig minden hatodik halálesetet a tuberkulózis okozta. Miután megállapították, hogy a tuberkulózis fertőző, az 1880-as években Nagy-Britanniában bejelentésre kötelező betegségek listájára került; kampányok kezdődtek, hogy megakadályozzák az embereket a nyilvános helyeken a köpésben, és a fertőzött szegényeket "bátorították", hogy belépjenek a börtönökhöz hasonló szanatóriumokba (a középső és felső osztályok szanatóriumai kiváló ellátást és állandó orvosi ellátást nyújtottak). Bármi is volt a "friss levegő" és a szanatóriumi munka előnye, még a legjobb körülmények között is a belépők 50% - a öt éven belül meghalt (kb. 1916). Amikor 1913-ban Nagy-Britanniában megalakult az Orvostudományi Kutatási Tanács, kezdetben a tuberkulózis kutatására összpontosított. Európában a tuberkulózis aránya az 1600-as évek elején kezdett emelkedni, és az 1800-as években elérte a csúcsot, amikor az összes haláleset közel 25%-át okozta. Az 1950-es évekre a halálozási arány Európában mintegy 90%-kal csökkent. A higiénia, a vakcinázás és más közegészségügyi intézkedések javulása már a streptomicin és más antibiotikumok megjelenése előtt jelentősen csökkentette a tuberkulózis arányát, bár a betegség továbbra is jelentős veszélyt jelentett. 1946-ban az antibiotikum, a streptomicin kifejlesztése lehetővé tette a tuberkulózis hatékony kezelését és gyógyítását. A gyógyszer bevezetése előtt az egyetlen kezelés a sebészeti beavatkozás volt, beleértve a "pneumothorax technikát", amely magában foglalta a fertőzött tüdő összeomlását, hogy "pihenjen" és lehetővé tegye a tuberkulózisos sérülések gyógyulását.  Kérdés: Mi történt, amikor a tuberkulózis Franciaországba lépett 1918-ban?
Franciaországban minden hatodik halálesetet okozott.