Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átmenet: A Hepburn-törvény, amely az Állami Kereskedelmi Bizottságot (ICC) hatalommal ruházta fel, hogy meghatározza a maximális vasúti díjakat, 1906. júliusában törvényessé vált. Ez csökkentette a vasúti értékpapírok értékét. 1906 szeptembere és 1907 márciusa között a tőzsdén a tőzsdei érték 7,7%-át vesztette. Március 9. és 26. között a részvények további 9,8%-kal csökkentek. (E márciusi összeomlásra néha "gazdag ember pánikjának" is neveznek.) A nyár folyamán a gazdaság változékony maradt. A rendszert számos sokk sújtotta: a Union Pacific részvényei - a fedezetként használt leggyakoribb részvények közé tartoznak - 50 százalékponttal csökkentek; júniusban a New York-i kötvények felkínálása kudarcot vallott; júliusban a rézpiac összeomlott; augusztusban a Standard Oil Company-t 29 millió dollárral bírságolták meg a trösztellenes jogsértések miatt. 1907. első kilenc hónapjában a részvények 24,4%-kal csökkentek. Július 27-én a The Commercial & Financial Chronicle megjegyezte, hogy "a piac továbbra is instabil... amint ezek az új élet jelei nyilvánvalóvá válnak, valami olyan, mint egy új aranyáramlás javaslata Párizsba, remegést küld az egész listán keresztül, és az értékek és a remény nyeresége eltűnik". 1907-ben számos bankrablás történt az Egyesült Államokon kívül: Egyiptomban áprilisban és májusban; Japánban májusban és júniusban; Hamburgban és Chilében október elején. Az őszi időszak mindig is sebezhető időszak volt a bankrendszer számára, a felkavarodott tőzsdével együtt, még egy kis sokk is súlyos következményekkel járhatott.  Kérdés: Hogy hívják néha a márciusi összeomlást?
gazdag ember pánik