A földrengés a csendes-óceáni és az észak-amerikai lemezek közötti szubdukciós zóna felületének közelében keletkezett töréscsökkenés következtében történt. A momentum-tenzor megoldásai azt mutatják, hogy a csúszás vagy délre ütköző mérsékelten mélyülő hibán, vagy észak-északnyugatra ütköző mérsékelten mélyülő hibán történt, összhangban a régióban várható kelet-nyugati irányú tömörítéssel. A földrengés helyén a csendes-óceáni lemez megközelítőleg nyugatra mozog az észak-amerikai lemezhez képest évente egy sebességgel, a Japán ároknál Japán alatt süllyedve és nyugatra süllyedve Japán alatt. A földrengés epicentrumja a
2011 márciusi földrengés. Ez mindössze kilenc nappal a 2011. március 11-i katasztrófa tizedik évfordulója után következett be, és csak egy hónappal azután, hogy egy 7,3-as erősségű földrengés rázta meg a március 20-i katasztrófát.