A Liang könyve egy Poling vagy Poli nevű királyságot említ Guangdongtól délkeletre. Úgy tartják, hogy ez a királyság a Malajz-félszigeten található, és azt mondják, hogy a népe ugyanolyan szokásokkal rendelkezik, mint Kambodzsa, és ugyanazokat a termékeket fogyasztja, mint Siam. A fegyvereik állítólag ugyanazok, mint Kínában, kivéve a chakramot, amiben a helyiek nagyon ügyesek. Az indonéz candihoz kapcsolódó művészet az akkori fegyvereket mutatja be. A falfestményekben szereplő fegyverek között vannak kardok, pajzsok, íjak, ütők, lándzsák, kris és halbárda. A környék templomaiban talált dvarapala (kapu őrei) faragott dvarapala-k ógrák, akik karddal és karddal vannak felfegyverkezve. A XI. és a XIV. század között a silat a Majapahit alatt érte el csúcspontját. Raden Wijaya alapította
A mongolok elűzése után a birodalom egyesítette Indonézia összes szigetét, és kiterjesztette befolyását Malajzia félszigetére. A szilatot a különböző délkelet-ázsiai királyságok és államok védelmi erői használták, és egyes esetekben még mindig használják a mai Indonéziában, Malajziában, Szingapúrban, Vietnamban, Thaiföldön és Brunei-ban.