Gandhari, mint páratlan pativratha (elkötelezett feleség), a erény megtestesítőjének tekinthető, és az eposz legbecsültebb erkölcsi erői közé tartozik. Nem csak egy vak férfihoz ment feleségül, hanem esküvője idején úgy döntött, hogy élete hátralévő részét maga is vak nőként tölti, hogy megosszák férje gyengeségét és fájdalmát. Élete hátralévő részében szövetet tartott a szeméhez kötve, és így megfosztotta magát a látás hatalmától. Bizonyos kritikus pillanatokban tanácsot adott férjének, amely erkölcsi szempontból hibátlan volt; soha nem ingott a dharma (igazságosság) iránti ragaszkodásában, még nagyon keserű végéig is. Tanúja volt az erény összes száz fiának halálának a Nagy Háború 18 napján, köztük a vakok és a szülei között.
látóképesség