Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  1078-ban, XI. Ramesszes halálát követően, Smendes átvette az irányítást Egyiptom északi részén, Tanis városából. A déli területet ténylegesen Amón főpapjai irányították Thébében, akik csak név szerint ismerték el Smendeszt. Ebben az időszakban a nyugati deltában líbiaiak telepedtek le, és a telepesek főnökei fokozni kezdték autonómiájukat. A líbiai fejedelmek I. Szoszenk uralkodása idején, i. e. 945-ben átvették a kontrollt a delta felett, és megalapították az úgynevezett líbiai vagy bubastit dinasztiát, amely mintegy 200 évig uralkodott. Shoshenq a családtagjait fontos papi pozíciókba helyezte, és ezzel is uralmat szerzett Egyiptom déli részén. A líbiai hatalom kezdett erodálódni, amikor a delta egy rivális dinasztiája Leontopolisban felbukkant, és a kushiták délről fenyegettek. 727 körül a kuszita király, Piye észak felé támadott, elfoglalta Tébét és végül a Deltát. Egyiptom messzemenő tekintélye jelentősen csökkent a harmadik köztes időszak végére. Külföldi szövetségesei az asszír befolyási kör alá kerültek, és i. e. 700-ra a két állam közötti háború elkerülhetetlen lett. 671 és 667 között az asszírok megkezdték az Egyiptom elleni támadásukat. Taharqa és utódja, Tanutamun uralkodásai állandó konfliktusok voltak az asszírokkal, akik ellen Egyiptom többször is győzött. Végül az asszírok visszaszorították a kushitákat Núbiába, elfoglalták Memfist, és kifosztották Tébe templomait.  Kérdés: Mikor tört ki a háború közöttük?
K. e.