Írj egy folytatást erre a bekezdésre - 1940 júniusi szovjet megszállás
Besszarábiában nyaralva találták meg; úgy döntött, marad, és szovjet állampolgár lesz. 1940 szeptemberében elkezdett dolgozni a Kiszineu-i Tudományos Kutatási Intézetben, de 1941 júniusában menekülni kényszerült, miután a tartományt Románia visszaszerezte. Majdnem két évig tanár, iskolaigazgató, bányász és pártaktivista volt egy kolhozban, amíg 1943-ban Moszkvába nem küldték, hogy folytatja tanulmányait. A II. világháború alatt a Szovjetunióban élő román kommunista száműzöttek körének aktív tagja volt, a Moszkvai Rádió román nyelvű részlegében dolgozott (1943-1945); hozzájárult a TASS-hoz és a Szovjetunióban lévő román foglyok újságjához, a "Graiul liber"-hez (1943-1946); és tanár volt a foglyok antifasiszta iskolájának román részlegén (1944-1946) és 1945 óta vezette azt. A Szovjetunió Kommunista Pártjának tagja volt, és pártmunkásként vállalta az utóbbi feladatot, segítve a román foglyok indoktrinálását. Politikai közgazdaságot is tanult a Plekhanov Moszkvai Nemzeti Gazdaságtudományi Intézetben 1943-1946 között a Chişinău Intézet ösztöndíjával. Ott tanított az utolsó tanulási évében is, de nem végzett, mert elhagyta az országot. 1946 júniusában a PCR kérésére visszahozták Romániába, és Leonte Răutu és Mihail Roller ajánlása alapján hivatalosan csatlakozott a párthoz. 1946 júniusától novemberéig oktatóként és igazgatóhelyettesként dolgozott a központi bizottság gazdasági részlegében, és egy olyan felemelkedést kezdett, amelyet a fontos pozícióban való kezdete és a művelt háttere segített.