Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A parthák legkorábbi ellenségei a nyugati szeljukok voltak, a keleti szikíták. Azonban, ahogy a parthák nyugatra terjeszkedtek, konfliktusba keveredtek az Örmény Királyságkal, és végül a késő római köztársaságkal. Róma és Parthia egymással versenyeztek, hogy az örmény királyokat alárendelt ügyfeleiként állítsák. A parthák az i. e. 53-ban a Carrhae-i csatában teljes mértékben legyőzték Marcus Licinius Crassus-t, és i. e. 40-39-ben a parthák egész Levántot elfoglalták a rómaiaktól, kivéve Tírust. Mark Antony azonban ellenséges támadást indított Parthia ellen, bár sikereit általában távollétében érték el, hadnagya, Ventidius vezetésével. Különböző római császárok vagy kijelölt tábornokuk betörtek Mezopotámiába a következő néhány évszázadban folytatott római-parthiai háborúk során. A rómaiak többször is elfoglalták Seleucia és Ctesiphon városát ezekben a konfliktusokban, de soha nem tudták megtartani őket. Gyakori polgárháborúk a parthiai trónkövetelők között veszélyesebbek voltak a birodalom stabilitására, mint a külföldi invázió, és a parthiai hatalom elpárologott, amikor I. Ardashir, Istakhr uralkodója Persisben fellázadt az arsákidok ellen és megölte utolsó uralkodóját, IV. Artabanust 224-ben. Ardashir megalapította a Szászánid Birodalmat, amely Iránra és a Közel-Kelet nagy részére uralkodott a 7. századi muszlim hódításokig, bár az arsákida dinasztia tovább élt az örmény arsákida dinasztián, az ibériai arsákida dinasztián és a kaukázusi albán arsákida dinasztián keresztül; mind a parthi arsákida névadó ága.  Kérdés: Kik voltak a parthák első ellenségei?
Seleukidák