Az AllMusic kritikus, Stephen Thomas Erlewine egy visszamenőleges áttekintésben így magyarázta a hármas album sikereit: "A Beatles misztikája még mindig nagyon kötődött a lemezhez és a művészekhez egyaránt... abban az időben John Lennon látszólag kiégette a tehetségének nagy részét, George Harrison elvesztette népszerűségét és katasztrofális
1974-es amerikai turné, és senki sem várt nagy dolgokat Ringo Starrtól, és úgy tűnt, hogy McCartney a csoport örökségének azt a részét képviselte, amelyik legközelebb állt a rajongók elvárásainak. Így az album eladása számban végződött, a "Frampton Comes Alive!" és más mega-hits-ekkel versenyezve".