A reformok olyan erőket és mozgalmakat is elindítottak, amelyeket Gorbacsov nem számított. Konkrétan, a Szovjetunió nem orosz kisebbségek részéről nőtt a nemzeti agitáció, és attól tartottak, hogy néhány vagy az összes szovjet köztársaság elszakadhat. 1991-ben a Szovjetunió súlyos gazdasági és politikai válságban volt. Az élelmiszer, a gyógyszer és más élelmiszerhiány széles körben elterjedt volt, az embereknek hosszú vonalakba kellett állniuk, hogy akár üzemanyagot is vegyenek, azaz gazdasági/politikai szerkezetátalakítást és nyitottságot. A nomenklatúra kemény vonalbeli tagjai ellenállást és gyanakodást váltottak ki. A nomenklatúra tagjainak télen 300%-kal kevesebb készpénzre volt szükségük, mint a szükséges fizetések, és a kemény vonalbeli tagoknak 300%-kal kevesebb készpénzre volt szükségük.
ellenállás és gyanakvás