A "Volugrafo Aermoto 125" (Aermoto air-launch "Volugrafo") egy ejtőernyős motorkerékpár volt, amelyet 1942-ben gyártottak az olasz hadsereg számára. Eredetileg 1936-ban Claudio Belmondo könnyű motorkerékpárként fogalmazta meg. A II. világháború kitörésekor a tengelyhatalmak elkezdték megtervezni "
C3 művelet Málta inváziójára. Az olasz hadsereg egy ejtőernyős motorkerékpárt kért a hadművelethez. Belmondo áttervezte a könnyű motorkerékpárt az Aeromoto 125 néven, hogy megfeleljen a hadsereg követelményeinek. A prototípus 1942-ben készült, és a következő évben került gyártásra. A hadsereg megrendelt egy első 600 Aermoto-t, amelyet a Ciclone 183. ejtőernyős hadosztály egyik zászlóaljához rendeltek, amelyet 1943 nyarán Tarquinia területén állítottak fel. A motorkerékpár a Tarquinia ejtőernyős iskola, a San Marco ezred és a Cassibile-i fegyverszünet után a Decima Flottiglia MAS ejtőernyős úszóit (NP) is felszerelte. A torinói Volugrafo gyárak bombázása után a gyártást a Favria-ba költöztették, és 1944-ig folytatták, összesen 2000 darabot gyártottak. A németek felvásárolták ezeket a motorkerékpárokat, mind a Ciclone 183. ejtőernyős hadosztálytól, mind a gyártásuk folytatásával; különösen a Luftwaffe ejtőernyős egységeinek voltak kijelölve az Adriai-tengeri parton és Róma környékén.