Írj folytatást erre a bekezdésre - Temple éles ellentétben állt elődjével, Edmund Knox-szal. Knox szilárdan evangéliumi és önkényuralmi volt. Elutasította a túl nagy egyházmegyéjének felosztását; Temple látta, hogy a felosztás elengedhetetlen, és 1926-ban megalapította a külön Blackburn egyházmegyét. Hastings megjegyzi, hogy miközben "teljesen lelkipásztori püspöknek mutatta magát, akinek a plébániák látogatása magas prioritás volt", Temple-nek szélesebb társadalmi és ökumenikus menetrendje volt. Manchester jobban illett, mint a Piccadilly a társadalmi problémáihoz. Ez lehetőséget adott neki arra, hogy érdeklődjön az ipari kapcsolatok iránt, és hogy a keresztény filozófia hogyan segíthetne javítani őket. 1926-ban, miután a BBC megvétózta Davidson javasolt műsort, hogy segítsen közvetíteni az általános sztrájkban
Temple vezető szerepet játszott más püspökökkel a bányászok és a széntulajdonosok közötti szakadék áthidalásában. Együttműködött más keresztény testületekkel, és az egyházmegye keresztény gyülekezeteinek tanácsának tagjaként aktívan részt vett a társadalmi javításra irányuló intézkedések előmozdításában. A keresztények közötti befogadás politikáját folytatta, és több nonkonformista lelkészt is meghívott a manchesteri egyházmegyében prédikálni, ami arra késztette Zanzibár anti-ökumenikus püspökét, Westont, hogy tiltakozásul vonuljon vissza a Lambeth-konferenciából.