Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: Egy 1987. évi középútjavítást követően a Voyager 2 legközelebb került a Neptunuszhoz 1989. augusztus 25-én. A Neptunusz-rendszeren át futó pályák ismételt számítógépes teszt szimulációja révén a repülési irányítók meghatározták a Voyager 2 Neptunusz-Triton rendszeren át történő útvonalának legjobb módját. Mivel a Triton pályájának síkja jelentősen el van hajlítva az ekliptika síkjához képest, a Voyager 2-t a középúti korrekciók révén a Neptunusz északi sarka felett mintegy 4950 kilométerre (3000 mérföld) lévő pályára irányították. Öt órával azután, hogy a Voyager 2 a legközelebb került a Neptunuszhoz, a Triton, a Neptunusz két eredetileg ismert holdja közül a nagyobb, közelről repült, körülbelül 40.000 kilométerre. A Voyager 2 felfedezte a korábban ismeretlen Neptunusz gyűrűit, és hat új holdat igazolt: Despina, Galatea, Larissa, Proteus, Naiad és Thalassa. A Voyager 2 a Neptunusz környékén felfedezte a "Nagy sötét foltot", amely azóta eltűnt, a Hubble <unk>rteleszkóp megfigyelései szerint. Később feltételezték, hogy a Nagy Sötét Folt egy tiszta gázból álló régió, amely ablakot alkot a bolygó magas magasságú metánfelhő-fedélzetében. A Nemzetközi Csillagászati Unió 2006-os döntése alapján a Plutót törpe bolygónak minősítették, a Voyager 2 1989-es Neptunusz-áthaladása lett az a pont, amikor a Naprendszer minden ismert bolygóját legalább egyszer meglátogatta egy űrszonda.  Kérdés: Mikor került a Voyager 2 legközelebb a Neptunuszhoz?
1989. augusztus 25.