1687-ban Peru egész déli partját sújtotta a
1687 Peru földrengése, amely elpusztította Villa de Pisco és Ica városát. A földrengés elpusztította a borospincéket és a bor tárolására használt sártartályokat. Ez az esemény jelentette a perui borágás végét. A Jézus Társulatának Spanyol Amerikában 1767-ben bekövetkezett elnyomása miatt a perui jezsuita szőlőültetvényeket magas áron árverésre bocsátották, de az új tulajdonosok nem rendelkeztek ugyanolyan szakértelemmel, mint a jezsuiták, ami hozzájárult a termelés csökkenéséhez. A perui borászatot tovább kihívta az a tény, hogy a pisco termelése, amelyet szintén szőlőből készítettek, a 18. század elején a bor által meghaladva 1764-ben a Peruban elkészített szőlőitalok 90% -át képviselte. Még a pisco előállításra való áttérés után is a perui szőlőültetvények gazdasági problémákkal szembesültek, mivel a 18. század végén a spanyol korona feloldotta a perui rum előállításának tilalmát, amely olcsóbb volt, de alacsonyabb minőségű, mint a pisco.