A pszichiátriai rehabilitáció, a pszichoterápia és a szakmai rehabilitáció nagyon fontos a magasabb pszichoszociális funkciók helyreállítása szempontjából. Mint egy csoport, a DSM-IV és az ICD-10 kritériumok alapján diagnosztizált skizoafektív rendellenességben szenvedő emberek jobb kimenetelűek, mint a skizofrénia betegei, de az egyéni pszichoszociális funkcióik változóak, mint a hangulati rendellenességben szenvedő emberek. A DSM-IV kritériumok alapján végzett vizsgálatok szerint a skizoafektív rendellenességek előfordulása a DSM-50.5 százaléknál alacsonyabb, mivel a DSM-50.8 százaléknál alacsonyabb, a DSM-50.5 százaléknál alacsonyabb; a DSM-IV kritériumok alapján végzett vizsgálatok szerint a DSM-50.8 százaléknál alacsonyabb, mivel a DSM-IV kritériumok alapján végzett vizsgálatok szerint a betegek körében a skizoafektív rendellenesség gyakorisága nem volt elérhető; a DSM-IV kritériumok alapján diagnosztizált betegek körében a
hangulatstabilizáló gyógyszer vagy antidepresszáns gyógyszer, vagy mindkettő