A kék galériába egy, Stepan Pimenov karyatidákkal díszített ajtón mentek be, ami a nagy étkezőbe vezetett, boltozatos mennyezetű, "grisaille" szekrényekkel. A folyosó vezetett egy márvány díszített táncteremben a nappali, majd a kabinok. Míg Elena nagyhercegnő kabinjai különösen luxusosak voltak, Michael nagyherceg kabinjai spártaiak voltak. Leveson-Gower nagykövet azt írta, hogy "az egyetlen hely, ahol a nagyherceg ragyogást és luxusot engedett meg, a tökéletes állapotú fegyverek, páncélok, sisakok, felszerelések, tüzérség és egyéb fegyverek gazdag és változatos gyűjteménye volt". Albert Nikolayevitch Benois megjegyezte, hogy "A [nagyherceg] tanulótermében és könyvtárában ritka könyvek, gravúrák, numizmatika, sok nagyszerű művészet gyűjteménye volt... A terem falai mindenütt trófeákkal voltak felfüggesztve, főleg kardokkal, kardokkal, zászlókkal, katonai tárgyak vásznái és portréi". A trófeák között volt a három ágyú, amelyek fontos szerepet játszottak az 1825-es csatlakozási válság során, amikor a
A Péter térről jöttek a decembristák. Nagyhercegnek a testvére, I. Miklós császár ajándékozta őket.