Egy évvel később a háború más irányt vett, és Brooke már nem tartotta szükségesnek, hogy Churchill oldalán maradjon. Ezért nagyon várta, hogy átvegye a parancsnokságot a szövetségeseknek Nyugat-Európában.
Brooke úgy gondolta, hogy Churchill három alkalommal ígért neki egy posztot. Az 1943. augusztusban megrendezett első Quebec-i konferencián úgy döntöttek, hogy a parancsnokságot George Marshall tábornok fogja átvenni. (Bár Marshall munkája, mint az Egyesült Államok hadseregének vezérkari főnöke túl fontos volt ahhoz, hogy elhagyja Washington DC-t, és Dwight D. Eisenhower-t nevezték ki helyette.) Brooke keserűen csalódott volt, mind azáltal, hogy átment, mind pedig azáltal, ahogy Churchill közölte vele a döntést, aki Brooke szerint "olyan módon kezelte az ügyet, mintha kisebb jelentőségű lenne".