Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjáró: 1850-ben a régi vörösfenyőerdők több mint 8100 négyzetkilométert tettek ki a kaliforniai partvidéken. A terület északi része, amelyet eredetileg amerikai őslakosok laktak, sok fafaragót vonzott, és mások aranybányászokká váltak, amikor egy kisebb aranyláz hozott őket a régióba. Mivel nem sikerült aranyban gazdagnak találni, ezek az emberek a hatalmas fák kivágására fordultak, hogy San Franciscóban és a nyugati parton más helyeken is virágzó fejlesztéseket végezzenek. Sok évtizednyi korlátozás nélküli, tisztán kivágott fakitermelés után komoly erőfeszítések kezdődtek a természetvédelem irányába. Az 1920-as évekre a Save the Redwoods League munkája, amelyet 1918-ban alapítottak a fennmaradó régi nőstény vörösfák megőrzése érdekében, többek között a Prairie Creek, a Del Norte Coast és a Jedediah Smith Redwoods állami parkok létrehozását eredményezte. A Redwood Nemzeti Parkot 1968-ban hozták létre, ekkorra az eredeti vörösfák közel 90% -át kivágták. A Nemzeti Park Szolgálat (NPS) és a kaliforniai Parkok és Rekreációs Minisztérium (CDPR) 1994-ben közigazgatási szempontból egyesítette a Redwood Nemzeti Parkot a három szomszédos Redwood Állami Parkkal az erdők és vízgyűjtő területek közös erdőgazdálkodása és stabilizálása céljából. Az RNSP ökoszisztémája számos veszélyeztetett állatfajt tart fenn, mint például a dagályvízi goby, a Chinook lazac, az északi foltos bagoly és a Steller tengeri oroszlán. A parkokban található ritka ökoszisztéma és kulturális történelem elismeréseként az Egyesült Nemzetek Szervezete 1980. szeptember 5-én világörökségnek nyilvánította őket, és 1983. június 30-án a kaliforniai Coast Ranges Nemzetközi Bioszféra rezervátum részévé.  Kérdés: 1850-ben mekkora része volt a kaliforniai partvidéknek a vörösfenyővel?
2 millió hektár