Az elkövetkező két évben a Szövetségesek lassan elfoglalták a sziget bázisokat egymás után, megpróbálva közelebb kerülni Japánhoz, ahol hatalmas stratégiai légitámadásokat terveztek, és csak ha feltétlenül szükséges, egy szárazföldi inváziót hajtottak végre. 1944 júliusában az Egyesült Államok visszaszerezte Guamot és elfoglalta Tiniant, ami végül a japán szárazföld támadási körébe helyezte őket az új Boeing B-29 bombázókkal. A szövetségesek előrelépései ellenére még mindig hatalmas harcok zajlottak, mind Délkelet-Ázsiában a japán indiai offenzívával, mind a Csendes-óceánon a Fülöp-szigeteki-tenger csatájával, ahol Japán jelentős veszteségeket szenvedett, és véglegesen elvesztette a repülőgép-hordozókra való támaszkodás képességét. Október végén az amerikai és ausztrál erők együttes támadása a japán császári haditengerészet ellen indult a Leyte-öböl csata során.
A II. világháború legnagyobb tengeri csata volt, és talán minden idők legnagyobb tengeri csata. A szövetséges győzelem elérte a kijelölt célját, hogy tovább csökkentsék a japán hadsereg olajellátását, amely már akkor is küzdött, hogy üzemanyagot biztosítson a tengeri erejének maradék részére. A Leyte-öböl csata az első olyan csata, amelyben a japán repülőgépek szervezett "kamikaze" támadásokat hajtottak végre.