Írj folytatást erre a bekezdésre - Az Egyesült Nemzetek politikai szervei 1945 alapítása óta nem tárgyaltak az LMBT-jogokról (a szexuális irányultságtól vagy nemi identitástól függetlenül) egészen 1994-ig az ENSZ Emberi Jogi Bizottságának az "Toonen kontra Ausztrália" ügyében hozott kedvező határozatával, amely kimondta, hogy a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányában az áll, hogy a homoszexualitás elleni törvények az emberi jogok megsértése. Ezután 1995 szeptemberében a szexuális irányultság vitatott témává vált az 1995. évi Pekingi Cselekvési Platform tervezetéről szóló tárgyalások során a nők és a nők közötti egyenlőségről szóló 4. Világkonferencián.
- Igen. Bár a javasolt "szexuális irányultság" kifejezést végül eltávolították a szövegből, ez volt az első alkalom, hogy a kormányok nyilvánosan és kifejezetten kiálltak a szexuális irányultság beillesztése és elismerése mellett vagy ellene, mint a nők szexualitásuk ellenőrzésére vonatkozó jogának részét. Ezen túlmenően ezen a konferencián Beverley Palesa Ditsie volt az első nyíltan leszbikus személy, aki az Egyesült Nemzetek Szervezetében LGBT kérdésekkel foglalkozott, és felszólította az államokat, hogy fogadjanak el olyan határozatokat, amelyek elismerik a szexuális sokféleséget.