Írj folytatást erre a bekezdésre - A német és szovjet 1939 szeptemberi invázió után a Szovjetunió október 10-én szerződést írt alá Litvániával, átadta a főleg lengyel és zsidó város Wilno-t (átnevezve Vilna) Litvániának, katonai engedményekért cserébe, majd 1940-ben a választások után annektálta Litvániát. A Szovjetunió német megszállása 1941. június 22-én egy évnyi szovjet megszállás után következett be, amely a balti államokban tömeges deportálásokkal zárult.
Csak egy héttel a német invázió előtt. A nácikat felszabadítóként üdvözölték, és támogatást kaptak a litván szabálytalan milíciától a visszavonuló szovjet erők ellen. Sok litván hitte, hogy Németország lehetővé teszi az ország függetlenségének helyreállítását. A németek megnyugtatása érdekében néhány ember jelentős antiszemita érzelmeket fejezett ki. A náci Németország, amely a támadás első hetében elfoglalta a litván területeket, kihasználta ezt a helyzetet, és valóban az első napokban engedélyezte a litván aktivista front litván ideiglenes kormányának létrehozását. Rövid ideig úgy tűnt, hogy a németek jelentős autonómiát fognak adni Litvániának, amely összehasonlítható a Szlovák Köztársaság autonómiájával. Azonban körülbelül egy hónappal később a független gondolkodású litván szervezeteket 1941 augusztusában és szeptemberében feloszlatták, mivel a németek több irányítást kaptak.