Az első 747 repülőgépek esetében ez a lépés aggodalmat okozott, amikor ezek a repülőgépek lezuhantak, például az El Al 1862 járat 1992-ben Amszterdamban 282 kilogramm (622 lb) urániummal a hátsó síkban (horizontális stabilizátor). A repülési tesztprogramot a 747 JT9D motorjaival kapcsolatos problémák akadályozták. A nehézségek közé tartoztak a gyors gázcsatlakozások és a turbinaburkolatok torzulásai. A szárny egyes alkatrészeinek merevségének csökkentésével ez a nehézség részben megoldódott.
a gyors gázkapcsoló-mozgások és a turbinakötők torzulása által rövid ideig tartó üzemeltetés után előidézett motortörések