A polgárháború után, Ulysses S. Grant négy évet töltött az Egyesült Államok hadseregének vezetőjeként békeidőben. Robert E. Lee és a Konföderáció legyőzése után Grant lett az ország legnépszerűbb embere. A polgárháború befejezésekor Grant a nyugati síkságokra fordította figyelmét, ahol számos konfliktus zajlott le a fehér telepesek, a vasutak és a bennszülött amerikaiak között, amelyek a bennszülöttek és az amerikai hadsereg közötti háborúkhoz vezettek. Míg a kísérlet
A kanadai Feni invázió és a francia beavatkozás Mexikóban elvette az idejét, Grant legnagyobb figyelmet a legyőzött déli államok újjáépítésére fordította. Grant úgy találta, hogy csapdába esett Andrew Johnson elnök között, aki engedékenységet akart a délnek és a társadalmi struktúra folytatását, és a radikális republikánusok a Kongresszusban, akik keményebb büntetést akartak a lázadó vezetőknek és több kormányzati támogatást a felszabadított rabszolgáknak. Grant megőrizte a népszerűségét és tekintélyét a Johnson-feláldozással végződő válság során. 1868-ban a republikánusok jelölték Grantet az elnökségre, és könnyedén megnyerte a demokratikus kihívóját.