Töltse ki a következő mondatot: A 1789-es francia forradalom kulturális szakadék volt. A Lully és Rameau régi hagyományának maradványai végül elpusztultak, és csak a huszadik században fedezték fel újra. A gluckiánus iskola és az "opéra comique" megmaradt, de azonnal elkezdték tükrözni a körülöttük zajló zavaros eseményeket. Az olyan elismert zeneszerzőket, mint Grétry és Dalayrac, bevonták, hogy hazafias propaganda darabokat írjanak az új rezsim számára. Egy tipikus példa erre Gossec "Le triomphe de la République" (1793) című műve, amely a döntő
Valmy csatája az előző évben. Új generációs zeneszerzők jelentek meg, Étienne Méhul és az olasz születésű Luigi Cherubini vezetésével. Gluck alapelveit alkalmazták az "opéra comique" -re, új drámai komolyságot és zenei kifinomultságot adva a műfajnak. Méhul 1790-es évekbeli operainak viharos szenvedélyei, mint például a "Stratonice" és az "Ariodant", a zeneszerzőt az első zenei romantikus címére érdemelték. Cherubini művei is tükrözték az időket. A "Lodoiska" egy "mentőopera" volt Lengyelországban, amelyben a bebörtönzött hősnő szabadul és elnyomója megbukik. Cherubini remekműve, a "Médée" (1797) csak túl sikeresen tükrözte a forradalom vérontását: mindig népszerűbb volt külföldön, mint Franciaországban. Az 1800-as könnyebb "Les deux journées" része volt az új megbékélési hangulatnak az országban.