Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A kvázar (más néven kvázi-csillagos objektum, rövidítve QSO) egy rendkívül fényes aktív galaxismag (AGN). Az elmélet szerint a legtöbb nagy galaxis egy szupermasszív központi fekete lyukat tartalmaz, amelynek tömege a Nap tömegének milliói és milliárdjai között mozog. A kvázarokban és más AGN-típusokban a fekete lyukat egy gázos felhalmozódási lemez veszi körül. Ahogy a gáz a fekete lyuk felé zuhan, az energia elektromágneses sugárzás formájában szabadul fel, amit az elektromágneses spektrumban lehet megfigyelni. A kvázarok által sugárzott energia óriási: a legerősebb kvázarok fényessége ezerszer nagyobb, mint egy olyan galaxis, mint a Tejútrendszer. A "kvázar" kifejezés a kvázi-csillagos [csillagszerű] rádióforrás összehúzódásaként ered, mivel a kvázarokat az 1950-es években azonosították először, mint ismeretlen fizikai eredetű rádióhullám-kibocsátás forrásait, és amikor a látható hullámhosszú fotográfiai képeken azonosították őket, gyenge csillagszerű fénypontokhoz hasonlítottak. A kvázarok nagy felbontású képei, különösen a Hubble <unk>rteleszkópból, kimutatták, hogy a kvázarok a galaxisok középpontjában fordulnak elő, és hogy egyes galaksziák erősen kölcsönhatásba lépnek vagy egyesülnek. Mint az AGN más kategóriái esetében, egy kvazár megfigyelt tulajdonságai számos tényezőtől függnek, beleértve a fekete lyuk tömegét, a gázakkumuláció sebességét, az akkumulációs lemez irányát a megfigyelőhöz képest, a sugár jelenlétét vagy hiányát, valamint a gáz és a por által a gazdagalaxison belüli elhomályosodás mértékét.  Kérdés: Milyen nagyok a fekete lyukak a nagy galaxisokban?
A tömegük a Nap tömegének milliók és milliárdjai között mozog.