A Jolyet szerint Cubières volt "a legbátrabb katona és a legjobb harcos, akit ismertem. Ezzel együtt figyelemre méltó szépségét, ragyogó szellemét, nagylelkű és független szeretetét is magával hozta". A hadsereg egyik személyzetének a száz nap után a hadseregből való elbocsátásról szóló beszámolója szerint "jó alakú volt, [nagyon] tanulságos, kiváló ezredes, [aki] buzgóan és hűségesen szolgált, kiválóan viselkedett" és úgy döntött, hogy meg kell maradnia a Bourbon hadseregben. Annak ellenére, hogy a dicséret elvesztette a megbízatását a Száz nap után, de apja befolyása az udvarban lehetővé tette számára, hogy megkapja a Meuse département általános átvételt és a Szent Lúis rend keresztjét (1820). Visszatért a seregbe a
1823-as spanyol expedíció, és a 27. vonalgyalogsági ezred vezetője lett. Az ezredével a Moreai expedícióra is elment, és maréchal de camp brevetet kapott (27. február 1829).