Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A deferens-és-epicycle modellt a görög csillagászok évszázadokon át használták az excentrikus (egy deferens, amely kissé a Föld középpontjától távol van) elképzelésével együtt, amely még régebbi volt. A képen a deferens középpontja nem a Föld, hanem az X jelzésű folt, ami azt excentrikussá teszi (a görög ἐκ ec- jelentése "az", és κέντρον kentron jelentése "központ"), amelyből a folt a nevét kapta. Sajnos a Ptolemaiosz idejében rendelkezésre álló rendszer nem teljesen egyezik a megfigyelésekkel, még akkor is, ha jelentősen javult Hipparchus rendszerénél. A bolygó retrográd körének mérete (különösen a Marsé) kisebb és néha nagyobb lenne, mint várható, ami akár 30 fokos pozíciós hibát eredményez. A probléma enyhítésére Ptolemaiosz kifejlesztette az egyenlőt. Az equant egy olyan pont volt a bolygó pályájának középpontja közelében, amely, ha ott állna és nézne, a bolygó epiciklusa középpontja mindig egyenletes sebességgel mozogna; minden más hely nem egyenletes sebességet mutatna, mint a Földön. Egy egyenlő használatával Ptolemaiosz azt állította, hogy a mozgás egyenletes és kör alakú volt, bár eltért az egyenletes kör alakú mozgás platóni eszményétől. Az ebből eredő rendszer, amelyet végül széles körben elfogadták nyugaton, a modern csillagászok számára nehézkesnek tűnik; minden bolygónak szüksége volt egy olyan epiciklusa, amely egy deferensen forog, egy egyenlővel ellentétben, amely minden bolygó számára más volt. Többféle égi mozgást is megjósolt, beleértve a retrográda mozgás kezdetét és végét is, 10 fokos maximális hibával, ami jóval jobb, mint az egyenlő nélkül.  Kérdés: Kik használták a deferens és epicycle modellt?
Görög csillagászok