Töltse ki a következő mondatot: Még ugyanazon a napon Diewerge biztosan írt egy példányt egy ilyen kommentárhoz, mert a következő napon, november 8-án a Völkischer Beobachter megjelent egy szerkesztővel, amelyet ő rajzolt. A "Bűnözők Európa békéjén" cím alatt Diewerge azt írta: "Tisztán látszik, hogy a német nép ebből az új bűncselekményből következtetéseket fog levonni. Elképzelhetetlen, hogy a határainkon belül több százezer zsidó uralja a bevásárló utcákat, a szórakozóhelyeket, és mint "külföldi" lakástulajdonosok, a német bérlők pénzét zsebre veszik, miközben a faji társaik kívülről háborúhoz szólítanak Németország ellen, és lelövik a német tisztviselőket. A David Frankfurter és a Herschel Grünspan közötti vonal egyértelműen meg van húzva. [...] Emlékezni fogunk azok nevére, akik beismerik ezt a gyáva gyilkosságot [...] Ugyanazok az erők, mint Kairóban és Davosban, zsidók, nem franciák. A német párizsi nagykövetségre lőtt lövések nem csak egy új hozzáállás kezdetét jelzik meg a zsidó kérdésben, de remélhetőleg jelzés is lesz azoknak a külföldieknek, akik még nem jöttek rá, hogy végül csak a nemzetközi zsidó áll a népek megértése között". November 8-án Diewerge maga is megjelent a birodalmi sajtótájékoztatón, és pontosabb utasításokat adott a beszámolásra, különösen az ő antiszemita tendenciáira (például Emil Ludwigot azonosítani kellett, mint a merénylet egyik intellektuális kezdeményezőjét; ahogy már 1937-ben gyakorolták, mindig a "Cohn" epitet). Visszatekintve, Diewerge tevékenységeit úgy lehet megérteni, mint egy módja annak, hogy a lakosságot a
November pogromok, amelyek az úgynevezett Reichskristallnacht alatt zajlottak 1938. november 9-10. között.