A párt 4000 taggal indult megalapító kongresszusán. Egy rövid hullámot tapasztalt a
1926-os általános sztrájk, a tagság 5000-ről több mint 10000-re megduplázódott. Ez a növekedés azonban rövid ideig tartott, mivel 1930-ra a tagság végül 2350-re csökkent. A párt 1942-ben elérte csúcspontját, 56 000 taggal. Ez tükrözte a párt népszerűségét a második világháború aktív szakaszában. A háború utáni időszakban a tagság csökkenni kezdett, ami 1957-ben, a szovjet magyarországi beavatkozás következtében 6000 tag hirtelen elvesztésével végződött. Ettől a ponttól kezdve a párt fokozatosan felépült az 1960-as évek elejére; azonban 1965-ben ismét lassan kezdett zsugorodni. A hanyatló tendencia addig folytatódott, amíg a vezetés 1991-ben a párt feloszlatására törekedett. Az utolsó kongresszus összesen 4742 tagot számolt be.