Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A tüdőgyulladás elsősorban baktériumok vagy vírusok okozta fertőzések következménye, ritkábban pedig gombák és paraziták. Bár több mint 100 fertőző kórokozófajtát azonosítottak, a legtöbb esetet csak néhány okozza. A vírusok és baktériumok vegyes fertőzései a gyermekek fertőzéseinek körülbelül 45% - ánál és a felnőttek fertőzéseinek 15% - ánál fordulhatnak elő. Az okozót körülbelül az esetek felében nem lehet szigetelni a gondos vizsgálatok ellenére. A tüdőgyulladás kifejezést néha szélesebb értelemben alkalmazzák a tüdőgyulladást eredményező bármely állapotra (például autoimmun betegségek, kémiai égések vagy gyógyszerreakciók okozta); azonban ezt a gyulladást pontosabban pneumonitisnek nevezik. A tüdőgyulladásra hajlamosító tényezők közé tartozik a dohányzás, az immunhiány, az alkoholizmus, a krónikus obstrukciós tüdőbetegség, az asztma, a krónikus vesebetegség, a májbetegség és az öregkor. A gyermekek további kockázata a szoptatás hiánya, a cigaretta vagy a levegő szennyezettsége, az alultápláltság és a szegénység. A savnyomó gyógyszerek <unk>, mint például a protonpumpa gátlók vagy H2 blokkolók <unk> alkalmazása a tüdőgyulladás fokozott kockázatával jár. Körülbelül a mechanikus szellőztetésre szoruló betegek 10% - ánál alakul ki szellőzőgép- okozott tüdőgyulladás, és a gyomorcsővel táplálkozó betegeknél megnövekedett az aspirációs tüdőgyulladás kialakulásának kockázata. A FER gén specifikus variánsával rendelkező embereknél a tüdőgyulladás által okozott szepszisben a halál kockázata csökkent. A TLR6-os variánsokkal rendelkezőknél azonban megnő a legionárius- betegség kialakulásának kockázata.  Kérdés: Körülbelül hány fajta betegséget azonosított a cikk?
100 törzs