Írj folytatást erre a bekezdésre - 1931-ben tagja lett a Szocialista Pártnak, és 1931 októberében az Agrupación Socialista jelöltjeként indulott a részválasztásokon Badajozban. Az Alkotmányalkotó Parlamentbe választották. 1933 novemberében és 1936 februárjában is megnyerte a választásokat. Bár feminista volt, elutasította a spanyol nők szavazati jogát, azzal érvelve, hogy még nem álltak készen rá. A földművelési reform lelkes támogatója volt, és a jobboldal támadásainak áldozata volt etnikai és feminista háttere miatt. Az 1934-es asturiai forradalom után
, katonai lázadással vádolták, és elhagyta Spanyolországot. A száműzetésben Párizsban élt, és meglátogatta Skandináviát és a Szovjetuniót, pénzt gyűjtve az elnyomás áldozatainak. 1936-ban visszatért Spanyolországba. A spanyol polgárháború kezdete után Madridban maradt, és megszervezte Toledo művészi kincseinek átvitelét a Spanyol Bank páncéltermébe, hogy megvédje őket, és rádiós beszédeket tartott a milíciák moráljának emelése érdekében. Aztán Largo Caballero vezetésével csalódva elhagyta a PSOE-t és csatlakozott a Kommunista Párthoz (PCE).