Írj folytatást erre a bekezdésre - 1918. május 15-én David Emmett Coyne őrmestert jelölték a Viktória-keresztre, amiért egy kézigránátra dobta magát, miután véletlenül visszaugrott a parapettről, hogy megvédje a többi katonát. Mivel azonban ez nem volt az ellenség arcában, a posztumusz jelölést az Albert aranyéremre változtatták, az egyetlen ilyen érmet, amelyet az AIF tagjainak adtak ki (később a George Cross váltotta fel). Később, 1918 augusztusában a 31. zászlóalj részt vett a háború utolsó szövetséges offenzívájában, amikor részt vett a harcokban, amelyek Villers Bretonneux elfoglalását eredményezték
és aztán Bullecourt. Később, szeptemberben a zászlóalj részt vett a St Quentin-csatorna elleni támadásban. Ez volt az utolsó részvételük a háborúban, mivel a tűzszünet november 11-én történt. A 31. zászlóalj 1919 márciusában feloszlott, miközben Franciaországban várta a hazatérést Ausztráliába.