Jenkins azt állította, hogy a galaktikus egyenlítő helyéről levont következtetéseit a 11.000 láb (3,400 m) feletti megfigyelésekből merítette, egy olyan magasságban, amely a Tejútrendszer világosabb képét adja, mint a maják számára. Továbbá, mivel a Nap fél fok széles, a napforduló pozíciója 36 évig tart, hogy teljes szélességét megelőzze. Jenkins megjegyezte, hogy még ha a galaktikus egyenlítő szent vonalára vonatkozó helyét is megadja, a legpontosabb konvergencia a Nap középpontjával már 1998-ban és 2012-ben történt, mivel lehetetlen meghatározni a Tejútrendszer pontos határait, amelyek a látás világosságától függően változnak. Jenkins azt állította, hogy következtetéseit a galaktikus egyenlítő helyéről levont 11,000 láb (3,400 m) feletti megfigyelésekből merítette, egy olyan magasságban, amely világosabb képet ad a Tejútrendszerről, mint a maják számára.
csillagászok