Amikor az olasz fizikus Galileo Galilei először megfigyelte a bolygót a 17. század elején, úgy találta, hogy olyan fázisokat mutatott, mint a Hold, ami a holdfényből a gibbousból a teljesbe és fordítva változott. Amikor a Vénusz a Naptól a legtávolabbi helyen van az égen, félfényes fázist mutat, és amikor a Naphoz a legközelebb van az égen, akkor a holdfény vagy a teljes fázist mutatja. Ez csak akkor lehetséges, ha a Vénusz a Napot keringette, és ez volt az első megfigyelések között, amelyek egyértelműen ellentmondanak a Ptolemaiosz geocentrikus modellnek, hogy a Naprendszer koncentrikus és a Föld középpontjában áll. A Vénusz áthaladását 1639-ban pontosan megjósolta Jeremiah Horrocks, és őt és barátját, William Crabtree-t saját otthonukban megfigyelték, 1639 december 4-én, a júliai naptár szerint.
Vénusz