Írj folytatást erre a bekezdésre - 1812-ben, a Hatodik Koalíció háborújában Glebov a Második Nyugati Hadseregben szolgált, részt vett Pjotr Bagrations visszavonulásában Volkoviszktól. Az oroszok később ellenséges támadást indítottak, és sikerült visszahúzniuk a francia előőrsöket, és reggel 8 órakor elérték a Saltanovka-i (ma Mogilev) hidat. Glebov később fontos szerepet játszott a Saltanovka-i nehéz harcokban, ahol az általa vezetett Jager hadtestnek sikerült átvernie a hídon állomásozó védőket, lehetővé téve így az orosz előretörést. A Mogilev-i csata után a 2. Nyugati Hadsereg, amelynek Glebov is tagja volt, befejezte a Novy Bukhov-nál épített híd építését, amelyet a folyón átkelni használtak, majd tovább meneteltek Smolensk felé. Glebov ezután részt vett a szmolenszki, Shevardino és a Borodino-i csata során, amelyben fejben sérült meg. Miután felépült a sebeiből, részt vett a Maloyaroslavets és a Krasnyi csatákban; az utóbbiért elnyerte a Szent Vlagyimir-rendet, 3. osztályt. 1813-ban ismét számos fronton és csatában harcolt, amelyek Lützen
Bautzen, Modlin, Drezden, Leipzig (a Szent György-rend 3. osztályú kitüntetésével) és végül Hamburg ostroma. Aktíva szolgálatának utolsó éveiben ismét kiemelkedett Soissonsban, Craonne-ban és Laon-ban. Prof. Alexander Mikaberidze hozzáteszi, hogy a 6. Jager-ezred vonatkozásában, amelynek hosszú ideig tagja volt, 1814 május 12-én szakács lett, és 1815-ig a 6. hadosztály katonai parancsnokának asszisztenseként szolgált. Utolsó katonai akciója az volt, hogy 1816. március 20-án átvette a 12. hadosztály 1. hadosztályának parancsnokságát. Röviddel később, 1816. szeptember 23-án, 46 évesen visszavonult a katonai szolgálatból, miután kirúgták és elrendelték, hogy egy másik ezredbe költözzön.