Írj egy folytatást erre a bekezdésre - Elméletileg, egy páncélozott doboz ötlete, sok fegyverrel, helyesnek tűnt. Gyakorlatilag azonban a nagy tervezés messze nem volt tökéletes. A jármű teteje nehéz volt, így nem használható egyenetlen terepen. Lassan haladt, ami azt jelentette, hogy a gyalogság, amelyiknek segített, gyakran megelőzte. A traktorrendszer rövid nyomvonala miatt a jármű viszonylag veszélyes és bizonyos esetekben irányíthatatlan is volt. Ha az A7V-nek van egy mentő ereje, az az volt, hogy a legénység teljes körű páncélvédelme páratlan volt - még a brit tervezésekkel összehasonlítva is - néhány területen több mint egy hüvelyk. Húsz ilyen tartályt gyártottak, és az első kész volt 1917 októberében. Az A7V-t először 1918. március 21-én használták a St Quentin-ben. Bár néhány tulajdonsága, mint például a rugós pálya és a vastagabb páncél, jobb volt, mint a brit tankok abban az időben, az A7V kevésbé volt sikeres, mint egy harci jármű. A fő problémák a mechanikai megbízhatóságot és az ellenséges lövészárkok átlépésének nehézségeit érintették. Az öt tartály közül három meghibásodott a St Quentin-nél. A második Villers-Bretonneux-i csata
Egy brit tank leállított egy A7V-t, és elhajtott még kettőt.