Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átmenet: Az antibiotikumok javítják a bakteriális tüdőgyulladással küzdők kimenetelét. Az első antibiotikum adagot a lehető leghamarabb kell beadni. Az antibiotikumok fokozott használata azonban antimikrobiális rezisztenciájú baktériumtörzsek kialakulásához vezethet. Az antibiotikum kiválasztása kezdetben az érintett személy jellemzőitől függ, mint például az életkor, az alapul szolgáló egészségi állapot és a fertőzés beszerzésének helye. Az antibiotikumok alkalmazása mellékhatásokkal is jár, mint például hányinger, hasmenés, szédülés, ízérzés torzulása vagy fejfájás. Az Egyesült Királyságban az első vonalként az amoxicillinnel történő kezelést javasolják a közösségben szerzett tüdőgyulladásnál a kultúra eredményeit megelőzően, alternatívákként doxiciclinnel vagy klaritromicinnal. Észak-Amerikában, ahol a közösségben szerzett tüdőgyulladás "atípusos" formái gyakrabban fordulnak elő, a makrolidok (mint azitromicin vagy erythromycin) és a doxiciklin az amoxicillin helyébe léptek a felnőttek elsődleges járóbeteg kezelésében. Enyhe vagy mérsékelt tünetekkel küzdő gyermekeknél az amoxicillin szájon át történő bevétele marad az elsődleges kezelés. A fluoroquinolonok alkalmazása nem komplikált esetekben nem javasolt, mivel a mellékhatások és a rezisztencia kialakulásának aggodalma miatt nincs nagyobb klinikai előny. Azok számára, akik kórházi kezelést igényelnek, és a tüdőgyulladásukat a közösségben kapták, javasolt egy β- laktam, mint például a cefazolin plusz makrolid, mint például az azitromicin vagy egy fluoroquinolon. A kezelés időtartama hagyományosan hét- tíz nap volt, de egyre több bizonyíték arra utal, hogy a rövidebb kezelési ciklusok (3<unk>5 nap) hatékonyak lehetnek bizonyos típusú tüdőgyulladások esetén, és csökkenthetik az antibiotikum- rezisztencia kockázatát. A nem erjedő gramnegatív bacilis (NF-GNB) által okozott tüdőgyulladás esetén, amely a légzőkészülék használatával jár, a rövidebb antibiotikum- kezelés növeli a tüdőgyulladás visszatérésének kockázatát. A kórházi tüdőgyulladás kezelésére ajánlott a harmadik és negyedik generációs cefalosporinok,  Kérdés: Mit tartalmaz a kórházi tüdőgyulladás kezelésére vonatkozó ajánlás?
harmadik és negyedik generációs cefalosporinok, karbapenémek, fluoroquinolonok, aminoglikoszidok és vankomicin