Összefoglalja a cikket:  Már jóval azelőtt, hogy a mobiltelefonok megjelentek, és az egyedülálló férfiak és nők a fényes képernyő mögül kényelmesen flörtölhettek, a félénk szerelmesek más taktikákhoz kellett folyamodniuk. A 19. század végére Amerikában ez volt a "kísérő kártya" - nem tévesztendő össze a mai kifejezetten kifejezett kártyaval -, hanem inkább egy komikus, nyomtatott kártya, amelyet a férfiak adtak oda a vonzó nőknek. Alan Mays gyűjtő egy kincses kincset talált ezekből az ókori jégtörő hajókból, amelyek olyan mondatokat tartalmaznak, mint: "Megengedhetem-e nekem a boldog örömöt, hogy ma este hazavigyelek?" Menj le a videóra. Már jóval azelőtt, hogy a mobiltelefonok megjelentek, és az egyedülálló férfiaknak és nőknek lehetővé tették, hogy a fényes képernyő mögül kényelmesen flörtöljenek, a félénk szerelmesek a 19. század végén más taktikára kényszerültek (a képen). Ezeket a komikus nyomtatott kártyákat a férfiak adták oda a nőknek, akiket vonzónak találtak. Az The Encyclopedia of Ephemera szerint az 1870-es és 1880-as években kétféle kártyát használtak. Az egyiket "látogató kártyának" nevezték, és az urak arra használták, hogy hivatalosan bemutassák magukat új ismerőseiknek - hasonlóan a modern névjegykártyához. A második, ahogy azt Mr. Mays gyűjteménye is mutatja, egy újdonság volt, amelyet alkalmasabb találkozásokra, nevezetesen a nők társaságát kereső férfiak számára tartottak fenn, a "kísérő kártya" néven ismert. Az enciklopédia szerint "a készülék általában rövid üzenetet és egy egyszerű illusztrációt hordozott". "Flirtáló és szórakoztató, a névjegykártyák könnyelműséget hoztak abba, ami egyébként formálisabb javaslatnak tűnhetett volna. A bevonás közönséges módja, sosem vették komolyan. A MessyNessyChic feltárta a gyűjteményt, és "egy sor szórakoztató felvételi mondatot, amit valószínűleg nem hallottál, amíg a bárban vártad az italodat". A kártyák szerint a rímes párosok nagyon népszerűek voltak a 19. században. Általában egy rövid üzenet és egy egyszerű kép volt rajta. Néhányan elég konkrétak voltak a természetükben - bár nagyon udvarias módon. Sokuknak megvan minden...
A pimasz kártyákat a férfiak adták a nőknek a 19. századi Amerikában. Néhányan romantikus hangon szóltak, mások durvábbak voltak - de mindig nagyon udvariasak voltak. Sok férfi kérné vissza a kártyát, ha visszautasítanák.