A francia jelenlét Tunéziában öt évtized után jött létre.
A szomszédos Algéria megszállása idején, amikor a franciák még tapasztalatlanok voltak, és nem tudták, hogyan fejlesszék a gyarmatot. Mindkét ország három évszázadon át az Oszmán Birodalom birtokában volt, mégis mindegyikük már régen politikai autonómiát szerzett az isztambuli szultántól. A franciák érkezése előtt Tunéziában a modern reformok folyamata megkezdődött, de a pénzügyi nehézségek nőttek az európai hitelezők bizottságának létrehozásáig. A megszállás után a francia kormány átvette Tunézia nemzetközi kötelezettségeit. A franciák jelentős fejlesztéseket és fejlesztéseket hajtottak végre számos területen, beleértve a közlekedést és az infrastruktúrát, az iparot, a pénzügyi rendszert, a közegészségügyet és az adminisztrációt. Mégis a francia üzletemberek és polgáraik előnyben részesültek, ami nem tetszett a tunéziaiaknak. Az előzőleg meglévő nemzeti érzéküket már korán szóban és nyomtatásban fejezték ki; ezt követte a politikai szervezet. A függetlenségi mozgalom már az I. világháború előtt is aktív volt, és továbbra is erősödött a vegyes francia ellenzék ellen. Végső célját 1956-ban érte el.