Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: Az, hogy egy oszloporientált rendszer hatékonyabb-e a működésben, nagymértékben függ az automatizált munkaterheléstől. Az olyan műveletek, amelyek egy adott objektum (az egész sor) összes adatát visszaszerzik, lassabbak. Egy sor-alapú rendszer egyetlen leolvasott lemezen tudja visszaszerezni a sorokat, míg egy oszlopos adatbázisban számos lemezi műveletre van szükség a több oszlopból származó adatok összegyűjtéséhez. Ezek az egész soros műveletek azonban általában ritkák. Az esetek többségében csak az adatok korlátozott részhalmazát lehet elérni. Például egy rolodex alkalmazásban a kapcsolatok listájának elkészítéséhez sok sorból az első és a vezetéknév összegyűjtése sokkal gyakrabban fordul elő, mint az egyetlen címre vonatkozó összes adat olvasása. Ez még inkább igaz az adatok adatbázisba való beírására, különösen akkor, ha az adatok hajlamosak "szűkösek" lenni sok opcionális oszlopmal. Emiatt az oszlop-tárolók kiváló valós teljesítményre tettek tanúságot számos elméleti hátrány ellenére. A partíciózás, indexálás, gyorsítótárolás, nézetek, OLAP-kockák és tranzakciós rendszerek, mint például az előreírás naplózása vagy a többverziós párhuzamos ellenőrzés mind drámaian befolyásolják a rendszer fizikai szervezetét. Az online tranzakciófeldolgozásra (OLTP) összpontosító RDBMS rendszerek több sororientált, míg az online elemző feldolgozásra (OLAP) összpontosító rendszerek egyensúlyban állnak a sororientált és az oszloporientált rendszerek között.  Kérdés: Milyen orientációban vannak az OLTP-re összpontosító RDBMS rendszerek?
sororientált