Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Történelmileg a fordítási tanulmányok régóta előíró jellegűek voltak (mondták a fordítóknak, hogyan kell lefordítani), olyannyira, hogy a fordításról szóló viták, amelyek nem voltak előíró jellegűek, általában nem tekintettek egyáltalán a fordításról. Amikor a fordítási tanulmányok történészei nyomon követik a fordításról szóló korai nyugati gondolkodást, például, leggyakrabban Cicero megjegyzéseit veszik alapul, hogy hogyan használta a görögből latinra való fordítást, hogy javítsa szónoki képességeit - egy korai leírást arról, amit Jerome úgy nevezett, hogy értelem-ért-értelem fordítás. Az egyiptomi tolmácsok leíró történelmét, amelyet több évszázaddal korábban Herodotus adott, általában nem tekintik fordítási tanulmányoknak, valószínűleg azért, mert nem mondja meg a fordítóknak, hogyan kell lefordítani. Kínában a fordítás módjáról szóló vita a buddhista szútrák fordításával kezdődött a Han-dinasztia idején.  Kérdés: Ki írta meg azt a művet, amely a tolmácsok történetét írja le abban az országban, ahol a nagy gizai szfinx található?
Herodotus