A három akadályt Tenmu császár uralkodásának első vagy második évében hozták létre. A Jinshin-háború alatt fontos katonai előnyre tett szert testvére felett, mivel átvette a fővároshoz vezető hozzáférési pontok ellenőrzését, és így megértette a stratégiai fontosságát. A Taihō Kódex 701-ben előírta, hogy a korlátoknak rendőri és katonai funkciókat egyaránt kell betölteniük. Mindegyik garnizonnal és fegyverraktárral volt felszerelve, és egy "kuge" katonai tiszt irányítása alá került, negyedik udvari rangú. Az akadály célja nem csak a keleti invázió megakadályozása volt, hanem a lázadók elmenekülésének megakadályozása is. A akadályok rendkívül zárt állapotban voltak a lehetséges politikai zavargások idején, mint például a császár betegsége vagy halála. Az első alkalom, amikor a gátat ténylegesen bezárták, a Genmei császárné halálát követő interregnum idején volt, 722-ben. Más időkben volt Nagaya herceg lázadása,
Fujiwara no Nakamaro lázadás és Kusuko incidens. 789-ben, a főváros Heian-kyóba történő átadása után, Kanmu császár elrendelte a korlátok eltörlését. Azonban, bár a csapatok visszavonultak, a korlátok továbbra is fennálltak, és a kapu lezárását többször is rögzítették a Heian időszak közepéig.