A Boeing becslése szerint a korai 747 eladásainak fele olyan légitársaságoknak volt, amelyek a repülőgép hosszú hatótávolságát, nem pedig a hasznos terhelési kapacitását kívánták. Míg a 747-nek volt a legalacsonyabb potenciális üzemeltetési költsége ülésenként, ez csak akkor érhető el, ha a repülőgép teljesen megtöltve volt; az ülésenkénti költségek gyorsan nőttek, ahogy a teljesség csökkenése csökkent. A kisebb, betöltött 747-es, ahol csak 70 százalékát foglalták el, több mint 95 százalékát használta a teljes mértékben elfoglalt repülőgépnek.
Zongorás rudak