Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: A fajoktól és a környezeti feltételektől függően néhány zöld csőcső egész életében csak körülbelül 150 zsákmányt eszik, míg más esetekben egy héten belül 100 füstöt esznek meg. Ezért több országban több millió ilyen éhes Chrysopidae-t tenyésztettek, hogy eladásra használják a növényzetben és a kertekben a rovarok és a szarvasmarhák elleni biológiai védőanyagokként. Tojás formájában kerülnek elosztásra, mivel - mint már említettük - szűk helyiségekben rendkívül agresszívak és kannibálok; a tojások a mezőn keltek ki. Teljesítményük változó, ezért további kutatásokra van szükség a zöld csőszárnyak biológiai kártevő-ellenes alkalmazásának javítása érdekében. Az eddig szélesebb körben tanulmányozott fajok, amelyek többé-kevésbé könnyen elérhetők, mint fogságban tenyésztett tojások, amelyek a kártevőkkel fertőzött növényi kultúrákban a keltetés céljából elhelyezhetők, a Chrysoperla számos tagja, valamint a Mallada signatus. Az európai kukoricafúró természetes ragadozója, egy olyan lepke, amely évente több mint 1 milliárd dollárba kerül az Egyesült Államok mezőgazdasági iparának a termésveszteségek és a népesség ellenőrzése miatt. A kertészek vonzhatják ezeket a csipke szárnyakat, és így biztosíthatják a lárvák állandó ellátását bizonyos társnövények használatával és a hasznos gyomok tolerálásával. A Chrysopidae-t elsősorban az Asteraceae vonzza <unk> például a calliopsis (Coreopsis), a kozmosz (Cosmos), a napraforgó (Helianthus) és a pelenka (Taraxacum) <unk> és az Apiaceae, mint például a dill (Anethum) vagy az angelica (Angelica).  Kérdés: Minek nevelték a Chrysopidae-t?
eladás