A karrierjét a francia forradalmi seregek elleni harcban kezdte. Az Első Koalíció háborúinak elején 1793-ban Neerwindennél győzött, mielőtt legyőzték volna Wattigniesben 1793-ban és Fleurusban 1794-ben. 1796-ban, mint az összes osztrák erő főnöke a Rajna mentén, Károly legyőzte Jean-Baptiste Jourdanot Ambergben és Würzburgban, majd Emmendingenben győzelmet aratott, ami arra kényszerítette Jean Victor Marie Moreau-t, hogy vonuljon vissza a Rajna mentén. Szintén legyőzte az ellenfeleit Zürichben, Ostrachban.
, Stockach és Messkirch 1799-ben. Átformálta Ausztria hadseregét, hogy elfogadja a nemzet-fegyver elvét. 1809-ben belépett az ötödik koalíció háborújába, és megtette Napóleon első nagy kudarcát Aspern-Esslingnél, mielőtt vereséges vereségben szenvedett volna a Wagram-i csatában. Wagram után Károly nem látott több jelentős akciót a napoleoni háborúban.