Az Akashi még a háború kezdete előtt többször is menekült el az okránák fogságából és meggyilkolásából, és 1904-ben Helsinkibe költözött. Rengeteget utazott Stockholmba, Varsóba, Genfbe, Lisszabonba, Párizsba, Rómába, Koppenhágába, Zürichbe és még Irkutskba is. Akashi segített pénzeszközök és fegyverek átutalásában az orosz anarchisták kiválasztott csoportjaihoz, a finn és lengyelországi szecessziósokhoz, valamint a Krímben és az orosz Turkestanban elutasított muzulmán csoportokhoz. Akashi találkozott Konni Zilliacusszal Stockholmban, valamint Leninnel, aki akkor Svájcban volt száműzött. Japánban széles körben úgy vélik, hogy Akashi állt az orosz belügyminiszter, Vyacheslav von Plehve meggyilkolása mögött (akit sokan Japánban felelősnek tartottak a háborúért); valamint támogatta George Gapon atyát, aki megszervezte a véres vasárnapi felkelést.
és a Potemkin-lázadás. Yamagata Aritomo tábornok jelentette Meiji császárnak, hogy Akashi ezredes "több mint 10 mancsúriai hadosztályt" ér a japán háborús győzelemhez. Akashit 40 évesen ezredesré tették elő.