Írj folytatást erre a bekezdésre - Abduramanovot a délnyugati frontra küldték egy tüzérségi egység részeként 1941 júniusában, közvetlenül a Szovjetunió német megszállása után. Első csatájában három ellenséges tankot sikerült elpusztítania, mielőtt csatlakozott egy gyalogos egységhez, miután a fegyver megszakadt. Később a Stalingrádi csata során a 95. gyalogos hadosztály részeként vett részt. Miután kétszer megsebesült, kevesebb, mint négy napot töltött kórházban, mielőtt visszatért volna az egységéhez, de október 14-én súlyosan megsebesült egy traktorgyárban. A felépülés után a harcok hátsó részébe küldték, mielőtt visszatért volna az egységéhez, amely nemrég szerzett a Gárdák jelölését. A kurszki csatában harcolt.
és a Bal-parton Ukrajnában, ahol ismét súlyosan megsebesült. Amikor a kórházban gyógyult, levelet kapott a faluból, amelyben arról tájékoztatták, hogy a szüleit a nácik meggyilkolták, mert segítettek a partizánoknak, és a házukat leégették. Miután kiengedték a kórházból, a 1232. gyalogsági ezredbe küldték, és az 5. lőfegyveres század parancsnokává nevezték ki.