Írj folytatást erre a bekezdésre - Athén szövetségesével a platóiak el tudták kerülni szomszédaik alárendelését, és megőrizték szabadságukat. Ennek az adósságnak a tiszteletére, a Marathoni csatában
Plataea egyedül harcolna az athéniak oldalán. Heródotosz leírja, hogy a csata előestéjén és a félelmetes perzsa expedíciós erővel szembenézve az athéniak kétségbe estek, hogy a spártaiak, vagy bárki más, segítségükre jön, ami lehetetlennek tűnt. Az őrök északi porfelhőket észleltek, és kezdetben attól féltek, hogy egy másik perzsa hadsereg, vagy egy perzsa szövetséges, a csatamezőre tart. Ehelyett a platóiak jöttek "panstratiá"-ra, "azaz", miután elküldtek "minden rendelkezésre álló harcos férfit" (ez úgy gondolják, hogy körülbelül 1000-en voltak) Athén legnagyobb szükségének órájában. A vezérük Arimnestos volt. Szövetségesük hűségének elismeréseként és hálájukat kifejezve az athéniak a bal oldali szárnyat adták a platéiaknak a csata során (a bal oldali szárny volt a két szárny közül a biztonságosabb). A csata után a platóiak megoszthatták az athéni emlékműveket, és az (általában kizárólag athéni) vallási szertartásokban, áldozatokban és játékokban Athén védőisteneinek áldását kérhették.