Írj folytatást erre a bekezdésre - Mint az amerikai kortársa, Janet Lynn, Magnussen is erősebb volt a szabad korcsolyázásban, mint a kötelező figurákban. Az 1970-es évek elején mindketten versenyeztek az osztrák korcsolyázó, Trixi Schuba ellen, aki kitűnő volt a számokban, és gyakran hatalmas korai vezetést épített egy olyan pontszámrendszerben, amely nagyban értékelte ezeket a készségeket. Schuba erőssége a számokban lehetővé tette számára, hogy aranyat nyerjen az 1972-es téli olimpián, annak ellenére, hogy hetedik lett a szabad korcsolyázó szegmensben, míg Lynn és Magnussen (első és második a szabad korcsolyázásban) bronz és ezüst érmet szereztek. Mivel a legtöbb néző nem találta izgalmasnak a kötelező figurákat, a Nemzetközi Színpadló Szövetség csökkentette értéküket, és bevezette a rövid programot az 1972/73 szezonban. Schuba nyugdíjba vonulása az olimpiai szezon után Magnussen-t és Lynn-t is arra ösztönözte, hogy még egy évig versenyezzenek. Az első világbajnokságon
E rendszer szerint 1973-ban a csehszlovákiai Bratislavában Magnussen erős rövid programot készített (amely tartalmazott egy dupla Axelt), míg Lynn kétszer esett a verseny ezen részében. Bár Lynn visszajött, hogy megnyerje a szabad korcsolyázási szegmenset, a rövid távú problémái miatt elvesztette a címet. A kanadai sport műsorszolgáltató, Johnny Esaw, attól tartva, hogy a műholdas adás Magnussen szabad korcsolyája előtt véget ér, fizetett a Zamboni sofőrnek, hogy gyorsabban dolgozzon. Az utolsó évben, amikor a műkorcsolyázásban szilárd aranyérmet adtak ki, Magnussen egy aranyat is hozzáadott, hogy befejezze a világérmes gyűjteményét.