Írj folytatást erre a bekezdésre - Az 1938. márciusi "Anschluss" után, amelynek során Németország annektálta Ausztriát, Jugoszlávia megosztotta északnyugati határait Németországgal, és egyre nagyobb nyomás alá került, mivel szomszédai a tengelyhatalmakhoz sorakoztak. 1939 áprilisában Olaszország megszállta
és megszállta Albániát, ezzel létrehozva a második szárazföldi határt Jugoszláviával. A II. világháború kitörésekor a királyi jugoszláv kormány semlegességét kijelentette. 1940 szeptembere és novemberé között Magyarország és Románia csatlakozott a Háromoldalú Egyezséghez, és az Axis-hoz csatlakozott, Olaszország pedig megtámadta Görögországot. Jugoszláviát ekkorra majdnem teljesen körülvették a tengelyhatalmak és szatellita hatalmaik, és a háborúval kapcsolatos semleges álláspontja feszült lett. 1941 februárjának végén Bulgária csatlakozott a paktumhoz. A következő napon a német csapatok Romániából léptek Bulgáriába, lezárva ezzel a jugoszláv körüli gyűrűt. Annak érdekében, hogy a Szovjetunió elleni közelgő támadáshoz a déli szárnyát biztosítsa, a német diktátor, Adolf Hitler erőteljes nyomást gyakorolt Jugoszláviára, hogy csatlakozzon a tengelyhöz. 1941. március 25-én, egy kis késedelem után, a királyi jugoszláv kormány aláírta a paktumot. Két nappal később, egy csoport nyugatias, szerb nacionalista királyi jugoszláv légierő tisztje vérmentes puccsot hajtott végre, és letartóztatták az ország uralkodóját, Pál herceget. A trónra tizenéves unokaöccsét, Pétert helyezték, és hatalomra hozták a nemzeti egység látszólagos kormányát, amelyet a Jugoszláv Királyi Légierő vezetője, Dušan Simović tábornok vezetett. A puccs dühítette Hitlert, aki visszavonhatatlanul szét akarta bontani Jugoszláviát, amit "Versailles-i konstrukciónak" nevezett. Így azonnal megparancsolta Jugoszlávia invázióját, amely április 6-án kezdődött.