A Lorentz-transzformációt a fénysebesség állandóságának feltételezése nélkül próbálták kivezetni. Vladimir Ignatowski (1910) például erre a célra használta a relativitás elvét, a tér homogenitását és izotrópiáját, valamint a kölcsönösség követelményét. Philipp Frank és Hermann Rothe (1911) azzal érveltek, hogy ez a származtatás hiányos, és további feltételezésekre van szüksége. Saját számításaik azon feltételezéseken alapultak, hogy: a Lorentz-transzformáció homogén lineáris csoportot alkot, b) a keretek megváltoztatásakor csak a relatív sebesség változásai jelzik, c) a kontrakció kizárólag a relatív sebességtől függ.
nem elegendő a változatlan sebesség meghatározásához