Írj folytatást erre a bekezdésre - A Szovjetunió német megszállásának korai szakaszában Baisultanov a 13. vadászrepülői ezred részeként lépett be, amelyben harcolt a Tallinnért vívott csatákban
Hanko, és megvédte az Élet Útját. 1941 júniusának vége előtt elnyerte első légi győzelmét <unk> a Fokker D.XXI közös megölése. Az első egyedül végzett győzelme majdnem két hónappal később Tallinn felett történt, amikor kiütött egy Ju 88-at. 1941 szeptember közepéig még két egyedül végzett és egy közös ölést végzett, amely után több hónapot töltött légi győzelmek nélkül; majd 1942 márciusában és áprilisában elkezdte gyorsan növelni számát, bár a legtöbb követelése közös öléseket tartalmazott. Mindazonáltal 1942. április 4-én lett asszus, miután lelőtt egy Ju 87 merülő bombázót - ötödik önálló megölését. 1942 júniusában a Szovjetunió Hőse címre jelölték, mivel 277 hadjáratot hajtott végre, 5 egyedül és 13 közös lőést elért. A címet 1942. október 23-án ítélték oda. Azonban a számadata ezen a szinten maradt, mióta 1943 nyarán kiküldték a századparancsnoki képzésre. Mire visszatért az ezredhez, az már megtisztelték az őrök jelölésével, és átnevezték a 4. Gárda Vadászgépjármű-ezrednek. Nem sokkal azután, hogy az egység megkapta az új La-5-et, lelőtték a Finn-öböl felett, miközben egy támadó repülőgép-csoportot kísérett a Seskar-szigetre. Nem sokkal halála után a családját Balkar etnikai hovatartozásuk miatt Oshba deportálták Közép-Ázsiába. Szülei és két testvére hamarosan a száműzetés után a szigorú száműzetési körülmények között vesztette életét.