Egy katonai és polgári puccs, a "Revolución Libertadora", melyet Eduardo Lonardi tábornok vezetett, 1955-ben megdöntötte a Perón-rezsimet. A puccs alatt Lonardi hasonlított Perónra és Juan Manuel de Rosasra. Lonardi a "nem győztesek, sem legyőzöttek" idézetet használta, amelyet Justo José de Urquiza használt, miután a Caseros-i csatában megdöntötte Rosas-t. A hivatalos nézőpont szerint Perón volt "a második zsarnokság", az első a Rosas volt; és mindkettőt egyformán el kell utasítani, és fordítva mindkét kormányt, amely eltávolította őket, dicsérni kell. E célból a történelmi folytonosság vonalát húzzák "May <unk> Caseros
<unk> Libertadora", a puccsot a májusi forradalommal és Rosas vereségével párosítva. Ez a megközelítés visszaesett. Perón rendkívül népszerű volt, és a katonai puccs népszerűtlen volt, így a peronisták elfogadták a Rosas és Perón közötti összehasonlítást, de helyette pozitív fényben tekintettek rá. A nacionalista történészek ezután a saját történelmi folytonosságukat rajzolják "San Martín <unk> Rosas <unk> Perón".