Strauß kiindulópontként vette a vitát, hogy értékelje a CSU szövetségi szintű bővítésének lehetőségeit, például az Észak-Rajna-Vesztfália, Alsó-Szászország, Hamburg és Brémén államok külön választási listáival. Remélte, hogy az FDP-től a jobboldal szavazóit a CSU felé vonja el, és olyan messzire ment, hogy privát találkozókat tartott az iparosokkal Észak-Rajna-Vesztfáliában. Ezek a kísérletek kényelmetlenséget okoztak a CDU tagságán belül, és akadályozták mindkét párt esélyeit a közelgő választásokon. Kohl maga csendben maradt ezekben a feszültségekben, amit némelyek vezetői hiánynak értelmeztek, míg mások, mint például a jövőbeli elnök Karl Carstens dicsérte, hogy konszenzusot keresett a párt központjában.
Rheinland-Pfalz miniszterelnöke