Írj folytatást erre a bekezdésre - Amikor 644-ben Ömárt meggyilkolták a perzsák, Oszmán utódjának megválasztása egyre nagyobb ellenállással találkozott. 656-ban Uthman is megölték, és Ali kalifát vállalt. Ez vezetett az első polgárháborúhoz.
(az "Elő Fitna") arról, hogy ki legyen kalifa. A Kharijiták a háború egyik fő ellenfelei voltak. A kalifák bűneit tartják az iszlámon kívül, és hívják őket, hogy öljék meg őket, mint hitehagyókat. A későbbi szunnitáktól és a síitáktól eltérően a kalifának csak az istenfélést kell követelni, és nem kell Mohamed leszármazottjának, családjának vagy törzsének lennie. A Kharijites meggyilkolta Ali-t 661-ben. A további harcok elkerülése érdekében az új kalifa, Hasan ibn Ali aláírta a békeszerződést, lemondott Mu'awiyah-ról, és ezzel megkezdte az omejjád dinasztiát, cserébe azért, hogy nem nevezi meg saját utódját. Ezek a viták a vallási és politikai vezetés miatt a muszlim közösségben szakadást eredményezhetnek. A többség elfogadta az első négy vezető legitimitását, és szunniként vált ismertté. Egy kisebbség nem értett egyet és úgy vélte, hogy csak Ali és néhány leszármazottja uralkodhat; ők a síita néven ismertek. A kharijiták nem jelölték ki a kalifát, mivel a pályázókat könnyen bűnösnek vádolták, és hitehagyottnak tekintették. Mu'awiyah utódjává nevezte ki fiát, I. Yazidot, és Mu'awiyah 680-as halála után kitört a "második polgárháború", ahol Husayn ibn Alit megölték a Karbala-i csatában, ami jelentős esemény volt a síita iszlámban. A szunnita iszlám és a síita iszlám bizonyos szempontból eltérő.