Az olasz Galileo Galilei 1610-ben felfedezte a Jupiter négy legnagyobb holdját (most Galileus holdjainak nevezik) egy távcsővel; úgy gondolják, hogy ez volt az első teleszkópos megfigyelés a Földtől eltérő holdakról. Egy nappal Galileo után Simon Marius függetlenül felfedezte a Jupiter körül lévő holdakat, bár felfedezését nem adta ki könyvében 1614-ig. A Marius neve a négy fő holdra azonban megmaradt: Io, Europa, Ganymede és Callisto. Ezek a felfedezések voltak az első felfedezései az égi mozgásnak, amelyek nyilvánvalóan nem a Földön összpontosultak. A felfedezés jelentős pont volt Copernicus heliocentrikus elmélete mellett a bolygók mozgásairól; Galileo nyíltan támogatta a kopernikuszi elméletet az Inquisition veszélye alatt.
Ole Rømer