Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: 1885. június 17-én a francia gőzhajó, az Isère megérkezett New Yorkba, a fedélzetén pedig a szétszerelt szobrot tartalmazó ládák voltak. A new yorkiak az újonnan felfedezett lelkesedésüket mutatták a szobor iránt. Kétszázezer ember állt sorban a dokkoknál, és több száz hajó indult a tengerre, hogy üdvözölje a hajót. Öt hónapos napi felhívások után, hogy adományozzanak a szobor alapjához, a World 1885. augusztus 11-én bejelentette, hogy 120.000 adományozótól 102 000 dollárt gyűjtöttek össze, és hogy a teljes összeg 80 százaléka kevesebb, mint egy dollár összegben érkezett meg. Azután azonnal elkezdték a szobor újraépítését. Az Eiffel vaskeretét acél I-vágakhoz rögzítették a beton aljzaton belül, és összeállították. Miután ezt megcsinálták, a bőrrészeket óvatosan összekapcsolták. A sarok szélessége miatt nem lehetett állványzatot emelni, és a munkavállalók kötélből lógtak, miközben a bőrrészeket telepítették. Ennek ellenére senki sem halt meg az építkezés alatt. Bartholdi azt tervezte, hogy a fáklyát fényesítse a kivilágítás érdekében; egy héttel az átadás előtt a hadsereg mérnöki testülete megvétózta a javaslatot, attól tartva, hogy a szobor mellett haladó hajók pilótái megvakulnak. Ehelyett Bartholdi lyukat vágott a fáklyába, amely aranylevéllel volt borítva, és beléjük helyezte a fényeket. Egy erőművet telepítettek a szigeten a fáklyák világításához és más elektromos szükségletekhez. Miután a bőrt elkészítették, a híres tájépítész, Frederick Law Olmsted, aki a New York-i Central Park és a brooklyni Prospect Park társtervezője volt, a felavatás előkészítéseként a Bedloe-sziget megtisztítását irányította.  Kérdés: Ki tervezte a Szabadság-szobrot?
Bartholdi