Az Ausztrál Nagydíjat kivéve, ahol mindkét Ferrari versenyzőnek rossz volt az időmérője, Berger a négy legjobb volt az időmérőn és a versenyeken az összes fennmaradó nagydíjon, de a rossz megbízhatóság és a balesetek azt jelentették, hogy csak három versenyt végzett az egész évben (a szezon közepén a fél-automata sebességváltó problémája nem volt elég erő az akkumulátorból, amelyet a csapat szponzora, az elektromos szakértők Magneti Marelli segítségével javítottak). Az év első pontjai csak akkor jöttek, amikor második lett a tizenkettedik körben az olasz nagydíjon. Megnyerte a következő versenyt Portugáliában, amelyet Mansell és Senna balesete árnyékolt el, majd második lett a következő versenyen Spanyolországban. Ezek a versenyek voltak az egyetlen pontjai az évre, de még mindig elég volt ahhoz, hogy 7. legyen a bajnokságban, miután 3. volt 1988-ban. A Ferrari javulása azonban túl későn jött. A Brit Nagydíjon
bejelentették, hogy Alain Prost elhagyja a McLarent a szezon végén, hogy csatlakozzon a Scuderia-hoz, míg Berger úgy döntött, hogy aláírja a McLarent, aki a Honda V10 motorjaival akkoriban a legjobb és leggyorsabb csapat volt a nagydíjas versenyen.