A tudományos tudományág válsághelyzetbe kerül. A válság kezelése érdekében a tudósok a normál tudomány határait támasztják, amit Kuhn "rendkívüli kutatásnak" nevez, amely felfedező jellegű. A domináns paradigma szerkezete nélkül, a rendkívüli kutatásban részt vevő tudósoknak új elméleteket, gondolatkísérleteket és kísérleteket kell készíteniük az anomáliák magyarázására. Kuhn e szakasz gyakorlatát a versengő artikulációk elterjedését, a bármit megpróbálásra való hajlandóságot, a kifejezett elégedetlenség kifejezését, a filozófiához való folyamodást és a vitákhoz való folyamodást még a tudomány paradigmaváltásainál is fontosabbnak tartja.
A tudományos fegyelem válságba került.