Töltse ki a következő mondatot:
Lengyelország német megszállása idején (II. világháború) a németek három kényszermunka táborot hoztak létre és üzemeltettek a faluban (egy lengyel férfiaknak, egy zsidó nőknek és egy orosz hadifoglyoknak). A 15 és 50 év közötti lengyel férfiakat Wyrzyskból és Nakło nad Noteciąból deportálták, míg a zsidó nőket a Stutthof koncentrációs tábor foglyaivá tették. A táborban szörnyű élet- és higiéniai körülmények voltak a lengyelek számára, akik a disznóház fölötti padláson, egy égett kastély alagsorában és egy ideiglenes barakkban éltek, amelyet ők építettek 1944 őszén. A lengyel foglyok a legjobb esetben is szalmán aludtak, a németek pedig két fogolyra egy takarót adtak. A lengyel foglyok a tóban vagy a folyóban fürödtek, télen pedig a tehenek ivóvizeiben vagy a hóban. A táborban nem volt orvosi ellátás, és a legbetegebbeket a közeli Brodnicába szállították. A lengyeleket kisebb bűncselekményekért, például lengyel dalok énekléséért megverték, a németek pedig halálbüntetést szabtak ki minden menekülési kísérletre. A lengyelek táborát az "SA" és a "Wehrmacht" őrizte, a zsidó nők táborát pedig az "SS" és a "Wehrmacht" őrizte, és a zsidó nőket még a lengyeleknél is rosszabb bánásmódnak vetették alá. A lengyel foglyok "P" jelvényt viseltek, a zsidó nők pedig "sárga jelvényt". A lengyel férfiak és a zsidó nők egyaránt dolgoztak a német katonai célokra szolgáló védelmi árkok ásásában, és ugyanazokat a szűkös ételeket kapták. 1945 januárjában mindkét kényszermunka-tábor feloszlott, és a foglyokat a németek evakuálták. Az evakuálás során a lengyel foglyokat erőszakkal bevonták a Todt Szervezetbe, de néhányuknak sikerült megszöknie. A zsidó foglyokat a téli körülmények ellenére Pruszcz Gdański felé vezették, és sokan meghaltak a menet során. Az oroszok kényszermunka táborát a vasútállomáson találták meg.