Az XLVII páncélos hadtest a déli és a nyugati védelmi körzet különböző pontjait vizsgálta, ahol Bastogne-t csak egy légierős ezred védte, és a segítő egységek gyalogságként megduplázódtak. Ez a kommunikációs vonalak belső előnyeit játszotta; a védők képesek voltak áthelyezni a tüzérségi tüzet, és a korlátozott páncélozott erők ad hoc mozgására, hogy egymás után találkozzanak. Kérdés: Vajon az egyes ezred hagyta-e hátra?
hogy segítsen a 26. Volksgrenadier hadosztálynak elfoglalni a kereszteződéset.