Írj folytatást erre a bekezdésre - Bár a független Indiát kezdetben a gyarmatosítás-ellenes mozgalom bajnokának tekintették, a Nemzetek Szövetségével való baráti kapcsolata és a brit gyarmatosítási politikák liberális nézetei Kelet-Afrikában károsították a gyarmatosítás-ellenes mozgalmak szilárd támogatójának képét. India elítéli a kenyai és az algériai harcosok harcát
éles ellentétben állt Kínával, amely támogatta az afrikai függetlenségért folytatott fegyveres harcot. Miután elérte a magas diplomáciai pontot Nehru szerepe után a szuezi válság, India elszigetelése Afrikától teljes volt, amikor csak négy nemzet; Etiópia, Kenya, Nigéria és Líbia támogatta őt a kínai-indiai háború alatt 1962-ben. Miután Gandhi miniszterelnök lett, a diplomáciai és gazdasági kapcsolatok azokkal az államokkal bővültek, amelyek Indiát támogatták a kínai-indiai háború alatt. Gandhi tárgyalásokat kezdett a kenyai kormánnyal az Afrika-India Fejlesztési Együttműködés létrehozásáról. Az indiai kormány is elkezdte mérlegelni az Afrikában letelepedett indiaiak bevonásának lehetőségét a politikai céljainak keretein belül, hogy segítsen visszanyerni a csökkenő geostratégiai befolyását. Gandhi "India nagyköveteinek" nevezte az Afrikában letelepedett indiai származású embereket. A törekvések, hogy az ázsiai közösség csatlakozzon az indiai diplomáciához, azonban hiábavalóak voltak, részben azért, mert az indiaiak nem voltak hajlandók a politikailag bizonytalan környezetben maradni, és részben az afrikai indiánok Nagy-Britanniába való kivándorlása miatt, az 1968-as Commonwealth bevándorlói törvény elfogadásával. Ugandában az afrikai indián közösség az Idi Amin kormánya alatt üldözést és végül kiutasítást is elszenvedett.