Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjáró: Wallenstein serege északra vonult, megszállta Mecklenburgot, Pommern-t és maga Jütlandet, de nem tudta elfoglalni a dán-norvég fővárost, Koppenhága-t, Zéland szigetén. Wallensteinnek nem volt flottája, és sem a hanséai kikötők, sem a lengyelek nem engedték meg, hogy birodalmi flottát építsenek a balti-tengeri partvidéken. Ezután ostromolták Stralsundot, az egyetlen hadviselő balti kikötőt, amely elegendő létesítménnyel rendelkezett egy nagy flotta felépítéséhez; azonban hamarosan világossá vált, hogy a háború folytatásának költségei messze meghaladják Dánia többi részének meghódításából származó nyereséget. Wallenstein attól félt, hogy északi német birtokát elveszíti egy dán-svéd szövetségnek, míg IV. Keresztény újabb vereséget szenvedett a Wolgast-i csatában (1628); mindketten készen álltak a tárgyalásra. A tárgyalások 1629-ben a Lübeck-i szerződéssel fejeződtek be, amely szerint IV. Keresztény megtarthatja az irányítást Dánia-Norvégia felett (beleértve Sleswick és Holstein hercegségét is), ha feladja a protestáns német államok iránti támogatását. Így a következő két évben a katolikus hatalmak még több földet uralkodtak alá. Ekkor a Katolikus Szövetség meggyőzte II. Ferdinándot, hogy vegye vissza a lutheránus birtokokat, amelyek az auszburgi béke szerint jogosan a katolikus egyház tulajdonában voltak. A Restituációs ediktumban (1629-ben) felsoroltak szerint ezek a birtokok két érsekház, 16 püspökiház és több száz kolostort is magukban foglaltak. Ugyanebben az évben meghalt Gabriel Bethlen, Erdély kálvinista hercege. Csak a Stralsund kikötője maradt Wallenstein és a császár ellen, amelyet a svéd hadseregből érkezett skót "önkéntesek" erősítettek, hogy támogassák a már ott Dánia-Norvégia szolgálatában lévő honfitársaikat. Ezeket az embereket Alexander Leslie ezredes vezette, aki a város kormányzója lett. Ahogy Robert Monro ezredes írta:  Kérdés: mi hiányzott Wallensteinnek még egy sereggel is?
hajóflotta