Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A Titania a legnagyobb és legmélyebb uráni hold, és a nyolcadik legmélyebb hold a Naprendszerben. Sűrűsége 1,71 g/cm3, ami jóval magasabb, mint a Szaturnusz műholdjainak jellemző sűrűsége, ami azt mutatja, hogy nagyjából egyenlő arányban áll a vízi jég és a sűrű nem-jég alkotóelemekből; az utóbbiak kőzetből és széntartalmú anyagból, beleértve a nehéz szerves vegyületeket is. A jégvíz jelenlétét a 2001-2005-ben végzett infravörös spektroszkópos megfigyelések is alátámasztják, amelyek kristályos jégvízt tártak fel a Hold felszínén. A Titania első féltekén a vízjég felszívódási sávja kissé erősebb, mint a hátsó féltekén. Ez az ellentéte annak, amit Oberon-on megfigyeltek, ahol a hátsó féltekén erősebb vízjég jelei vannak. Ennek az aszimmetriának az oka nem ismert, de lehet, hogy az Uránusz magnetoszférájából származó töltött részecskék bombázásával kapcsolatos, amely erősebb a hátsó féltekén (a plazma együttes forgatása miatt). Az energetikus részecskék hajlamosak a jégtömegben ragadt metánt kláráthidrátként lebontani, és más szerves anyagokat sötétebbé tenni, sötét, szénben gazdag maradékot hagyva hátra. A víz kivételével az egyetlen más vegyület, amelyet az infravörös spektroszkópiával azonosítottak a Titania felszínén, a szén-dioxid, amely elsősorban a hátsó féltekén koncentrálódik. A szén-dioxid eredete nem teljesen világos. Helyileg szénatomokból vagy szerves anyagokból keletkezhet, a Nap ultraibolya sugárzásának vagy az Uránusz mágneszférájából származó energiával töltött részecskéknek a hatása alatt. Az utóbbi folyamat megmagyarázná az eloszlás aszimmetriáját, mivel a hátsó féltekén erősebb mágneszférás hatás van, mint az első féltekén. Egy másik lehetséges forrása a Titania belsejében a jégvíz által csapdába ejtett ősi szén-dioxid kiégése. A belső szén-dioxid kiszökése összefügghet a múltbeli geológiai aktivitással ezen a holdon. A Titániát meg lehet különböztetni...  Kérdés: hány kilométerre van a Titania magja?
320-as