Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A japán temetések rendkívül rituális események, amelyeket általában - bár nem mindig - a buddhista rítusoknak megfelelően tartanak. A temetésre való felkészülés során a testet megmossák, és a nyílásokat gyapjúval vagy gázzal zárják be. A szertartás ritualitását (néven nōkan), amint azt a Távozásokban ábrázolják, ritkán végzik, és akkor is csak vidéki területeken. Ez a szertartás nem szabványosított, de általában a hivatásos temetkezési szakemberek (納棺師, nōkanshi) készítik elő a testet, fehérbe öltöztetik a holtakat, és néha sminkelnek. A halotti szertartások fontosságának ellenére a hagyományos japán kultúrában a halált tisztátalannak tartják, mivel minden, ami a halálhoz kapcsolódik, kegare (szennyeződés) forrásának tekinthető. A halottakkal való érintkezés után az egyéneknek meg kell tisztulniuk tisztító szertartásokkal. A halottakkal szorosan együttműködő embereket, mint például a temetkezési vállalkozókat, tisztátalannak tartják, és a feudális korszakban azok, akiknek a munkája a halállal volt kapcsolatban, burakuminokká (meghatóakká) váltak, akiket arra kényszerítettek, hogy a saját falvaikban éljenek, és a szélesebb társadalom megkülönböztette őket. Az 1868-as Meiji-restauráció óta bekövetkezett kulturális változás ellenére a japán társadalomban még mindig jelentős erővel bír a halál megbélyegzése, és a érinthetetlenek elleni megkülönböztetés folytatódik. 1972-ig a legtöbb halálesetet a családok, temetkezési intézmények vagy nōkanshi-k intézték. 2014-ben a halálesetek mintegy 80%-a kórházakban történt, és a testek előkészítését gyakran a kórházi személyzet végzi; ilyen esetekben a család gyakran nem látja a testet a temetésig. Egy 1998-as felmérés szerint a japán lakosság 29,5%-a hisz a halál utáni életben, és további 40%-uk akar hinni; a fiatalok körében a legmagasabb a hit. A lélek létezésében való hit (54%) és az élők és a halottak világa közötti kapcsolat (64,9%) szintén gyakori volt.  Kérdés: Hányan hittek a halál utáni életben Japánban 1998-ban?
29,5%