Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átmenet: Mivel ritkán fordul elő nagy koncentrációban, a germániumot viszonylag későn fedezték fel a kémia történelmében. A germánium közel az ötvenedik helyen áll a relatív bőségben a földkéregben lévő elemek között. 1869-ben Dmitri Mendeleev megjósolta a létezését és néhány tulajdonságát a periódusos táblázatában lévő pozíciójából, és ekasilicon néven nevezte el az elemet. Majdnem két évtizeddel később, 1886-ban Clemens Winkler találta meg az új elemet ezüsttel és kénnel együtt egy ritka ásványban, az argiroditban. Bár az új elem némileg hasonlított az arzénra és az antimonra, a vegyületek kombinációs aránya összhangban volt Mendelejev előrejelzéseivel a szilícium rokonára. Winkler az elemet Németország után nevezte el. Manapság a germániumot elsősorban a szfaleritből (a cink elsődleges ásványa) bányászzák ki, bár a germániumot az ezüst, az ólom és a réz ásványaiból is hasznosítják.  Kérdés: Mendelejev melyik évben jósolta az ekasilikon létezését?
1869-ben