Írj folytatást erre a bekezdésre - Párizs polgármestere, Jean Sylvain Bailly, kényszerül a katonai állapot kihirdetésére, miután Danton és támogatói összegyűltek a Champ de Mars-on. Kezdetben szétszóródtak, de 1791. július 17-én visszatértek, hogy gyűjtse az emléktárgyakat, a zászlókat és a zászlókat. Azonban a Nemzeti Gárda is visszatér, és miután figyelmeztető lövést lőttek, a tömeg köveket dobál a katonákra. Bailly ellenségeskedésnek tekintve megparancsolja katonáinak, hogy tüzet nyissanak, annak ellenére, hogy Lafayette mindkét fél között a békét próbálja fenntartani. A végeredmény vérfürdő, több tucat halottal és sebesülttel. A túlélők gyorsan szétoszlanak. Néhány héttel később XVI. Lajos és a Nemzeti Közgyűlés háborút hirdetett.
Európa nagyhatalmait, de Robespierre tudja, hogy a hadjárat katasztrófa lesz. A francia csapatok belépnek a belga határra, de gyorsan megsemmisítik őket a porosz és osztrák erők. Jean-Paul Marat azt követeli, hogy "tízezer fő kell esnie itt Franciaországban". Brunswick hercege kihirdeti, hogy Franciaország megadja magát, különben "Párizst porig éget". A Nemzeti Közgyűlés ismét fellépésre szólít fel, Robespierre ismét biztos abban, hogy a következő hadjárat katasztrófa lesz. Míg a francia katonák a frontra tartanak, a belépett városokban ellátást kapnak.