- Miután megnéztem Orson Welles "Touch of Evil"-ét az Expo 58-on
1959-ben Truffaut rendezői debütálása a The 400 Blows című film volt, amely jelentős kritikai és kereskedelmi elismerést kapott. Az 1959-es Cannes-i Filmfesztiválon megnyerte a legjobb rendező díját. A film Antoine Doinel karakterét követi az iskolában, a boldogtalan otthoni életben és a későbbi javító iskolában. A film erősen önéletrajzi. Truffaut és Doinel egyaránt szerelmetlen házasságok egyetlen gyermekei voltak; mindketten lopás és a katonaságból való elmaradás apró bűncselekményét követték el. Truffaut Jean-Pierre Léaud-t választotta Doinel szerepére. Léaud-t egy hétköznapi 14 éves fiúnak tekintették, aki egy szórólapot látva jelentkezett a szerepre, de a film megjelenése utáni interjúk (az egyik a film Criterion DVD-jében szerepel) Léaud természetes kifinomultságát és a kamera előtt való színészkedés ösztönös megértését tárják fel. Léaud és Truffaut az évek során több filmben is együttműködött. A legjelentősebb együttműködésük a Doinel történetének folytatása volt egy "Antoine Doinel ciklus" című film sorozatban.