Írj egy folytatást erre a bekezdésre. Amikor a porosz hadsereget mozgósították a háborúba 1806. október 9-én.
A hadsereg három fő csoportra oszlott: a Hohenlohe-Ingelfingen hercegének, Frédéric Louis tábornok vezette előőrs, a III. Frédéric Vilmos király és Charles Vilmos Ferdinand, Braunschweig-Wolfenbüttel hercegének parancsnoksága alatt álló hadsereg, valamint Anton Wilhelm von L'Estocq tábornok vezette Kelet-Porosz hadtest. A hadsereg mozgósításakor a ezred feloszlott, a hadsereget a mezőhadsereghez rendelték, és a tartalékban lévő Karl August, Szász-Weimár-Eisenach nagyherceg külön testületének részévé tették. Valamikor később a testület csatlakozott a fő erőhöz, és a harci testület néven nevezték át. A gránátos zászlóaljával együtt a ezred a mezői hadsereg részét képezte, és jelen volt az Auerstadt katasztrofális csata során. A csata során az ezred a 30. gyalogsági ezredsel együtt az előretartó gyalogsági hadosztály 1. zászlóaljának részét képezte. Az ezred a hadsereg többi részével és a gránátos zászlóaljával együtt megtizedelték és visszaesett Brandenburgba. Az ezred ezután, bár jelentősen csökkent, harcolt a Weissensee-i csata, a Greussen-i csata, a Nordhausen-i csata, az Ellingen-i csata, és végül a Ratekau-i csata, ahol megadta magát, és ezt követően feloszlott. A 3. zászlóaljat a mozgósítással egyidejűleg a raktárból alakították át, és novemberig Berlinben maradt, amikor csatlakozott az ezred többi részéhez a Lübeck-i csatában, és Stettinbe menekült, ahol szintén megadta magát a ostrom után.