Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átmenet: A fokozatos romlás végül akadályozza a függetlenséget, és az alanyok képtelenek a mindennapi élet leggyakoribb tevékenységeit elvégezni. A beszéd nehézségei nyilvánvalóvá válnak a szókincs visszaemlékezésének képtelensége miatt, ami gyakori helytelen szócserékhez (parafázia) vezet. Az írás-olvasási készségek is fokozatosan veszítenek. Az idő múlásával és az Alzheimer-kór előrehaladtával a bonyolult motoros szekvenciák koordinációja csökken, így a zuhanás kockázata nő. Ebben a fázisban a memóriaproblémák súlyosbodnak, és a személy talán nem ismeri fel a közeli rokonokat. A hosszú távú memória, amely korábban sértetlen volt, romlik. A gyakori tünetek a vándorlás, az ingerlékenység és a labilis afektus, ami síráshoz vezet, a nem előre megfontolt agresszivitás kitörései, vagy a gondozóval szembeni ellenállás. A naplemente is megjelenhet. Az Alzheimer-kórban szenvedő emberek körülbelül 30%-ánál alakul ki illúziós azonosítási tévedés és más illúziós tünetek. Az alanyok elveszítik a betegségük folyamatát és korlátait is (anosognosia). Mocsár inkontinencia alakulhat ki. Ezek a tünetek stresszt okoznak a rokonok és a gondozók számára, ami csökkenthető azzal, ha a beteget az otthoni ellátásból más hosszú távú gondozási intézménybe helyezik.  Kérdés: Milyen mellékhatásai vannak ennek a fázisnak?
elvándorlás, ingerlékenység és labilis afektus, ami síráshoz, előre nem tervezett agressziós kitörésekhez vagy a gondozó iránti ellenálláshoz vezet