A Castorocauda lutrasimilis felfedezése az első jele annak, hogy a dinoszauruszok előtt a vízhez alkalmazkodott emlősök közeli rokona 66 millió évvel ezelőtt elvesztette a dominánst, és 110 millió évvel visszaszorította a szarvasmarha-szerű emlős rokonok becsült dátumát, akik a félig vízi életmódhoz alkalmazkodtak. A jelenleg ismert fosszíliák alapján a emlősök sorában nem lenne egy másik félig vízi forma az eocénig. Mivel kevés fosszíliás maradványt találtak, korábban úgy gondolták, hogy a kréta-<unk>paleogén határig (K<unk>Pg határ) minden emlős aprócska, földön élő vagy fa-lakó, éjszakai állatok voltak, mint például a nyúl, a sövény, a fák, vagy a tizenhárom.
kevés fosszilis maradványt találtak.