A Marshall-terv támogatása többnyire az Egyesült Államokból származó áruk vásárlására szolgált. Az európai nemzetek a háború alatt szinte kimerítették külföldi deviza tartalékaikat, és a Marshall-terv támogatása csaknem az egyetlen eszköze volt a külföldről származó áruk behozatalának. A terv elején ezek az importok főként olyan nagy szükségletű alapanyagok voltak, mint az élelmiszerek és a tüzelőanyagok, de később a vásárlások a felújítási szükségletek felé fordultak, mint eredetileg tervezték. Az utóbbi években az Egyesült Államok kongresszusának nyomása alatt és a koreai háború kitörésével a támogatás növekvő részét Nyugat-Európa hadseregének újjáépítésére költötték. Az 1951. évi közepéig összesen mintegy 13 milliárd dollárból 3,4 milliárd dollárt anyagi és félgyártott termékek behozatalára költöttek; 3,2 milliárd dollárt élelmiszerre, és műtrágyára; 1,9 milliárd dollárt járművekre, és üzemanyagokra; és az állami támogatások csaknem az egyetlen eszköze volt a külföldről származó áruk behozatala.
40%-os