Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Az olyan fejlődő törvények szükségessége, mint a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO), az Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezet (FAO) és az Egészségügyi Világszervezet (WHO), 1972-ben az ENSZ Emberi Környezetvédelmi Konferenciájához vezetett (a stockholmi konferencia), hogy kezelje az ipari forradalom által okozott szennyezéseket az 1960-as és 1970-es években. A konferencia során számos témát, köztük a tengeri életet, az erőforrások védelmét, a környezeti változást, a természettel kapcsolatos katasztrófákat és a biológiai változást tárgyaltak. Ez a konferencia az Emberi Környezetről szóló Nyilatkozatot (Stockholm Nyilatkozat) eredményezte, valamint egy környezetvédelmi irányító szerv létrehozását, amelyet később az Egyesült Nemzetek Környezetvédelmi Programjának (UNEP) neveztek el. Az UNEP-t a Közgyűlés 2997. számú határozatával hozták létre. A főhadiszállást Nairobiban és Kenyában hozták létre, 300 alkalmazottal, köztük 100 szakemberrel a különböző területeken, és több mint 100 millió amerikai dollár ötéves alappal. Akkoriban 40 millió dollárt ígértek az Egyesült Államok, a maradékot pedig 50 másik nemzet. A 2002-ben létrehozott önkéntes indikatív hozzájárulási skála (VISC) célja, hogy növelje az UNEP támogatóinak számát. Az UNEP minden programjához kapcsolódó pénzügyeket az ENSZ tagállamai önkéntesen járulnak hozzá. A Környezetvédelmi Alap, amelybe az UNEP összes országa befekteti, az UNEP programjainak fő forrása. 1974 és 1986 között az UNEP több mint 200 technikai iránymutatást vagy kézikönyvet készített a környezetvédelemről, beleértve az erdő- és vízgazdálkodást, a kártevők elleni védekezést, a szennyezés ellenőrzését, a vegyi anyagok használata és az egészség közötti kapcsolatot, valamint az ipargazdálkodást.  Kérdés: mennyi pénzt ígért Amerika?
40 millió dollár.