Az első 74 úttörő tagot két csoportra osztottuk. Az egyik a Második Aliyah-ból, a Hashomer és a Kvutzat Kinneret egykori tagjai, a másik a Harmadik Aliyah-ból. Az első hónapokban a telepesek földeket vetettek, eukaliptuszfákot ültetettek, aszfaltos utakat és kiszáradt mocsárokat. A táborban létrejött az Ulpan, egy héber nyelvtanulási iskola. 1921 decemberében a Gdud tagjai egy második farmot alapítottak a Tel Yosef nevű (Joseph Trumpeldor után) Qumya dombon. A pénzeszközök és a belső politika közötti nézeteltérések miatt az Ein Harod és a Tel Yosef 1923-ban elvált, és sok tag elhagyta az előzőt az utóbbiért. Az Ein Harodban maradt csoport 110 tagot tartalmazott, és Lavi, Yitzhak Tabenkin, Aharon Zisling és David Maletz vezette. Az Ein Harod-i csoport továbbra is kevés támogatást kapott a cionista szervezetektől, és az 1929-es palesztin zavargások után
, a tagok úgy döntöttek, hogy a tábort a forrás területéről a Qumya dombra, a Tel Yosef mellett helyezik át, és így a forrásnál lévő település elhagyatott.