Összefoglalja a cikket:  Az Egyesült Államok cserbenhagyja partnereit. Ha meg akarják érteni az egyik okot, amiért megengedték a terrorizmus terjedését, az az, hogy a partnereink többségének nincsenek hiteles és képes különleges erők, hogy reagáljanak és legyőzzék a jelenlegi fenyegetést -- és nem teszünk eléggé a probléma kezelésére. A probléma az, hogy a külföldi katonai finanszírozásunknak -- beleértve a legutóbbi terrorizmusellenes partnerségi alapot is -- kevés része megy erre a létfontosságú szempontra a szélsőségesség elleni küzdelemben. Ennek eredményeként az erőszakos szélsőségesek aggasztó nyereséget érnek el. Nem azért, mert nem ismerjük fel a problémát, és nem azért, mert nem beszélünk róla. A 2015-ös Nemzeti Biztonsági Stratégia az amerikai vezetésű partnerségek fontosságáról beszél, míg a 2014-es Négyéves Védelmi Felülvizsgálat megjegyezte, hogy "egyensúlyba hozzuk a terrorizmus elleni erőfeszítéseinket, nagyobb hangsúlyt fektetve a partnerségi kapacitás kiépítésére". Ennek a látszólagos elismerésnek ellenére az Egyesült Államok nem ott van, ahol lennie kell, és helyette állandóan reagál a válságokra ahelyett, hogy megakadályozná őket, mert nem ad előtérbe a hosszú távú beruházásokat a kulcsfontosságú partnerországok különleges műveleti egységeibe. Ennek a hanyagságnak a következménye, hogy a 2001. szeptember 11-i támadások óta nem csak a Közel-Keleten, hanem Indonéziában, Indiában és a Szaharától délre fekvő Afrikában is halálos terrortámadásokat láttunk. Nézzük csak meg Kenyát. 2013. szeptember 21-én az Al-Shabaab dzsihadistái megtámadták a nairobi Westgate bevásárlóközpontot, és több tucat fegyvertelen férfit, nőt és gyereket végeztek ki. Kevesebb, mint két évvel később, az Al-Shabaab dzsihádisták megtámadták az egyetemi kollégiumokat, majdnem 150 embert mészároltak le. Az elkövetők elválasztották a keresztényeket a muzulmánoktól, és rendszeresen kivégezték a keresztényeket, mielőtt felrobbantották a öngyilkos mellényüket. Mindkét incidens során a kenyai erők válaszát borzalmas módon hajtották végre. Sajnos Kénia nem kivétel, és nem az egyetlen ország, amelyik kihagyja a létfontosságú amerikai segítséget. 2015-ben az USA...
Meaghan Keeler-Pettigrew, Stuart Bradin: az Egyesült Államoknak át kell gondolnia a különleges erők működését. Azt mondják, az Egyesült Államok túl szűken terjeszti a külföldi katonai segítséget.