Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: Bár a robbanásveszélyesebb, lávaforrás-folyamat csak néhány naptól egy hétig tarthat, a robbanások által dominált kitörések hetekig vagy hónapokig is folytatódhatnak, nagy, nagy mennyiségű szilíkatos lávaáramokat hozva létre. Egy jelentős kitörés 1997-ben Pillan Patera északnyugati réséből több mint 31 köbkilométert (7,4 köb mérföldet) friss lávát termelt két és fél-öt és fél hónapos időszak alatt, majd később elárasztotta a Pillan Patera talaját. A Galileo megfigyelései azt sugallják, hogy a 1997-es kitörés során Pillan-ban másodpercenként 1000 és 3000 négyzetméter közötti láva lefedettségi arányt mutatnak. A Pillan-áramlás vastagsága 10 m (33 láb) volt, szemben az 1 m (3 láb) vastagságú áramlásokkal, amelyeket a Prometheus és Amirani felfújott mezőin megfigyeltek. Hasonló, gyorsan elhelyezkedő lávaáramlást megfigyelt Galileo 2001-ben Thornál. Az ilyen áramlási sebességek hasonlóak azokhoz, amelyeket az izlandi Laki-kitörésnél 1783-ban és a szárazföldi árvíz-bazalt kitörésekben láttak. A robbanás által uralt kitörések drámai (de gyakran rövid életű) felszíni változásokat okozhatnak a kitörés helyén, mint például a nagy piroklásztikus és tollatartalmú lerakódások, amelyek a lávaforrásokból származó gázok oldódása során keletkeznek. Az 1997-es Pillan kitörése 400 km-es széles szilikát anyag és fényes kén-dioxid lerakódását eredményezte. A 2000-es és 2007-es Tvashtar kitörések 330 km-es magas tollat generáltak, amely 1200 km-es széles vörös kén- és kén-dioxid gyűrűt helyezett el. E jellegzetességek drámai megjelenése ellenére, folyamatos anyagellátás nélkül a szellőző környezet gyakran visszatér a kitörés előtti megjelenéshez hónapok (a Grian Patera esetében) vagy évek (mint a Pillan Patera esetében).  Kérdés: milyen messzire terjedt el a láva a 1997-es kitörésből?
31 köbkilométer