Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A szöveg: A hieroglif írás c. 3000 BC, és több száz szimbólumból áll. A hieroglif egy szót, egy hangot vagy egy néma meghatározót képviselhet; és ugyanaz a szimbólum különböző célokat szolgálhat különböző kontextusokban. A hieroglifák hivatalos írásformák voltak, amelyeket kőműemlékeken és sírokon használtak, és amelyek olyan részletesek voltak, mint az egyes műalkotások. A mindennapi írásban az írástudók egy írásformát használtak, amelyet hieratikusnak neveztek, és amely gyorsabb és könnyebb volt. Míg a formális hieroglifák sorban vagy oszlopban olvashatók mindkét irányban (bár általában jobbról balra íródnak), a hieratikus mindig jobbról balra íródott, általában vízszintes sorokban. Az írás új formája, a demótikus írásmód lett a domináns írásstílus, és ez az írásforma - a formális hieroglifákkal együtt - kíséri a rózettai kő görög szövegét. Az i. sz. A kopt nyelv egy módosított görög ábécé, amelyhez néhány demótikus jelet is hozzáadtak. Bár a formális hieroglifákat szertartási célokra használták a negyedik századig, a vége felé csak egy maroknyi pap tudta még olvasni őket. Ahogy a hagyományos vallási intézmények feloszlottak, a hieroglif írás ismerete nagyrészt elveszett. A bizánci és az iszlám korszakok óta próbálkoztak az egyiptomi hieroglifák megfejtésével, de csak az 1820-as években, a Rosetta-kő felfedezése után és Thomas Young és Jean-François Champollion éveknyi kutatása után sikerült lényegesen megfejteni a hieroglifákat.  Kérdés: Mit jelölhetnek a hieroglifák?
egy szó, egy hang, vagy egy csendes determinatív