Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: A palotából eltiltva és saját apja által kerülve, a walesi herceg a következő néhány évben azonosult az I. György politikájával szembeni ellenállással, amely magában foglalta a Nagy-Britanniában a vallásszabadság növelésére és a Hannoveri német területek Svédország kárára történő kiterjesztésére irányuló intézkedéseket. Új londoni rezidenciája, a Leicester House, gyakori találkozóhelyévé vált apja politikai ellenfeleinek, köztük Sir Robert Walpole-nak és Townshend viscountnak, aki 1717-ben elhagyta a kormányt. A király 1719 májusától novemberéig ismét meglátogatta Hannovert. Ahelyett, hogy George-ot a gyámságra jelölte volna ki, egy kormányzótanácsot hozott létre. 1720-ban Walpole arra bátorította a királyt és fiát, hogy a közegység kedvéért béküljenek meg, amit féllelkesen tettek. Walpole és Townshend visszatért a politikai hivatalba, és újra a minisztérium. György hamarosan csalódott lett a megbékélés feltételeiben; a három leányát, akik a király felügyelete alatt voltak, nem hozták vissza, és még mindig megtiltották, hogy a király távollétében regens legyen. Elhitte, hogy Walpole megtévesztette őt a közelítésben, hogy visszaszerezze a hatalmat. A következő néhány évben Caroline és ő csendben éltek, elkerülve a nyílt politikai tevékenységet. Még három gyermekük született: William, Mary és Louisa, akiket a Leicester House-ban és a Richmond Lodge-ban neveltek fel, George nyári rezidenciájában. 1721-ben a Dél-tengeri buborék gazdasági katasztrófája lehetővé tette Walpole számára, hogy a kormány csúcsára emelkedjen. Walpole és a Whig pártja domináns volt a politikában, mivel a király attól félt, hogy a toryok nem fogják támogatni az Act of Settlement-ben meghatározott öröklést. A Whigs hatalma olyan nagy volt, hogy a Tories nem fog hatalomban tartani egy másik fél évszázadig.  Kérdés: Ki akadályozta meg a toryokat, hogy hatalomra juthassanak?
A Whigs