Írj folytatást erre a bekezdésre - 1594 végére bizonyos Liga tagjai még mindig Henry ellen dolgoztak az országban, de mindannyian Spanyolország támogatására támaszkodtak. 1595 januárjában a király hadat üzent Spanyolországnak, hogy megmutassa a katolikusoknak, hogy Spanyolország a vallást a francia állam elleni támadás fedőeszközeként használja, és hogy megmutassa a protestánsoknak, hogy a megtéréséből nem lett Spanyolország bábja. Azt is remélte, hogy visszafoglalja Franciaország északi részének nagy részét a francia-spanyol katolikus erők kezéből. A konfliktus többnyire katonai akcióból állt, amelyek a Liga tagjaira irányultak, mint például a Fontaine-Française-i csata, bár a spanyolok összehangolt offenzívát indítottak 1595-ben, elfoglalva Le Catelet-t, Doullens-t és Cambrai-t (ez utóbbi heves bombázás után), és 1596-ban Calais elfoglalását áprilisban. Amiens spanyol elfoglalását követően 1597 márciusában a francia korona ostrom alá helyezte
amíg nem adják meg magukat szeptemberben. Ezzel a győzelmmel Henrik aggodalma a bretagnai helyzetre fordult, ahol kihirdette a nantes-i ediktet, és Bellièvre-t és Brulart de Sillery-t küldte, hogy békét tárgyaljanak Spanyolországgal. A háborút hivatalosan a Nantes-i ediktum után, a Vervins-i békével zárták le 1598 májusában.