Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átmenet: A VATS (videó-segített torakozkópikus műtét) egy minimálisan invazív technika a tüdő csomók eltávolítására, amely megkíméli a beteget a torakotómia traumájától. Így kis nyílokat használnak a tüdőrobokhoz való hozzáféréshez, és a szükséges műszerekkel együtt bevezetik a kamera a torakoszkópba. Bár ez az eljárás felgyorsítja a felépülést, és potenciálisan csökkenti a szövődményeket, a természetes látás és tapintás elvesztése megnehezíti a sebész számára a csomók lokalizálását, különösen a nem felszínes, a földüveghez átlátszatlan és kis sérülések esetén. A vizsgálatok azt mutatják, hogy az 1 cm-nél kisebb csomókhoz mért hozam 40% alatt is lehet. Ennek következtében néha több egészséges szövetet vágnak ki, mint amennyi valójában szükséges ahhoz, hogy elkerüljék a lézió hiányzó (részeinek) hiányát. A műtőben alkalmazott fejlett intraoperatív képalkotás segítségével a léziót pontosan lokalizálni és reszekciózni lehet, így a szöveteket megspórolva. Ahhoz, hogy a VATS során képvezetést lehessen használni, a rotációs angiográfiát a portok bevezetése előtt kell elvégezni, tehát a szóban forgó lebeny deflációja előtt. Így a sérülés látható a levegő természetes kontrasztján keresztül. Második lépésként a sérülésbe vagy a sérülés közelében hákhuzalokat, fonalos tűket vagy kontrasztanyagot (Lipiodol, Iopamidol) helyeznek be, hogy a tüdő deflációja után az angiogramon látható legyen. Ezután a VATS hagyományos része a torakoszkópok bevezetésével kezdődik. A képalkotó rendszert most fluoroszkópos üzemmódban használják, ahol mind a behelyezett műszerek, mind a korábban megjelölt lézió jól látható. A pontos reszekció már lehetséges. Ha a léziót kontrasztanyagokkal jelölik meg, akkor az a regionális nyirokcsomókba is átfolyik, amelyeket ugyanezen eljárás keretében el lehet távolítani.  Kérdés: Hol használják a képalkotó rendszert?
fluoroszkópos üzemmód