Írj folytatást erre a bekezdésre - Károly visszavonulása Jarosławból Varsóba majdnem katasztrófával ért véget, mert visszatért a seregének töredékeivel, mert serege a lengyel-litván hadseregek csapdájába esett <unk> három konvergáló hadsereg között, egy mocsaras erdővidéken, amelyet minden irányban jól őrzött folyók kereszteznek <unk> az egyik legbrilliánsabb teljesítményének tekinthető. De 1656. június 21-én a lengyelek visszafoglalták Varsót, és négy nappal később Károly köteles volt megvásárolni I. Ferenc Vilmos segítségét a Marienburg-i szerződésben (1656. június 23-án). Július 28-30-án a svédek és a brandenburgiak 18 000 fős hadseregével háromnapos csata után
, vereséget szenvedett János Kazimierz 40 000 fős hadseregével Varsóban, azonban a lengyel-litván erők azonnal visszavonultak nagy veszteségek nélkül és látszólag erős akarattal harcolni egy másik napon, míg a svéd hadsereg ismét elfoglalta a lengyel fővárost, ami sok pusztítást okozott a városnak és lakóinak. Azonban ez a fegyveres fellépés nem volt a kívánt eredménnyel Károly számára, és amikor Frederik Vilmos arra kényszerítette a svéd királyt, hogy tárgyalásokat kezdjen a lengyelekkel, ők elutasították a felajánlott feltételeket, a háború folytatódott, és Károly támadó és védelmi szövetséget kötött a brandenburgi választóval (Labiau-i szerződés, 1656. november 20), amely előírta, hogy Frederik Vilmos és örökösei mostantól teljes mértékben birtokolják Kelet-Poroszország szuverenitását.