Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átvágás: Nem minden görög egyetértett a geocentrikus modellel. A pitagórai rendszert már említettük; néhány pitagórai azt hitte, hogy a Föld egyike a több bolygónak, amelyek egy központi tűz körül keringnek. Hicetas és Ecphantus, két pitagórai az i. e. 5. században, és Heraclides Ponticus a i. e. 4. században, úgy hitték, hogy a Föld forog a tengelye körül, de az univerzum központjában marad. Egy ilyen rendszer még mindig geocentrikusnak minősül. A középkorban Jean Buridan keltette életre. Heraclides Ponticus egykor úgy gondolták, hogy a Vénusz és a Merkúr is a Nap körül kering a Föld helyett, de ezt már nem fogadják el. Martianus Capella határozottan a Merkúr és a Vénusz pályájára helyezte a Napot. A szamoszi Aristarkhosz volt a legradikálisabb. Írt egy művet, amely nem maradt fenn, a heliocentrizmusról, mondván, hogy a Nap az univerzum középpontjában áll, míg a Föld és a többi bolygó körül forog. Az elmélete nem volt népszerű, és volt egy követője, Seleukosz.  Kérdés: Mi történt a modern időkben a heliocentrizmus munkájával?
nem élte túl