Írj egy folytatást erre a bekezdésre - Tyrrell küzdött az 1980-as és 1990-es években <unk> a csapat következetesen megütötte a pénzügyi súlyukat az 1984-es vitát követően, annak ellenére, hogy megnyerte a Colin Chapman Trophy-t a természetes törekvésű konstruktőrök számára 1987-ben a Renault visszavonását követően abban az évben. Az 1990-es évek elején rövid időre felújult a szerencse. A Harvey Postlethwaite forradalmi anhedrális magas orrú Tyrrell 019 és Jean Alesi teljes debütáló szezonja 1990-ben két második helyet hozott a csapatnak Phoenixben és Monaco-ban. Alesi vezetett 30 kört a Phoenix versenyen. A francia-szicíliai a következő évben a Ferrarihoz ment, de a Honda motorok és a Braun szponzorálása 1991-ben segített Stefano Modenának az első sorban kezdeni Monacóban Senna mellett, és egy szép második helyet a 1991-es kanadai nagydíjon. Mindazonáltal a csapat lassan visszaesett a falka közepétől. Végül, 1998-ban, és a csökkenő formában és rossz egészségi állapotában, Ken eladta csapatát a British American Tobacco-nak, a csapat pedig a British American Racing lett. Tyrrell utolsó F1-es pontját Mika Salo szerezte az 1997-es Monaco Nagydíjon. A Tyrrell utolsó versenye az 1998-as Japán Nagydíj volt.
, ahol Ricardo Rosset nem sikerült kvalifikálódnia, és a csapattársa, Toranosuke Takagi a 28. körben visszavonult, miután összeütközött Esteban Tuero Minardi-jával. Ken maga is elhagyta a csapatot az eladást követően, közvetlenül az 1998-as szezon kezdete előtt, miután nem értett egyet az új csapatfőnök, Craig Pollock-kal, amiért Rossetet választotta Jos Verstappen helyett szponzorálási pénz miatt.