Írj folytatást erre a bekezdésre - 1978-ban Merzario együttműködött a svájci Formula-1-es versenyzővel, Guglielmo Bellasi-val, és megalapította saját csapatát. Merzario első önállóan gyártott Formula-1-es autója, az A1, 1978-ban jelent meg, és alapvetően egy hagyományos autó volt, amely nagyrészt a March 761B-re épült, piros színezéssel és nyers karosszériával, amely homályosan emlékeztetett egy Ferrari 312T2-re a cockpit oldalán lévő csővezeték használatában a levegőbevételhez. A Cosworth DFV motor és a Hewland sebességváltó kombinációját használta. A színváltozás a pirosról fekete lett az 1978-as Monaco Nagydíj előtt
, bár csak a svéd nagydíjon fejezte be a versenyt, bár nem volt besorolva, nyolc kört húzva a győztestől egy hosszú pitstop után. Az osztrák nagydíjon egy második A1-et mutattak be, bár gyanították, hogy ez valójában a csapat régi March 761B-je új karosszériával. Ezzel az autóval a rendelkezésére álló Merzario egy kicsit jobban teljesített az időmérőn, de még mindig nem sikerült besorolnia a versenyen. Az Olasz Nagydíjra mindkét A1-et jelentették, Alberto Colombo az eredeti A1-et vezette, és Merzario a friss második A1-et vette. Colombo volt a legalacsonyabb idő az időmérőn, és nem jutott el a rajtrácsra, míg Merzario kényelmesen kvalifikált, csak hogy a motor meghibásodjon a verseny során. A csapat 1978-ban nyolc alkalommal minősítette az autót, de hét alkalommal mechanikai meghibásodások miatt vonult vissza.