Írj folytatást erre a bekezdésre - A 16. század végén 20.000-25.000 sztrelitsi volt; 1681-ben 55.000 volt, beleértve a 22.500-at egyedül Moszkvában. A sztrelciek kézműves és kereskedelmi tevékenysége jelentős tulajdonosi egyenlőtlenséghez vezetett, és a kereskedőkkel való keveredéshez vezetett. Annak ellenére, hogy a sztrelcsik több alkalommal is kimutatták harci hatékonyságukat, mint például a kazán ostroma 1552-ben, a livoniai háború, a lengyel-svéd invázió a 17. század elején és a katonai műveletek Lengyelországban és a Krímben, a 17. század második felében a sztrelcsik elkezdték mutatni a visszamaradottságukat a rendszeres katonákhoz vagy a reiter ezredekhez képest (lásd a Császári Orosz Hadsereg). A katonai szolgálat nehézségei, a gyakori fizetésképtelenség, a helyi közigazgatás és a parancsnokok visszaélései a 17. században és a 18. század elején a sztrelcsik (különösen a legszegényebbek) rendszeres részvételét eredményezték a szolgaság elleni felkelésekben, mint például a parasztháborúk a 17. század elején és 1670 <unk>1671-ben (vezető <unk> Stepan Razin), a városi felkelések (a moszkvai felkelés 1682-ben, a sztrelcsik felkelése
1698-ban, a Bulavin-felkelés 1705-1706-ban Astrakhanban).