Írj folytatást erre a bekezdésre - 1993-ban négy év után a Forma-1-ben, csak egy jelentős eredménnyel a motor, Bob Lutz a Lamborghini anyavállalata Chrysler, tett egy kézfogás üzlet a McLaren főnöke Ron Dennis a csapat, hogy tesztelje a LE3512 értékelni a potenciálját, mint egy verseny győztes. A McLaren egy módosított változatot készített versenyautójukról, a McLaren MP4/8-et, amelyet MP4/8B-nek neveztek, hogy teszteljék a motort (a tesztkocsi három hónapot vett igénybe a hosszabb és nehezebb V12-hez való módosításhoz). A tesztelést a háromszoros világbajnok, Ayrton Senna és a jövőbeli kettős világbajnok, Mika Häkkinen fejezte be mind a Silverstone pályán Angliában, mind az Estoril pályán Portugáliában. A Silverstone-i első autóvezetése után Senna bizonyos változtatásokat javasolt Forghieri-nek (kevésbé brutális "top end" és kövér középtávú), és megfelelt a motor teljesítményének, ami kb. és mindkét pilótát nagyon lenyűgözte, annak ellenére, hogy a motor még mindig kissé megbízhatatlan volt (Häkkinen jelentette, hogy a Silverstone-i tesztelés során hatalmas motor felrobbanás történt, bár sikerült körülbelül 1,4 másodperccel gyorsabban megfordítania az 5.226 km-es pályát, mint az MP4/8 versenyautók Ford V8-as motorral). A hírek szerint Senna még a Japán Nagydíjon is versenyezni akart a motorral.
úgy gondolta, hogy bár a megbízhatóság problémát jelenthet, legalább gyorsabb lenne, mint a Ford által hajtott versenyautóval (ironikus módon Senna megnyerte mind Japánban, mind az utolsó versenyt Ausztráliában a meglévő MP4 / 8-al). Ennek ellenére Ron Dennis úgy döntött, hogy a Peugeot V10 motorokkal megy, mivel jobb kereskedelmi megállapodás, amely hosszú távú stabilitást adna a csapatnak, és az 1993-as szezon végén a Lamborghini LE3512 visszavonult a Grand Prix versenyzéstől, miután a Chrysler eladta a céget egy indonéz befektetői csoportnak Tommy Suharto vezetésével.