Írj folytatást erre a bekezdésre - Az 1820-as Cepeda-i csata, a központi és a szövetségiek között vívott harc, "a legfelsőbb igazgató uralmának végét" eredményezte. 1826-ban Buenos Aires újabb központi alkotmányt fogadott el, és Bernardino Rivadaviát nevezték ki az ország első elnökévé. Azonban a belső tartományok hamarosan fellázadtak ellene, lemondásra kényszerítették, és elvetették az alkotmányt. A centralisták és a federalisták folytatják a polgárháborút; az utóbbi győzedelmeskedett és 1831-ben megalapította az argentin konföderációt Juan Manuel de Rosas vezetésével. A rezsim alatt francia blokáddal (1838-1840) szembesült, a Konföderációs háború
(1836-1839), és egy kombinált angol-francia blokád (1845-1850), de veretlen maradt, és megakadályozta a nemzeti terület további elvesztését. A kereskedelem korlátozására vonatkozó politikája azonban felbosszantotta a belvárosokat, és 1852-ben Justo José de Urquiza, egy másik befolyásos caudillo, legyőzte őt a hatalomból. A Konföderáció új elnökeként Urquiza elfogadta a liberális és szövetségi 1853-as alkotmányt. Buenos Aires elszakadt, de az 1859-es Cepeda-i csata után vissza kellett térnie a Konföderációba.