Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: A légzés lényeges célja az oxigén felszívása a levegőből, ezért az oxigén kiegészítését használják az orvostudományban. A kezelés nemcsak növeli a beteg vérében lévő oxigénszintet, hanem másodlagos hatása, hogy csökkenti a véráramlás ellenállását számos típusú beteg tüdőben, megkönnyítve a szív munkáját. Az oxigénterápiát emfizéma, tüdőgyulladás, egyes szívbetegségek (kongeszciós szívelégtelenség), egyes olyan betegségek kezelésére használják, amelyek megnövekedett pulmonális artériás nyomást okoznak, és bármely olyan betegségre, amely károsítja a szervezet képességét a gáz oxigén felvételére és felhasználására. A kezelések elég rugalmasak ahhoz, hogy kórházakban, a beteg otthonában vagy egyre inkább hordozható eszközökön használhatók. Az oxigénpályákat egykor általában oxigénkiegészítésben használták, de azóta többnyire oxigénmaszkok vagy orrkanulák használatával váltották fel. A hiperbáriás (magas nyomású) orvoslás speciális oxigénkamrákat használ a beteg és szükség esetén az orvosi személyzet körüli O2 résznyomásának növelésére. A szén-monoxid-mérgezés, a gáz gangréna és a dekompressziós betegség (a "görbülések") néha kezelésre kerülnek ezzel a terápiával. A tüdő O2 koncentrációjának emelkedése segít a szén- monoxidnak a hemoglobin hémcsoportjától való eltávolításában. Az oxigén gáz mérgező az anaerob baktériumok számára, amelyek gáz gangrénát okoznak, így a résznyomás növelése segít megölni őket. A dekompressziós betegség olyan búvárokban fordul elő, akik túl gyorsan dekompresszírozzák a merülés után, ami inert gáz buborékok kialakulásához vezet, főleg nitrogén és hélium, a vérben. Az O2 nyomásának a lehető leggyorsabban történő növelése segít a buborékok újraolvadásában a vérbe, hogy ezek a felesleges gázok természetes módon lehelhetők a tüdőn keresztül.  Kérdés: Hogyan enyhíti a kezelés a szív terhét?
a véráramlás ellenálló képességének csökkenése sok típusú beteg tüdőben