A nehéz gazdasági idők, amelyek a növekvő agrári zavargásokkal mutatkoztak, társadalmi reformokhoz vezettek. A régi magas bérleti díjak, adók és kamatok mellett az átlagos polgárnak készpénzben kellett fizetnie az új adókért, a katonai szolgálatért és az újonnan bevezetett kötelező oktatási díjakért. Az embereknek több időre volt szükségük a termelő tevékenységekhez, miközben kijavították a múlt társadalmi visszaéléseit. Ezekhez a reformokhoz 1871-ben eltörölték a szamurájok, a földművesek, a kézművesek és a kereskedők régi Tokugawa osztályrendszerét, és bár a régi előítéletek és a státusztudatosság folytatódott, mind egyenlőek voltak a törvény előtt. Tulajdonképpen a társadalmi megosztottságok örökre tartásához segítettek, a korábbi kormány új társadalmi osztályokat nevezett meg: a daimyuk nemesség, a szamuráj nemesség lett a szamuráj, a daimyuk és a többi nemes.
Daimjó és szamuráj