1887-ben Cesàro közel állt a (C, n) összegzés definíciójához, de csak néhány példát adott. Különösen 1 − 2 + 3 − 4 +..., 1⁄4-hez összegezte egy olyan módszerrel, amelyet (C, n) -ként lehet átalakítani, de akkor még nem volt indokolt. 1890-ben hivatalosan is meghatározta a (C, n) módszereket, hogy megállapítsa a Cauchy-tételét, hogy egy (C, n) -összegelhető sorozat és egy (C, m) -összegelhető sorozat mindig ugyanazt az eredményt adja (C + m, n + m, n + 1) mint más sorozat. Kérdés: Milyen eredményt ad a (C, n) összegzés?
(C, n)