Írj folytatást erre a bekezdésre - Az 1970-es évek végén Stammheim önkormányzati kerülete volt a német háború utáni történelem egyik legvitatottabb időszakának középpontja. A Stammheim-i börtön, amelyet 1959 és 1963 között építettek, Ulrike Meinhof, Andreas Baader, Gudrun Ensslin és Jan-Carl Raspe, a Vörös Hadsereg Frakció néven ismert kommunista terrorista szervezet tagjainak bebörtönzésének helye lett az Oberlandesgericht Stuttgart-i tárgyalásuk során 1975-ben. A szervezet számos kísérletet tett a terroristák felszabadítására az 1977-es "német ősz" alatt, ami olyan eseményekkel zárult, mint az emberrablás és gyilkosság.
Hanns-Martin Schleyer és a Lufthansa 181-es járatának eltérítése. Amikor világossá vált, hogy a foglyok szabadon bocsátására tett számos kísérlet után, beleértve a három fegyver csempészését a börtönbe az ügyvédjük által, hogy a terroristák nem menekülhetnek el, és hogy életfogytiglan büntetést kapnak, a terroristák 1977 áprilisában öngyilkosok lettek egy olyan eseményben, amelyet helyileg a "Todesnacht von Stammheim", "A halál éjszakája Stammheimben" néven emlegetnek.