Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Az 1920-as években Michael Heidelberger és Oswald Avery megfigyelték, hogy az antigéneket az antitestek csapadékosíthatják ki, és kimutatták, hogy az antitestek fehérjékből állnak. Az antigén-antitest-kötő kölcsönhatások biokémiai tulajdonságait John Marrack részletesebben vizsgálta az 1930-as évek végén. A következő nagy előrelépés az 1940-es években történt, amikor Linus Pauling megerősítette az Ehrlich által javasolt zár-kulcs elméletet azzal, hogy megmutatta, hogy az antitestek és az antigének közötti kölcsönhatások inkább az alakjuktól függnek, mint a kémiai összetételüktől. 1948-ban Astrid Fagreaus felfedezte, hogy a B-sejtek plazma sejtek formájában felelősek az antitestek előállításáért. További munkák az antitest-fehérjék szerkezetének jellemzésére összpontosítottak. A szerkezeti tanulmányok jelentős előrelépése az 1960-as évek elején történt, amikor Gerald Edelman és Joseph Gally felfedezte az antitest-fényláncot, és rájöttek, hogy ez a fehérje ugyanaz, mint a Bence-Jones fehérje, amelyet Henry Bence Jones írta le 1845-ben. Edelman felfedezte, hogy az antitestek diszulfid kötésekkel összekapcsolt nehéz és könnyű láncokból állnak. Körülbelül ugyanabban az időben Rodney Porter jellemzi az IgG antitestkötő (Fab) és antitest farok (Fc) régióit. Ezek a tudósok együttesen levezetették az IgG szerkezetét és teljes aminosav-szekvenciáját, amiért együttesen megkapták az 1972-es Nobel-díjat az orvostudományban. Az Fv töredéket David Givol készítette és karakterizálta. Míg ezek a korai tanulmányok többsége az IgM-re és az IgG-re összpontosított, az 1960-as években más immunoglobulin-izotípusokat azonosítottak: Thomas Tomasi felfedezte a szekretív antitestet (IgA); David S. Rowe és John L. Fahey felfedezte az IgD-t; és Kimishige Ishizaka és Teruko Ishizaka felfedezte az IgE-t, és kimutatták, hogy ez egy olyan antitestosztály, amely részt vesz az allergiás reakciókban. 1976-ban kezdődő mérföldkőnek számító kísérletek sorozatában Susumu Tonegawa kimutatta, hogy a genetikai anyag át tud rendeződni, hogy a rendelkezésre álló antitestek hatalmas skáláját képezze.  Kérdés: Mit tanulmányoztak a kutatók, miután felfedezték, hogy a B-sejtek antitesteket termelnek?
az antitest- fehérjék szerkezetét jellemzi.