Geológiailag, az El Centro földrengés 1940-ben a Mercalli intenzitás skálán. Ez volt az első nagyobb földrengés, amelyet egy robbanás melletti erőteljes mozgású szeizmográf rögzített. A szerkezeti mérnökök intenzíven tanulmányozták, és tipikusnak tekintették, amíg a
Northridge földrengés 1994-ben. Ebben a régióban a geológiát a tektonikus lemezhatár átmenetének dominálja a szakadékról a keresztirányú hiba felé. A San Andreas-törés legdélibb részei összekapcsolják a Kelet-Csendes-óceáni emelkedés legészakibb kiterjedéseit. Ennek következtében a régió földrengéseknek van kitéve, és a földkéreg meghúzódik, ami idővel a terep süllyedését eredményezi.