Töltse ki a következő mondatot: A nemelégedetlenség Uthman nepotizmus politikájával és az egykori szaszaniai korona földjeinek elkobzásával Irakban arra késztette a Kurejszit és a Kufa és Egyiptom birtoktalan elitjét, hogy ellenálljanak a kalifának. 656 elején egyiptomi és kupai lázadók léptek be Madinába, hogy nyomást gyakoroljanak Oszmánra, hogy változtasson a politikáján. Marwan erőszakos választ javasolt ellenük. Ehelyett Oszmán egyezséget kötött az egyiptomiakkal, akik a lázadók legnagyobb és legnyilvánvalóbb csoportjai voltak. Amikor visszatértek Egyiptomba, a lázadók elfogtak egy levelet Oszmán nevében az egyiptomi kormányzónak, Ibn Abi Sárhnak, amelyben utasították, hogy lépjen lépéseket a lázadók ellen. Erre reagálva az egyiptomiak visszatértek Medinába, és 656. júniusban ostromolták Uthmant a házában. Uthman azt állította, hogy nem tudott a levélről, és azt is írhatta Marwan, Uthman tudomása nélkül. Ellenkező utasítások ellenére Marwan aktívan védte Uthman házát, és súlyosan megsebesült a nyakában, amikor kihívta a lázadókat, akik a bejáratnál gyűltek össze. A hagyomány szerint a szoptatója, Fatima bint Aws beavatkozása mentette meg, és a "mawla" (szabadított vagy ügyfél), Abu Hafs al-Yamani szállította biztonságba az otthonába. Nem sokkal később, Uthman-t meggyilkolták a lázadók, ami az egyik fő tényezővé vált a
Első muszlim polgárháború. A halálának megbosszulására irányuló felhívások, amelyeket az omejják és Mohamed egyik felesége, A'isha vezetett, aki korábban Uthman ellen agitált, az utódja, Ali ibn Abi Talib, Mohamed unokatestvére és veje ellen való összefogó kiáltássá vált.