A Japán Birodalom volt a tengelyhatalmak vezetője a Csendes-óceáni Színházban. Egyes tudósok a második kínai-japán háború kitörését tartják a második világháború valódi kezdetének, amely akkor kezdődött, amikor Japán megtámadta Kínát a Marco Polo híd incidens után 1937-ben. Ez a konfliktus a világháborúhoz kapcsolódott, miután Japán megtámadta Pearl Harbor-ot 1941 decemberében, amit azonnal egy sor összehangolt támadás követett az Egyesült Államok által ellenőrzött Fülöp-szigetekre, Guamra és Wake-szigetre; a brit gyarmatokra
Malajzia, Szingapúr és Hong Kong; és a Thaiföld Királysága. 1942-ben Japán támadásokat indított a háború kínai, délkelet-ázsiai és csendes-óceáni színterén. 1942 végére Japán a védekezésre lépett, mivel a szövetségesek visszafordították korábbi nyereségeit. A Hirosimára és Nagaszakira irányuló atombombázás az Egyesült Államok által, valamint a Szovjetunió háborús kijelentése meggyőzte a japán kormányt, hogy 1945. szeptember 2-án feltétel nélkül megadja magát. Japánból sok politikai és katonai vezetőt ítéltek el háborús bűncselekményekért a tokiói bíróság és más szövetséges bíróságok előtt Ázsiában.