Az első H+3 kibocsátási vonalak felfedezését 1989-ben Drossart és társai jelentették, a Jupiter ionoszférájában. Drossart összesen 23 H+3 vonalat talált 1,39×109/cm2 oszlopsűrűséggel. Ezek segítségével képesek voltak a H+3 körülbelül 1100 K (830 °C) hőmérsékletét megállapítani, ami összehasonlítható más fajok kibocsátási vonalaiból meghatározott hőmérsékletekkel, mint például a H2. 1993-ban a H+3 a Szaturnuszban Geballe és társai és az Uránuszban Trafton és társai találták. Kérdés: Mekkora volt a Drossart által talált 23 H=3 oszlopsűrűség?
1,39 × 109/cm2