Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Az 1680-as évek elején II. Károly angol király lépéseket kezdett tenni az Új-Anglia gyarmatainak átszervezése érdekében. A Massachusetts-öböl-kolónia alapítványát 1684-ben visszavonták, miután vezetői nem voltak hajlandóak reagálni a kolónia reformjaira vonatkozó követeléseire, amikor Károly megkísérelte egyszerűsíteni a gyarmatok igazgatását és szorosabban a korona irányítása alá vonni őket. 1685-ben halt meg, de utódja, II. Jakab, a római katolikus, folytatta az erőfeszítéseket, ami az Új-Anglia Dominium létrehozásával csúcspontja lett. 1686-ban a dominion kormányzójává Sir Edmund Andros-t nevezte ki, aki korábban New York kormányzója volt. A birodalom a Massachusetts-öböl-kolónia, a Plymouth-kolónia, a Connecticut-kolónia, a New Hampshire tartomány, valamint a Rhode Island és a Providence Plantations kolónia területeiből állt. 1688-ban a joghatósága kiterjedt New Yorkra, Kelet-Jerseyre és Nyugat-Jerseyre. Andros uralma rendkívül népszerűtlen volt Új-Angliában. Nem vette figyelembe a helyi képviseletet, megtagadta a Massachusettsben meglévő földjogok érvényességét (amelyek a régi okmánytól függtek), korlátozta a városi gyűléseket, és az anglikán egyházat nagyrészt puritán régiókba kényszerítette. A navigációs törvényeket is érvényesítette, amelyek veszélyeztették az Új-Anglia egyes kereskedelmi gyakorlatainak létezését. A bostoni királyi csapatokat gyakran bántak rosszul a tisztjeik, akik a kormányzó támogatói voltak, és gyakran anglikánok vagy római katolikusok voltak.  Kérdés: Melyik helyen voltak veszélyben a kereskedelmi gyakorlatok?
Új-Anglia