A 121-es hadsereg 1942 februárjában csatlakozott a 40. hadsereghez, és megvédte a Tim közelében lévő pozíciókat Novo-Aleksandrovskoye-tól Polevoye-ig. Tetteiért Zykovot 1942. március 27-én a harmadik Vörös zászlórendgel jutalmazták. A hadosztályt június 28-án a 60. hadseregbe helyezték át, és a
Voronezh csata és július 4-én elérte a Zemlyansk területét, de kénytelen volt visszavonulni a Medvezhye és a Chistaya Polyana vonalába, lefedve a Don átkelését. Októberben Zykov lett a 60. hadsereg parancsnokhelyettese, és decemberben átvette a hadsereg 18. lőhadtestének parancsnokságát. Vezette a hadtestet az Ostrogozhsk-Rossosh offenzívában és a Voronezh-Kastornoye műveletben, amelynek során részt vett a Rossosh és Voronezh visszafoglalásában. Zykovot "erős akaratú, vállalkozó parancsnokként értékelték, aki megérti a modern harcot, és kiterjedt puskaegység parancsnoki tapasztalattal rendelkezik", és 1943. február 8-án megkapta a 2. osztályú Szuvorov-rendet a testület "ügyes parancsnoksága"ért. Február elején a hadtest főhadiszállását a 69. hadsereg főhadiszállásának létrehozására használták fel, amelynek rövid ideig parancsnokhelyetteseként szolgált.