Az öröm korai pszichológiai koncepciója, az öröm elve, pozitív visszacsatolási mechanizmusként írja le, amely arra ösztönzi az organizmusot, hogy újrateremtse az éppen élvezetesnek talált helyzetet, és elkerülje a fájdalmat okozó múltbeli helyzeteket. Az öröm élménye szubjektív, és a különböző egyének különböző típusú és mennyiségű örömöt tapasztalnak ugyanabban a helyzetben. Sok kellemes élmény az alapvető biológiai hajtások kielégítésével jár együtt, mint például az evés, a testmozgás, a higiénia, az alvás és a szex. A kulturális művek és tevékenységek, mint a zene, a művészet, a tánc és az irodalom értékelése gyakran kellemes.
A mentális állapotok széles csoportja, amelyeket az emberek és más állatok pozitív, élvezetes vagy érdemes keresni