Az öröm korai pszichológiai koncepciója, az öröm elve, úgy írja le, mint egy pozitív visszacsatolási mechanizmus, amely arra ösztönzi az organizmusot, hogy újra létrehozza a helyzetet, amelyet éppen élvezetesnek talált, és elkerülje a fájdalmat okozó múltbeli helyzeteket. Az öröm tapasztalása szubjektív, és a különböző egyének különböző típusú és mennyiségű örömöt tapasztalnak ugyanabban a helyzetben. Sok kellemes élmény az alapvető biológiai hajtások kielégítésével jár, mint például az evés, a testmozgás, a higiénia, az alvás, a szex és a mentális tevékenységek. A kulturális tárgyak és tevékenységek, mint a zene, a művészet, a tánc és az irodalom értékelése gyakran kellemes.
boldogság, szórakozás, élvezet, extázis és eufória