Írj folytatást erre a bekezdésre - Andranik kiemelkedő szerepet töltött be az örmény irodalomban, néha fiktív karakterként. A nyugati örmény író, Siamanto írt egy verset, amelynek címe "Andranik", amelyet 1905-ben Genfben adtak ki. Az első könyv Andranikról még az ő életében jelent meg. 1920-ban Vahan Totovents Arsen Marmarian álnéven kiadta a "Gen. Andranik és a háborúi" (Զոր. Անդրանիկ եւ իր պատերազմները) az Entente által elfoglalt Konstantinápolyban
- Igen. A híres örmény-amerikai író, William Saroyan írt egy novellát, amelynek címe "Arménia antranikusa" volt, és amely bekerült a "Légzés és lélegzés" című novellagyűjteményébe (1936). Egy másik USA-ban élő örmény író, Hamastegh regénye, a "Fehér lovas" (Սպիտակ Ձիավորը, 1952) Andranik és más "fedayi" -eken alapult. Hovhannes Shiraz, a 20. század egyik legjelentősebb örmény költője legalább két verset írt Andranikról; az egyiket 1963-ban, a másikat 1967-ben. Az utóbbi, a "Statue to Andranik" (Արձան Անդրանիկին) címmel, Shiraz halála után 1991-ben jelent meg. Sero Khanzadyan "Andranik" című regényét évekig elnyomták, és 1989-ben jelent meg, amikor a szovjetek szigorú ellenőrzése a kiadványok felett lazult. Az 1960-as és az 1980-as évek között Suren Sahakyan író gyűjtött népmesék és befejezte a regényt, "Story about Andranik" (Ասք Անդրանիկի մասին). Először 2008-ban jelent meg Jerevánban.