Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A sört a germán és a kelta törzsek már i. e. 3000-ban elterjesztették Európában, és főleg házi méretekben főzték. A korai európaiak által fogyasztott terméket ma a legtöbb ember talán nem ismeri fel sörnek. Az alapvető keményítőforrás mellett a korai európai sörök tartalmazhattak gyümölcsöt, mézet, számos növényfajtát, fűszereket és más anyagokat, mint például kábítószeres gyógynövényeket. Nem tartalmazott azonban komlót, mivel ez egy későbbi kiegészítés volt, amelyet először egy karolingi apát említ Európában 822 körül, majd ismét 1067-ben a bingeni apátnő, Hildegard. 1516-ban IV. Vilmos, Bajorország hercege elfogadta a Reinheitsgebotot (tisztasági törvény), amely talán a legrégebbi, még a 21. században is használatban lévő élelmiszer-minőségi szabályozás, amely szerint a sörök egyetlen megengedett összetevője a víz, a komló és az árpa malta. Az ipari forradalom előtt előállított sört továbbra is belföldi szinten gyártották és értékesítették, bár a 7. században a sört az európai kolostorok is gyártották és értékesítették. Az ipari forradalom idején a sörgyártás a kézműves gyártásról az ipari gyártásra vált, és a hazai gyártás a 19. század végére már nem volt jelentős. A hidrométerek és hőmérők kifejlesztése megváltoztatta a sörfőzést, mivel lehetővé tette a sörfőző számára, hogy jobban irányítsa a folyamatot, és jobban megismerje az eredményeket.  Kérdés: Melyek a korai európai sörökben előforduló gyakori összetevők példái?
gyümölcsök, méz, számos növényfajták, fűszerek és egyéb anyagok, például kábítószer-gyümölcsök