A németek túlnyomó többsége ebben a régióban lutheránus volt. Míg megtartották a világos germán etnikai hovatartozásukat, hagyományukat és nyelvüket, gyakran alkalmazkodtak a lengyel kultúrához és ételekhez, és néha a vezetéknevekhez. A kultúrák között korlátozott mennyiségű keveredés történt. Ezek közül a németek közül sokan úgy döntöttek, hogy elhagyják a területet a napoleoni megszállás alatt, tovább délre és keletre, a Fekete-tengeri és a Besszarábiai régiókba. Mások a lengyel felkelések idején, az 1830-as években keletre, Volhynia felé tartottak.
és 1860-as években. Az utóbbiak nem csak menekültek e nyugtalan körülmények elől, hanem a földterületek ajánlatai is vonzódtak hozzájuk, amelyek a ruszországi szolga-szabadság eredményeként váltak elérhetővé.