A francia zsoldosok között különösen figyelemre méltóak voltak a hivatásos katonák, akik a
Az algériai háború. Néhányuk egy katanga-i parancsnoki kiképzési program vezetője volt. Március 30-án az egyik első nyilvános jelentés, amely a külföldi katonák nagy számú kontingenséről beszél, azt állította, hogy a katanga-i zsoldosok között "belga, olasz és 100 dél-afrikai" volt. A súlyos harcok hamarosan kitörtek, amikor Tshombe elnök katangesi civileket és fehér zsoldosokat kezdett felbujtani az ENSZ-erők megtámadására, miután az ONUC a közel 5000 fős 99. indiai gyalogos brigádot küldte a fővárosba. 1961. április 5-én a főtitkár kritizálta a belga zsoldosokat a Katanga-i szolgálatukért, és elítélte Tshombe-t azért, mert a katangesi közvéleményt az ENSZ-erők ellen fordította. Három nappal később ismét kitörtek a harcok, amikor a belga és a dél-afrikai rendőrök megtámadták Kabalót, egy Baluba várost Katanga északi részén, és összecsaptak az ott állomásozó etióp békefenntartókkal. Az azt követő csatában legalább 30 zsoldos fegyvertelenítve és fogságba esett. Katanga állam csak április 30-án egyezett bele az ONUC elleni ellenségeskedések megszüntetésébe.