A Lengyel Légiók (Legiony Polskie) a lengyel katonai erő neve (az első aktív lengyel hadsereg generációk óta), amelyet 1914 augusztusában hoztak létre Galíciában, nem sokkal azután, hogy az I. világháború kitört az egyik oldalon a Három Entente (a Brit Birodalom, a Francia Köztársaság és az Orosz Birodalom) és a Központi Hatalmak (a Német Birodalom és az Osztrák-Magyarország) között. A légiók "a modern Lengyelország létrehozásának alapító mítoszává" váltak, annak ellenére, hogy rövid ideig létezettek; 1916 szeptember 20-án a lengyel segédtestület () alakítása váltotta fel őket, 1918 február 19-én Oroszországban a lengyel II. hadtestgel egyesült az Osztrák-Magyarország elleni Rarańcza-i csata miatt, és a Kaniów-i csata katonai veresége után feloszlott.
1918 májusában, a birodalmi Németország ellen. Haller tábornok elmenekült Franciaországba, hogy a lengyel hadsereget megalapítsa a Nyugaton a lengyel-ellenes német-bolsevik szerződés ellen.