Írj folytatást erre a bekezdésre - A bevándorlók száma viszonylag kicsi maradt az arab bevándorlás második hulláma alatt, elsősorban az Egyesült Államok korlátozó bevándorlási politikájának köszönhetően. 1965-ben azonban az Egyesült Államok új bevándorlási reformokat fogadott el, beleértve az 1965-ös bevándorlási és állampolgárság törvényet, amely lehetővé tette az arabok új hullámának bevándorlását. Ez az új arab bevándorlócsoport demográfiai szempontból hasonló volt az elmúlt 20 évben bevándorlókhoz; azonban ez a hullám nagymértékben különbözött a kiterjedéséből és a bevándorlás okaiból. Az arab bevándorlók ebben az időszakban nagyrészt jól képzett muszlimok és korábbi bevándorlók gyermekei voltak. 1967 és 2003 között mintegy 757 626 arab érkezett az Egyesült Államokba, közel tizenegyszer annyi, mint a második bevándorlási hullám idején. Ezen túlmenően ebben az időszakban az Izrael és arab szomszédai közötti egyre rendszeresebbé váló konfliktusok mellett ezt az időszakot széles körben elterjedt "arabok közötti háború" és a vallási, etnikai és szektás feszültségek általános növekedése jellemezte a régióban. Az iszlám felemelkedése a Közel-Keleten az elmúlt néhány évtizedben szintén hozzájárult ahhoz, hogy a régió még inkább kimerüljön a bennszülött keresztény lakosságból. Ahogy az arab bevándorlók korábbi beáramlásával is történt, a harmadik nagy arab bevándorlási trendben is több palesztin volt, mint bármely más csoportban. A palesztinok tényleges száma, akik ebben az időszakban bevándoroltak az USA-ba, nem ismert, mert gyakran az Egyesült Államok nem volt az első céljuk. Az akkori közel 800.000 arab lakosságnak talán a negyede palesztin származású volt. A palesztin tömeges kivándorlást az 1967-es hatnapos háború is ösztönözte. A palesztin bevándorlás további ösztönzője az 1987-1993-as intifáda felkelések voltak.
2000 és 2005 között.