A WCLP azonban ellenezte a törvényt. Különösen arra törekedett, hogy megszervezze az ellenzéket, hogy "egy koalíciót alkotjon" a szétszórt helyi csoportokból (bérlők, idősebb polgárok, vallással kapcsolatban álló személyek), a kaliforniai városokkal együtt, amelyek bérleti díj ellenőrzése alatt állnak. Ennek megfelelően, Santa Monica, Berkeley és West Hollywood pénzösszeget adott egy lobbista bérlésére. Egy (a törvénytervezet támogatóival folytatott tárgyalások révén elért) engedmény a "munkanélküliség-ellenőrzés" hároméves fokozatos bevezetése volt. Mégis a
A kapitóliumi közvélemény úgy véli, hogy Costa-Hawkins "végreértett ügy", az ellenzék pedig "utolsó lehelet". A Costa Hawkins törvénybe lépését úgy tekintették, mint a bérlői előnyök visszavonását. A bérleti díj szabályozásának támogatói nyugtalanok lettek az 1970-es és 1980-as évek győzelmeinek kihívása miatt.