Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A britek és a muszlimok bizonyos mértékig együttműködtek, a kormányfő megkérte Jinnah-t, hogy fejezze ki a Muszlim Liga álláspontját az önkormányzásról, abban bízva, hogy ez nagyban eltér a Kongresszus álláspontjától. Az ilyen álláspont kialakítása érdekében a Szövetség Munkabizottsága 1940 februárjában négy napig találkozott, hogy meghatározza az alkotmányos albizottság megbízatását. A munkabizottság azt kérte, hogy az albizottság egy olyan javaslattal térjen vissza, amely "független uralkodásokat eredményezne Nagy-Britanniával közvetlen kapcsolatban", ahol a muzulmánok uralkodnak. Február 6-án Jinnah tájékoztatta a helyettes királyt arról, hogy a muzulmán liga a felosztást követelné az 1935-ös törvényben megfogalmazott szövetség helyett. A Lahore-határozat (más néven "Pakisztán-határozat", bár nem tartalmazza ezt a nevet) az albizottság munkája alapján elfogadta a kétnemzet-elméletet, és felszólította a muzulmán többségű tartományok unióját a brit India északnyugati részén, teljes autonómiával. Hasonló jogokat kellett biztosítani a muszlim többségű területeknek a keleten, és nem meghatározott védelmet kellett biztosítani a muszlim kisebbségeknek más tartományokban. Az állásfoglalást a Szövetségi Szezon elfogadta Lahore-ban 1940. március 23-án.  Kérdés: Hol voltak azok a területek, ahol a muszlimok nagy számban éltek?
Keleten.