A szétválasztási elvnek ez a változata a sztochasztikus vezérlés szétválasztási elvének egy speciális esete, amely kimondja, hogy még akkor is, ha a folyamat és a kimeneti zajforrások esetlegesen nem-gauszi martingalek, amíg a rendszer dinamikája lineáris, az optimális vezérlő elválaszt egy optimális állapotbecslést (amely nem lehet többé Kalman-szűrő) és egy LQR szabályozót. A klasszikus LQG-ben az LQG vezérlő beállításának beállítása akkor lehet optimális, ha a rendszer állapotának dimenziója a finomabb. A nagy LQG-rendű robusztus (fixed-ordered) LQG vezérlő problémája nem javítja a költségfunkcionális várható értékét. Az LQG rendszer robusztitása az LQG-rendszer robusztitása miatt is nehéz megoldható, mivel az LQG rendszer nem elég robusztitása csak az LQG-rendű vezérlőval kapcsolatos néhány paraméter rögzítésével, mivel az LQG
sztochasztikus