A marokkói háborúk idején Aranda kiváló mérnök és földrajztudós volt. Részt vett a
1934-es asztúriai lázadás és ezredes rangjára emelkedett. A spanyol polgárháború kezdetén, 1936-ban ő volt a parancsnoka az Oviedói helyőrségnek, amely csatlakozott a köztársasági puccshoz, és gyorsan átvette a város irányítását a lázadó frakció számára. Aranda ezután sikeresen megvédte Oviedót a "bányászok milíciáitól". Erőfeszítéseiért elnyerte a San Fernando Keresztjét és előléptették a tábornok rangjára. A háború alatt több további csatában is részt vett, beleértve a Teruel-i csatát és az Ebro-i csatát. Valencia katonai régiójának főparancsnoka volt.