Írj folytatást erre a bekezdésre - Visszatérve Portugáliába, Possoz az idejét Lisszabon Lapa részén, szinte mindig a húga, Jeanne és barátnője, Alice Rey Colaço társaságában, és a család otthonában, Estorilban osztotta meg. Az apja 1912-ben halt meg. A monarchia megdöntése után
A portugál társadalom konzervativizmusával és a művészethez való hagyományos megközelítésével szemben fellázadt, és csatlakozott a Portugáliában feltörekvő modernista mozgalomhoz. 1909-ben kezdett kiállítani a "Sociedade Nacional de Belas Artes" (Gyönyörű Művészetek Társasága) -ban, és gyorsan ismertté vált, 1916-ig rendszeres kiállító volt a Társaság éves szalonjain. 1913 és 1926 között a humorista és modernista kiállításokon is kiállított José de Almada Negreirosszal és másokkal együtt. Nemzedékének azon kevés női művésze volt, aki egyéni kiállításokat szervezett munkájáról, olajfestményben, ceruzázásban, gouache-ban vagy akvarellben. Meghívták, hogy vegyen részt, ő volt az egyetlen női kiállító a 2. Humoristák kiállításán, 1913-ban, és az "Öt Független" kiállításán 1923-ban. Egy férfiak által dominált társadalomban Possoz-t egyenlőnek tekintették a művész társai.