Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A "megerősítő elfogultság" kifejezést Peter Wason angol pszichológus alkotta. Kezdeti kísérletében, amelyet 1960-ban tett közzé (amelyben nem említi a "erősítési elfogultság" kifejezést), kihívta a résztvevőket, hogy azonosítsanak egy szabályt, amely a számok hármasára vonatkozik. Kezdetben azt mondták nekik, hogy (2,4,6) illik a szabályhoz. A résztvevők saját hármasokat hozhattak létre, és a kísérletvezető elmondta nekik, hogy minden hármas megfelel-e a szabálynak. Míg a tényleges szabály egyszerűen "bármely emelkedő sorozat", a résztvevőknek nagy nehézsége volt megtalálni, gyakran olyan szabályokat hirdetve, amelyek sokkal specifikusabbak voltak, mint például "a középső szám az első és az utolsó átlaga". A résztvevők úgy tűnt, hogy csak olyan pozitív példákat teszteltek, amelyek a feltételezett szabályt betartották. Például, ha úgy gondolták, hogy a szabály az, hogy "Minden szám két nagyobb, mint az elődje", akkor egy hármasat kínálnának, amely megfelel a szabálynak, mint például (11,13,15), ahelyett, hogy egy hármas, amely megsérti azt, mint például (11,12,19).Wason elfogadta a falsifikációt, amely szerint egy hipotézis tudományos tesztje komoly kísérlet annak meghamisítására. Úgy értelmezte az eredményeit, hogy a megerősítést részesíti előnyben a hamisításnál, ezért a "erősítési elfogultság" kifejezés. Wason a megerősítő elfogultságot is felhasználta a kiválasztási feladat kísérletének eredményeinek magyarázatára. Ebben a feladatban a résztvevők részleges információt kapnak egy objektumcsoportról, és meg kell határozniuk, hogy milyen további információkra lenne szükségük ahhoz, hogy megmondják, hogy egy feltételes szabály ("Ha A, akkor B") érvényes-e vagy sem. Többször is megállapítást nyert, hogy az emberek rosszul teljesítenek a teszt különböző formáiban, a legtöbb esetben figyelmen kívül hagyva azokat az információkat, amelyek potenciálisan cáfolhatják a szabályt. Azonban Klayman és Ha 1987-es tanulmányában azzal érvelt, hogy a Wason kísérletek valójában nem mutattak előítéletet a megerősítés felé, hanem inkább a tendenciát, hogy a tesztek összhangban legyenek a munkahételgyel. Ezt hívták "pozitív teszt stratégiának". Ez a stratégia egy heurisztika példája: egy érvelési rövidítés, amely tökéletlen...  Kérdés: Mi hozza létre a különböző mennyiségű információt?
minden kérdésre adott válasz