Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A Boom regények lényegében modernista regények. Nem lineárisan kezelik az időt, gyakran egynél több perspektívát vagy narratív hangot használnak, és számos neologizmust (új szavak vagy kifejezések megalkotása), szójátékot és még káromkodást is tartalmaznak. Ahogy Pope írja, a Boom stílusára utalva: "A különböző nézőpontok kubizmusos szuperpozíciójára támaszkodott, megkérdőjelezte az időt és a lineáris haladást, és technikailag összetett volt. Nyelvileg önbizalmas volt, bocsánatkérés nélkül használta a helyi nyelvet". A Boom egyéb figyelemre méltó jellemzői közé tartozik a "vidéki és városi környezet" kezelése, az internacionalizmus, a történelmi és a politikai hangsúly, valamint a "regionális, valamint a nemzeti identitás megkérdőjelezése; a féltekéri, valamint a világméretű gazdasági és ideológiai kérdések tudatossága; polemika; és időszerűség. " A boom irodalom lebontja a fantasztikus és a hétköznapi közötti korlátokat, és ezt a keveréket egy új valóságba alakítja át. A Boom írói közül Gabriel García Márquez a legközelebb áll a mágikus realizmus használatához; sőt, azt is elismerték, hogy ő hozta "divatba" a Száz év magány című könyv 1967-es kiadása után.  Kérdés: Mire hivatkozott a pápa a levelében?
Boom stílus