Az ókori Kínában a π értékei a következők voltak: 3.1547 (kb. 1 AD), √10 (100 AD, kb. 3.1623), és 142/45 (III. század, kb. 3.1556). Körülbelül 265 AD-ban, a Wei Királyság matematikusa Liu Hui létrehozott egy többszög alapú iteratív algoritmust, és egy 3,072-oldalas többszöggel használta azt, hogy megszerezze a π értéket 3.1416. Liu később gyorsabb módszert talált ki a π számításához, és 3.14 értéket kapott egy 96-oldalas többszöggel, azzal a ténnyel, hogy az egymást követő többszögek területeinek különbségek 4. faktorral rendelkező geometriai sorozatot alkotnak. A kínai matematikus Zuol Zuongzhi, körülbelül 480 AD-ban kiszámolta, hogy 3.159 π < 3.1426 π < 3.156 π és a megközelítések ≈ 353 π = 3.155/3.159 π = 3.145/π.155/π.155/π.155/π.159...).
9 sz.