A Szovjetunió 1941-ben és 1945-ben <unk>1951 között tömeges deportációkat hajtott végre Észtországból. A deportálások két legnagyobb hulláma
1941 júniusában és 1949 márciusában egyidejűleg mindhárom balti államban (Észtország, Lettország és Litvánia). A deportálások elsősorban nőket, gyermekeket és időseket céloztak meg, "szovjetellenes elemeknek" nevezve őket. Emellett voltak deportálások etnikai (németek 1945-ben és ingriai finnek 1947-1950-ben) és vallási (Jehova Tanúi 1951-ben) alapon. A leningrádi térségben élő észteket már 1935 óta deportálták.