Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Passage: A 747-et akkor tervezték, amikor a légi közlekedés nőtt az 1960-as években. A kereskedelmi repülőgépek korszaka, melyet a Boeing 707 és a Douglas DC-8 hatalmas népszerűsége vezetett, forradalmasította a távolsági utazást. Még mielőtt elvesztette volna a CX-HLS szerződést, Juan Trippe, a Pan American World Airways (Pan Am) elnöke, az egyik legfontosabb légitársaság ügyfele, felkérte a Boeing-et, hogy építsen egy utasszállító repülőgépet, amely több mint kétszer akkora, mint a 707. Ebben az időszakban a repülőtéri torlódás, amelyet a viszonylag kis repülőgépeken szállított utasok növekvő száma súlyosbított, olyan problémává vált, amelyet Trippe úgy gondolta, hogy egy nagyobb új repülőgép kezelhet. 1965-ben Joe Suttert a Boeing 737 fejlesztőcsapatából áthelyezték az új repülőgép tervezési tanulmányának irányítására, amely már a 747 modellszámot kapta. Sutter tervezési tanulmányt indított a Pan Am-el és más légitársaságokkal, hogy jobban megértsék az igényeiket. Abban az időben széles körben úgy gondolták, hogy a 747-et végül a szuperszonikus szállító repülőgépek fogják helyettesíteni. A Boeing úgy reagált, hogy úgy tervezte a 747-et, hogy könnyen alkalmazkodhasson a teher szállításához, és továbbra is gyártásban maradjon, még akkor is, ha az utasszállító változat eladása csökkent. A teherhordozó szerepében egyértelműen szükség volt a konténeres szállítási módszerek támogatására, amelyeket nagyjából ugyanakkor széles körben vezettek be. A szabványos szállítási konténerek 8 láb (2,4 m) négyzetet jelentenek az elején (a rögzítési pontok miatt kissé magasabbak) és 20 és 40 láb (6,1 és 12 m) hosszúságban kaphatók. Ez azt jelentette, hogy lehetséges lenne egy két széles és két magas konténersor két vagy három sor mély, a korábbi CX-HLS projekthez hasonló törzsmérettel.  Kérdés: Mely két kedvelt repülőgép átalakította a távolsági utazást?
Boeing 707 és Douglas DC-8