A hétéves háború kezdetén a hadsereg nyolc gyalogosból, két sárkányosból és három harcosból álló ezredből, valamint egy tüzérségi brigádból állt. 1757-ben az egyik cuirassier ezred feloszlott, és az embereit a többi ezred között osztották szét, miközben minden ezredben csak egy csapat sárkányt állítottak fel. A gyalogos ezredek két zászlóaljból álltak, négy Füsilierkompanien (minden 130 emberből) és egy gyalogos társaság (100 ember), valamint két négy fontos zászlóalj ágyúval. Az egyes ezredek 1800 fős névleges erejét soha nem érte el a harcmezőn. Míg a mentőőőrségnek három zászlóalj volt, csak kettő állt a terepen. Tíz gyalogos zászlóalj állt a Habsburgok rendelkezésére a bajor birodalom katonai kötelezettségei szerint. Sikertelenül harcoltak Schweidnitznél,
Breslau és Leuthen 1757-ben, valamint Troppau, Olmütz és Neiße 1758-ban.