A szétválasztási elvnek ez a változata a sztochasztikus vezérlés szétválasztási elvének egy speciális esete, amely kimondja, hogy még akkor is, ha a folyamat és a kimeneti zajforrások esetlegesen nem-Gauss-i martingalek, amíg a rendszer dinamikája lineáris, az optimális vezérlő egy optimális állapot-becslést (amely nem lehet többé Kalman-szűrő) és egy LQR szabályozót alkot. A klasszikus LQG-ben az LQG vezérlő beállításának beállítása akkor lehet optimális, ha a rendszer állapotának dimenziója a finomabb. A nagy LQG-rendű (fixed-ordered) robusztus LQG vezérlő problémája nem javítja a költségfunkcionális várható értékét. Az LQG-rendszer robusztussága az LQG-rendszer robusztussága ellenére is nehéz megoldható, mivel az LQG-rendszer nem megfelelő, mivel az LQG-rendű vezérlő rendszer már nem rendelkezik olyan robusztussággal, hogy az optimális
már nem elválasztható.