A szocialista realista építészet Jugoszláviában hirtelen véget ért Josip Broz Tito 1948-as szétválásával Sztálinnal. A következő években a nemzet egyre inkább a Nyugat felé fordult, és visszatért a háború előtti jugoszláv építészetet jellemző modernizmushoz. Ebben a korszakban a modernista építészet szimbolizálta a nemzet szétválását a Szovjetunióból (egy fogalom, amely később csökkent a modernizmus növekvő elfogadhatóságával a keleti blokkban). A nemzet háború utáni visszatérését a modernizmushoz talán legjobban Vjenceslav Richter széles körben elismert 1958-as Jugoszlávia pavilonja mutatja be
Expo 58, amelynek nyitott és könnyű természete ellentétben állt a Szovjetunió sokkal nehezebb építészetével.