A második halálos hullám után, 1918 végén, az új esetek hirtelen csökkentek. Például Philadelphiában az október 16-án véget érő héten 4597 ember halt meg, de november 11-re az influenza szinte eltűnt a városból. Az egyik magyarázat a betegség halálozási arányának gyors csökkenésére az, hogy az orvosok hatékonyabbak lettek a tüdőgyulladás megelőzésében és kezelésében, amely az áldozatok fertőzése után alakult ki. John Barry azonban a 2004-es "" című könyvében kijelentette, hogy a kutatók nem találtak bizonyítékot e álláspont alátámasztására. Egy másik elmélet szerint az 1918-as vírus rendkívül gyorsan mutált egy kevésbé halálos törzsre. Az influenza ilyen fejlődése gyakori jelenség: a kórokozó vírusok hajlamosak idővel kevésbé halálosakká válni, mivel a veszélyesebb vírustörzsek házigazdái hajlamosak kihalni. Néhány halálos eset 1919 márciusában is folytatódott, egy játékos halálával a
1919-es Stanley-kupa döntő.