Írj folytatást erre a bekezdésre - Bytom a 19. században a lengyel ellenállás egyik fő központja volt a felső sziléziai germanizáció ellen, egészen a 20. század közepéig. Itt alakultak és működtek lengyel társadalmi, politikai és kulturális szervezetek. 1848-tól itt jelent meg az "Élet" című újság. A lengyelek nagy mennyiségű lőporot csempésztek át a városon a lengyelországi orosz felosztáshoz az 1863-as január felkelés során. Az 1905-ös porosz népszámlálás szerint Beuthen városának 60 273 lakosa volt, akiknek 59%-a beszélt németül, 38%-a lengyelül és 3%-a volt kétnyelvű. 1895-ben megalapították a "Sokół" Lengyel Gimnáziumi Társaságot, és a sziléziai felkelések idején 1919-1920-ban megalapították a lengyel labdarúgó klubokat, a Poniatowski Szombierki-t és a Polonia Bytom-ot, amelyek később, a második világháború utáni Lengyelországban mindkét országos bajnokságot nyerték. Az I. világháború után, az 1921-es felsősziléziai népszavazáson a szavazatok 74,7%-a Németországnak, 25,3%-a pedig Lengyelországnak volt, ami miatt Németországban maradt, mint a Felső-Szilézia tartomány része. A háborúk közötti időszakban Bytom volt az egyik a két város (a Kwidzyn mellett) Németországban, ahol egy lengyel gimnázium működhetett. 1923-ban a Németországban élő lengyelek Szövetségének egy fióktelepét hozták létre Bytomban. Ott volt egy lengyel óvodája, két cserkészcsapat és egy lengyel bank is. Egy 1934-es titkos "Sicherheitsdienst" jelentésben Bytom a lengyel mozgalom egyik fő központjának nevezte meg Nyugat-Felső-Sziléziában. A lengyel aktivistákat 1937-től üldözték. A Bytom zsinagógát a náci német SS és SA katonák égték fel a Kristallnacht alatt
1938. november 9-10-én. 1939 előtt a város, valamint Gleiwitz (ma Gliwice) a német Szilézia délkeleti csúcsán volt.