2002-ben Seyfert víziója egy kartellmentes filmgyártási vállalkozásról alakult ki, miközben feltárta Latin-Amerika egyenlőtlenségét a megsemmisült emberek szemén keresztül: A The Silent Holocaust néven ismert guatemalai népirtás özvegyei Rabinal közelében, a guatemalai polgárháború legvéresebb mészárlásainak helyszíne
Az amerikai kokaintermesztők és az elhagyott wolframbányászok a bolíviai Andokban, az amazoniai törzs, amelyet a fakitermelők és az olajtársaságok a esőerdőből kirúgtak, a rabszolgák jamaikai leszármazottai, akik középkorú nőknek adtak el szexet, és a Bull Bay-i Bobo Ashanti rastafáriai kastély, amely Afrikába való hazatérésért folyamodik, a 150 hektáros Mexikóvárosi nagy szeméttelepen lakó "recicladoresok" és az ellenálló kubaiak a napi életben maradásukért küzdő harcokban a központi Havanna romjaiban, a 10 éves utcagyerekek, akik az amerikai Mara Salvatrucha bandatagok között élnek El Salvadorban, és a súlyosan felfegyverzett brazil favela gengszterek, akik az emberiségért küzdnek. Seyfert filmjei teljesen önfinanszírozottak és kezdetleges eszközökkel készültek, és még sokáig relevánsak maradtak, miután elkészültek. A tudományos cikkekben és disszertációkban hivatkoznak rájuk.