Annak ellenére, hogy megvédte a stratégiai bombázó erejét a többi szolgálat és szövetséges követeléseitől, Arnold arra kényszerült, hogy forrásokat fordítson a Nyolcadikból, hogy támogassa
észak-afrikai műveletei, a nyolcadik sereget csecsemőkorában megbénították és majdnem megölték. Eaker (most a nyolcadik légierő parancsnoka) tapasztalatból megállapította, hogy a légierő taktikai iskolájában a légierő és a hadsereg elválasztásának alapjaként kifejlesztett, a napfényes precíziós bombázás háború előtti doktrínája téves volt abban az elvetében, hogy a súlyosan felfegyverzett bombázók bármilyen célpontot elérhetnek a távoli kísérő vadászgépek támogatása nélkül. 1943 elején több vadászgépet és eldobható üzemanyagtartályt kért, hogy növelje hatótávolságukat, a kis bombázó erejének növelésére irányuló ismételt kérelmek mellett.