A pártot 1854-ben hozták létre a rabszolgaság és az államváltás ellenzői, az újonnan alapított állami fejezet először küldte a sajátját több mint 600 küldött közül a Commonwealth-be.
1856-os republikánus kongresszus. Azonban a virginiai küldöttek végül tartózkodtak az elnökválasztáson, ehelyett William L. Daytonnak szavaztak alelnöknek; mindkét jelöltet a demokraták, James Buchanan és John C. Breckinridge legyőzték. Az 1860-as kongresszus virginiai küldöttei eredetileg Abraham Lincoln többsége és Simon Cameron kisebbsége között oszlottak meg az első és második szavazáson, a küldöttek a harmadik szavazáson Lincolnra szavaztak az elnöknek, és az első és második szavazáson Cassius M. Clayre szavaztak az alelnöknek (Clay-t Hannibal Hamlin győzte le a kongresszuson). Míg John Bell és Edward Everett az Alkotmányos Uniós Pártból, a konzervatív korábbi Whigok pártjából, akik támogatták a rabszolgaságot, de ellenezték a szecessziót, Virginiát, Tennessee-t és Kentucky-t vitték, Lincoln és Hamlin végül megnyerte az elnökválasztást.