Az elméletet, hogy a tudományos módszertan alkalmazható a kulturális termékekre, az orosz formalisták fejlesztették ki a 20. század elején, és a Comparative Literature különböző kutatói visszanyerték. Ezt most az irodalmi fordításra alkalmazták. Ennek a alkalmazásnak a része volt a polysystems elmélete (Even-Zohar 1990), amelyben a lefordított irodalmat a célkultúra vagy irodalmi rendszer alrendszernek tekintik. Gideon Toury elméletét arra alapozza, hogy a fordításokat "a célkultúra tényeként" kell figyelembe venni a kutatási célok érdekében. A "manipuláció" és a "pótlás" fogalmait is a irodalmi fordításokhoz viszonyítva fejlesztették ki. Kérdés: Ki tulajdonítja a fordítások elméletét a célkultúra "tényének"?
Gideon Toury