Írj folytatást erre a bekezdésre - A földet a Brit Birodalom mandátumában irányították 1920 és 1948 között, miután az oszmánok átadták az első világháború végén. A második világháborúban a mandátumot bombázták.
Nagyon. Miután a britek 1944-ben beleegyeztek, hogy fegyvereket szállítanak és zsidó brigádot alakítanak, a Yishuv zsidók hivatalosan is beléptek a szövetségesek oldalán. A háború végén, a konfliktusból fáradt britekkel való növekvő feszültségek közepette az Egyesült Nemzetek Szervezete (ENSZ), amely mind az arab, mind a zsidó frakciókat igyekezett megnyugtatni, 1947-ben elfogadta a Palesztinára vonatkozó felosztási tervet, amely független arab és zsidó államok létrehozását és egy nemzetközi Jeruzsálemet javasolta. A tervet a Zsidó Ügynökség elfogadta, de az arab vezetők elutasították. A következő évben a Zsidó Ügynökség kihirdette Izrael állam függetlenségét, és az azt követő 1948-as arab-izraeli háború során Izrael megteremtette az egykori mandátum területének nagy részét, míg a Nyugati Partot és Gázát a szomszédos arab államok tartották. Izrael azóta több háborút vívott arab országokkal, és a hatnapos háború óta 1967 júniusában megszállt területeket tartott, beleértve a Nyugati-partot, a Golán-fennsíkot és a Gázai övezetet (még mindig megszállottnak tekintik a 2005-ös visszavonást követően, bár egyes jogi szakértők vitatják ezt az állítást). A későbbi jogalkotási aktusok az izraeli jog teljes alkalmazását eredményezték a Golán-fennsíkokon és Kelet-Jeruzsálemben, valamint részleges alkalmazását a Ciszjordániában az izraeli települések "csővezetéke" révén. Izrael teljes ellenőrzését gyakorolja a Ciszjordánia közel kétharmadán, és részleges ellenőrzést gyakorol 165 palesztin enkláván; Izrael palesztin területek megszállását nemzetközileg a világ leghosszabb katonai megszállásának tekintik a modern időkben. Az izraeli-palesztin konfliktus rendezésére irányuló erőfeszítések nem eredményeztek végleges békeszerződést, míg Izrael békeszerződést írt alá Egyiptommal és Jordániával egyaránt.