A nyugati szövetségesek a Franciaországba való azonnali visszatérés helyett támadásba kezdtek a Földközi-tenger műveleti színterén, ahol már brit csapatok állomásoztak. 1943 közepére megnyerték az észak-afrikai hadjáratot. A Szövetségesek Szicília megszállását indították.
1943 júliusában, majd ugyanezen év szeptemberében megtámadta az olasz földterületet. Ekkor a szovjet erők támadásba lendültek, és jelentős győzelmet aratottak a sztálingrádi csatában. A döntés, hogy a következő évben megtámadják a csatornát, a washingtoni Trident konferencián született meg 1943 májusában. A kezdeti tervezést korlátozta a rendelkezésre álló kirakodó hajók száma, amelyek többsége már a Földközi-tengeren és a Csendes-óceánon volt. Az 1943. novemberi teheráni konferencián Roosevelt és Churchill megígérte Sztálinnak, hogy 1944 májusában megnyitják a régóta késleltetett második frontot.