Írj folytatást erre a bekezdésre - Az 1915. március 18-i Konstantinápolyi Megállapodásban, a haditengerészeti műveletek megkezdését követően
A Gallipoli-hadjárat előtti időszakban, az orosz külügyminiszter, Sergey Sazonov, levelet írt a francia és brit nagyköveteknek, és igényt tett Konstantinápolyra és a Dardanellákra. Az öt hét alatt folytatott diplomáciai csere során az Egyesült Királyság és Franciaország egyaránt egyetértettek, miközben saját követeléseiket is előterjesztették, az Egyesült Királyság esetében az Iránban gyakorolt befolyásának növelésével, valamint Szíria (beleértve Palesztinát) és Cilicia Franciaország részére történő annektálásával. Az Egyesült Királyság és Franciaország igényei egyaránt egyetértettek, minden fél egyetértett abban is, hogy a Szent helyek pontos kormányzását későbbi rendezésre hagyták. Ha nem lett volna az 1917-es orosz forradalom, Konstantinápoly és a szorosok Oroszországhoz tartozhattak volna a szövetséges győzelem után. Ez a megállapodás és a Sykes-Picot-megállapodás egymást kiegészítették, mivel Franciaországnak és Nagy-Britanniának először meg kellett elégítenie Oroszországot, hogy véglegesítse a Közel-Kelet felosztását.