Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: A csillagok forgási sebességét spektroszkópos méréssel lehet meghatározni, vagy pontosabban csillagfoltjaik nyomon követésével. A fiatal csillagok forgatási sebessége az egyenlítőn 100 km/s-nál nagyobb lehet. A B-osztályú Achernar csillagnak például 225 km/s vagy annál nagyobb egyenlítői sebessége van, ami miatt egyenlítője kiemelkedik, és egyenlítői átmérője több mint 50%-kal nagyobb, mint a pólusok közötti. Ez a forgási sebesség éppen 300 km/s kritikus sebesség alatt van, amely sebességgel a csillag szétszakadna. Ezzel szemben a Nap 25-35 naponként kering a földrajzi szélességtől függően, 1,93 km/s egyenlítői sebességgel. Egy fő sorozatú csillag mágneses mezeje és a csillagszél jelentős mértékben lelassítja a forgását, ahogy a fő sorozatban fejlődik. A degenerált csillagok összehúzódnak egy kompakt tömeggé, ami gyors forgási sebességet eredményez. Ugyanakkor viszonylag alacsony a forgási sebessége azokhoz képest, amit a szögös momentum megőrzésével várhatnánk - a forgó test hajlama, hogy a méret összehúzódását a forgási sebességének növelésével kompenzálja. A csillag impulzusának nagy része eloszlik a tömegveszteség következtében a csillagszélben. Ennek ellenére a pulzár forgási sebessége nagyon gyors lehet. A Rák-köd szívében lévő pulzár például másodpercenként 30-szor forog. A pulzár forgási sebessége lassan lelassul a sugárzás miatt.  Kérdés: Amikor egy nagy test forog, hogyan kezeli a méretének összehúzódását?
a forgási sebességének növelése