Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átmenet: Az algebra gyökerei az ókori babiloniakhoz nyúlnak vissza, akik fejlett aritmetikai rendszert fejlesztettek ki, amellyel algoritmikus módon számolhattak. A babiloniak olyan képleteket fejlesztettek ki, amelyek a ma jellemzően lineáris egyenletek, négyzetméretű egyenletek és határozatlan lineáris egyenletek segítségével megoldott problémák megoldásait számították ki. Ezzel szemben a kor legtöbb egyiptomi, valamint a görög és kínai matematikusa az i. e. 1. évezredben általában geometriai módszerekkel oldotta meg az ilyen egyenleteket, mint például a Rhind matematikai papiruszban, Euclid elemeiben és a matematikai művészet kilenc fejezetében leírtak. A görögök geometriai munkája, amit az Elemekben szemléltettek, keretet biztosított a képletek általánosításához a különös problémák megoldásán túl az egyenletek megállapításának és megoldásának általánosabb rendszereire, bár ez nem valósult meg, amíg a matematika a középkori iszlámban nem fejlődött ki. Platón idejére a görög matematika drasztikus változáson ment keresztül. A görögök létrehozott egy geometriai algebrát, ahol a kifejezéseket a geometriai tárgyak oldalaival, általában vonalakkal, amelyekhez betűk kapcsolódtak. Diophantus (III. század) egy alexandriai görög matematikus volt, és egy Arithmetica nevű könyv sorozat szerzője. Ezek a szövegek az algebrai egyenletek megoldásával foglalkoznak, és a számelméletben a diofánti egyenlet modern fogalmához vezettek.  Kérdés: Melyik civilizációnak tulajdonítják az algebra alapjait?
az ókori babiloniak