A gőzzel és az acéllemez ipari gyártásával jelentősen megnőtt a tűzerő a dreadnought csatahajók formájában, amelyek hosszú hatótávolságú ágyúkkal vannak felfegyverkezve. 1905-ben a japán flotta határozottan legyőzte az orosz flottát, amely áthaladt a Japán partvidékén, a Csusima-i csatában. A dreadnoughtok az első világháborúban a 1916-as Jutlandi csata során a Királyi Haditengerészet Nagy Flottája és a Birodalmi Német Haditengerészet Felső-tengeri Flottája között döntősen nem harcoltak. A második világháborúban a brit győzelem a 1940-es Taranto-i csata során megmutatta, hogy a tengeri légierő elegendő volt a legnagyobb hadihajók legyőzéséhez, előre jelezve a Csendes-óceáni háború döntő tengeri csatait, beleértve a Korall-tengeri, Midway, a Fülöp-szigeteki tenger csatait és a Leyte-öböl csúcstalálkozóját.
, amelyek mindegyikében a domináns hajók repülőgép-hordozók voltak.