1892-ben Hendrik Lorentz a Fresnel-modell módosítását javasolta, amelyben az éter teljesen állandósul. Sikerült a Fresnel húzás együtthatóját a mozgó víz és a nem húzott éter közötti kölcsönhatás eredményeként származtatni. Azt is felfedezte, hogy az egyik referenciakeretből a másikba való átmenet egyszerűsíthető egy segédidő-változó használatával, amelyet helyi időnek nevezett: Kérdés: Mi volt a segédidő másik neve?
Helyi idő