Az Eifel-vízvezetékre vonatkozó régészeti kutatások a 19. században kezdődtek. C.A. Eick fedezte fel a Kölnből a legmesszebb forrást a Grüner Pützben, Nettersheim közelében (1867). A vízivezeték szisztematikus tanulmányozása 1940 és 1970 között Waldemar Haberey (de) által történt. Az 1971-es könyve még mindig megfelelő útmutató az építés során. 1980-ban Klaus Grewe (de) régész teljesen feltérképezte a helyvonalat, és hozzáadta azt a hivatalos német topográfiai térképre. Az Atlas der römischen Wasserleitungen nach Köln (Római vízivezetékek atlasza Kölnbe, 1986) szabványos munka a kutatók számára a római építészet térképe. Kérdés: melyik évben találta ki a régész a helyszínt?
1980