Töltse ki a következő mondatot: V. Mohamed első találkozása a nacionalistákkal az úgynevezett "berber Dahir" által okozott válság idején történt. A szultán többek között ebben az időben fogadott egy fesz-i küldöttséget, amely egy listát mutatott be az új francia politikával kapcsolatos panaszokról, és megbeszéléseket folytatott Allal al-Fassival, ahol nyilvánvalóan kifejezte, hogy a francia rezidensség félrevezette, amikor aláírta, és megesküdött, hogy nem adja át további jogait az országának. A szultán tartózkodott attól, hogy nyíltan társuljon a nacionalista mozgalomhoz az 1930-as években, de ennek ellenére ellenállt a francia kísérleteknek, hogy a protektorátus feltételeit a háborúközi években megváltoztassák. 1939-ben, a II. világháború kezdetén megerősítette Marokkó Franciaországhoz való hűségét. Franciaország németek kezébe esése és a Vichy-rezsim eljövetele után azonban a szultán egyre inkább saját irányt követett, sikeresen előmozdítva az oktatással kapcsolatos reformkezdeményezéseket, még akkor is, amikor a Vichy-rezsim arra ösztönözte, hogy több jól közzétett külföldi utazást tegyen, hogy megerősítse saját és a gyarmati rendszer legitimitását. 1942-ben a
A szövetségesek partra szálltak a marokkói Atlanti-óceán partján Észak-Afrikában a tengely megszállása ellen. Ez a jelentős változás több politikai mozgásteret is biztosított a szultánnak, és az 1943-as Anfa-konferencián, amelyen a szövetséges vezetők is részt vettek, V. Mohamed egy alkalommal egyedül maradt Roosevelt elnökkel, aki a háború utáni marokkói függetlenség támogatását fejezte ki. A találkozó volt a szultán első szemtől-szembe találkozása egy másik államfővel a francia tisztviselők közvetítő jelenléte nélkül. Ugyanezen év őszén a szultán támogatta az Istiqlal ("Függetlenség") hivatalos párt megalakulását és a Függetlenségi Kiáltvány kidolgozását, amely alkotmányos monarchiát és demokratikus intézményeket követelt.