Az 1929-ben Joseph Russell Smith egy korábbi kifejezést adott a Tree Crops: A Permanent Agriculture című könyv alcíme, amely összefoglalja a gyümölcsökkel és diófélékkel való kísérletezés hosszú tapasztalatait az emberi táplálék és az állati takarmány számára. Smith a világot egymással összefüggő egészként látta, és a fák és a növények kevert rendszereit javasolta alatta. Ez a könyv sok személyt inspirált arra, hogy a mezőgazdaságot fenntarthatóbbá tegye, mint például Toyohiko Kagawa, aki az 1930-as években Japánban úttörő volt az erdőgazdálkodásban. Az ausztrál P. A. Yeomans 1964-es Water for Farm című könyvében támogatja a folyamatos mezőgazdaság meghatározását, amely határozatlan ideig fenntartható lehet. Yeomans mind az 1940-es években megfigyelésen alapuló megközelítést vezetett be Ausztráliában, mind az 1950-es években a Keyline Design-et, mint a vízellátás és az elosztás kezelésének módját.
a vízellátás és -elosztás irányítása