Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átmenet: A fehérje terciáris szerkezetének vagy komplexjeinek négyes szerkezetének felfedezése fontos nyomokat adhat arról, hogy a fehérje hogyan végzi a funkcióját, és hogyan befolyásolható, azaz a gyógyszertervezésben. Mivel a fehérjék túl kicsik ahhoz, hogy fénymikroszkóppal lássák őket, más módszereket kell alkalmazni a szerkezetük meghatározására. A gyakori kísérleti módszerek közé tartozik a röntgen-kristalográfia és az NMR spektroszkópia, amelyek mindkettő atomfelbontásban képes strukturális információkat előállítani. Az NMR-kísérletek azonban képesek olyan információkat szolgáltatni, amelyekből az atomok párjai közötti távolságok alcsoportja becsülhető, és a fehérje végső lehetséges konformációit egy távolsági geometriai probléma megoldásával határozzák meg. A kettős polarizációs interferometria egy mennyiségi analitikai módszer a teljes fehérje konformációjának és a kölcsönhatások vagy más ingerek következtében bekövetkező konformációs változások mérésére. A cirkuláris dichroism egy másik laboratóriumi technika a fehérjék belső β-lap / α-hélikális összetételének meghatározására. A kryoelektron mikroszkóp használatával alacsonyabb felbontású szerkezeti információkat állítanak elő nagyon nagy fehérje komplexekről, beleértve az összeszerelt vírusokat is; az elektron kristálográfiaként ismert változat bizonyos esetekben magas felbontású információkat is állíthat elő, különösen a membránfehérjék kétdimenziós kristályai esetében. A megoldott szerkezeteket általában a Protein Data Bankba (PDB) helyezik el, amely egy szabadon elérhető forrás, amelyből több ezer fehérjével kapcsolatos szerkezeti adatok a fehérje minden egyes atomának kartéz koordinátái formájában szerezhetők. Sokkal több génszekvencia ismert, mint a fehérje szerkezete. Továbbá, a megoldott struktúrák halmazát olyan fehérjék irányítják, amelyek könnyen alávethetők a röntgen-kristallográfiában, az egyik főbb szerkezeti meghatározási módszerben szükséges feltételeknek. Különösen a gömbölyű fehérjék viszonylag könnyen kristályosodnak a röntgen-kristallográfiára való felkészülés során. A membránfehérjék és a nagy fehérje-komplexumok viszont nehezen kristályosodnak...  Kérdés: Mi az a változat, amit tatnak hívnak, ami nagy felbontású információt ad a kryoelektronszkópban?
elektron-kristallográfia