A Czartoryski-k meghívására az orosz erők beléptek az országba, és segítettek a "családnak"
Az 1764-es sejm összehívása az ő irányítása alatt volt (Adam Kazimierz Czartoryski volt a sejm marsallja). A Hetman Branicki és Karol Radziwiłł által vezetett "köztársasági" frakció ellenállását legyőzték, és az ellenzéki vezetőknek el kellett hagyniuk az országot. Andrzej Zamoyski ezután bemutatta a konstruktív reformok programját, amely magában foglalta a többségi uralmat a parlamentben, egy állandó végrehajtó tanács létrehozását (ahogy Stanisław Konarski javasolta) és a köztársaság legmagasabb hivatalának kollektív szervekre való átalakítását. II. Frédéric és a porosz diplomaták Szentpétervárral és a szlachta ellenzékével együttműködve képesek voltak megakadályozni a tervezett reform nagy részét. Katalin támogatásával végrehajtott részleges reformok még mindig jelentősek voltak, és a "felvilágosult" időszak kezdetét jelentik, amikor a lengyel-litván állam számos régóta várt intézkedést próbált elfogadni, és így megmentsék létezését. A parlamenti szabályokat hatékonyabbá tették, a képviselőkre már nem vonatkoztak a helyi gyűlések (sejmiks) által kiadott utasítások, amelyek felhatalmazást adtak nekik, a kincstárral és a gazdasággal kapcsolatos ügyekben többségi szavazást vezettek be (ami gyengítette az egyszemélyes szavazás követelményét, amelyet eddig a "liberum veto" eljárás érvényesített). A katonai (hetman) és a kincstár legmagasabb rangú tisztjeinek parlamenti bizottságokat kaptak, amelyek korlátozták hatalmukat. A városi polgárosztály számára fontos ügyekben is reformot hajtottak végre, és magukban foglalták a magán szokások megszüntetését és az általános szokások bevezetését, valamint a "jurydykák" részleges korlátozását.