Durfee a 17. gyalogos ezred tagja volt, és a Wyoming-i Fort D.A. Russell-ben állomásozott. 1893-ig szolgált a határon, és részt vett a Szellem tánc háborúban. Durfee kitüntetéssel szolgált Santiago ostroma alatt első hadnagyként, és ezüst csillagot kapott a szerepeért a
El Caney csata. 1899 és 1905 között Durfee háromszor utazott a Fülöp-szigeteken, és több kisebb hadjáraton is részt vett, valamint a harmadik szulu expedícióban. Durfee számos helyen szolgált az Egyesült Államokban, többek között Fort McPhersonban, Fort Bradyben, Fort Wayneben, valamint a mexikói határon. Miután végzett az Egyesült Államok Hadseregének Háborús Főiskolán, Durfee az intézményben maradt oktatóként, és 1918-ban a Főhadiszállás részévé vált, és a Déli Osztály vezérkari főnöke lett.