A felderítés során a Kornélius és 200 embere fákra vágott, növényzetet égetett és földet ásott, hogy feltárja az emlékművet. Az összeomlás veszélye miatt nem tudta feltárni az összes galériát. A találtakat Rafflesnek jelentette, beleértve a különböző rajzokat is. Bár Raffles csak néhány mondatban említette a felfedezést és a kemény munkát, amit Cornelius és emberei tettek, ő tulajdonították az emlékmű újrafelfedezését, mint az, aki a világ figyelmét felhívta rá. Kedu Christián Lodewijk Hartmann, a régió lakója folytatta Cornelius munkáját, és 1835-ben az egész komplexum végül feltárult. Az érdeklődése Borobudur iránt több volt, mint a hivatalos személy. Hartmann nem írt semmilyen jelentést tevékenységéről, különösen a fő történet arról, hogy felfedezte az állítólagos üres Buddha sztupáját 1842-ben.
összeomlás