Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Az 1939-es német ultimátum Litvániához egy szóbeli ultimátum volt, amelyet Joachim von Ribbentrop, a náci Németország külügyminisztere, 1939. március 20-án bemutatott Juozas Urbšys, Litvánia külügyminisztere előtt. A németek azt követelték, hogy Litvánia adja fel a Klaipėda régiót (más néven a Memel területet), amelyet az első világháború után elválasztottak Németországtól, vagy a Wehrmacht megszállja Litvániát. A litvánok azután várták a követelést, hogy évekig nőtt a feszültség Litvánia és Németország között, nőtt a náci-párti propaganda a régióban, és folytatódott a német terjeszkedés. Csak öt nappal Csehszlovákia náci megszállása után adták ki. Az 1924-es Klaipėda-egyezmény garantálta a régió status quo-jának védelmét, de az egyezményt aláíró négy ország nem nyújtott semmilyen anyagi segítséget. Az Egyesült Királyság és Franciaország békéltető politikát folytatott, míg Olaszország és Japán nyíltan támogatta Németországot, Litvániát pedig március 22-én kénytelen volt elfogadni az ultimátumot. Ez volt Németország utolsó területi megszállása a II. világháború előtt, ami jelentős visszaesést okozott Litvánia gazdaságában és fokozta a háború előtti feszültségeket egész Európában.  Kérdés: Milyen területet foglaltak el a nácik?
Csehszlovákia