Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjárás: A főemlősöknek általában minden végtagján öt ujjlenyoma van (pentadactyly), keratin körmökkel minden ujj és lábujj végén. A kezek és a lábak alsó oldalán érzékeny párnák vannak az ujjakon. A legtöbbnek ellenállható hüvelykujja van, ami a főemlősöknek jellemző tulajdonsága, amely leginkább az emberben fejlődött ki, bár nem korlátozódik erre a rendre (például az oposszumok és a koalák is rendelkeznek velük). A hüvelykujj lehetővé teszi néhány faj számára, hogy eszközöket használjon. A főemlősöknél az egymással szemben álló hüvelykujjak, rövid körmök (ahelyett, hogy karmok) és hosszú, befelé záró ujjak kombinációja az ősi gyakorlat maradványa, és részben lehetővé tette, hogy néhány faj fejlessze a brachiációt (a karok mozgása a faágakról a faágakhoz) a mozgás jelentős eszközeként. A proszimáknak a lábuk második lábujján karomszerű körmeik vannak, a WC-karomnak hívják, amelyeket ápolásra használnak. A főemlős nyakcsontja a mellpáncél kiemelkedő eleme; ez lehetővé teszi a válláram széles mozgását. Az óvilág-majomokkal összehasonlítva a majmoknak sokkal mozgékonyabbak a vállcsontok és a karok, a vállcsont hátsó helyzetének köszönhetően, a széles mellkasok laposabbak elölről hátra, a rövidebb, kevésbé mozgékony gerinc, és az alsó csigolyák jelentősen csökkentek - ami néhány fajban farokvesztéshez vezet. A fogófarkakat az atelidákban találjuk, beleértve a üvöltőt, a pókot, a gyapjú pókot, a gyapjú majmokat és a kapucinokat. A hím főemlősöknél függő pénisz és herék vannak.  Kérdés: a főemlősök érzékenyek mire?
párnák