Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjáró: 1822-re a burmaiak Manipurba és Assamba irányuló terjeszkedése hosszú határt hozott létre a brit India és a burmai birodalom között. A britek, akik Calcuttában állomásoztak, támogatták a Manipur, Assam és Arakan lázadóit, akik brit területre menekültek. Calcutta egyoldalúan brit protektorátussá nyilvánította Cachart és Jaintia-t, és csapatokat küldött. A határon átnyúló támadások ezekbe az újonnan megszerzett területekbe a brit területekből és befolyási körökből bosszantották a burmaiakat. Meggyőződve arról, hogy a háború elkerülhetetlen, a burmai főparancsnok, Maha Bandula lett a britek elleni támadó politika fő támogatója. Bandula a Bagyidaw udvarának harci csoportjának tagja volt, amelybe Me Nu királynő és testvére, Salin uralkodója is tartozott. Bandula úgy vélte, hogy egy döntő győzelem lehetővé teheti, hogy Ava megszilárdítsa nyereségét az új nyugati birodalmában Arakanban, Manipurban, Assamban, Cacharban és Jaintia-ban, valamint elfoglalja Kelet-Bengáliát. 1823 szeptemberében a casus belli az volt, hogy Burma megszállta a Chittagong közelében lévő Shalpuri-szigetet, amelyet az East India Company igényelt. 1824 januárjában Burma elküldte egyik legfelsőbb tábornokait, Thado Thiri Maha Uzanát Cacharba és Jaintia-ba, hogy szétszórja a lázadókat. A britek saját erőiket küldték a burmaiakkal való találkozásra Cacharban, ami az első összecsapásokat eredményezte a kettő között. A háború hivatalosan 1824. március 5-én tört ki, Arakán határán történt összecsapásokat követően.  Kérdés: Mi volt a háború oka?
határharcok Arakánban