Írj egy folytatást erre a bekezdésre - A korai szövetségi győzelmek után (a Klushino-i csata
1610-ben a lengyel erők beléptek Moszkvába, Szigmund fia, Lengyelország hercege, Władysław rövid időre megválasztották csárnak. Hamarosan azonban Zsigmond úgy döntött, hogy megragadja az orosz trónt magának. Ez elidegenítette a bájárok között a lengyel-barát támogatókat, akik elfogadhatták a mérsékelt Władysławot, de nem a katolikus-barát és a keleti ortodox-ellenes Zsigmondot. Ezt követően a lengyel-barát orosz frakció eltűnt, és a háború 1611-ben folytatódott, a lengyeleket 1612-ben elűzték Moszkvából, de elfoglalták a fontos szmolenszki várost (lásd "Smolenszk ostroma (1609 <unk> 1611) "). Azonban mind a Nemzetközösség, mind Oroszország belső problémái miatt 1612 és 1617 között kevés katonai akció zajlott le, amikor Zsigmond egy utolsó és sikertelen kísérletet tett arra, hogy meghódítsa Oroszországot. A háború végül 1618-ban véget ért a Deulino-i fegyverszünettel, amely bizonyos területi engedményeket biztosított a Nemzetközösségnek, de nem irányította Oroszországot, amely így sértetlenül kilépett a háborúból függetlenségével.