A francia forradalmi háborúk idején ismét kitüntetéssel harcolt az Első Koalíció oldalán, különösen Ketschben és Frœschwillerben, valamint 1796-ban Emmendingenben, Schliengenben és Kehlben. Fontos pontokon állomásozott, hogy megvédje az osztrák hadsereg mozgását. 10 000 fős erővel megvédte a német Rajnavidéket Kehlnél, és visszafordította a francia csapatok bajonett támadását Bellheimnél; csapatai szintén veszteségek nélkül elfoglalták Speyeret. Az első koalíciós háború végén, 35 évesen feldmarsálig jutott. A második koalíciós háború idején harcolt a német hadjárat első két csatájában,
Ostrachban 1799. március 21-én, és Stockachban 1799. március 25-én. Az utóbbi akció során, miközben egy gránátosok ezredét vezette, egy francia üggyel lőtték le, és leütötte a lovát. Nem sokkal később meghalt.