Ibrahim Pasha eredetileg egy keresztény volt Pargából (Epirusban), akit a 1499-1503 oszmán-velencei háborúban egy rajtaütés során fogtak el, és rabszolgának adták Suleimannak, valószínűleg 1514-ben. Suleiman királyi sólyomrá tette őt, majd előléptette őt a királyi hálószobának első tisztjévé. Ibrahim Pasha 1523-ban nagybírává és minden hadsereg főparancsnokává emelkedett. Suleiman szintén Rumelia beylerének (első rangú katonai kormányzó-generális) tisztségét ruházta fel Ibrahim Pasha-ra, és hatalmas hatalmat adott Ibrahimnak az összes oszmán terület felett Európában, valamint parancsnoki időkben az Iskolában tartózkodott. Egy 17. századi törzsfőnök szerint azonban Ibrahim Çelestürkőre kaptak rabszolgaként, és 1536-ban kapták, mielőtt Suleiman a királyi szultán halálát meggyőzte volna, hogy a szultán halálát visszautasítja.
A halálra ítélt defterdar.