A nacionalista történészek a "koreaiak" különböző győzelmeit ünneplik a "külföldiek" felett, beleértve a Goguryeo<unk>Sui háború (612), a Goguryeo<unk>Tang háború (645), a Goryeo<unk>Khitan háború (1018), a koreai-jurcseni háborúk (1107),
A mongolok Koreába való behatolása (1231<unk>73), és a japánok Koreába való behatolása (1592<unk>1598). Ennek megfelelően a katonai hősök, mint például Eulji Mundeok Goguryeo-ból, és valóban a három kortárs Goguryeo, Baekje és Silla királyságának összes tábornoka a közös, "nemzeti" koreai identitást kapta. John Duncan szerint azonban "rendkívül valószínűtlen", hogy ezek a királyságok népe azonosulna "egy nagyobb, 'koreai' közösséggel, amely túllépett a helyi határokon és az állam iránti lojalitáson". Yi Sang-ryong, aki azt állította, hogy a történelem "emelte az ország méltóságát és elősegítette a hazafiságot" ("kungmin chŏngshin"), azt állította, hogy a mandzsúriai koreaiak "északi történelme" alatt, Dangun idejétől Balhae-ig, a Sushen ("Suksin") és a japán emberek Dangun alárendeltjei voltak.