A II. világháborúban a polgári lakásokat szándékosan és tömegesen lerombolták, különösen a keleti fronton, a szovjet miniszterelnök, Joseph Stálin parancsára, hogy a házak, a farmok és a mezők lerombolták, hogy megakadályozzák a náci Németország előretörő erőinek a használatát. Fehéroroszország volt az egyik legsúlyosabban érintett régió, ahol a városi lakások mintegy 75%-a és számos falu szisztematikus pusztulása következett be. A két fél stratégiai bombázási kampányuk során szándékosan és nagyméretűen célba vette a civilek otthonait. A németek többször is megkülönböztetés nélkül bombázták a civilek lakta területeket, mint például
Belgrád bombázása 1941-ben, és a Baedeker Blitz Anglia ellen 1942-ben, és a Szövetségesek arra törekedtek, hogy demoralizálják a német munkaerőt az otthonaik elpusztításával - egy politika, amit eufemisztikusan lakhatatlanságnak neveznek. Németország lakásállományának körülbelül 25%-a pusztult el vagy súlyosan megsérült a későbbi szövetséges bombázási kampányokban, egyes városok akár 97%-os polgári lakásvesztést szenvedtek.