Írj folytatást erre a bekezdésre - Olaszország 1940-ben csatlakozott a háborúhoz a tengelyhatalmak egyikeként, miután úgy tűnt, hogy Franciaország valószínűleg elveszíti Németországot. Az olasz invázió Franciaországon rövid volt, mivel a harmadik francia köztársaság nem sokkal később megadta magát. Olaszország készen állt, hogy harcoljon a Brit Birodalom ellen Afrikában és a Közel-Keleten, a "párhuzamos háború" néven ismert, miközben hasonlóan várta a brit erők összeomlását az európai színházban. Az olaszok bombázták a Palesztin Mandátumot.
, megszállta Egyiptomot és megszállta a Brit Szomálföldet, kezdetben sikeresen. Az olasz katonai gépezet gyengeséget mutatott az 1940-es görög-olasz háborúban, egy agressziós háborúban, amelyet Olaszország provokáció nélkül indított, de ahol az olasz hadsereg kevés haladást ért el. A görög csata során a német segítség végül megmentette az olaszokat, és 1942 végére részben teljesítették nagyobb ambícióikat, mivel az olasz befolyás kiterjedt az egész Földközi-tengerre. Görögország nagy részét Olaszország foglalta el; az olaszok Korzika és Tunézia francia területeit a Vichy-Franciaország összeomlását és a német erők megszállását követően irányították; és a Jugoszlávia német-olasz invázióját követően Horvátországban báb rezsimet telepítettek. Albániát, Ljubljanát, a part menti Dalmáciát és Montenegrot közvetlenül annektálta az olasz állam. Az olasz-német erők Jugoszláviában is győzelmet arattak a felkelők ellen, és elfoglalták a britek által tartott Egyiptom egyes részeit, amikor El-Alamein felé hajtottak, miután győzelmet aratott a Gazala-nál.