Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átkelés: Bár a rabszolgáknak nem volt katonai képzésük, Spartacus serege találékonyságot mutatott a rendelkezésre álló helyi anyagok használatában, és a ravasz, szokatlan taktikák használatában, amikor a fegyelmezett római seregekkel szembesültek. Glaber ostromára válaszul Spartacus emberei köteleket és létrákat készítettek a Vesuvius lejtőin nőtt szőlőből és fákból, és azokat arra használták, hogy lecsapjanak a sziklákra a hegy túloldalán, Glaber erői ellenkezőjén. A Veszúviusz bázisát megkerülték, átkerülték a sereget, és megsemmisítették Glaber embereit. A második expedíciót, Publius Varinius praetor vezetésével, akkor küldték Spartacus ellen. Valamilyen oknál fogva úgy tűnik, Varinius felosztotta seregeit az alárendeltjei Furius és Cossinius parancsnoksága alatt. Plutarchus említette, hogy Furius mintegy 2000 emberrel rendelkezett, de úgy tűnik, hogy nem ismert a fennmaradó erők ereje, sem az, hogy a hadjárat milíciából vagy légiókból állt-e. Ezeket az erőket a szökött rabszolgák serege is legyőzte: Cossinust megölték, Varinust majdnem elfogták, és a seregek felszerelését a rabszolgák foglalták el. Ezekkel a sikerekkel egyre több rabszolga gyűlt össze a spártaci erőkhöz, mint ahogy "a régió sok pásztorával és pásztorával" is, mintegy 70.000-en. A lázadó rabszolgák az i. e. 73-72-es téli kiképzésben, felfegyverzésben és felszerelésben töltötték az új regisztráltakat, és kiterjesztették a támadási területüket Nola, Nuceria, Thurii és Metapontum városaiba. A lázadó rabszolgák győzelmei nem voltak költségek nélkül. Ezeknek az eseményeknek a folyamán valamikor az egyik vezetőjük, Oenomaus elveszett - valószínűleg a csatában - és nem említik tovább a történetekben.  Kérdés: mit csináltak a lázadó rabszolgák az i. e. 73-72 közötti télen?
kiképzés, felfegyverzés és felszerelés az új alkalmazottak számára