Írj egy folytatást erre a bekezdésre - 37 évesen, a munkahelyi kötelességei arra kényszerítették, hogy egy évet vegyen ki. A következő évben, 1969-ben azt remélte, hogy megújítja atlétikai kártyáját a FIDAL-al, az olasz nemzeti irányító testülettel, de a Szövetség "szövetségi törvényei" 8. cikkelyének 1. bekezdése megtiltotta a 35 év feletti sportolók regisztrálását, akik szünetet tartottak a versenyen. Míg továbbra is versenyezett közúti versenyekben, hosszú harc és nyomás volt Primo Nebiolo, a FIDAL akkori elnökén, hogy bizonyítsa fittségét, és végül megnyerje a kártyáját, hogy továbbra is versenyezhessen. Ez az eset a Masters korosztályok létrehozásának sarokköve Olaszországban, ami 1971-ben általában hallatlan volt, és megnyitotta az ajtót a korhatár nélküli versenyzők számára. Egy évvel ezután, 41 évesen, Acquarone második lett, mindössze 9 másodperccel a győztes mögött az olasz nemzeti bajnokságon a Rassina-i maratonon, amely alkalmassá tette volna őt az 1972-es nyári olimpiára.
De nem őt választották, valószínűleg a korának köszönhetően.