Írj folytatást erre a bekezdésre - Becslések szerint 60 000 litvánt vontak be a Vörös Hadseregbe. 1940-ben a szovjet hatóságok a feloszlott litván hadsereg alapján a 29. Területi Lövészhadtestet szervezték. Az életminőség és a szolgálati feltételek romlása, a kommunista ideológia erőszakos beilleszkedése elégedetlenséget okozott a nemrég szovjetizált katonai egységekben. A szovjet hatóságok a 29. hadtest litván tisztjeivel szembeni elnyomással reagáltak, több mint 100 tisztet és katonát letartóztattak, majd 1940 őszén mintegy 20-at kivégeztek. Ekkor a 29. hadtest közel 3200 tisztjét és katonáját "politikailag megbízhatatlannak" tartották. A magas feszültség és a katonák elégedetlenségének köszönhetően a 26. lovas ezred feloszlott. A 1941. júniusi deportáció idején
A 29. hadtest több mint 320 tisztjét és katonáját letartóztatták és koncentrációs táborokba deportálták, vagy kivégezték. A 29. hadtest összeomlott a német invázióval a Szovjetunióba: június 25-26 egy lázadás tört ki a 184. lőszerdivíziójában. A 29. hadtest másik hadosztálya, a 179. lőhadiszállás a németek elől való visszavonulás során a legtöbb katonáját elvesztette. Összesen kevesebb, mint 1500 katona érkezett Pszkov területére 1941 augusztusáig. 1942 második felére a szovjet csapatokban maradt litvánok többségét, valamint a litvániai férfi háborús menekülteket a 16. lőhadiszállásba szervezték a második alakítás során. A 16. lőhadiszállás, annak ellenére, hogy hivatalosan "litván" nevet viselt, és többnyire litván származású tisztek irányították, köztük Adolfas Urbšas, etnikailag nagyon vegyes volt, személyzetének akár 1/4-e zsidó volt, és így a szovjet hadsereg legnagyobb zsidó formációja volt. Az akkori népszerű vicc szerint a 16. hadosztályt litvánnak hívják, mert 16 litván van a soraiban.