Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A játékelmélet számos felhasználásra került a filozófiában. W.V.O. Quine (1960, 1967) két tanulmányára reagálva Lewis (1969) a játékelméletet használta a konvenció filozófiai magyarázatának kifejlesztésére. Ezzel az első elemzést készítette az általános ismeretekről, és alkalmazta a koordinációs játékok elemzésében. Ezenkívül először azt javasolta, hogy az ember a jelzésjátékok szempontjából is megértheti a jelentést. Ezt a későbbi javaslatot több filozófus követte Lewis óta. A Lewis (1969) játékelméleti konvensziós leírását követően Edna Ullmann-Margalit (1977) és Bicchieri (2006) olyan társadalmi normák elméleteit fejlesztették ki, amelyek Nash egyensúlyként határozzák meg őket, amelyek egy vegyes motívumú játék koordinációs játékká történő átalakításából erednek. A játékelmélet arra is felhívta a filozófusokat, hogy gondolkodjanak az interaktív ismeretelet szempontjából: mit jelent egy kollektív számára közös hiedelmek vagy tudás, és milyen következményei vannak ennek a tudásnak az ügynökök kölcsönhatásaiból származó társadalmi eredményekre. Az e területen dolgozó filozófusok közé tartoznak Bicchieri (1989, 1993), Skyrms (1990) és Stalnaker (1999). Az etikában néhány szerző (leginkább David Gauthier, Gregory Kavka és Jean Hampton) megpróbálta folytatni Thomas Hobbes projektjét, hogy az erkölcsöt az önérdekből származtassa. Mivel az olyan játékok, mint a fogoly dilemmája, nyilvánvalóan összeütköznek az erkölcs és az önérdek között, ezért fontos része ennek a projektnek, hogy elmagyarázzuk, miért szükséges az önérdek az együttműködéshez. Ez az általános stratégia a politikai filozófia általános társadalmi szerződésének összetevője (például lásd Gauthier (1986) és Kavka (1986)). Más szerzők megpróbálták az evolúciós játékelméletet használni annak érdekében, hogy megmagyarázzák az emberi attitűdök megjelenését az erkölcs és a megfelelő állati viselkedés tekintetében. Ezek a szerzők több játékot vizsgálnak, beleértve a fogoly dilemmáját, a szarvasvadászatot és a Nash alkudozó játékot, mint magyarázatot a erkölcsiséggel kapcsolatos attitűdök kialakulására (lásd pl. Skyrms (1996, 2004) és...  Kérdés: Milyen elméletet próbáltak ezek a szerzők példaként használni?
evolúciós játékelmélet