A Lorentz-transzformációt a fénysebesség állandóságának feltételezése nélkül próbálták kivezetni. Vladimir Ignatowski (1910) például erre a célra a relativitás elvét, a tér homogenitását és izotrópiáját, valamint a kölcsönösség követelményét használta. Philipp Frank és Hermann Rothe (1911) azzal érveltek, hogy ez a származás nem teljes, és további feltételezésekre van szüksége. A saját számításaik azon feltételezések alapján történtek, hogy: a Lorentz-transzformáció homogén lineáris csoportot alkot, b) a keretek megváltoztatásakor csak a relatív sebesség változásai jelzik, c) a kontrakció kizárólag a relatív sebességtől függ.
a relativitás elve, b) a tér homogenitása és izotrópiája, és c) a kölcsönösség követelménye