A háború kezdetén a FRELIMO-nak kevés remény volt a hagyományos katonai győzelemre, csupán 7000 harcossal egy sokkal nagyobb portugál erő ellen. Reményeik arra támaszkodtak, hogy a helyi lakosságot arra ösztönözzék, hogy támogassa a lázadást, hogy a II. világháborús konfliktus során a portugál parancsnokság által támogatott helyi fegyvereket arra ösztönözzék, hogy a lázadást támogassák, hogy a tárgyalásokon keresztül függetlenséget szerezzenek Lisszabonból. Portugália saját verzióját vívta a hosszan tartó háborúval, és a portugál kormány egy nagy katonai erőt küldött a nyugtalanság elfojtására, a csapatok száma 8.000-ről 24.000-re emelkedett 1964 és 1967 között. A FRELIMO katonai szárnyát Samuel Filipe Magaia irányította, akinek erőit Algériából kapta. A FRELIMO gerilláiak számos fegyverrel voltak felfegyverkezve, amelyek közül sokat a Szovjetunió és Kína biztosított.
Mosin-Nagant csavarhúzó puska, SKS és AK-47 automata puskák és a szovjet PPSh-41