Írj folytatást erre a bekezdésre - Burns egy évig parancsolta a philadelphiai brigádot (október 1861-november 1862), leginkább McClellan félszigeti kampánya alatt 1862 tavaszán és nyarán. Ő vezette a brigádot a Savage Station csatájában (június 29-én), egy hátsó védő akcióban, amely a Potomac hadsereg védelmére harcolt, amikor visszavonult Richmondból. Annak ellenére, hogy fájdalmas arcsebesítést kapott, Burns és brigádja sikeresen visszaverték a konföderációs támadást, és lehetővé tették, hogy az Unió visszavonuljon beavatkozás nélkül. Brigádja egy másik fontos szerepet játszott a következő napon a Glendale-i csata során, elhárítva a konföderációs támadást, amely már megsemmisített egy uniós hadosztályt, és segített megakadályozni, hogy a feszült uniós hadsereg felére szakadjon. Talán a legnagyobb történelmi hozzájárulása a hadjárat elején történt, a Fair Oaks csatában.
Burns május 31-én azt parancsolta az embereinek, hogy segítsenek egy tüzérségi osztagnak, amely egy áradt folyó fölött egy megromlott deszkájú hídon ragadt. Burns emberei segítettek elmozdítani az ágyút a hídról és a sáron keresztül a másik oldalon, lehetővé téve, hogy az akkumulátor időben legyen a helyén, hogy jelentős szerepet játsszon a nap utolsó konföderációs támadásában. Ami még fontosabb, hogy egy lövés, amit ez az akkumulátor lőtt, súlyosan megsebesítette a Konföderációs tábornok Joseph E. Johnstont, akit a csata után Robert E. Lee váltott fel.