Khruscsov úgy hitte, hogy a Szovjetunió megfelelhet a Nyugat életszínvonalának, és nem félt megengedni a szovjet polgároknak, hogy lássák a nyugati eredményeket. Sztálin csak kevés turistát engedett a Szovjetunióba, és csak néhány szovjetnek engedett utazni. Hruscsov hagyta, hogy a szovjetek utazzanak (több mint kétmillió szovjet állampolgár utazott külföldre 1957 és 1961 között, akik közül 700 000 látogatott Nyugatra) és engedélyezte a külföldiek számára, hogy meglátogassák a Szovjetuniót, ahol a turisták hatalmas kíváncsiság tárgyává váltak. 1957-ben, Hruscsov felhatalmazta a
Az ifjúság és a diákok 6. Világfesztiválja Moszkvában lesz a nyáron. Azt utasította a komszomol tisztviselőket, hogy "a külföldi vendégeket a karjainkban fojtsák meg". Az ebből eredő "szocialista karneválban" több mint hárommillió moszkvai részt vett, akik 30 ezer fiatal külföldi látogatóval csatlakoztak a városban megrendezett vitarendezési csoportoktól kezdve egészen a Kremlben megrendezett eseményekig. Vladislav Zubok történész szerint a fesztivál "megsemmisítette a nyugatiakkal kapcsolatos propagandista közhelyeket", mivel lehetővé tette, hogy a moszkvaiak saját szemükkel lássák őket.