Írj egy folytatást erre a bekezdésre - Az 58-63-as római-parthuszi háború után
, Néró császár az "I Italica" -t "phalanx Alexandri Magni" ("Nagy Sándor falangja") névvel vetette ki, egy hadjáratra Örményországban, "ad portas Caspias" - a Chawar-i átkelőig. A források megemlítik azt a különös tényt, hogy az eredeti légiók italikusok voltak, mind több mint hat láb magas. Mivel azonban néhány héttel később zsidó lázadás tört ki, a tervezett örmény hadjárat soha nem zajlott le. Továbbá, Gallia kormányzója, Gaius Julius Vindex, 68 elején fellázadt, és az "I Italica" -ot oda irányították, éppen időben érkezett, hogy lássa a felkelés végét. A Négy Császár Évében (69), Néron halála után, a légió "I Italica" nevet kapta, és Vitellius mellett harcolt a Bedriacum második csatájában, ahol a Vitelliusok legyőzték a Vespasianust támogató erők. Az új császár 70-ben elküldte az "I Italica"-t Moesia tartományba, ahol Novae-ban (ma Svishtov) táboroztak, amely évszázadokig a légió műveleti bázisává vált.