Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: A domainek hierarchiája jobbról balra száll le; a bal oldalon lévő minden címke a jobb oldalon lévő domain alosztályát vagy aldoménáját határozza meg. Például, a címke példában a com domain aldománya van megadva, és a www az example.com aldománya. Az alosztályok e fájában legfeljebb 127 szint lehet. Egy címke 0-63 karaktert tartalmazhat. A null címke, a null hosszúságú, a gyökérzónára van fenntartva. A teljes tartománynév szöveges formájában nem haladhatja meg a 253 karaktert. A DNS belső bináris ábrázolásában a maximális hosszúság 255 oktet tárolást igényel, mivel a név hosszúságát is tárolja. Bár nincs technikai korlátozás arra, hogy bármely karaktert használjanak a domain név címkéiben, amelyek egy oktet által képviselhetők, a házi nevek preferált formátumot és karakterkészletet használnak. A címkékben megengedett karakterek az ASCII karakterkészlet alcsoportjai, amelyek az a-z, az A-Z, a 0-tól 9-ig terjedő számjegyekből és a kötőjelből állnak. Ezt a szabályt az LDH szabálynak (betűk, számjegyek, kötőjel) nevezik. A tartománynéveket az esettől függetlenül értelmezik. A címkék nem kezdődhetnek vagy végződhetnek kötőjelzéssel. Egy további szabály előírja, hogy a legfelső szintű domain nevek nem lehetnek teljesen numerikusak. A DNS-ben engedélyezett korlátozott ASCII karakterkészlet megakadályozta sok nyelv nevének és szavának a saját ábécéjében vagy írásában történő ábrázolását. Ennek lehetővé tétele érdekében az ICANN jóváhagyta az Internationalizing Domain Names in Applications (IDNA) rendszert, amelynek segítségével a felhasználói alkalmazások, mint például a webböngészők, Punycode használatával az Unicode szalagokat a érvényes DNS karakterkészletbe térképezik. 2009-ben az ICANN jóváhagyta az internacionalizált domain name országkódú top-level domainek (ccTLD) telepítését. Ezenkívül a meglévő legfelső szintű domain nevek (TLD-k) számos nyilvántartása elfogadta az IDNA rendszert, az RFC 5890, az RFC 5891, az RFC 5892, az RFC 5893 iránymutatása alapján.  Kérdés: Mekkora a fák legmagasabb szubdivíziós szintje?
127. cikk