Napóleon száműzetése után a frissen helyreállított Bourbon monarchia segített a spanyol abszolút Bourbon királynak, hogy visszaszerezze trónját a francia intervenció alatt Spanyolországban
1823-ban. A francia monarchia presztízsének helyreállítása érdekében, amelyet a forradalom és az Első Birodalom vitatott, X. Károly 1830-ban katonai meghódításba kezdett Algéria ellen. Ez a francia gyarmati birodalom új terjeszkedésének kezdetét jelentette a 19. század folyamán. Ebben az évszázadban Franciaország a kontinens ügyeiben továbbra is jelentős erő volt. Az 1830-as júliusi forradalom után a liberális király, I. Fülöp I. Louis győzedelmesen támogatta a spanyol és a belga liberálisokat 1831-ben. A franciák később vereséget szenvedtek a Habsburgok ellen az 1859-es francia-osztrák háborúban, amely győzelem Olaszország egyesítéséhez vezetett 1861-ben, miután győzedelmeskedett Oroszország felett más szövetségeseivel az 1854-56-os Krím-háborúban. A francia hadsereg azonban a győzelmekből túl magabiztos és önelégült állapotban jött ki. Franciaország veresége a francia-porosz háborúban elvezetett az Elszacs-Lothringen elvesztéséhez és az egyesült német birodalom létrehozásához, mindkét eredmény jelentős kudarcokat jelentett a hosszú távú francia külpolitikában, és bosszúálló, nacionalista revanchizmust váltott ki, amelynek célja a korábbi területek visszaszerzése volt. A Dreyfus-ügy azonban enyhítette ezeket a nacionalista tendenciákat azzal, hogy a közvélemény szkepticizmusát keltette a katonaság kompetenciájával kapcsolatban.