Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  1992 január 2-án Ayaz Mutalibov az Azerbajdzsán elnökségét vette át. Hivatalosan az újonnan létrehozott Örmény Köztársaság nyilvánosan tagadta, hogy bármiféle fegyver, üzemanyag, élelmiszer vagy egyéb logisztikai segítséget nyújtott volna a hegyi-karabajbeli szecessziósoknak. Ter-Petrosyan később elismerte, hogy logisztikai ellátást és fizetést nyújtott a szeparatistáknak, de tagadta, hogy saját embereit küldte volna harcolni. Örményország a mai Azerbajdzsán Köztársaság gyengítő blokádjával szembesült, valamint a szomszédos Törökország nyomásával, amely úgy döntött, hogy az Azerbajdzsán oldalára áll, és szorosabb kapcsolatot épít vele. Február elején az azeri Malıbəyli, Karadagly és Agdaban falvakat meghódították, és lakosságukat kilakolták, ami legalább 99 civil halálhoz és 140 sebesüléshez vezetett. Az egyetlen szárazföldi kapcsolat, amely Örményországnak Karabakhhoz volt, a keskeny, hegyes Lacsini folyosón keresztül volt, amelyet csak helikopterek érhettek el. A régió egyetlen repülőtere a kisvárosban, Khojalyban volt, amely a fővárostól, Stepanakerttől hét kilométerre északra volt, becsült lakossága 6000-10 000 ember. Khojaly egy tüzérségi bázisként szolgált, ahonnan GRAD rakétákat lőttek a főváros, Stepanakert polgári lakosságára:  Kérdés: Stepanakert városának lakossága mennyi?
10 000 fő