Írjon folytatást a jelen bekezdéshez - A Bíróság először is megjegyzi, hogy Észtország a Németország és a Szovjet Szocialista Köztársaságok Szövetsége közötti, 1939. augusztus 23-án megkötött, agressziómentességről szóló szerződés (más néven "Molotov-Ribbentrop-paktum") és annak titkos kiegészítő jegyzőkönyvei eredményeként vesztette el függetlenségét. A szovjet katonai bázisok Észtországban történő felállításáról szóló ultimátumot követően 1939-ben a szovjet hadsereg nagyszabású belépése történt Észtországba 1940 júniusában. Az ország törvényes kormányát megdöntötték, és a szovjet uralmat erőszakkal vezették be. A Szovjetunió totalitárius kommunista rezsimje nagyszabású és szisztematikus akciókat hajtott végre az észt lakosság ellen, beleértve például az 1941 június 14-i mintegy 10 000 ember deportálását.
és 1949 március 25-én több mint 20 000 volt. A második világháború után több tízezer ember elrejtőzött az erdőkben, hogy elkerülje a szovjet hatóságok elnyomását; a rejtőzködők egy része aktívan ellenállt a megszállási rezsimnek. A biztonsági szervek adatai szerint az 1944-1953 közötti ellenállási mozgalom során mintegy 1500 embert öltek meg és közel 10 000 embert tartóztattak le. A német megszállás miatt 1941-1944 között Észtországot megszállta a Szovjetunió, majd 1991-ben visszanyerte függetlenségét. Ennek megfelelően Észtország, mint állam ideiglenesen nem tudta teljesíteni nemzetközi kötelezettségeit.