A korai európai sörök a gyümölcsöt, mézet, számos növénytípust, fűszereket és más anyagokat is tartalmazhattak, például kábítószeres gyógynövényeket. Amit nem tartalmaztak, az volt a remegés, mivel ez egy későbbi kiegészítés volt, amelyet először egy karolingi apát említett Európában 822 körül, majd 1067-ben Hildegard Bingen apáca. 1516-ban IV. Vilmos, Bajor herceg elfogadta a Reinheitsgebotot (tisztaság), talán a legrégebbi élelmiszer-minőségi szabályozást, amelyet még a 21. században is alkalmaznak, amely szerint a sört csak a remegés és a víz-malt összetevői engedélyezték. A 19. század elején az ipari forradalom során a sörgyártás és a sörgyártás az európai monostorok által folytatódott, de a sörgyártás és a sörgyártás még nagyobb mértékű ipari méretűre változott, bár a sörgyártás és a sörgyártás európai monostorok által gyártott és értékesített ipari mér
gyümölcsök, méz, számos növényfajták, fűszerek és egyéb anyagok, mint például kábítószer-gyümölcsök