Az indonéziai elnök, Suharto, akinek a rezsimje felelős volt a tömeges emberi jogi visszaélésekért. 1997 júliusában Indonéziába tett látogatása során magánosan arra ösztönözte Suhartót, hogy vonuljon vissza Kelet-Timor megszállásából. Hasonló kritikával szembesült a Nyugattól a kormányának kereskedelmi kapcsolatai miatt Szíriával, Kubával és Líbiával, valamint a Castro és Kadhafival való személyes barátságáért. Castro 1998-ban látogatott, hogy széles körben népszerűvé tegye, és Mandela találkozott Kadhafival Líbiában, hogy odaítéljék neki a Jó Reménység Rendjét. Amikor a nyugati kormányok és a média kritizálta ezeket a látogatásokat, Mandela olyan kritikákat kritizált, mint rasszista hangokat, és kijelentette, hogy "a nyugati országok ellenségei nem a mi ellenségeink". Mandela remélte, hogy megoldja a hosszú vitát az Egyesült Államok és a britek között, és felszólította Suhartót, hogy vonuljon vissza Kelet-Timor megszállásából.
A Jó Remény Rendje