Összefoglalja a cikket:  A pulyka méretű "tojástolvaj gyíkok" párját, Romeo és Júlia néven emlegették, egymás mellett fekve találták meg egy 75 millió éves sziklán a 90-es évek közepén, de a szakértőknek eddig kellett meghatározniuk a "szerelmesek" nemét. A kutatók úgy vélik, hogy találtak egy módot arra, hogy megkülönböztessék a kis tollú férfi dinoszauruszok és a nőstények fosszíliáit. Azt mondják, hogy a fő különbség a nemek között a farok alapjához közeli csontokban rejlik. Egy pulyka méretű "tojástolvaj gyíkok" párját, Romeo és Júlia néven emlegették, egymás mellett fekszenek egy 75 millió éves sziklán (a képen) a 90-es évek közepén. A paleontológusok Scott Persons vezetésével (a képen) úgy vélik, hogy meg tudják különböztetni a hímeket a nőktől bizonyos farokcsontok alapján. A University of Alberta paleontológusai megvizsgáltak két, Mongóliában talált fosszíliát, amelyeket először 2001-ben írtak le. Az egyik teljes csontváz, míg a másiknak hiányzik a farka közepe és vége. "A dinoszaurusz nemének meghatározása nagyon nehéz" - mondta Scott Persons, a tudományos jelentésekben megjelent tanulmány vezető szerzője. <unk>Mivel a lágy anatómia ritkán fosszílizálódik, a dinoszaurusz fosszíliája általában nem ad közvetlen bizonyítékot arra, hogy férfi volt-e vagy nőstény.<unk> Ehelyett a kutatók közvetett bizonyítékot vizsgáltak a szexuális dimorf megjelenítési struktúrákra, amelyek ma is nyilvánvalóak a madaraknál. Ilyen például a pávák szárnyai, a kakasok magas csúcsai, vagy néhány paradicsomi madár hosszú farokszárnyai, melyeket a párok vonzására és udvarlására használnak. Majdnem mindig sokkal nagyobbak azoknál a hímeknél, akik udvarolnak, mint azoknál a nőstényeknél, akik választanak. Azt sugallják, hogy a hím oviraptoroknak szélesebb és hosszabb csontjaik voltak a farukban, így megrázhatták a tollas csúcsú farukat, hogy elcsábítsák a potenciális párokat (illustrált), hasonlóan a modern pávacskákhoz. A kutatócsoport elmélete szerint a madarakhoz hasonlóan a kis tollas dinoszauruszok, mint például az oviraptorok is hosszú tollakat használtak a farukon a párok vonzására, nem pedig a repüléshez. A farokcsontok elemzése alátámasztotta ezt az elméletet, mert...
A 75 millió éve megőrzött "tojáslopó gyíkokat" tanulmányozták. Az Alberta Egyetem szakértői szerint a farokcsontok méretének és alakjának a különbözősége lehetővé teszi a hím és a nőstény kis tollas dinoszauruszok nemi megkülönböztetését. A hímeknek hosszú csontjaik vannak, így elcsábítóan mozgathatják a tollas farkaikat, míg a nőstényeknek rövidebb csontjaik vannak.