A további műveletek Észak-Karolina partvidékén 1864 végén kezdődtek, Benjamin Butler és David D. Porter sikertelen kísérletével, hogy elfoglalják a Fort Fishert, amely a Wilmington kikötőjét őrizte. Az uniós erők a
A második Fort Fisher-i csata, amelyet Alfred H. Terry, Adelbert Ames és Porter vezetett 1865 januárjában, sikeresen legyőzte Braxton Bragg tábornokot, és Wilmington februárban esett. Ebben az időszakban William T. Sherman tábornok nyugati hadseregei felvonultak a Carolinas belsejében, ahol végül 1865 április 26-án kényszerítették a legnagyobb megmaradt konföderációs hadsereget, Joseph E. Johnston vezetésével.