A kongói nép felkelése után Belgium megadta magát, és ez vezetett a Kongó függetlenségéhez.
1960-ban. A Kongó azonban instabil maradt, mivel a regionális vezetőknek több hatalmuk volt, mint a központi kormánynak, Katanga pedig belga támogatással próbált függetlenséget szerezni. A miniszterelnök, Patrice Lumumba megpróbálta helyreállítani a rendet a Szovjetunió segítségével a hidegháború részeként, ami miatt az Egyesült Államok támogatott egy puccsot, amelyet Joseph Mobutu ezredes vezetett 1965-ben. Mobutu gyorsan elfoglalta Kongó teljes hatalmát, és az országot Zaire-nek nevezte át. Megpróbálta afrikaivá tenni az országot, saját nevét Mobutu Sese Seko-ra változtatta, és azt követelte az afrikai polgároktól, hogy változtassák meg nyugati nevüket a hagyományos afrikai nevekre. Mobutu igyekezett elfojtani minden ellenállást uralma ellen, amit a nyolcvanas évek során sikeresen meg is tett. Az 1990-es években a rezsim gyengülése miatt Mobutu kénytelen volt beleegyezni egy hatalommegosztó kormányba az ellenzéki párttal. Mobutu továbbra is az államfő maradt, és választásokat ígért a következő két évben, amelyek soha nem történtek meg.