1788-tól 1870-ig az ausztrál gyarmatok védelmét főként a brit hadsereg rendes erői biztosították. Eredetileg a tengerészgyalogság védte a Sydney Cove és a Norfolk-sziget korai településeit, de 1790-ben felmentették ezeket a feladatokat egy brit hadsereg egysége által, amelyet kifejezetten a gyarmati szolgálatra toboroztak, az Új-Dél-Wales-i hadtest néven. Az Új-Dél-Wales-i hadtest később részt vett az ír elítéltek lázadásának elfojtásában Castle Hillben.
1804-ben. Hamarosan azonban a testület hiányosságai meggyőzték a hadügyminisztériumot egy megbízhatóbb helyőrség szükségességéről Új-Dél-Walesben és Van Diemen földjén. E hiányosságok közül a legfőbb a rum-felkelés volt, amelyet 1808-ban a tisztek állítottak elő. Ennek eredményeképpen 1810 januárjában a 73. (Perthshire) gyalogos ezred megérkezett Ausztráliába. 1870-re 25 brit gyalogos ezred szolgált Ausztráliában, valamint egy kis számú tüzérségi és mérnöki egység.