Írj folytatást erre a bekezdésre - Ez a cikk Dél-Karolina történelmét vizsgálja, különös tekintettel az afroamerikaiak életére, helyzetére és hozzájárulására. Az afrikai rabszolgák először 1526-ban érkeztek a régióba, és a rabszolgaság intézménye a polgárháború 1865-es végéig fennmaradt. A rabszolgaság eltörléséig Dél-Karolina fekete lakosságának száma soha nem haladta meg a 2%-ot. A felújítási korszak kezdetén az afroamerikaiakat nagy számban választották politikai hivatalokba, ami Dél-Karolina első fekete többségi kormányához vezetett. Az 1870-es évek végén azonban a Demokrata Párt visszanyerte a hatalmat, és törvényeket fogadott el, amelyek célja az afroamerikaiak jogainak megszüntetése volt, beleértve a szavazati jog megtagadását is. Az 1870-es és az 1960-as évek között az afroamerikaiak és a fehérek elkülönített életet éltek; a színes és a fehér emberek nem használhatták ugyanazokat az iskolákat vagy a közlétesítményeket. Az afroamerikaiakat másodrangú állampolgárként kezelték, ami az 1960-as évek polgárjogi mozgalmához vezetett. A modern Amerikában az afroamerikaiak az állam törvényhozó testületének 22% -át alkotják, és 2014-ben az első afroamerikai amerikai szenátor, Tim Scottot választották meg. 2015-ben a konföderációs zászlót eltávolították a dél-karolinai államháztól a charlestoni templomban történt lövöldözés után.
- Igen.