A fáraó volt az ország abszolút uralkodója, és legalábbis elméletileg teljes mértékben irányította a földet és annak erőforrásait. A király volt a legfelsőbb katonai parancsnok és a kormányfő, aki a tisztviselők bürokráciájára támaszkodott ügyek kezelésére. A közigazgatásért felelős volt a második parancsnok, a vezír, aki a király képviselőjeként járt el és koordinálta a földvizsgálatokat, a kincstárat, az építési projekteket, a jogi rendszert és az archívumokat. Regionális szinten az ország 42 közigazgatási régióba volt osztva, amelyeket némi némi uralkodónak neveztek el, akik felelősek voltak a némi némi uralkodóval a joghatósága miatt. A templomok a gazdaság gerincét képezték. Nem csak az istentisztelet házai voltak, hanem felelősek voltak a királyság birodalmának összegyűjtéséért és birtoklásaért is, akik a hivatalnokok bürokráciáira támaszkodtak és adminisztrálták
felügyelők