Töltse ki a következő mondatot: A román nyelvet a 19. századig általában a cirill ábécé helyi változatával írták. A reformált orosz polgári íráson alapuló változat, amelyet először a 18. század végén vezettek be, az orosz birodalomhoz való csatlakozása után Besszarábiában széles körben elterjedt, míg a Moldovai Hercegség többi része fokozatosan átváltott a latin alapú ábécére, amelyet hivatalosan is elfogadott a Wallachiával való egyesülés után, amely Románia létrehozását eredményezte. Az 1917 előtt Besszarábiában megjelent nyelvtankönyvek és szótárak, mind a "moldovai" címkét használók, mind a "román" -ot használó néhány, a cirill betűs változatot használták, amelynek használata még az 1918-as unió után is folytatódott Besszarábiában, hogy a kiadványokat a paraszt olvasók számára hozzáférhetőbbé tegyék. A moldovai cirill ábécét hivatalosan az 1920-as évek elején vezették be a Szovjetunió kísérletében, hogy szabványosítsa a román nyelv helyesírását a moldovai ASSR-ben; ugyanakkor politikai célkitűzéseket is elősegítve, egyértelműen megkülönböztetve az 1860-as években Romániában bevezetett latin alapú román helyesírástól. Mint a Szovjetunió többi cirill nyelvén, például az orosz, az ukrán vagy a fehérorosz nyelvén, az elavult és felesleges karaktereket is elhagyták, hogy egyszerűsítsék az írásmódot és elősegítsék az írástudást. A latin alapú ábécé helyett az 1932-es uniós latinizációs kampány során elhagyták. A Moldovai Autonóm Szovjet Szocialista Köztársaság Központi Végrehajtó Bizottságának 1938. május 19-i döntése alapján került újra bevezetésre, bár a helyesírás inkább hasonlított a hagyományos orosz nyelvre. A
Beszarábia és Észak-Bukovina szovjet megszállása idején a moldovai Szovjet Szocialista Köztársaság hivatalos ábécéjévé vált 1989-ig, amikor egy törvény visszatért a latin alapú, szabványos román ábécéhez.