Írj folytatást erre a bekezdésre - A szovjet megszállás után Litvániában 1940 júniusában, Alantas Németországba menekült. A felesége és fia Litvániában maradt, és Szibériába deportáltak a júniusi deportáció idején.
1941-ben. Németországban meghívták, hogy vezesse a Litván Aktivista Front Kulturális Bizottságát, a litván száműzöttek mozgalmát, akik a náci német támogatás mellett megkísérelték felszabadítani Litvániát. Alantas az LAF szélsőjobboldali szárnyához tartozott és támogatta a LAF megalapítását. Annak ellenére, hogy az ideiglenes litván kormány felajánlotta neki, hogy vezesse a Litván Nemzeti Párt kulturális bizottságát a Litván Kormány Oktatási Minisztériumában, a kinevezését a Litván Nemzeti Párt blokkolta, és helyette a Vilnius Dráma Színház vezetőjévé nevezték ki. Három év munkája alatt Alantas három darabot írt, amelyek közül kettőt színpadra állítottak. 1944-ben Alantas Németországba menekült a közeledő szovjet hadsereg elől, és a II. világháború után menekült lett. 1949-ben Alantas Detroitba költözött az Egyesült Államokba, ahol 1968-ban nyugdíjba vonulásáig alacsony bérű munkásként dolgozott a Ford Motors autógyárában. Tudott franciául és németül, de az angolban nehézségekkel küzdött. Élete hátralévő részét irodalmi munkának szentelte, és számos regényt, novellát és versgyűjteményt adott ki. 1967-1971 között volt a Litván Köztársaság elnöke, és felajánlották neki a litván folyóiratok szerkesztését, de visszautasította.