Írj folytatást erre a bekezdésre - Gyerekként, Umar kalifa uralkodása idején, 636-ban, Ibn al-Zubayr jelen lehetett apjával a Szíriában a bizánciak ellen vívott Yarmouk-i csatában. Szintén ott volt apjával Amr ibn al-As kampányában a bizánci Egyiptom ellen 640-ben. 647-ben Ibn al-Zubayr kiemelkedett az Ifriqiya (Észak-Afrika) muszlim hódításában Abd Allah ibn Sa'd parancsnoka alatt. Ebben a hadjáratban Ibn al-Zubayr felfedezett egy sebezhető pontot a bizánci védelmezők harcvonalában, és megölte a patriciust, Gregoriust. Othman kalifa dicsérte, és a medinába való visszatéréskor győzelmi beszédet mondott, amely jól ismert volt ékesszólása miatt. Később csatlakozott Sa'id ibn al-As-hoz az utóbbi támadásában Észak-Iránban 650-ben. Uthman Ibn al-Zubayr-t nevezte ki a Korán recenziójával megbízott bizottságba. 656. júniusban, amikor a lázadók ostromolták Uthman házát, a kalifa Ibn al-Zubayr-t bízta meg a védelméért, és állítólag megsebesült a harcokban. Uthman meggyilkolása után Ibn al-Zubayr az apjával és A'isha nénikéjével együtt harcolt Uthman utódja, Ali kalifa partizánjai ellen a tevék csatájában Basrában decemberben. Al-Zubayr meghalt, míg Ibn al-Zubayr megsebesült, amikor Ali egyik parancsnokával, Malik al-Ashtarral harcolt. Ali győzött, és Ibn al-Zubayr visszajött A'ishával Medinába, később részt vett a választottbírósági eljárásban, hogy véget vessen az első fitnának.
(muszlim polgárháború) Adhruhban vagy Dumat al-Jandalban. A beszélgetések során azt tanácsolta Abd Allah ibn Umarnak, hogy fizesse ki Amr ibn al-As támogatását. Ibn al-Zubayr jelentős vagyonot örökölt apjától.