Írj egy folytatást erre a bekezdésre - 1941. február 2-án a Darling Harbourból a "Queen Mary" óceánjáróval Szingapúrba szálltak, a zászlóalj megérkezett a szingapúri tengeri kikötőbe. Érkezésük után a 2/20-eseket vonattal Bagan Pinangba szállították, onnan pedig Port Dicksonba, Délnyugati Malajziába, ahol további képzést folytattak. Augusztus elején Charles Assheton alezredes vette át a parancsnoki tisztséget, és a zászlóaljat Mersingbe helyezték át, ahol védelmet építettek. A 1941. december 8-i leszállást követően
, a zászlóalj később részt vett a japánok elleni harcokban a malajziai hadjárat részeként. A japán támadás első csapásai az ország északi részén lévő brit és indiai csapatokra esett, és kezdetben az ausztrál egységek, amelyek elsősorban a délben, Johore környékén voltak, nem láttak sok harcot. 1942. január 7-én a C századot különítették, hogy egy különleges egység részét képezzék, hogy késleltessék a japánok előretörését az északi parton, az Endau-nál, több alkalommal összecsapva a japánokkal, mielőtt január 26-án visszavonultak a zászlóalj fő védekező pozíciójába Mersingben. Eközben a Mersing-i zászlóalj többi része is több alkalommal ütközött a japánokkal, és erősen bombázták. Miután a 2/20-es zászlóaljhoz csatlakozott a C század, január 31-én visszavonult a Szingapúri-szigetre, ahol pozíciókat vett fel a brigádszektor északi szárnyán. A visszavonulást követő héten a zászlóalj mintegy 80 erősítést kapott, akiket nagyrészt képzetlenül szállítottak Ausztráliából, hogy pótolják a korábbi veszteségeket.