A karthagóiak elfoglalták az ellenséges Taurini fővárosát (a mai Torino környékén), és seregük november végén a Ticinus-i csata során megsemmisítette a római lovasságot és könnyű gyalogságot. Ennek eredményeképpen a gall törzsek többsége a karthagóiak oldalára állt, és Hannibal serege több mint 40.000 emberre nőtt. A szenátus elrendelte a consul Sempronius Longushoz, hogy hozza vissza a seregét Szicíliából, ahol felkészült az afrikai invázióra, hogy csatlakozzon a római hadsereghez, amely már szembenézett Hanniballal. A kombinált római erőt, Sempronius parancsnoksága alatt, Hannibal csábította a harcba, az ő választása alapján a
A Trebia csata. A karthagóiak körülvették a rómaiakat, és 42 ezerből csak 10 000-en tudtak harcolni, hogy biztonságba kerüljenek. Miután ez a győzelem megerősítette az Észak-Olaszországban elfoglalt pozícióját, Hannibal a gallok között szállította meg a katonáit a télre. Ez utóbbiak nagy számban csatlakoztak a seregéhez, így a számuk 60 ezer főre emelkedett.