Az 1929-ben Joseph Russell Smith egy korábbi kifejezést adott a Tree Crops: A Permanent Agriculture című könyv alcíme, amely összefoglalja a gyümölcsökkel és diófélékkel való kísérletezés hosszú tapasztalatait az emberi táplálék és az állati takarmány számára. Smith a világot egymással összefüggő egészként látta, és a fák és a növények kevert rendszereit javasolta alatta. Ez a könyv sok embert inspirált a mezőgazdaság fenntarthatóbbá tételére, mint például Toyohiko Kagawa, aki az 1930-as években Japánban úttörő volt az erdőgazdálkodásban. Az ausztrál P. A. Yeomans 1964-es Water for Farm című könyvében támogatja a állandó mezőgazdaság meghatározását, mivel az határozatlan ideig fenntartható lehet. Yeomans mind az 1940-es években, mind az 1950-es években megfigyelésen alapuló megközelítést vezetett be Ausztráliában a földhasználatra, és az Every Keyline Design? mint a vízellátás és az elosztás típusainak kezelésének módja.
fák és növények vegyes rendszere alatt