Írj folytatást erre a bekezdésre - A tartalék fegyvereket part menti tüzérségként használták Dániában, Norvégiában és Franciaországban. Az SK C/34 parti védelmi változatát egy nagyobb kamrával módosították a parti védelmi feladatokhoz, hogy kezeljék a speciális "Siegfried" hosszú hatótávolságú töltényekhez használt megnövekedett mennyiségű hajtóanyagot. Gander és Chamberlain csak ezeknek a fegyvereknek adta meg a súlyát, feltételezhetően a megnövelt kamra extra térfogatának köszönhetően. Ezeket a fegyvereket a "Bettungsschiessgerüst C/39" páncélozott egyszemélyes szerelvények használták. A maximális magassága 60° volt, és a helyzettől függően akár 360°-ig is átmehetett. A "C/39" rögzítés két rekeszből állt; a felső a fegyverek és a töltőberendezések helye, míg az alsó a lőszer emelőket, a motorokat, valamint a magasság- és átjáró motorokat tartalmazta. A ló teljes erővel volt felszerelve, és volt egy földalatti tárolója. A C/39-es szerelvényeket a dán Hanstholm erődbe és a norvég Kristiansandban található Vara erődbe is telepítették. Tervek készültek arra, hogy két ilyen felszerelést telepítsenek Cap de la Hague-ban és kettőt Paimpolban Franciaországban, módosítva a fegyvereket, amelyeket eredetileg a "Gneisenau" sikertelen átalakítására szánták, de ismeretlen okokból nem hajtottak végre. A dániai Oxsby-ban két újabb lovak felállítására irányuló munka jól haladt, de a háború végére befejezetlen volt. Néhány módosított SK C/34 ágyú 38 cm-es Siegfried K (E) vasúti ágyúként is szolgált, az egyiket az amerikai erők elfogták a Rhône-völgy kampányában
1944-ben. A 38 cm-es SK C/34 haditengerészeti ágyúhoz hasonlóan, a 38 cm-es Siegfried K ágyúkat nagyobb kamrával módosították, hogy kezeljék a speciális hosszú hatótávolságú "Siegfried" töltényekhez használt megnövekedett mennyiségű hajtóanyagot. A fegyver nem tudott áthaladni a felszerelésén, ehelyett egy kanyarodó szakaszon vagy egy "Vögele" forgóréten mozogva célzott.