A kezdeti elsőbbséget a levegő-föld verziója kapta, a kezdeti eredmények iránti bizalom olyan magas volt, hogy az USAAF 3500 rakétát rendelt, mielőtt bármelyiket is ténylegesen felszerelték volna egy repülőgépre, és remélte, hogy időben működőképes lesz az
Torch hadművelet, Észak-Afrika inváziója, 1942 októberében. Az M8 sikeres kilövése egy Curtiss P-40E vadászgépből 1942. július 6-án 600 000 egység beszerzési megrendelést eredményezett. A fejlesztés egy újratölthető kilövővel kezdődött, amelyet egy Douglas A-20 bombázó bombázóterébe lehet szerelni, de ez soha nem vált működőképesvé. Jelentős problémák voltak a hajtóanyagokkal, a biztosítékokkal és a szárnyak alatti indítócsövekkel, amelyek mind jelentősen késleltették az operatív bevetést.