Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Maradona újra kapitány volt Argentínának az olaszországi 1990-es világbajnokságon, még egy világbajnokság döntőjére. A bokás sérülés befolyásolta az általános teljesítményét, és sokkal kevésbé domináns volt, mint négy évvel ezelőtt. Miután megnyitó meccsüket elvesztették Kamerun ellen a milánói San Siro-n, Argentínát szinte kiiktatották az első fordulóban, csak harmadik helyen jutottak a csoportjukból. A 16-os döntő mérkőzésében Brazília ellen Torinóban Claudio Caniggia szerezte az egyetlen gólt, miután Maradona leállította. A negyeddöntőben Argentína Jugoszláviával találkozott Firenzében; a mérkőzés 120 perc után 0<unk>0-ra zárult, és Argentína büntetőütésekre lépett előre, annak ellenére, hogy Maradona egy gyenge lövéssel a kapus jobb oldalán hiányzott a lövésből. A félfinális mérkőzés a házigazda, Olaszország ellen Maradona színhelyén, a San Paolo stadionban, szintén büntetőütvényen végződött. Ezúttal azonban Maradona sikeres volt, mert bátran a hálóba gurította a labdát, és szinte pontosan megismételte az előző körben eldobott ütését. A római döntőben Argentína 1-0-ra vesztett Nyugat-Németország ellen, az egyetlen gól Andreas Brehme büntetőjátéka volt az 85. percben, miután Rudi Völler vitatott szabálysértést követett el.  Kérdés: Miért volt viszonylag rossz az argentin kapitányság az 1990-es világbajnokságon?
a bokaszérülés