Az Egyesült Királyság és a dominionok egyetértettek abban, hogy "egyenrangúak a státuszukban, és semmilyen módon nem alárendeltek egymásnak a bel- vagy külügyek bármely aspektusában, bár a koronához való közös hűség által egyesültek, és a Brit Nemzetek Közösségének tagjaként szabadon társulnak". A "Közösség" kifejezést hivatalosan a közösség leírására alkalmazták. A kapcsolat ezen aspektusait a 1931 Westminster-statútum formálta, amely ratifikáció nélkül vonatkozott Kanadára, de Ausztráliának, Új-Zélandnak és Új-Zélandnak ratifikálnia kellett a statútumot annak hatálybalépéséhez. Új-Zéland soha nem tette meg, mivel 1934. február 16-án a parlament beleegyezésével az új-zélandi kormány megszüntette a kormányzást, és önként visszatért a londoni irányításba. Új-Zéland később csatlakozott Kanadához, mint a 10. tartomány, és az ausztráliai koronához, és szabadon társult a brit Nemzetek Közösségének tagjaként.
1949-ben