Írj egy folytatást erre a bekezdésre - A hadtestet akcióba hívták, hogy reagáljanak a Csípő-hegy csatájára.
(egy ír lázadásról kapta a nevét). 1804. március 4-én sok ír lázadó fellázadt a Castle Hill-i kormányfarmon, a környéken lévő farmokból moszkétákkal és lándzsákkal felfegyverkezve, és tervezték, hogy kirúgják Parramattát és elfoglalják Sydney Town-t. Néhányan azt mondják, hogy hajókat akartak felvenni és visszamenni Írországba, mások szerint az volt a szándékuk, hogy két héttel később, Szent Patrik napján kihirdessék az Új Ír Köztársaságot. A riasztás este 11 körül ébresztette fel Johnston őrnagyot az álmából; ezután vezette az Új Dél-Wales Hadtest 29 katonáját egy kényszerített menetelésen Annandale-i barakkjukból Parramatta-ba. Hajnalban érkeztek, majd később reggel, a hűséges önkéntesek 50 milíciájával üldözték a lázadókat, akik a Green Hills felé tartottak, a mai Windsor felé. A lázadókkal való általálkozón Johnston túszul vette a lázadók vezetőit, és amikor ők és embereik nem adták meg magukat, a 'halál vagy szabadság' kiáltásokra a csapatok gyorsan elfojtották a lázadást. A következő három napban a következmények és az igazságszolgáltatás uralkodott. King kormányzó nagyra becsülte Johnston őrnagyot a tetteiért, még akkor is, ha Kingnek közvetlenül kellett beavatkoznia, hogy megállítsa a katonai kenguru bíróságot, hogy felakasztsa a lázadók egy-tizedét. Március 4-én éjfélkor Daniel Woodriff kapitány 150 emberből álló legénységet szállított partra, hogy segítsék az Új-Dél-Wales-i hadtestet és King kormányzót.