Írj folytatást erre a bekezdésre - Churchill véleménye szerint Coward többet tehetne a háborús erőfeszítésekért a csapatok és a belfronton szórakoztatásával, mint a hírszerzési munkával: "Menj és énekelj nekik, amikor a fegyverek lőnek - ez a munkád!" Gyáva, bár csalódott, követte ezt a tanácsot. Turnézott, színészkedett és énekelt fáradhatatlanul Európában, Afrikában, Ázsiában és Amerikában. Írt és felvette a háborús témájú népszerű dalokat, köztük a "London Pride" és a "Don't Let's Be Beastly to the Germans" dalokat. 1941-ben a német bombák lerombolták londoni otthonát, és ideiglenesen a Savoy Hotelben lakott. A Savoy környékén történt egyik légicsapás során csatlakozott Carroll Gibbonshoz és Judy Campbellhez az improvizált kabaréban, hogy elterelje a fogságban lévő vendégek figyelmét a félelmeikről. Coward másik háborús projektje, mint író, sztár, zeneszerző és társ-rendező (David Lean mellett) a "In Which We Serve" nevű haditengerészeti filmes dráma volt. A film népszerű volt az Atlanti-óceán mindkét oldalán, és a 1943-as Akadémia díjra kitüntetést kapott.
Szertartás. Coward egy tengerészeti kapitányt játszott, a karaktert a barátjára, Lord Louis Mountbattenre alapozta. Lean több gyáva darab filmes változatát is rendezte és adaptálta.