Írj folytatást erre a bekezdésre - A római püspökök hatalmára vonatkozó vita 1054-ben érte el a csúcspontját, amikor I. Cerularius Mihály megpróbálta megerősíteni a "Konstantinápolyi pátriárka" pozícióját, és úgy tűnt, hogy IX. Leó pápának vetette ki magát, mivel a pápák korábban megtiltották, hogy Konstantinápolyt pátriárkának nevezzék. A vita véget ért, amikor a pápa legátusa, Humbert bíboros kiközösítette Cerulariuszt, és cserébe Mihály kiközösítette a pápai legátusokat. A pátriárka azt gyanította, hogy a Hagia Sophia oltárán elhelyezett kiközösítési bikát Argyros, Dél-Olaszország parancsnoka, aki hosszan tartó vita volt I. Mihály Cerulariusszal, meghamisította. Bár ezt általában a "Nagy Csere" néven tekintik, történelmileg az esemény nem sokat változtatta meg a Kelet és a Nyugat közötti kapcsolatot abban az időben. Michael maga is tudta, hogy a pápa a normannok foglya volt abban az időben, amikor Humbert megérkezett, és amikor Michael-t kiközösítették, Leo pápa már meghalt, érvénytelenítve a pápai küldöttségek hatalmát. Ráadásul Mihály nem kiközösítette a pápát, sőt még a nyugati egyházat sem, hanem csak a pápai küldöttséget. Valószínűleg inkább a latinok mészárlására utalunk.
1182-ben, vagy a Konstantinápolyi zsákot a negyedik keresztes hadjárat 1204-ben, mint a két egyház közötti világosabb elkülönítést.