A következő mondatot fejezze be: Ralston 1996-ban lett a vezérkari főnökök elnökhelyettese. 1997-ben ő volt a legkedveltebb, hogy a közös vezérkari főnökök elnöke legyen, azonban egy titkos viszony felfedése után 2000 májusáig alelnök maradt. Ezután 2003 januárjáig az Észak-atlanti Szerződés Szervezetének (NATO) fővezérének volt Európában, amikor nyugdíjba vonult. Bill Clinton az "Életem" című emlékirataiban írja, hogy Ralstont arra használták fel, hogy megoldja a Pakisztánnal kialakult esetlegesen szűkös helyzetet, amelyben az Egyesült Államok pakisztáni légteret használna az al-Kaida afganisztáni találkozója elleni támadáshoz.
Amerikai nagykövetségi robbantások Kenyában és Tanzániában. Aggódtak az amerikaiak, hogy Pakisztán hírszerző szolgálatai elárulják a célpontokat, vagy ami még rosszabb, azt feltételezik, hogy a rakéták Indiából jöttek, ami potenciálisan nukleáris konfliktusokat vált ki az indiai szubkontinensen. Ahogy Clinton a "My Life" 799-es oldalán írja, "elhatároztuk, hogy elküldjük a vezérkari főnökség alelnökét, Joe Ralstont, hogy vacsorázzon a pakisztáni hadsereg legfőbb parancsnokával, amikor a támadásokat tervezték. Ralston elmondta neki (a pakisztáni tábornoknak), hogy mi történik néhány perccel azelőtt, hogy a rakétáink megszállták a pakisztáni légteret, túl későn, hogy figyelmeztessük a tálibokat vagy az Al-Kaidát, de időben, hogy elkerüljük, hogy lelőjék őket, vagy indítsanak egy ellenséges támadást Indiára. "