Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Hegel fő eredménye az idealizmus megkülönböztető kifejezésének kifejlesztése volt, amelyet néha abszolút idealizmusnak neveznek, amelyben például az elme és a természet, valamint a szubjektum és az objektum dualizmusát legyőzik. A szellem filozófiája konceptuálisan integrálja a pszichológiát, az államot, a történelmet, a művészetet, a vallást és a filozófiát. A mester-rabszolga dialektikáról szóló beszámolója nagy befolyással volt, különösen a 20. századi Franciaországban. Különös jelentőséggel bír a szellem (Geist, néha úgy is lefordítva, mint "elme") fogalma, mint a logikai fogalom történelmi megnyilvánulása és a látszólag ellentmondó vagy ellentétes tényezők "szublációja" (Aufhebung, integráció megszüntetés vagy csökkentés nélkül): példája a szükségesség és a szabadság, valamint az immanencia és a transzcendencia közötti látszólagos ellentét. Hegelt a 20. században a tézis, antitézis, szintézis hármaság megalkotójának tartják, de mint kifejezett kifejezést Johann Gottlieb Fichte-től származik. Hegel sok gondolkodót és írót befolyásolt, akiknek saját álláspontja széles körben változik. Karl Barth úgy írta le Hegelt, mint egy "protestáns Akvinászt", míg Maurice Merleau-Ponty azt írta, hogy "az elmúlt évszázad minden nagy filozófiai eszméje - Marx és Nietzsche filozófiája, fenomenológia, német egzisztencializmus és pszichoanalízis - Hegelben kezdődött".  Kérdés: Hogyan integrálja Hegel a pszichológiát és a történelmet a filozófiájába?
fogalmi szempontból