Az ENIAC-ben az ENIAC-csövek nagyjából minden nap leégtek, ami az ENIAC működésképtelenségének felét okozta. 1948-ig nem álltak rendelkezésre speciális, nagy megbízhatóságú csövek. A legtöbb ilyen meghibásodás azonban a felmelegedés és a lehűlés időszakában történt, amikor a csőmelegítők és a katódok a legnagyobb hőfeszültségnek voltak kitéve. A mérnökök csökkentették az ENIAC csőmeghibásodásait a két naponta egy cső elfogadható arányára. Egy 1989-es interjú szerint Eckert-tel: "Minden két nap körül meghibásodott egy cső, és 15 percen belül megtaláltuk a problémát". Kérdés: Hány cső fenntarthatóbb két napon belül?
egy