Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Átjáró: Az Egyesült Államokban a bizottságoknak nagy nehézségekkel kellett szembenézniük, hogy pénzhez jussanak a szikla építéséhez. Az 1873-as pánik gazdasági válsághoz vezetett, amely az évtized nagy részében fennmaradt. A Szabadság-szobor projekt nem volt az egyetlen olyan vállalkozás, amely nehézségekkel küzdött a pénzgyűjtéssel: az obeliszk építése, amelyet később Washington-emlékművként ismertek, néha évekig leállt; végül több mint három és fél évtizeden keresztül kellett befejezni. A Bartholdi-szobrot és azt a tényt is kritizálták, hogy az ajándékozásért az amerikaiaknak kellett kifizetniük a pedeszttal kapcsolatos költségeket. A polgárháborút követő években a legtöbb amerikai jobban kedvelte a realisztikus műalkotásokat, amelyek a nemzet történelmének hőseit és eseményeit ábrázolták, nem pedig az allegorikus alkotásokat, mint például a Szabadság-szobor. Az is volt az érzés, hogy az amerikaiaknak kell tervezniük az amerikai közműveket - az olasz születésű Constantino Brumidi kiválasztása, hogy díszítse a Kapitóliumot, intenzív kritikát váltott ki, annak ellenére, hogy természetes amerikai állampolgár volt. A Harper's Weekly azt kívánta, hogy "M. Bartholdi és francia unokatestvéreink 'elmentek volna az egész figuráról', és azonnal szobrot és állványt adtak volna nekünk". A The New York Times megjegyezte, hogy "egy igazi hazafi sem tűrheti el a bronz nőstények ilyen kiadásait a jelenlegi pénzügyi helyzetünkben". Az amerikai bizottságok az ilyen kritikákkal szembesülve évekig nem tettek semmit.  Kérdés: Mire vezetett az 1987-es pánik?
gazdasági válság