A második lengyel köztársaságot 1918-ban hozták létre, és független államként létezett egészen 1939-ig, amikor a náci Németország és a Szovjetunió megszállta Lengyelországot, ami a II. világháború kezdetét jelentette. A náci megszállás alatt 1939 és 1945 között több millió lengyel állampolgár halt meg a tervezett népirtás és kiirtás során. A lengyel menekültkormány mégis működött a háború során, és a lengyelek hozzájárultak a szövetséges győzelemhez a keleti és a keleti oldalon folytatott katonai hadjáratokban való részvétellel.
Nyugati frontok. A Szovjet Vörös Hadsereg nyugati előrelépései 1944-ben és 1945-ben arra kényszerítették a náci Németország erőit, hogy vonuljanak vissza Lengyelországból, ami egy műholdas kommunista ország létrehozásához vezetett, amelyet 1952-től a Lengyel Népköztársaság néven ismertek.