Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A Kongresszus felépítésének kérdése volt az egyik legmegosztóbb az alapítók között a Konvent alatt. Edmund Randolph Virginia-terve kétkamarás kongresszusra szólított fel: az alsóház "a népé", amelyet közvetlenül az Egyesült Államok népe választ, és a közvéleményt képviseli, és egy tanácskozóbb felsőház, amelyet az alsóház választ, amely az egyes államok képviselője lenne, és kevésbé lenne érzékeny a tömegérzés változásaira. A ház alsóháznak nevezik, a szenátus pedig a felsőház, bár az Egyesült Államok Alkotmánya nem használja ezt a terminológiát. A törvényhozáshoz mindkét ház jóváhagyása szükséges. A Virginia-terv olyan nagy államok küldöttjeinek támogatását nyerte, mint Virginia, Massachusetts és Pennsylvania, mivel a népességre alapozott képviseletre szólított fel. A kisebb államok azonban a New Jersey-tervet támogatták, amely egy egykamarás kongresszusra szólított fel az államok egyenlő képviseletével. Végül az egyezmény elérte a Connecticut-i kompromisszumot vagy a nagy kompromisszumot, amelynek értelmében a kongresszus egyik háza (a Képviselőház) az egyes államok lakosságának arányos képviseletet biztosítana, míg a másik (a Szenátus) egyenlő képviseletet biztosítana az államok között. Az Alkotmányt 1788-ban a szükséges számú állam (a 13-ból kilenc) ratifikálta, de a végrehajtását 1789. március 4-ére állapították meg. A ház 1789. április 1-jén kezdte meg munkáját, amikor először elérte a határozatképességet.  Kérdés: Kinek kell jóváhagynia a jogszabályt, hogy elfogadják?
Mindkét ház"