Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A Vénuszról egészen a 20. századig keveset fedeztek fel. Szinte alakzat nélküli lemezének nem volt rá utalása, hogy milyen lehet a felszíne, és csak a spektroszkópos, radar és ultraibolya megfigyelések fejlesztésével derült ki több titka. Az első ultraibolya megfigyeléseket az 1920-as években végezték el, amikor Frank E. Ross felfedezte, hogy az ultraibolya fényképek jelentős részleteket fednek fel, amelyek a látható és infravörös sugárzásban hiányoztak. Azt feltételezte, hogy ennek oka a sűrű, sárga alsó légkör, melyen magas cirrusz felhők vannak. A spektroszkópikus megfigyelések az 1900-as években adták az első nyomokat a Vénusz forgásáról. Vesto Slipher megpróbálta mérni a Vénusz fényének Doppler-eltolódását, de nem észlelte a forgást. Arra a következtetésre jutott, hogy a bolygónak sokkal hosszabb a forgási ideje, mint azt korábban gondolták. Az 1950-es években végzett későbbi kutatások kimutatták, hogy a forgás visszafelé halad. A Vénusz radar-megfigyeléseit először az 1960-as években végezték el, és a forgási időszak első méréseit biztosították, amelyek közel álltak a modern értékhez. Az 1970-es évek radar-megfigyelései először fedték fel a Vénusz felszínének részleteit. A rádióhullámok impulzusát az Arecibo Obszervatórium 300 m-es rádióteleszkópjával sugározták a bolygóra, és a visszhangok két nagyon reflektáló régiót tártak fel, az Alfa és a Béta régiókat. A megfigyelések egy fényes régiót is felfedtek, amelyet hegyekhez tulajdonítottak, és amelyet Maxwell Montes-nek neveztek. Ez a három elem az egyetlen olyan a Vénuszon, aminek nincs női neve.  Kérdés: Melyik bolygó felszínének részletes képeit figyelték meg először a 70-es években radarral?
Vénusz