Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  Áthaladás: A nagy sebesség miatt nagy erőt alkalmaztak a repülőgépre a kanyarok és a kanyarok során, és a repülőgép szerkezetének torzulását és torzulását okozták. Emellett aggodalomra adtak okot a szuperszonikus sebességek pontos ellenőrzésének fenntartása miatt. Mindkét problémát a fedélzeti és a külső elevonok közötti aktív arányváltozások oldották meg, amelyek különböző sebességeken változtak, beleértve a szupersonikus sebességet is. Csak a belső elevonok, amelyek a szárnyak legkeményebb részéhez vannak kötve, voltak aktívak nagy sebességgel. Ezen túlmenően a keskeny törzse azt jelentette, hogy a repülőgép meghajlott. Ez látható volt a hátsó utasok szemszögéből. Amikor bármely repülőgép áthalad a konkrét repülőgép-térfogat kritikus mach-án, a nyomás közepe hátrányba kerül. Ez a repülőgép leereszkedési momentumát okozza, ha a súlypont ott marad, ahol volt. A mérnökök egy speciális módon tervezték a szárnyakat, hogy csökkentsék ezt az elmozdulást, de még mindig volt egy 2 méteres elmozdulás. Ezt a trim vezérlés használatával is ellensúlyozni lehetett volna, de ilyen nagy sebességgel ez drámaian megnövelte volna az ellenállást. Ehelyett az üzemanyag eloszlása a repülőgép mentén a gyorsulás és a lassulás során elmozdult, hogy a súlypontot elmozdítsa, hatékonyan segédvezérlésként működve.  Kérdés: Melyik csoport tervezte a szárnyakat?
mérnökök