A 6. században Platón javasolt egy kozmológiát, amelyben a Föld egy oszlop (henger) részeként alakult, és minden dolog középpontjában fennmaradt. A Nap, a Hold és a bolygók lyukak voltak a Földet körülvevő láthatatlan kerékekben; a lyukakon keresztül az emberek láthatják a rejtett tüzet. Körülbelül ugyanabban az időben Püthagorasz úgy gondolta, hogy a Föld gömb (a napfogyatkozások megfigyelései szerint), de nem a középpontban; azt hitték, hogy egy láthatatlan tűz körül mozog. Később ezeket a nézeteket kombinálták, így a legtöbb tanult görög a 4. században a Földet a gömb középpontjában találta.
Anaximander