Lásd az alábbi szakaszt, majd válaszolj a kérdésre ugyanabban a nyelven, mint a szakasz:  A Prader-Willi-szindróma (PWS) egy genetikai rendellenesség, amely bizonyos gének működésének elvesztése miatt alakul ki. Az újszülötteknél a tünetek közé tartozik az izomgyengeség, a rossz táplálkozás és a lassú fejlődés. Gyermekkorától kezdve az ember állandóan éhes lesz, ami gyakran elhízáshoz és 2-es típusú cukorbetegséghez vezet. Emellett a gyenge vagy mérsékelt intellektuális fogyatékosság és a viselkedési problémák is jellemzőek. Gyakran a homlok keskeny, a kezek és a lábak kicsiek, a magasság alacsony, a bőr világos színű, és az érintettek többsége nem képes gyermekeket szülni. Az esetek körülbelül 74%-ában az apa 15-ös kromoszómájának egy része törölve fordul elő. Az esetek további 25%-ában az embernek két másolata van a 15-ös kromoszómából az anyjától, és egy sem az apjától. Ahogy az anyától származó kromoszóma részei kikapcsolódnak, bizonyos gének működő másolatai nem maradnak. A PWS általában nem öröklődik, hanem a genetikai változások a petesejt, a spermium vagy a korai fejlődés kialakulása során történnek. Nem ismertek kockázati tényezők. Azoknál, akiknek egy gyermekük PWS-es, kevesebb, mint 1% az esélye, hogy a következő gyermekük is megbetegszik. Az Angelman-szindrómában hasonló mechanizmus fordul elő, kivéve, hogy a hibás 15-ös kromoszóma az anyától származik, vagy két másolata az apától származik. A Prader-Willi szindrómának nincs gyógymódja. A kezelés azonban javíthatja az eredményeket, különösen, ha korán megkezdik. Újszülötteknél az etetési nehézségeket táplálókörrel lehet támogatni. A szigorú táplálkozási felügyelet általában három éves kor körül kezdődik, egy edzésprogrammal együtt. A növekedési hormon terápia is javítja az eredményeket. A tanácsadás és a gyógyszerek segíthetnek bizonyos viselkedési problémákban. A felnőttkorban gyakran szükség van csoportotthonokra. A PWS 10 000-ből 1 és 30 000-ből 1 embert érint. A hímeket és a nőket egyaránt érinti. Az állapotot Andrea Prader, Heinrich Willi és Alexis Labhart után nevezték el, akik részletesen leírták 1956-ban. Egy korábbi leírást John Langdon Down készített 1887-ben.  Kérdés: Milyen kétféle kezelés segíthet a viselkedési problémákban?
Tanácsadás és gyógyszerek