Írj folytatást erre a bekezdésre - Az Egyesült Államok Fülöp-szigetek visszafoglalására irányuló kampányának megállítására tett utolsó kísérletében a Japán Birodalmi Haditengerészet visszavágott a "Shō-Gō" 1-vel, egy háromirányú támadással, amelynek célja az amerikai kétéltű erők Leyte-öbölben való megsemmisítése volt. A terv szerint Jisaburō Ozawa altengernagy a fennmaradt japán hordozókat csaliként használta fel, hogy a TF 38 amerikai hordozóit a Fülöp-szigeteki tengerpartoktól távolítsa el, lehetővé téve a japán császári admirálisok Takeo Kuritának, Kiyohide Shimának és Shōji Nishimurának, hogy felszíni akciócsoportokat vezessenek a San Bernardino-szoroson és a Surigao-szoroson keresztül, ahol találkoznak és megtámadják az amerikai tengerpartokat. Az "Iowa" kísérte a TF 38-at a japán központi erő elleni támadások során Kurita admirális parancsnoksága alatt, miközben a Sibuyan-tengeren keresztül haladt a San Bernardino-szoros felé. E támadások jelentett eredményei és a japán Központi Erő látszólagos visszavonulása miatt William "Bull" Halsey admirális úgy vélte, hogy ez az erő hatékony harci csoportként tönkrement; ennek eredményeképpen az "Iowa" a TF 38-al a japán Északi Erő után gőzölte az Engaño-foknál, Luzonban. 1944. október 25-én, amikor az Északi Erő hajói majdnem az Iowa ágyúinak hatótávolságában voltak, hír érkezett, hogy a japán Központi Erő megtámadott egy csoport amerikai kísérőhordozót Samar partjainál. Ez a fenyegetés az amerikai tengerpartokra arra kényszerítette a TF 38-at, hogy fordítsa az irányt és a gőzt, hogy támogassa a sérülékeny kísérőflottát, de a 7. flotta heves ellenállása a Samar melletti csatában már a japánok visszavonulását okozta, és az "Iowa" megtagadta a felszíni fellépést. A Leyte-öböl csata után
Az "Iowa" a Fülöp-szigetek partjainál tartózkodott, és a Luzon és Formosa elleni támadások idején a hordozókat figyelte. 1944 decemberének végén elhajózott a nyugati part felé.