V roce 1690 se staré pirátské způsoby začaly vytrácet, když evropské vlády začaly odmítat politiku "žádný mír za hranicí". Zloděje bylo těžké ovládat; někteří dokonce zapletli své kolonie do nechtěných válek. Především při společném francouzsko-bukanérském obléhání Cartageny v roce 1697
, vedený Bernardem Desjeanem, baronem de Pointis, se piráti a francouzští pravidelní vojáci rozešli na extrémně hořkých podmínkách. Místní karibští úředníci méně tolerovali piráty, a proto se stále častěji obrátili na legální práci nebo se připojili k pravidelným pirátským posádkám, které hledaly kořist v Indickém oceánu, na východním pobřeží Severní Ameriky nebo v západní Africe, stejně jako v Karibiku.