Napíšeš pokračování tohoto odstavce - Dmitrij Šostakovičova Symfonie č. 7 v C-dur, Op. 60, přezdívaná Leningrad, byla zahájena v Leningradu, dokončena ve městě Samara (tehdy známý jako Kujbyšev) v prosinci 1941 a poprvé uvedena v tomto městě 5. března 1942. Původně věnovaná Leninu, byla nakonec předána na počest obléhaného města Leningradu, kde byla poprvé zahrána za hrozných okolností 9. srpna 1942, během obléhání německými a finskými vojáky.
síly. "Leningrad" se brzy stal populárním jak v Sovětském svazu, tak na Západě jako symbol odporu proti fašismu a totalitarismu, částečně díky skladatelskému mikrofilmu partitury v Samárě a jejímu tajnému doručení přes Teherán a Káhiru do New Yorku, kde Arturo Toscanini vedl vysílaný výkon (19. července 1942) a časopis "Time" umístil Šostakoviče na obálku. Tato popularita se po roce 1945 poněkud vytratila, ale dílo je stále považováno za hlavní hudební svědectví 27 milionům sovětských lidí, kteří ztratili své životy ve druhé světové válce, a často se hraje na leningradském hřbitově, kde je pohřbeno půl milionu obětí 900denního obléhání Leningradu.