Polská politická krize v roce 1968, také známá v Polsku jako březen 1968, studentský pochod, nebo březnové události (), byla řada velkých studentských, intelektuálních a dalších protestů proti komunistickému režimu Polské lidové republiky. Krize vedla k potlačení studentských stávek bezpečnostními silami ve všech hlavních akademických centrech v celé zemi a následné potlačení polského disidentského hnutí. To bylo také doprovázeno masovou emigrací po antisemitské (značené "anti-sionistické") kampani vedené ministrem vnitra, generálem Mieczysławem Moczarem, se souhlasem prvního tajemníka Władysława Gomułky z Polské sjednocené dělnické strany (PZPR). Protesty se překrývaly s událostmi Pražského jara v sousedním Československu, což mezi intelektuály vzbudilo nové naděje na demokratické reformy. Československé nepokoje vyvrcholily invazí Varšavské smlouvy na Československo
20. srpna 1968.