Od útoku na Pearl Harbor byly kontinentální Spojené státy vystaveny leteckým útokům, když se zapojily do války s Japonskem, jako například bombardování Dutch Harboru
, Lookout Air Raids, a bomby balónů Fu-Go, ale tyto byly považovány za menší nebo zanedbatelné a neudělali nic, aby poškodili americkou morálku a válečné úsilí. Podél pobřeží Atlantiku, nedostatek pobřežního výpadku sloužil k obrysu spojeneckých lodí a tím je vystavil útoku německých ponorek. Pobřežní komunity se bránily zavedení výpadku elektřiny z důvodů pohodlí, s odvoláním na potenciální škody na cestovním ruchu. Výsledkem byla katastrofální ztráta lodní dopravy, kterou němečtí ponorci nazvali "Druhé šťastné období". V městech a pobřežních oblastech byly odpojky prováděny dlouho poté, co existovala jakákoli nepřátelská hrozba; primárním účelem byla psychologická motivace civilního obyvatelstva, které vidělo odpojky jako vlasteneckou povinnost.