Během nepokojů se dříve neznámé skupiny podporující nezávislost a anexe, jako například Informační centrum pro lidská práva v jižní Mongolsku (SMHRIC), staly zdrojem nepotvrzených obvinění z napětí pro zahraniční média, což vedlo Čínu k kritice skupin v zahraničí, které podle ní "se snaží tento incident vyvolat z skrytých důvodů". Počáteční zprávy západních médií popisovaly protesty jako "etnické nepokoje" a přirovnávaly je k nepokojům v Tibetu v roce 2008 a nepokojům v Ürümqi v červenci 2009.
, ale ředitel SMHRIC řekl, že protesty se zaměřily na zákonná práva pro pastýře a že "nezmínili vyšší autonomii nebo nezávislost". Redakční článek v Global Times Komunistické strany kritizoval SMHRIC jako "mající málo spojení s místní situací" a kritizoval zahraniční média za to, že do protestů čtou etnickou politiku, a řekl, že "protesty nezaznamenaly žádné násilí mezi různými etnickými skupinami".