V 60. a 70. letech 20. století se Nicolae Ceaușescu stal generálním tajemníkem Komunistické strany (1965), předsedou Státní rady (1967) a v roce 1974 převzal nově zavedenou funkci prezidenta. Ceaușescuovo odsouzení sovětské invaze do Československa v roce 1968
a krátké uvolnění vnitřní represe vedlo k pozitivnímu obrazu doma i na Západě. Rychlý hospodářský růst, který byl částečně podněcován zahraničními úvěry, však postupně ustál úsporným opatřením a politickým útlakem, které vedly k násilnému pádu jeho totalitní vlády v prosinci 1989.