V roce 1656 byl postaven studniční dům a v roce 1661 studna byla popsána jako "slavná" Joshua Childreyem ve své knize "Přírodní vzácnosti Anglie, Skotska a Walesu". V roce 1662 doufal Thomas Fuller v knize "Worthies of England", že jeho vody zachrání tolik životů, kolik jich bylo ztraceno v bitvě u Barnetu.
, a Samuel Pepys zaznamenal své návštěvy v letech 1664 a 1667 ve svém "deníku", přičemž při své první návštěvě vypil pět sklenic vody, což způsobilo, že musel "sedm nebo osmkrát na cestě" domů močit. Studna byla také zmíněna Danielem Defoem ve své "Putování po celém ostrově Británie" (1720). Byl populární až do 18. století, ale následně upadl, dokud nebyl obnoven v 20. století. V roce 1937 byl postaven nový studniční dům ve stylu Tudorů, který byl obnoven v roce 2018.