Z pádu Singapuru během druhé světové války si Nový Zéland uvědomil, že se už nemůže spoléhat na Británii, aby bránila Britské impérium. Novozélandští vojáci podporovali Brity v úspěšné bitvě proti komunistickému povstání v Malajsii
a udržovala stíhací letku v Singapuru, a později na Kypru, opět podporující britské síly. Nový Zéland diplomatů usiloval o spojenectví se Spojenými státy americkými, a v roce 1951 přistoupil k smlouvě ANZUS mezi Novým Zélandem, Austrálií a USA. Na oplátku za americkou záruku ochrany se Nový Zéland cítil povinen podpořit Ameriku v jejích válkách a Nový Zéland přidělil své síly do korejské války (1950-1953) pod záštitou Spojených národů a do války ve Vietnamu. V sedmdesátých letech se mnoho Nového Zélandu začalo cítit nepříjemně s podporou své země pro USA, zejména ve Vietnamu a ohledně návštěv amerických válečných lodí s jaderným pohonem a zbraněmi. Třetí labouristická vláda (1972-1975) stáhla novozélandské jednotky z války ve Vietnamu a protestovala proti francouzským jaderným zkouškám v Tichém oceánu, přičemž v jedné fázi vyslala válečnou loď, aby působila jako nesouhlasný svědek zkoušek.