Stjernfelt absolvoval Královskou švédskou námořní akademii v roce 1940 a byl pověřen jako důstojník a přidělen k pobřežnímu dělostřeleckému pluku Vaxholm 9. dubna, dříve než bylo plánováno kvůli německému útoku na Dánsko a Norsko. Ve stejný den musel zmobilizovat jednotku v přístavu směrem ke Stockholmu. Již jako mladý poručík se stal velitelem dělostřelecké baterie na ostrově Roten v severním Alandském moři, baterie, která byla v plné bojové připravenosti po celou dobu druhé světové války. V raném věku se začal zajímat o vojenskou historii. Krátce po skončení druhé světové války
, jezdil na kole se svou novou manželkou Borghildou podél invazního pobřeží Normandii, shromažďoval informace jak v terénu, tak od německých velitelů, kteří tam vedli obranu. Výsledkem byla kniha "Alarm i Atlantvallen" ("Alarm v Atlantické zdi"). Francouzské vydání této knihy podnítilo generála Charlese de Gaullea, aby napsal vděčný dopis.