Zbrojený konflikt eskaloval během závěrečné fáze druhé světové války, když Irgun vyhlásil povstání v únoru 1944, ukončil přestávku v operacích, které začaly v roce 1940. Od vraždy barona Moyneho Lechem v roce 1944 Hagana aktivně bojovala proti Irgunu a Lechem v období mezinárodních bojů mezi Židy známých jako lovecká sezóna, což účinně zastavilo povstání. Nicméně na podzim roku 1945, po skončení druhé světové války v Evropě (dne dubna až května 1945) a v Asii (září 1945), když se ukázalo, že Britové nedovolí významnou židovskou imigraci a nemají v úmyslu okamžitě založit židovský stát, Haganah začala období spolupráce s dalšími dvěma podzemními organizacemi. Společně vytvořili Židovské hnutí odporu. Haganah se zdržela přímé konfrontace s britskými silami a soustředila své úsilí na útok na britskou imigrační kontrolu, zatímco Irgun a Lehi útočili na vojenské a policejní cíle. Hnutí odporu se rozpustilo uprostřed vzájemných obvinění v červenci 1946, po bombovém útoku na hotel King David. Irgun a Lehi začali jednat nezávisle, zatímco hlavní podzemní milice, Haganah, pokračovala v činnosti hlavně na podporu židovské imigrace. Hagana opět krátce pracovala na potlačení operací Irgun a Lehi, kvůli přítomnosti vyšetřovacího výboru OSN v Palestině. Po přijetí rezoluce OSN o Plánu rozdělení dne 29. listopadu 1947, občanská válka
Mezi palestinskými Židy a Araby zastínilo předchozí napětí obou s Brity. Nicméně britské a sionistické síly pokračovaly v střetu po celou dobu občanské války až do ukončení britského mandátu nad Palestinou a izraelské deklarace nezávislosti dne 14. května 1948.