Jeho debut v McLarenu vyvolal rozruch, když překonal Sennu v kvalifikaci na Velkou cenu Spojených států v roce 1990 a získal pole position. Zpočátku si Berger stěžoval na nedostatek místa v modelu McLaren MP4/5&lt;/a&gt;B pro sezónu 1990, který byl navržen v sezoně 1988/89 pro kratší modely Senna a Prost. V Grand Prix Kanady v roce 1990 skončil Berger jako první, asi 45 sekund před eventuálním vítězem Sennou, ale byl penalizován o jednu minutu za plížení se na startu před zelenými světly. Berger také startoval z pole position na Velké ceně Mexika v roce 1990
- Ne, ne. V roce 1990 se Bergerovi nepodařilo vyhrát závod pro svůj nový tým, zatímco jeho týmový kolega Senna vyhrál šampionát řidičů podruhé.