V roce 1789 byl zvolen knězem z Nancy do generálního parlamentu, kde se brzy proslavil jako jeden ze zástupců kněží a laiků jansenistických nebo gallikanských sympatií, kteří podporovali revoluci. Byl jedním z prvních kněží, kteří se připojili ke třetímu stavu, a tak významně přispěl k sjednocení tří řádů; předsedal zasedání, které trvalo šedesát dva hodin, zatímco byla napadena Bastille
a mluvil vehementně proti nepřátelům národa. Později sehrál vedoucí roli při zrušení privilegií šlechty a církve.