V rámci přípravy na následující sezónu Dortmund utratil značné množství peněz na nákupy hráčů, s výdaji přes 119 milionů eur na jedenáct hráčů, ačkoli většina z toho byla učiněna k vyrovnání odchodu klíčových hráčů Mats Hummels, İlkay Gündoğan a Mkhitaryan, kteří mezi sebou získali celkem 104 milionů eur. Tuchelu se však podařilo nahradit je všestranným výstupem Ousmane Dembélé, Marc Bartra a Raphaël Guerreiro, přičemž poslední viděl nejvíce drastický posun v taktické a poziční změně, často byl nasazen jako nově převedený centrální prostředník z levého záložníka. Guerreiro, který podepsal po úspěšném období na EURO 2016, předvedl skvělé driblické schopnosti; vlastnosti považované za málo v prostředním poli. Tato poziční změna umožnila maximalizovat potenciál Guerreira pod Tuchelem, když hrál v tridentovém středu vedle Castrova a Weigla, v systému, který byl obraně bezpečný a také poskytoval větší útočnou hrozbu, než byla dříve viděna. Široká postava Bartraho, který hrál na pozici pravého obránce a centrálního obránce, v kombinaci s rychlým útočným ohrožením širokých hráčů Dembélého a Pulisic, umožnila Dortmundu mnohem rychlejší přechod mezi systémy. Tento důraz na rychlost viděl Pierre-Emerick Aubameyang zaznamenat 56 gólů v 63 ligových vystoupení pod Tuchel. Díky tomu se Dortmund vrátil do finále.
v DFB-Pokal, kde Tuchel vyhrál svou první významnou čest jako trenér, stejně jako první trofej klubu za pět let, když porazili Eintracht Frankfurt 2<unk>1, s góly jak Dembélé a Aubameyang.