V 19. století byla Británie centrem rychlé urbanizace a v důsledku toho se projevily mnohé zdravotní a hygienické problémy, například epidemie cholery a pandemie. To vedlo k tomu, že Velká Británie hrála velkou roli ve vývoji veřejného zdraví. Před objevením spojení mezi kontaminovanou pitnou vodou a nemocemi, jako je cholera a jiné nemoci přenášené vodou, byla k ospravedlnění výskytu těchto nemocí použita teorie o miasmě. Teorie miasmy je teorie, že některé nemoci a nemoci jsou produktem "špatného vzduchu". Vyšetřování lékaře Johna Snowa ve Spojeném království během epidemie cholery v Broad Street v roce 1854 objasnilo spojení mezi nemocemi přenášenými vodou a znečištěnou pitnou vodou. Ačkoli ještě nebyla vyvinuta teorie o bakteriích, Snowovy pozorování ho vedly k tomu, že zamítl převládající teorii o miasmach. Jeho esej z roku 1855 "O způsobu přenosu cholery" přesvědčivě prokázal roli zásobování vodou při šíření epidemie cholery v Soho, s použitím bodové distribuční mapy a statistického důkazu, který ilustruje spojení mezi kvalitou zdroje vody a případy cholery. Během epidemie v roce 1854 shromáždil a analyzoval údaje, které prokázaly, že lidé, kteří pili vodu z kontaminovaných zdrojů, jako například z čerpadla Broad Street,
umírali na choleru mnohem častěji než ti, kteří dostali vodu odjinud. Jeho údaje přesvědčily místní radu, aby vyřadila vodní čerpadlo, což okamžitě ukončilo epidemii.