Píše se pokračování tohoto odstavce - Slovo o španělských potížích v roce 1808 v napoleonských válkách brzy dosáhlo Caracasu, ale teprve 19. dubna 1810 se jeho "cabildo" (městská rada) rozhodla následovat příklad, který před dvěma lety stanovily španělské provincie. Dne 5. července 1811 vyhlásila sedm z deseti provincií Generálního kapitánství Venezuely svou nezávislost ve venezuelském prohlášení o nezávislosti. První venezuelská republika byla ztracena v roce 1812 po zemětřesení v Caracasu v roce 1812 a bitvě u La Victoria (1812). Simón Bolívar vedl "Obdivuhodnou kampaň", aby znovu dobyl Venezuelu, a v roce 1813 založil Druhou republiku Venezuely; ale ani to netrvalo dlouho, protože došlo k kombinaci místního povstání a španělského královského dobytí
- Ne, ne. Teprve jako součást Bolívarovy kampaně za osvobození Nové Granady v roce 1819-20 dosáhla Venezuela trvalé nezávislosti na Španělsku (původně jako součást Velké Kolumbie).