V Londýně v červnu 1866 si epidemie v East Endu vyžádala 5 596 životů, právě když město dokončovalo výstavbu svých hlavních kanalizačních a vodních systémů (viz londýnský kanalizační systém); část East Endu nebyla zcela dokončena. Epidemiolog William Farr identifikoval jako zdroj kontaminace Východní londýnskou vodní společnost. Farr využil předchozí práci Johna Snowa a dalších, kteří poukazovali na kontaminovanou pitnou vodu jako na pravděpodobnou příčinu cholery v epidemii z roku 1854
- Ne, ne. Rychlé jednání zabránilo dalším úmrtím. Ve stejném roce způsobilo použití kontaminované kanálové vody v místních vodárenských zařízeních menší ohnisko v Ystalyfere v jižním Walesu. Nejvíce se to dotklo zaměstnanců společnosti a jejich rodin a 119 z nich zemřelo.