Autor rukopisu De analysi per aequationes numero terminorum infinitas, zaslaného Isaacem Barrowem Johnu Collinsovi v červnu 1669, byl Barrowem v dopise zaslaném Collinsovi v srpnu téhož roku označen za "[...] mimořádného génia a dovednosti v těchto věcech". Newton se později zapojil do sporu s Leibnizem o prioritě ve vývoji kalkulusu (Leibnizova kontroverze o Newtonovi). Většina moderních historiků věří, že Leibniz a Leibniz rozvíjeli nezávisle, ačkoli s různými matematickými příležitostmi. Jeho práce na toto téma, obvykle označovaná jako fluxions nebo kalkulus, je nyní publikována mezi Newtonovými matematickými články. Autor rukopisu De analysi per aequationes numero terminorum infinitas, zaslaného Isaacem Barrowem Johnu Collinsovi v červnu 1669, byl Barrowem identifikován v dopise zaslaném Collinsovi v srpnu téhožného roku jako "[...] mimořádného génia a dovednosti v těchto vě
Newton a Leibniz