Japonská císařská armáda použila námořní raketomety typu 4 20 cm (8 palců) a armádní raketomety typu 4 40 cm (16 palců) proti mariňákům a vojenským jednotkám Spojených států na Iwo Jima a Okinawě a vojenským jednotkám Spojených států během bitvy o Luzon, stejně jako sovětským jednotkám Rudé armády během kampaně v Mandžusku.
, Jižní Sahalin a Kurilská ostrovní kampaň. Jejich nasazení bylo omezeno ve srovnání s jinými typy minometů a střely na 40 cm střelecké rakety byly tak velké a těžké, že se musely naložit pomocí malých ručně ovládaných jeřábů, ale byly extrémně přesné a měly výrazný psychologický účinek na opoziční vojáky, kteří je nazývali "Screaming Mimis", přezdívka původně používaná pro německou sérii raketových minometů Nebelwerfer v evropském divadle operací. Byly často používány v noci, aby zakryly místa svého vypuštění a zvýšily svou rušivost a psychologickou účinnost. Japonské 20 cm rakety byly vypuštěny z trubek nebo odpalovacích koryt, zatímco větší rakety byly vypuštěny z ocelových ramp posílených dřevěnými monopody.