Generál Jiang Dingwen z první válečné zóny vyprávěl o chování civilistů v Henanu: "Během tažení byl neočekávaným jevem, že lidé z hor v západním Henanu zaútočili na naše vojáky, vzali si zbraně, náboje a výbušniny, a dokonce i vysoce výkonné minomety a rádiové vybavení... Obklíčili naše vojáky a zabili naše důstojníky. Slyšeli jsme to dost často. Vedoucí vesnic a baojia (skupiny s vzájemnou odpovědností) prostě utekli. Zároveň nám vzali zásoby obilí a zanechali jejich domy a pole prázdné, což znamenalo, že naši důstojníci a vojáci měli mnoho dní bez jídla". To byla pomsta za povodně Žluté řeky v roce 1938.
a čínský hladomor v letech 1942-1943. Zpráva generála Jianga dále uvádí: "Ve skutečnosti je pro mě opravdu bolestivé to říci: nakonec škody, které jsme utrpěli z útoků lidu, byly vážnější než ztráty z bitev s nepřítelem". Zemědělci z Henanu vyzvedli zbraně, které vojáci Kuomintangu opustili, aby se bránili proti Japoncům. Navíc, když armáda Kuomintangu nařídila místním obyvatelům Henanu zničit místní silnice, aby zabránila japonskému postupu, odmítli. Ve skutečnosti se někdy vrátili v noci a opravovali silnice, které armáda roztrhala během dne.