- První období stagflace začalo v sedmdesátých letech po katastrofálním nástupnictví
Východního Pákistánu, následované přiznáním porážky v rukou hlavního soupeře Indie v prosinci 1971. Ačkoli se vláda Zulfikara Aliho Bhutta pokusila ukončit toto období, bylo následně ukončeno vojenskou vládou Zia-ul-Haq v 80. letech. Ukončení sovětské angažovanosti v Afghánistánu a omezení americké pomoci obnovilo druhé období stagflace v devadesátých letech. Během této doby se jak Benazir Bhutto, tak Nawaz Sharif pokoušeli vypořádat se se stagflací, přičemž Nawaz Sharif poprvé zavedl ekonomickou liberalizaci a privatizaci najednou v 90. letech. Druhé období následně ukončil Shaukat Aziz, který v roce 2000 zavedl mnohem přísnější daňovou, měnovou a finanční rozvojovou politiku. Třetí období se opět vrátilo po volbách v roce 2008 a rozšíření militantnosti v západním Pákistánu, které následovalo po globální finanční krizi. Přední pákistánští ekonomové, odborníci, technici a finanční vědci si nejsou jisti, co způsobuje stagflaci v zemi, a mnozí připisují toto období několika faktorům, které mohly způsobit stagflaci, včetně role státu ve válce proti terorismu, korupci, přísné měnové politice a několika dalších faktorů.