V poválečném období byl Władysław Litmanowicz jedním z předních polských šachistů. V letech 1948 až 1955 se pětkrát objevil v finále polského šachového mistrovství. Jeho nejlepší výsledek byl dosažen v roce 1951 v Lodz, kde se umístil na 8. místě. Od roku 1951 byl místopředsedou Sportovní komise šachové sekce Hlavní komise tělesné kultury a hrál významnou roli v jejích aktivitách. Svou pozici v organizaci vděčil zastupitelstvu. V roce 1952 se objevil na mezinárodním turnaji v Międzyzdroje a reprezentoval Polsko na 10. šachové olympiádě.
v Helsinkách (0,5 bodu ve 4 zápasech).