Vláda Vichy v čele s maršálem Philippe Pétainem a Pierrem Lavalem aktivně spolupracovala na vyhlazování evropských Židů. Účastnila se také Porajmosu, vyhlazování Romů a vyhlazování dalších "nežádoucích osob". Vichy otevřelo řadu koncentračních táborů ve Francii, kde uvěznilo Židy, cikány, homosexuály, politické odpůrce atd. Pod vedením Reného Bousqueta pomohla francouzská policie při deportaci 76 000 Židů do vyhlazovacích táborů. V roce 1995 prezident Jacques Chirac oficiálně uznal odpovědnost francouzského státu za deportaci Židů během války, zejména více než 13 000 obětí Vel' d'Hiv Roundup
v červenci 1942, kdy se Laval rozhodl z vlastní vůle (a bez žádosti německých okupačních úřadů) deportovat děti spolu s jejich rodiči. Válku přežilo pouze 2500 deportovaných Židů. Bitva o Marseille v roce 1944 byla další událostí, během níž francouzská policie pomáhala Gestapu při masivním nájezdu, který zahrnoval plán na přetvoření města zahrnující zničení celé čtvrti v populárním Starém přístavu. Několik spolupracovníků bylo v osmdesátých letech souzeno za zločiny proti lidskosti (Paul Touvier atd.), zatímco Maurice Papon, který se stal po válce prefektem pařížské policie (funkce, v níž se ilustroval během pařížského masakru v roce 1961), byl v roce 1998 odsouzen za zločiny proti lidskosti. Byl ministrem rozpočtu za prezidenta Valéry Giscarda d'Estainga. Jiným spolupracovníkům, jako je Emile Dewoitine, se podařilo mít po válce důležité funkce (Dewoitine byl nakonec jmenován vedoucím Aérospatiale, firmy, která vytvořila letadlo Concorde). Diskuse o spolupráci státu jsou ve Francii v roce 2008 stále velmi intenzivní.