Vyplňte následující větu: Proces standardizace začal ve středověku, zejména pod vlivem burgundského vévodského dvora v Dijonu (Brusel po roce 1477). Dialekty Flander a Brabantu byly nejvlivnější v této době. Proces standardizace se stal mnohem silnější v 16. století, a to především na základě městského brabanského dialektu Antverp. V roce 1585
Antverpy padly do rukou španělské armády: mnozí uprchli do Holandska a ovlivnili městské dialekty této provincie. Brabantština měla ve srovnání s ostatními hlavními nizozemskými dialekty velký vliv na vývoj holandštiny. Důvodem bylo, že Brabant byl dominantním regionem v Nizozemsku, když v 16. století začala standardizace nizozemského jazyka. První významná formace standardního holandštiny se také odehrála v Antverpách, kde se mluví brabantským dialektem. Výchozí jazyk, který byl vyvíjen v této době, měl proto především brabantské vlivy. Brabantský dialekt 16. století je poměrně blízký hovorové holandštině. Nizozemský standardní jazyk se vyvinul hlavně z brabantských a později z některých holandských nářečí po 16. století. Od 16. století se holandština téměř nezměnila. V roce 1637 byl učiněn další důležitý krok směrem k sjednocenému jazyku, když byl vydán první významný překlad Bible do holandštiny, Statenvertaling, který rozuměli lidé z celé Spojené provincie. Používal prvky z různých dialektů, ale mluvená forma byla většinou založena na městských dialektech z provincie Holandsko. Proto se říká, že "holandský jazyk se narodil ve Flandrech, vyrostl v Brabantu a dosáhl zralosti v Holandsku". Současně probíhal proces standardizace v oblasti horního Německa. Nakonec všechny regiony východně od politické hranice Nizozemska přijaly jedinou německou "Hochsprache", která od devatenáctého století prolomila dialektní kontinuum.