V roce 1825 císař Minh Mạng, syn a nástupce Gia Longa, zakázal zahraniční misionáře ve Vietnamu, na základě toho, že zvrácení lidí. Zákaz se ukázal z velké části neúčinný, protože misionáři pokračovali ve své činnosti ve Vietnamu a účastnili se ozbrojených povstání proti Minh Mạngovi, jako je povstání Lê Văn Khôi.
(1833<unk>1835). Úplně zakázal katolicismus, stejně jako francouzské a vietnamské kněze (1833-1836), což vedlo k pronásledování francouzských misionářů. Mezi ně patří mučednictví Josefa Marchanda v roce 1835 nebo Pierra Borieho v roce 1838. Tyto události ve Francii podnítily mezi mladými muži touhu zasáhnout a chránit katolickou víru.