Napíšeš pokračování tohoto odstavce - 1. února 1960, v Greensboro sit-ins
Čtyři afroameričtí studenti protestovali proti segregaci a zákonům Jim Crow tím, že seděli u stolu "pouze pro bělochy". Použití sit-inů jako prostředku protestu se stalo stále populárnější po celém Jihu a organizátoři proti segregaci začali vidět vysokoškolské studenty jako potenciální zdroj. Studentský nenásilný koordinační výbor (SNCC) hrál ústřední roli v hnutí za občanská práva v šedesátých letech. Studentský nenásilný koordinační výbor byl založen na počátku roku 1960 v Raleigh v Severní Karolíně v reakci na úspěch vlny sit-inů v jižních univerzitních městech, kde černí studenti odmítli opustit restaurace, ve kterých jim byla odepřena služba na základě jejich rasy. Tato forma nenásilného protestu přivedla SNCC k národní pozornosti a vrhla drsné světlo na bílý rasismus na jihu. Southern Christian Leadership Council (SCLC) Martina Luthera Kinga mladšího svolala koncem téhož roku konferenci o založení nové organizace, a z toho vyrostl Student Nonviolent Coordinating Committee (SNCC, obvykle vyslovován jako "snick"). Bílí a černí aktivisté spojili síly s Kongresem rasové rovnosti (CORE) a jeli společně autobusy do jižních měst, aby protestovali proti segregovaným autobusovým terminálům. SNCC si brzy získala pověst "šokových jednotek" hnutí za občanská práva.