Když v listopadu 1982 Jurij Andropov nastoupil na post Leonida Brežněva jako vůdce Sovětského svazu, hlavní západní noviny a časopisy zveřejňovaly o něm na titulních stránkách četné fotografie a články. Většina zpráv byla negativní a dávala dojem nové hrozby pro stabilitu západního světa. Andropov byl sovětským velvyslancem v Maďarsku během maďarské revoluce v roce 1956 a předsedou KGB od roku 1967 do roku 1982; během svého působení byl na Západě známý za rozdrcení Pražského jara
a brutální potlačování disidentů, jako Andrej Sacharov a Aleksandr Solženicyn. Začal svou funkci sovětského vůdce posílením pravomocí KGB a potlačením disidentů. Podle Vasílie Mitrochina Andropov viděl boj za lidská práva jako součást rozsáhlého imperialistického spiknutí, jehož cílem je podkopat základy sovětského státu. Velké mezinárodní napětí obklopovalo sovětské i americké úsilí vyvinout zbraně schopné být vypuštěny ze satelitů na oběžné dráze. Obě vlády měly rozsáhlé programy výzkumu a vývoje, aby takovou technologii vyvinuly. Obě země však byly pod rostoucím tlakem, aby projekt zrušily. V Americe byl prezident Ronald Reagan pod tlakem lobby amerických vědců a zbrojní expertů, zatímco v Sovětském svazu vláda vydala prohlášení, které stálo: "Zachránit militarizaci vesmíru je jedním z nejnaléhavějších úkolů, kterým lidstvo čelí".