James F. Gibson (1828/29), možná nejméně známý z nejvýznamnějších válečných fotografů, byl také jedním z nejméně známých. V roce 1860 se jméno skotského Gibsona objevilo spolu s jménem jeho manželky Elizabeth ve sčítání lidu ve Washingtonu D.C. a městský adresář ukázal, že ho zaměstnal Mathew Brady. Gibson možná emigroval do Ameriky s Alexandrem Gardnerem, který byl také ze Skotska. Gibsonova první zdokumentovaná cesta do terénu byla, když doprovázel George N. Barnarda na bojiště Bull Run v březnu 1862. Spolupracoval s Gardnerem v Gettysburgu a spolupracoval s ním v Sharpsburgu, ale Gibsonovým největším dědictvím byla široká škála fotografií, které pořídil během pobytu na Virgínském poloostrově, zejména jeho dojemná, významná fotografie zraněných na Savage Station ve Virginii
- Ne, ne. Několik let po válce, předtím, než soud mohl rozhodnout o Gibsonově občanské žalobě z roku 1868 proti obchodnímu partnerovi Mathewovi Bradymu (Gibson také žaloval Gardnera), těžce zastavil Bradyho selhávající Washington Gallery, kterou částečně vlastnil (50%) a řídil od září 1864, odjel do Kansasu s hotovostí a už se o něm nikdy neslyšelo.