Napíše pokračování tohoto odstavce - Na konci srpna 1944 většina německých vojenských jednotek v Řecku začala stahovat kvůli útoku Sovětského svazu na Rumunsko a změně stran. Krátce poté následovalo vstup Bulharska do války proti Německu a jugoslávští partyzáni útočili na německé komunikační linky. Německé formace zůstaly pouze na hrstce řeckých ostrovů, Britové pokračovali ve svém plánu znovu obsadit zemi. Dne 18. října se podpořená britskými silami řecká exilová vláda vrátila do Atén; to byla součást většího geopolitického kroku k instalaci britsky přátelské, nekomunistické vlády v Řecku. Během okupace poskytla Británie vojenskou podporu Národní osvobozenecké frontě (EAM), kombinaci pěti socialistických a komunistických stran, které kontrolovaly velkou řeckou lidovou osvobozeneckou armádu (ELAS). Na počátku roku 1944 vypukla řecká občanská válka mezi silami EAM a nekomunistickými partyzánskými hnutími, jako je Národní republikánská řecká liga (EDES). Po obnovení vlády v Řecku vzrostlo napětí, které vyvrcholilo pokusem EAM o převzetí moci v prosinci
a britská armáda se zapojí do druhé fáze řecké občanské války.