V roce 1934 se Laval připojil k pravicové vládě Gastona Doumergue, kde působil jako ministr kolonií a poté jako ministr zahraničí. V roce 1935 se stal znovu premiérem. V snaze o omezení Německa sledoval Laval zahraniční politiku příznivou pro Itálii a Sovětský svaz, ale jeho jednání s abysinskou krizí - široce odsouzeno jako usmíření Benita Mussoliniho - vyvolalo jeho rezignaci v roce 1936. Po porážce Francie a příměří s Německem
V roce 1940 Laval zastával významnou roli ve Vichy režimu Philippe Pétain, nejprve jako místopředseda Rady ministrů od července 1940 do prosince 1940 a později jako hlava vlády od dubna 1942 do srpna 1944. Kolaborační vláda poskytla francouzské dělníky pro Německo a zorganizovala deportaci Židů.