V roce 1950 byl Aybar amnestiován a začal pracovat jako právník v Istanbulu. Pokračoval ve svých aktivistických spisech a začal se účastnit protestů proti vládě, což vedlo k jeho druhému zatčení. Po propuštění z vězení v roce 1962 se stal prvním vůdcem Turecké dělnické strany. Teprve poté, co se dostal na vedení strany, začali intelektuálové brát stranu vážně. Aybarova důvěryhodnost přitáhla akademiky ke straně Jako vůdce strany byli on a jeho spolupracovníci zodpovědní za směr a úspěch strany. Jedním z hlavních principů strany bylo bránit se podřízenosti Turecka americkému vlivu. Aybar osobně odporoval invazi Sovětského svazu do Československa
a to způsobilo spory v straně. V roce 1971 odstoupil z TİP v důsledku ideologického rozkolu s vedením strany kvůli otázce Československa. V roce 1975 založil Socialistickou stranu (později nazvanou Socialistická revoluční strana). Tato strana byla uzavřena vojenským pučem v roce 1980. Aybar byl také členem Mezinárodního tribunálu pro válečné zločiny, který založil Bertrand Russell. Mehmet Ali Aybar se narodil v Istanbulu a zemřel 10. července 1995 v Istanbulu.