Sequani se poté odvolali k císaři, který zahnal germánské kmeny (58 př. n. l.), ale zároveň je nutil vzdát se všeho, co získali od Aedui. To tak rozzuřilo Sequany, že se připojili k povstání Vercingetorixe (52 př. n. l.) a podíleli se na porážce u Alesia
- Ne, ne. Za vlády Augusta se oblast známá jako Sequania stala součástí Belgice. Po smrti Vitellia (69 n. l.) se obyvatelé odmítli připojit k galské vzpouře proti Římu, kterou podněcovali Gaius Julius Civilis a Julius Sabinus, a Sabinus, který vpadl na jejich území, odtud vyhnali. Vítězný oblouk ve Vesontio (Besançon), který byl na oplátku za tuto službu učiněn kolonií, pravděpodobně připomíná toto vítězství.