Jaruzelski se stal prvním tajemníkem Polské sjednocené dělnické strany a vůdcem Polska po krátkém jednoročním funkčním období Stanisława Kanii. Kanin předchůdce Edward Gierek zanechal Polsko těžce zadluženým přijetím půjček od zahraničních věřitelů a ekonomika země se téměř zhroutila, když se Jaruzelski stal hlavou státu. Když se Polsko blížilo k platební neschopnosti, bylo vynuceno přídělové řízení kvůli nedostatku základních statků, což jen přispělo k napjaté sociální a politické situaci. Zhoršující se životní a pracovní podmínky vyvolaly hněv mezi masami a posílily antikomunistické nálady; hnutí Solidarity také získávalo podporu, což znepokojilo polský ústřední výbor a Sovětský svaz, který považoval Solidaritu za hrozbu Varšavské smlouvě. Bojí se sovětské intervence podobné těm v Maďarsku (1956) a Československu (1968)
Jaruzelski 13. prosince 1981 vyhlásil v Polsku stanné právo, aby rozdrtil antikomunistickou opozici. Vojenská junta, zákaz vycházení a omezení cestování trvaly až do 22. července 1983.