Píše se pokračování tohoto odstavce - Generální stavové shromáždění se konalo 5. května 1789; začala se diskuse o tom, zda by delegáti měli hlasovat podle hlavy nebo podle stavu. Pokud by šlo o majetek, pak by šlechta a duchovenstvo mohly převažovat nad obyčejnými; pokud by šlo o hlavu, pak by větší třetí stav mohl dominovat. Před shromážděním, jako člen "Výboru třiceti", Lafayette agitoval pro hlasování podle hlavy, spíše než majetku. Nedokázal získat většinu svého vlastního majetku, aby souhlasil, ale duchovenstvo bylo ochotné se připojit k obyčejným a 17. skupina se prohlásila za Národní shromáždění. Odpovědí loajalistů bylo uzavřít skupinu, včetně Lafayette, zatímco ti, kteří nesouhlasili se shromážděním, se sešli uvnitř. Tato akce vedla k přísaze na tenisové hřišti, kde vyloučení členové přísahali, že se nerozdělí, dokud nebude vytvořena ústava. Shromáždění pokračovalo a 11. července 1789 Lafayette předložil Shromáždění návrh "Deklarace práv člověka a občana", který napsal sám v konzultaci s Jeffersonem. Druhý den po propuštění ministra financí Jacquesa Neckera (který byl považován za reformátora) právník Camille Desmoulins shromáždil mezi 700 a 1000 ozbrojených povstalců. Král nechal královskou armádu pod vévodstvím vévody de Broglie obklíčit Paříž. Dne 14. července byla pevnost známá jako Bastille napadena.
povstalci.