Na začátku padesátých let obnovil zájem o RSL jako instituci <unk> po australském zapojení do druhé světové války (1939<unk>45), korejské války (1950<unk>53) a malajské komunistické povstání
Zákon z roku 1954 povzbudil myšlenku rozšíření pamětní síně vojáků v Toowoombě, aby byla poskytnuta vylepšená klubová zařízení pro členy a větší taneční sál pro občany Toowoomba a okresu. Firma Hodgen &amp; Hodgen byla opět požádána, aby připravila plány. Navrženým plánem bylo nahradit sál 1930<unk>31 větší, dvoupatrovou budovou s částečným suterénem a zahradou na střeše <unk> suterén s kuchyní a jídelnou; přízemí s tanečním parketem; a horní patro s kavárnou a barem. Nabídkové ceny se ukázaly jako příliš vysoké, takže rozšíření bylo upraveno tak, aby obsahovalo pouze jednopodlažní taneční sál s sklepní kuchyní a jídelnou, a vynechaly žádné nové zařízení pro členy RSL. V jednáních s městskou radou Toowoomba o této záležitosti v březnu 1956 Dr. Furness, prezident pobočky RSL v Toowoombě, vysvětlil, že upravený plán byl určen pro občany Toowoomby, aby poskytl centrálně umístěnou taneční parket, který by mohl být použit pro různé veřejné funkce. RSL věřili, že by měli stavět pro celou komunitu, nejen pro vrácené vojáky.