Dokončete následující větu: Úřad "amír al-ʿarab" přešel na Muhannového syna Šaraf ad-Din ʿIsa, ačkoli není jasné, který mamlukský sultán mu tento titul udělil. Podle několika zdrojů z mamlukské éry, Sultan Qutuz (r. 1259<unk>1260) jmenoval ʿIsa v důsledku vítězství Mamluků nad Mongoly na
Bitva u Ajn Džalút. Avšak arabský historik al-ʿUmari z 14. století tvrdí, že Qutuzův nástupce Baybars učinil ʿIsa "amír al-ʿarab". Toto bylo zřejmě odměnou za pomoc a přátelství ʿIsáho během Baybarsova exilu v Sýrii v roce 1250, kdy mu otec Abú Bakr odmítl poskytnout útočiště. Bez ohledu na správnou verzi, Baybars přinejmenším potvrdil jmenování ʿIsa a jeho "iqtaʿat" (fiefs) v letech 1260/61. Abu Bakrův bratr Zamil a Tahir ibn Ghannamův syn Ahmad oba zpochybnili Isaovo jmenování. Ten požádal o podíl v emirátu, ale Baybars mu místo toho dal menší emirát jinde v Sýrii, zatímco Zamil se vzbouřil, aby získal plnou kontrolu nad emirátem ʿIsa. Zamil byl poražen ʿIsa a Mamluky a byl uvězněn v Káhiře. Později byl propuštěn a mezi ním, ʿIsou a dalšími emíry Banu Rabi'ah byl zprostředkován dočasný mír. ʿIsova nejsilnější beduínská opozice pocházela od jeho příbuzných v Al Mira pod vedením Ahmada ibn Hajjího, který dominoval kmenům jižní Sýrie. Postupně se nepřátelství mezi Al Fadlem a Al Mirou rozptýlilo, protože Ahmadovi byla dána virtuální nezávislost v jižní poušti, zatímco ʿIsa zůstal "amir al-ʿarab".