Po osvobození řecké pevniny (říjen 1944) se posvátná kapela vrátila do Řecka, kde se staly zřejmé napětí ve vztazích mezi britskou vládou národní jednoty George Papandreou a levicovou Národní osvobozeneckou frontou (EAM), která kontrolovala většinu řeckého venkova. Rozhodující otázkou bylo odzbrojení partyzánských sil a vytvoření nové národní armády z členů jak exilových ozbrojených sil, tak partyzánů ELAS a EDES. Nicméně vláda Papandreou si přála zachovat posvátnou kapelu a 3. řeckou horskou brigádu "Rimini" nedotčenou: tváří v tvář mnohem větší partyzánské armádě s nejistým politickým záměrem, Papandreou a Britové si přáli tyto jednotky udržet a udělat z nich jádro nové armády. Jejich rozpuštění by znamenalo, že se jejich členové stanou individuálními rekruty v lidové armádě, která by mohla být ovládána EAM. Toto napětí se nakonec přeneslo do "Dekemvriana
" události v Aténách, kde posvátná kapela bojovala proti silám ELAS.