Mohsen Namjoo zavedl mnoho inovací v tomto stylu od roku 1993, kdy vstoupil do íránské rockové hudby. I když mluví odvážně, je velmi oblíbená. Íránský korespondent "The New York Times" v Íránu napsal, že "někteří ho nazývají jakožto íránského Boba Dylana". Na podzim roku 2014 Namjoo vyučovala <unk>Revolution and Poets: Content and Form in Iranian Poetry.<unk> Brown se zúčastnil panelu o protestní hudbě/ hudebním vystoupení a sociálních změnách ve čtvrtek 13. listopadu, který uspořádala Middle East Studies, a také vedl shromáždění několika íránských kapel, kterým bylo zakázáno hrát ve své vlastní zemi, které se poprvé setkaly na íránském hudebním festivalu s názvem <unk>Iran Underground<unk> 15. listopadu v RISD Auditorium. Akce byla součástí akcí k 250. výročí založení Brownovy univerzity. Mohsen Namjooův zvláštní styl nebyl schopen být kriticky kritizován kvůli jeho nedostatku znalosti základů hudby. Při jedné nebo dvou příležitostech byli stoupenci Mohsena Namjoo kritizováni uvnitř Íránu a slyšení musela být zrušena a sám Mohsen Namjoo mlčel. Čtením veršů z Koránu (sura al-Shams) se Namjoo alergoval na sebe. Některé webové stránky informovaly o odsouzení Namjoo Teheránským soudem k pěti letům vězení za urážku posvátného, zesměšňování veršů Koránu (Shamsova píseň) a pomlouvání muslimské Bible. V rozhovoru pro BBC nevylučuje, že by reportér mohl spojovat odsouzení s jeho nedávnou prací, včetně pouštního klipu (který předložil demonstrantům během prezidentských voleb v roce 2009).
)