Dokončete následující větu: Douglas Mawson, vůdce a organizátor australské antarktické expedice, se rozhodl vzít si s sebou padesát grónských psů. Mawson upřednostňoval psy před poníky, protože ačkoli mohly vytáhnout jen o něco více, než byla jejich vlastní tělesná hmotnost, jejich strava mohla být doplněna masem z fauny Antarktidy a <unk> v případě potřeby <unk> od jiných psů, takže nepotřebovali obrovský dovoz krmiva, který poníci potřebovali, aby je viděli přes expedici. Mawson byl ohromen nadšením psů na
"Nimrodova" expedice, když doprovázel Ernesta Shackletona na Antarktidu. Shackleton i Robert Falcon Scott pochybovali o výhodě psů nad poněmi. Amundsen a arktický průkopník Fridtjof Nansen byli vášnivými zastánci a mysleli si, že britští průzkumníci špatně pochopili, jak používat psy v polárních oblastech; Amundsen poukázal na jejich úspěchy na severní polokouli a relativní snadnost manipulace se psy ve srovnání s poněmi, zejména v těžce prasklých oblastech, kde by padlý pes mohl být často snadno získán, ale padlý poník byl obvykle ztracen. Norové byli ve svém přístupu k psům zcela utilitarističtí; ačkoli mohli být ke zvířatům láskyplní, málo se zamýšlelo o jejich přežití, když přežili svou užitečnost. Scott používal psy na své expedici "Objev" a cítil se špatně, když byl nucen je všechny zabít během své jižní jízdy na saních. Nicméně, jeho postoj k psům byl podobný jako u Amundsen a Mawson: