Madridská dohoda, podepsaná 23. září 1953 frankistickým Španělskem a Spojenými státy, byla významným úsilím o prolomení mezinárodní izolace Španělska po druhé světové válce, společně s konkordátem z roku 1953
- Ne, ne. Tento vývoj nastal v době, kdy ostatní vítězní spojenci druhé světové války a většina zbytku světa zůstaly nepřátelské (pro odsouzení frankistického režimu Organizací spojených národů v roce 1946, viz "Španělská otázka") k fašistickému režimu sympatizujícímu s příčinou bývalých sil Osy a zřízené s pomocí nacistů. Tato dohoda měla podobu tří samostatných exekutivních dohod, které se zavázali, že Spojené státy poskytnou ekonomickou a vojenskou pomoc Španělsku. Spojeným státům bylo zase povoleno stavět a využívat letecké a námořní základny na španělském území (námořní základna Rota, letecká základna Morón, letecká základna Torrejón a letecká základna Zaragoza).