První útok tohoto typu na Tokio byl v noci z 23. na 24. února, kdy 174 B-29 zničilo asi 3 km2 města. V návaznosti na tento úspěch, jako operace Meetinghouse
V noci ze 9. na 10. března zaútočilo 334 B-29, z nichž 282 Superfortů dosáhlo svých cílů a shodilo asi 1 700 tun bomb. Přibližně 41 km2 města bylo zničeno a odhaduje se, že při požární bouři zemřelo více než 100 000 lidí. Byl to nejničivější konvenční nálet a nejkrvavější bombardovací útok jakéhokoli druhu, pokud jde o ztráty na životech, v celé historii vojenského letectví, dokonce i když jsou mise na Hirošimu a Nagasaki brány jako jednotlivé události. Město bylo tvořeno především dřevem a papírem a ohně se vymkly kontrole. Dopady bombardování Tokia potvrdily obavy, které vyjádřil admirál Jamamoto v roce 1939: "Japonská města, která jsou z dřeva a papíru, by hořela velmi snadno. Armáda mluví velkolepě, ale kdyby přišla válka a došlo by k rozsáhlým náletům, nikdo neví, co by se stalo".