Jednou z prvních účelově postavených jednotek, které použily Fw 190 v této roli, bylo "Stab/Versuchskommando Herrmann", jednotka, kterou v dubnu 1943 speciálně založil major Hajo Herrmann. Herrmannova jednotka používala standardní A-4 a A-5 vypůjčené od denních stíhacích jednotek k zachycení bombardérů nad cíleným městem nebo v jeho blízkosti, používala reflektory a další vizuální pomůcky, které jim pomohly najít svůj terč. První použití "okna" RAF během bitvy o Hamburg
V červenci 1943 byly standardní noční stíhací postupy "Himmelbett" zbytečné a přinesly naléhavost k vývoji Herrmannovy techniky "Wilde Sau" (divočák) v očekávání vývoje nových nočních bojových strategií. Namísto omezení Fw 190 na pozemní kontrolní protokoly, Fw 190 měli volnou ruku k přeletu nad bombardovanými oblastmi, aby zjistili, zda mohou lokalizovat bombardéry pomocí pozemních požárů. Tato taktika se stala nedílnou součástí nočních stíhacích operací až do května 1944.