V červenci 1936 zůstal věrný republikánské vládě a vedl jednu kolonu milice na frontě Somosierra. V listopadu 1936 vedl 3. smíšenou brigádu španělské republikánské armády během
Bitva u Madridu. V srpnu 1937 byl jedním z republikánských velitelů v Asturii a v září 1937 vedl 14. armádní sbor v kampani v Asturii a v říjnu uprchl na palubě rybářské lodi, aby se vyhnul zajetí nacionalisty. Poté v únoru 1938 vedl XX sbor v bitvě u Teruelu, kde nahradil Leopolda Menéndeze a vedl XII sbor během katalánské ofenzívy. 3. března 1939 byl jmenován vojenským velitelem Cartageny, ale 4. března byl během povstání v Cartageně zatčen příznivci Casada. 6. března uprchl z Cartageny do Bizerte na palubě republikánské lodi.