Napište pokračování tohoto odstavce - Když povstání
V červnu 1903 vypukl útok, kdy Turci z Desova, zatímco pochopili, že Sokolović je se svými bandity, čekali před Sokolovým domem, dokud se nevrátil domů z Prilepu a zabili ho. Vzali si s sebou jeho useknutý nos a oči jako znamení pomsty. Sokolović byl v té době v Bulharsku, jako součást oddílu vnitřní makedonské revoluční organizace (IMRO) 400-500 vojáků, z nichž velitelé byli Sotir Atanasov, Atanas Murdzhev, Dimitar Ganchev a Nikola Puškarov. Když se dozvěděl o otcově smrti, shromáždil kapelu a obrátil se, aby otci odplatil, ale dosáhl pouze Vardaru, který byl odříznut osmanskou armádou. Zničené skupiny utekly směrem k Bulharsku a Srbsku. Sokolović také musel odejít a poslal dopis svému bratrovi s banditem, ve kterém napsal: "Byl jsem na cestě vrátit krev, ale na Vardaru bylo mnoho askeri. Pomstila jsem se [za jeho smrt], ale neomstila jsem ho".