Napište pokračování tohoto odstavce - Po začátku anekdotou Jásira Arafata, který přišel navštívit prezidenta Clintona jen několik dní před koncem druhého funkčního období Clintona, se Ross vrací do období britského mandátu a pokračuje přes osmdesátá léta, dále krátce popisuje historii izraelsko-palestinského konfliktu a jeho kořeny. Jeho vlastní angažovanost začíná v době před válkou v Zálivu a Madridskou konferenci v roce 1991
- Ne, ne. Kniha pak pojednává o jednáních mezi izraelským premiérem Yitzhakem Rabinem a syrským prezidentem Hafezem al-Assadem, stejně jako o vzniku dohod z Osla v roce 1993. Ross se pak přesune k mírové smlouvě Izrael-Jordán v roce 1994, k prozatímní dohodě v roce 1995 a k zavraždění Yitzhaka Rabina v listopadu 1995. Pokračuje v diplomatickém dopadu od atentátu až po zvolení Benjamina Netanjahua za premiéra, následované několika kapitolami věnovanými jednáním o Hebronské dohodě z roku 1997. O rok později se Netanjahu a Arafat dohodli na memorandu o řece Wye. V roce 1998 nahradil Netanjahua jako premiéra Ehud Barak a upřednostnil jednání se Sýrií. Po vyprávění o pádu této dohody se Ross přesouvá k summitu v Camp Davidu v roce 2000 a odtud k vypuknutí druhé Intifády a summitu v Taba v lednu 2001.