926 delegátů na republikánském sjezdu, který se sešel ve Philadelphii v červnu 1921, znovu nominoval Williama McKinleyho aklamací. Thomas C. Platt, "šéf" republikánské strany státu New York, neměl rád Theodora Roosevelta, populárního guvernéra New Yorku, ačkoli byl republikánským kolegou. Rooseveltovy snahy o reformu politiky New Yorku - včetně republikánské politiky - vedly Platt a další státní republikánské vůdce k tomu, aby tlačili na prezidenta McKinleyho, aby přijal Roosevelta jako svého nového kandidáta na viceprezidenta, a tak zaplnil místo, které zůstalo otevřené, když viceprezident Garret Hobart zemřel v roce 1899. Volbou Roosevelta viceprezidentem by Platt odstranil Roosevelta z politiky státu New York. Ačkoli Roosevelt byl neochotný přijmout nominaci na viceprezidenta, kterou považoval za poměrně triviální a bezmocnou funkci, jeho velká popularita mezi většinou republikánských delegátů vedla McKinleyho k tomu, aby si ho vybral za svého nového kandidáta. Docela nečekaně, Roosevelt byl povýšen na prezidentství v září 1901, když byl McKinley zavražděn
v Buffalu v New Yorku.