Napište pokračování tohoto odstavce - Grouillard se připojil k italskému týmu Osella, zaujal místo Nicola Lariniho, který na oplátku zaujal Grouillardovo místo v Ligieru. V roce 1990 nebyl partnerem, protože Osella, která měla finanční potíže, snížila své operace, což znamenalo, že Grouillard se musel předběžně kvalifikovat na závody. V Phoenixu se mu podařilo kvalifikovat na 8. místě před Nigelem Mansellem a Alessandrem Nanninim, což ohromilo mnoho lidí ve Formuli 1. Během závodu byl Grouillard v druhé zatáčce zasažen Williamsem Riccarda Patrese a nakonec skončil po druhé srážce se švýcarským jezdcem Gregorem Foitekem. V Brazílii
, odešel do důchodu po další nehodě s Michele Alboreto. Pro Imolu byl vůz vylepšen, ale to nepomohlo týmu, protože Grouillard odešel do důchodu (ne dříve, než zablokoval Mansella v kvalifikaci a zničil kvalifikační běh Ferrari, což mu vyneslo pěsti od Mansella, a ne naposledy). Také se mu nepodařilo kvalifikovat se v Monaku. Po dvou po sobě jdoucích závodech mimo první desítku v Kanadě a Mexiku následoval špatný závod v předkvalifikaci do Francie, který skončil bez kvalifikace do závodu a v Silverstone a Hockenheimu, kde se také nepodařilo kvalifikovat spolu s dalším neúspěchem v předkvalifikaci v Maďarsku. Grouillard skončil na 16. místě v Spa s odstupy v Monze a Jerezu s problémy s ložiskami kol, které Francouze sužovaly po celý rok.