Město získal osmanský sultán Bayezid I (1389 <unk> 1402). V roce 1398 Tamerlane zametl do oblasti a jeho síly město zničily v roce 1400, po němž bylo opět dobyto Osmany v roce 1408. Za osmanské vlády sloužil Sivas jako administrativní centrum Rumského ejalátu až do konce 19. století. Arménská apoštolská církev udržovala šest arménských kostelů v Sivas, které jsou Meryemana, Surp Sarkis, Surp Minas, Surp Prgitsh, Surp Hagop a Surp Kevork; čtyři kláštery, Surp Nschan, Surp Hreshdagabed, Surp Anabad a Surp Hntragadar; arménský apoštolský sirotčinec a několik škol. Arménská katolická církev a latinští církevníci měli také jeden kostel a metropolit v Sebastei, stejně jako řecká ortodoxní církev. Dva protestantské kostely a osm, většinou německých a amerických zaměstnanců, škol. Během genocidy proti Arménům i proti řeckým křesťanům
Od 5. července 1915 byla křesťanská komunita v Sivas vyhlazena přesunem a masovými popravami.