Napište pokračování tohoto odstavce - rok 1958 byl pro Formuli 1 přelomovým rokem v dalším zásadním směru. Proti malému poli Ferrari a Maserati vyhrál Stirling Moss Velkou cenu Argentiny za volantem Cooper s středním motorem, do něhož se zapojil soukromý tým Roba Walkera a poháněl jej 2-litrový Coventry-Climax Straight-4. Toto bylo první vítězství vozu s motorem umístěným za řidičem ve Formuli 1. Bylo to také první vítězství v mistrovství světa GP pro soukromého účastníka (s výjimkou Indianapolis 500, kde všechny účastníky byly technicky soukromé účastníky s použitím zakoupeného podvozku). Další Grand Prix v Monaku
vyhrál stejný vůz Cooper, tentokrát řízený Mauricem Trintignantem a čelil většímu odporu. Díky malým motorům zůstali v roce 1958 Coopers v pozadí, ale jakmile byl k dispozici nový 2,5-litrový motor Coventry-Climax, malé britské vozy začaly dominovat Formuli 1. Sezóna 1959 byla skutečně začátkem revoluce středních motorů a v této sezóně došlo k ostré konkurenci mezi pracemi Cooperem australského Jacka Brabhama a Mossem v Cooperovi týmu Walker. Transakcel Citroën Traction Avant modifikovaný Getrag se ukázal jako Achillova patka Cooperů, takže Walker přešel na transakcel vyrobenou bývalým inženýrem Maserati Valeriem Colottim. Zvláštní převodovka se ukázala být nespolehlivější než standardní část a Brabham získal titul s Mossem na druhém místě.