Uigurská identita zůstává roztříštěná, protože někteří podporují panislámskou vizi, kterou je příkladem Východní Turkestánské islámské hnutí, zatímco jiní podporují pan-turkickou vizi, jako například Organizace pro osvobození Východního Turkestánu. Třetí skupina by chtěla stát Východního Turkestánu, jako například hnutí za nezávislost Východního Turkestánu. Zatímco Východní turecká exilová vláda usiluje o obnovení nezávislosti Východního Turkistánu jako sekulární pluralistické republiky, která zaručuje svobodu a občanské svobody pro všechny lidi. Výsledkem je, že "žádná ujgurská nebo východoturkestánská skupina nehovoří za všechny ujgury, i když by to mohla tvrdit", a ujgurové v každém z těchto táborů spáchali násilí proti jiným ujgurům, o kterých si myslí, že jsou příliš asimilovaní do čínské nebo ruské společnosti nebo nejsou dostatečně nábožní. Ujisté vůdci Ujgurů, jako je Rebiya Kadeerová, se snažili získat mezinárodní podporu pro "práva a zájmy Ujgurů", včetně práva na demonstrace, ačkoli ji čínská vláda obvinila z organizování smrtících nepokojů v Ürümqi v červenci 2009.
- Ne, ne.