V roce 164 př. n. l. Rhodos podepsal smlouvu s Římem a ostrovy se více či méně spojili s Římskou republikou, zatímco si většinou zachovaly svou autonomii. Rodos se rychle stal hlavním vzdělávacím centrem pro římské šlechtické rodiny a protože ostrovy (a zejména Rodos) byly důležitými spojenci Říma, těšily se z mnoha privilegií a obecně přátelských vztahů. Tyto byly nakonec ztraceny v roce 42 př. n. l.
po atentátu na Juliá Caesara v roce 44 př.nl, po kterém Cassius napadl a vyhnal ostrovy. Poté se staly součástí římské říše. Titus učinil z Rodosu hlavní město provincie Insularum a nakonec ostrovy byly připojeny k Krétě jako součást 18. provincie římské říše.