Po první světové válce byla Osmanská říše rozdělena Antantou. Turecké národní hnutí v Anatolii vyvrcholilo vytvořením Velkého národního shromáždění (GNA) Mustafá Kemál Atatürkem a jeho kolegy. Po skončení turecko-arménského, francouzsko-tureckého
a řecko-turecké fronty (často označované jako Východní fronta, Jižní fronta a Západní fronta války), Smlouva ze Sèvres byla opuštěna a byly podepsány Smlouvy z Kars (říjen 1921) a Lausanne (červenec 1923). Spojenci opustili Anatolii a východní Trácii a Velké národní shromáždění Turecka (které je dodnes hlavním zákonodárným orgánem Turecka) vyhlásilo 29. října 1923 Tureckou republiku.