Pronásledování, masakry, vyhoštění a smrtelné pochody Řeků v Malé Asii byly obnoveny na počátku 20. století vládou Mladých Turků v Osmanské říši a během následné revoluce Mustafy Kemala Atatürka. Osmanská řecká populace byla vážně postižena; její neštěstí se stalo známým jako řecká genocida.
- Ne, ne. Po porážce Osmanské říše během první světové války poskytly Spojenci Řecku se smlouvou ze Sèvres správu východní Trácie (kromě Konstantinopole) a město Smyrna a jeho okolí. Pontské Řekové se pokusili založit svou vlastní republiku, Republiku Pontus. Porážka řecké armády během řecko-turecké války vedla k tomu, co se v Řecku stalo známým jako Malá ázijská katastrofa. Řada událostí, jejichž vrcholem byl Velký požár ve Smyrně, ukončila 3000 let starou řeckou přítomnost v Malé Asii. Smlouva z Lausanne, která byla podepsána v roce 1923, předpokládala nucenou výměnu populací. Zbývající řecká pravoslavná populace Malé Asie a východní Trácie, stejně jako muslimská populace Řecka (vyloučeni byli Řekové z Konstantinopole, Imbros a Tenedos a muslimové západní Trácie) byla denaturalizována z domovských zemí staletí nebo tisíciletí.