Jeho působení na ministerstvu zahraničí se shodovalo s velmi kritickým obdobím v mezinárodních vztazích. Bez sympatií Británie pod Palmerstonem by byla červencová monarchie v Evropě zcela izolována a tato sympatie by se mohla odcizit agresivní politikou Francie v Belgii a na středomořském pobřeží Afriky. Belgická krize
bylo vyřešeno, pokud jde o obě mocnosti, před De Broglieho nástoupením do úřadu, ale koordinovaná vojenská a námořní akce za účelem nátlaku Holanďanů, která vedla k francouzské okupaci Antverp, byla provedena pod jeho záštitou. Dobré porozumění, jehož symbolem bylo toto, charakterizovalo také vztahy De Broglieho a Palmerstona během krize první války Muhammada Aliho s Portem a v záležitostech španělského poloostrova jejich společná sympatie s ústavní svobodou vedla k dohodě o společném jednání, která se zformovala ve čtyřnásobné alianci mezi Británií, Francií, Španělskem a Portugalskem, podepsané v Londýně dne 22. dubna 1834. De Broglie odešel z úřadu v březnu předchozího roku a nevrátil se k moci až do března následujícího roku, kdy se stal vedoucím kabinetu.