V římském paláci Quirinal byl zvolen a instalován nový papež
v červnu 1846: Nový muž se během volebního procesu pečlivě vyhýbal závazkům vůči jakékoli konkrétní frakci a měl širokou liberální pověst založenou na jeho záznamu jako arcibiskup Spoleta. Ti, kdo mu chtěli věřit, věřili, že sympatizuje s reformistickou politikou, což povzbudilo florentské demokraty, aby zintenzivnily své aktivity. Ke konci roku 1846 byla zorganizována předplatná, aby bylo možné nabídnout Giuseppe Garibaldimu Meč cti. Díky jeho úspěchům v Latinské Americe, byl Garibaldi již ikonickou postavou pro ty, kteří se odvážili snít o italské nezávislosti. Mordiniovi byla udělena čest, že při návratu do Itálie dodal meč "Generálu". Během prvních měsíců roku 1847 byl Mordini jedním z organizátorů četných pouličních protestů ve Florencii, jejichž cílem bylo povzbudit velkovévodu k přijetí "liberálních" reforem v Toskánsku. Jako právník se také často nacházel u soudu jako obhájce, který zastupoval zatčené demonstranty. Během roku 1847 se zúčastnil tajných schůzek "Florentského revolučního výboru" ("Comitato rivoluzionario fiorentino"), který získal podporu svého stále vlivnějšího přítele Ferdinanda Bartolommeiho. V září 1847 byl velkovévoda přesvědčen, aby vytvořil Národní gardu ("Guardia Civica"), a Antonio Mordini se okamžitě zapsal. Dne 20. prosince 1847 byl zvolen do hodnosti kapitána. Bylo znamením doby, že v ten samý den Giuseppe Mordini, jeho otec, vstoupil do národní gardy Toskánska se stejnou hodností.