Vybuchování sopek mění celosvětové klima tím, že do atmosféry vstřikuje popel a plyny, které snižují množství slunečního světla dosahujícího na Zemi, což často způsobuje chladné počasí a špatné úrody. V létě 1601 bylo na severní polokouli nejchladnější za posledních šest století a dopad mohl být srovnatelný s dopadem z roku 1815 Tambora, 1453 Kuwae, 1257 Samalas
a 536 erupcí Ilopanga. Další sopky mohly vybuchnout vedle Huaynaputiny a také přispěly k meteorologickým anomáliím; v desetiletích předcházejících a následujících po erupci Huaynaputiny došlo k několika velkým sopečným erupcím.