Píše se pokračování tohoto odstavce - Rumunsko bylo spojencem Centrálních mocností od roku 1882. Když však válka začala, prohlásil svou neutralitu a tvrdil, že protože Rakousko-Uhersko vyhlásilo válku Srbsku, Rumunsko nebylo povinno se k ní připojit. Dne 4. srpna 1916 podepsaly Rumunsko a Entente politickou smlouvu a vojenskou úmluvu, která stanovila parametry účasti Rumunska na válce. Na oplátku obdržela od spojenců formální souhlas s připojením Transylvánie, Banatu a dalších území Rakouska-Uherska k Rumunsku. Akce měla velkou podporu lidu. Dne 27. srpna 1916 zahájila rumunská armáda útok proti Rakousku-Uhersku s omezenou ruskou podporou. Rumunská ofenzíva byla zpočátku úspěšná v Transylvánii, ale protiútok centrálních mocností je odhnal. V důsledku bitvy u Bukurešti
, centrální mocnosti okupovali Bukurešť dne 6. prosince 1916. Boje v Moldavsku pokračovaly i v roce 1917, ale ruské stažení z války na konci roku 1917 v důsledku říjnové revoluce znamenalo, že Rumunsko bylo nuceno podepsat 9. prosince 1917 příměří se středními mocnostmi.