Parkes se poprvé zúčastnil Velké ceny mistrovství světa v Aintree
V roce 1959 řídil Formule 2 (F2) Fry-Climax 1,5 litrový Straight-4. Nicméně se nekvalifikoval a poté se vrátil do sportovních vozů, kromě jediného výletu v Mallory Parku v roce 1962 s Bowmakerem Cooperem. Po úspěchu u Ferrari se Parkes oficiálně připojil k Ferrari v roce 1963 jako vývojový a rezervní řidič a v následujících sezónách se stal uznávaným řidičem sportovních vozů. Když John Surtees nečekaně opustil Ferrari v roce 1966, Parkes byl povýšen do týmu Grand Prix a s rozšířeným podvozem, aby se přizpůsobil jeho výšce šesti stop čtyř palců, byl okamžitě úspěšný a skončil na druhém místě ve Velké ceně Francie v roce 1966 v Reims. Jack Brabham vyhrál závod se svým spoluhráčem Dennym Hulmem, třetím, ve svém Brabham Repcos. Nicméně následovaly dva odstoupení před dalším druhým místem v Monze, kde také získal pole position. Parkes vyhrál mezinárodní závod Formule 1 na Silverstonu v dubnu 1967 o třetinu kola nad Brabhamem. Dokončil závod 152.36 mil v 1:19:39.25 s průměrnou rychlostí 114.65 mph.