V průběhu století se v koloniální Americe staly populární masky. Její význam nebyl zpochybněn; významné hnutí proti maskarádám rostlo vedle samotných plesů. Anti-maskarádní spisovatelé (mezi nimi i takoví významní lidé jako Samuel Richardson) se domnívali, že tyto události podporují nemravnost a "zahraniční vliv". Zatímco se jim občas podařilo přesvědčit úřady o jejich názorech, zejména po zemětřesení v Lisabonu
V roce 1755 bylo prosazování opatření určených k ukončení maskarád přinejlepším zbytečné a maskarády pokračovaly jako polo-soukromé "přihlášky". V sedmdesátých letech minulého století chodili módní Londýňané na maskarády organizované Teresou Cornelysovou v Carlisle House na Soho Square a později do Pantheonu.