Odkažte se na níže uvedenou pasáž a odpovězte na následující otázku ve stejném jazyce jako pasáž:  Průchod: Parlament může určit počet členů Sněmovny reprezentantů, ale ústava stanoví, že tento počet musí být "tak blízko, jak je to proveditelné, dvojnásobek počtu senátorů"; tento požadavek se běžně nazývá "nexusové ustanovení". Proto se Sněmovna v současné době skládá ze 150 členů. Každému státu jsou přiděleny místa na základě jeho obyvatelstva; každému původnímu státu je však bez ohledu na velikost zaručeno nejméně pět míst. Ústava nezaručuje zastoupení pro území. Parlament udělil křeslo Severnímu území v roce 1922 a Australskému hlavnímu území v roce 1948; tito územní zástupci však měli až do roku 1968 pouze omezené hlasovací práva. Federální volební obce mají své hranice přerozděleny nebo přerozděleny pokaždé, když stát nebo území má svůj počet křesel upravený, pokud volební obce nejsou obecně odpovídající velikosti obyvatelstva nebo pokud uplynulo sedm let od posledního přerozdělení. Od roku 1901 do roku 1949 se Sněmovna skládala buď z 74 nebo 75 členů (senát měl 36). V letech 1949 až 1984 měl mezi 121 a 127 členy (senát měl 60 až do roku 1975, kdy se zvýšil na 64). V roce 1977 High Court nařídil, aby se velikost Sněmovny snížila ze 127 na 124 členů, aby byla v souladu s ustanoveními o propojení. V roce 1984 byly rozšířeny Senát i Sněmovna; od té doby měla Sněmovna mezi 148 a 150 členy (senát má 76).  Otázka: Který dokument nezaručuje, že území budou zastoupena?
Ústava