Píše pokračování tohoto odstavce - Přijetí ústavy z 3. května se setkalo s nepřátelskými politickými a vojenskými reakcemi ze strany sousedů Commonwealthu. V polsko-ruské válce v roce 1792
(někdy nazývaná "válka na obranu ústavy"), bylo Společenství napadeno císařským Ruskem Kateřiny Velké spojeným s Targowickou konfederací, koalicí polských magnátů a bezzemní šlechty, kteří se postavili proti reformám, které by mohly oslabit jejich vliv. Společenstvo bylo poraženo, když spojenec Prusko pod vedením Fridricha Viléma II. Ústava ze dne 3. května nakonec zůstala v platnosti jen o něco déle než rok. Navzdory porážce Společenství v polsko-ruské válce a následným rozdělením, které eliminovalo Společenství, zůstala ústava z 3. května více než 123 let majákem v boji za obnovení polské suverenity. Slovy dvou jejích spoluautorů, Ignacyho Potockého a Huga Kołłątaje, to byla "poslední vůle a závěť končícího státu".