Myšlenka sjednoceného jihoslovanského státu (očekávaného v čele s nezávislým Srbskem) se v této době stala populární politickou ideologií v regionu, včetně Bosny a Hercegoviny. Rozhodnutí rakousko-uherské vlády formálně anektovat Bosnu a Hercegovinu v roce 1908 (bosenské krize
) přispěl k pocitu naléhavosti mezi těmito nacionalisty. Politické napětí způsobené tím vším vyvrcholilo 28. června 1914, kdy mladý bosenský revolucionář jménem Gavrilo Princip zavraždil v Sarajevu dědice rakousko-uherského trůnu arcivévody Františka Ferdinanda. Tato událost spustila řetězec událostí, které vedly k vypuknutí první světové války. Ačkoli 10% bosenského obyvatelstva zemřelo při službě v armádách nebo bylo zabito různými válečnými státy, samotné Bosně a Hercegovině se podařilo uniknout konfliktu relativně bez újmy.