Napište pokračování tohoto odstavce - Během Ilindenského povstání
V roce 1903 Tatarčev vedl revoluční boj, protože se ukázalo, že emigrantské zastupitelstvo bylo jediným řídícím orgánem organizace. Na jeho počest, Tatarčev neopustil revoluční kampaň, když povstání bylo potlačeno. Později se dostal do konfliktu s příznivci Jana Sandanského a nezúčastnil se činností IMRO na kongresu v Kyustendilu v březnu 1908, kde byl jmenován poradcem zahraničního výboru IMRO. Po Mladoturkské revoluci otevřeně podporoval Svaz bulharských ústavních klubů, ale neúčastnil se jeho aktivit. V roce 1910 byl zvolen rezervním členem ústředního výboru IMRO. Když Bulharsko vstoupilo do balkánských válek a první světové války, Tatarčev byl poslán na frontu jako regimentální lékař. Na konci válek byl jedním z iniciátorů dočasného zastoupení bývalého IMARO.