Vytvoření nejvyšší caracaské junty po nucené svržení Vicente Emparana z pozice generálního kapitána generálního kapitánství Venezuely dne 19. dubna 1810 znamenalo začátek války. Dne 5. července 1811 vyhlásila sedm z deseti provincií Generálního kapitánství Venezuely svou nezávislost ve venezuelském prohlášení o nezávislosti. První venezuelská republika byla ztracena v roce 1812 po zemětřesení v Caracasu v roce 1812 a bitvě u La Victoria v roce 1812. Simón Bolívar vedl "Obdivuhodnou kampaň", aby znovu dobyl Venezuelu, a v roce 1813 založil Druhou republiku Venezuely; ale ani to netrvalo dlouho, protože došlo k kombinaci místního povstání a španělského královského dobytí
- Ne, ne. Teprve jako součást Bolívarovy kampaně za osvobození Nové Granady v letech 1819-20 dosáhla Venezuela trvalé nezávislosti na Španělsku (původně jako součást Velké Kolumbie).