Po roce 1417 se papežství zdráhalo využít křižácké výpravy k politickým účelům, možná si uvědomilo nedostatek dostatečných církevních finančních prostředků na financování velkých armád, marnost a škody, které způsobily postavení papežství i křížové výpravy. Pouze papež Julius II. pokračoval v křížových výpravách v Itálii. Náboženské křížové výpravy proti husitům v Čechách však pokračovaly
v letech 1420, 1421, 1422, 1427, 1431 a mezi lety 1465 a 1471.