3. února 1960 četl Lonnie King, student Atlanta University Center (AUC), o čtyřech mladých klucích, kteří zahájili sit-in v obchodě Woolworth ve městě Greensboro
, Severní Karolína 1. února. Tento první sit-in vyvolal emocionální sílu a fyzickou zdrženlivost, zachycenou objektivy reportérů, vystavila novou generaci mladých dospělých nenásilné přímé aktivismu. První věc, která přišla Kingovi na mysl, byly nájezdy na kalhotky a jak rychle se tyto nájezdy mohly rozšířit z jedné univerzity na druhou. King věřil, že by se teorie nájezdu na spodky měla aplikovat na hnutí za občanská práva, protože segregace byla všudypřítomná. Segregace byla problémem, který existoval po celém Jihu, nejen v Greensborou. King se poradil s Josephem Piercem a Julianem Bondem o organizaci studentského hnutí v Atlanta University Center. Všichni tři byli nespokojeni s pomalým tempem změny segregace v Atlantě a rozhodli se jednat.