Několik Japonců pobývalo s Kanzakiem na dočasném základě během meziválečných let. Když Japonci napadli Kiribati v prosinci 1941, Kanzaki a jeho asistent Suzuki byli jedinými japonskými státními příslušníky, kteří žili v Kiribati. Kanzaki byl najat jako tlumočník a styčný důstojník pro japonskou armádu a mobilizoval gilbertské muže, aby pracovali jako dělníci na podporu japonských válečných snah. Japonská vojenská správa také přivedla dělníky z Okinawy, kteří byli povoláni k výstavbě námořních zařízení kolem ostrovů. Na ostrovech Tarawa a Makin bylo umístěno asi 5 000 Japonců, převážně armádních a námořních pracovníků a několik osadníků. Mezi japonskými vojáky a gilbertskými ženami byl minimální promiskuitní kontakt, protože Kanzaki a gilbertští muži pomohli usnadnit přísné předpisy, aby se minimalizoval kontakt mezi gilbertskými ženami a japonskými vojáky. Po kapitulaci Japonska
, Japonci žijící na ostrovech byli rychle repatriováni.