V roce 1736 došlo k výbuchu ve skladišti bastiony São Pedro, ve stejnou dobu, kdy byla k pevnosti přidána dvojnásobná ravelina. V letech 1737 až 1738 pracoval na místě královský inženýr Manuel de Azevedo Fortes, kterému pomáhali inženýři Pinto de Alpoim a Jacinto Lopes da Costa. Manuel de Azevedo Fortes navrhl výstavbu: jezdce na koni nad baštou São João de Deus; kuchyně před ravelin dos Amores; "tenalham" před zdmi mezi baštami São Pedro a Santo António; klenby pro obranu příkopů, před všemi zdmi, kromě zadních a bran; zásobník prachu vedle hradu; dva protibombové kasárny pod zábradlími São Francisco a Santa Bárbary; rozdělení ravelinu de Santo António na dva oddělené tělesa pro příkop a s branou na východ; a otvory pro zadní části v baštách São Pedro, São Francisco a zdi mezi baštami São João de Deus a Santa Bárbara. Většina navrhovaných projektů nebyla provedena a byly zahájeny pouze brány São Francisca a některé raveliny. Mezi lety 1746 a 1747 byla pro výstavbu pevnosti vyvlastněna půda. 1. listopadu 1755, slavné Lisabonské zemětřesení
způsobilo poškození zdí a zničení pěchotních kasáren.