Shrňte článek:  (CNN) Svět sleduje, co by se mohlo ukázat jako historický úspěch mezinárodní diplomacie - nebo, stejně snadno, zklamání selhání - jako vyjednavači sednout tento týden v klidném městě u jezera Lausanne, Švýcarsko, k kladivo z rámcového jaderné dohody s Íránem před 31. března. Zde jsou některé z klíčových věcí, které potřebujete vědět, jak se blíží další hlavní termín v íránských jaderných jednáních: První. Cesta do Lausanne byla dlouhá. Toto poslední kolo rozhovorů je součástí procesu, který probíhá již dva roky, prostřednictvím veřejných i soukromých diplomatických kanálů. V roce 2013 se napětí mezi světovými mocnostmi a Íránem začalo mírně uvolňovat po zvolení reformistického íránského prezidenta Hassana Rúháního, který slíbil ukončit ochromenou váhu mezinárodních sankcí na íránskou ekonomiku. V listopadu téhož roku začali představitelé pěti stálých členů Rady bezpečnosti OSN - Spojených států, Velké Británie, Francie, Ruska a Číny - spolu s Německem jednat s íránskými představitelé ve Švýcarsku o jaderné otázce a podepsali to, co se stalo známým jako Ženevská dohoda nebo Společný akční plán, nabízející omezené uvolnění sankcí vůči Íránu výměnou za to, že tato země sníží některé aspekty svého jaderného programu. Dohoda byla ohlášena jako prozatímní krok směrem k větší, komplexnější dohodě, která by dále snížila ekonomický tlak na Írán a dala šesti světovým mocnostem - označovaným společně jako P5+1 - jisté záruky, že íránský jaderný program je mírový, jak tvrdí. Od přijetí společného akčního plánu se uskutečnilo několik kol jednání s cílem dosáhnout této komplexní dohody. Tato prozatímní dohoda však byla dvakrát prodloužena, protože strany nesplnily předchozí lhůty pro dosažení konečné dohody. Druhé. Není tu žádná záruka, že se dohodnou. Zatímco obě strany mohou získat z potenciální dohody, mají také určité "červené čáry", které nejsou ochotni překročit - klíčové...
Prozatímní dohoda z roku 2013 mezi šesti světovými mocnostmi a Íránem byla dvakrát prodloužena. Strany se snaží do příštího týdne dosáhnout rámcové dohody - nebo hlavních principů konečné dohody. Sedm zemí sedí u jednacího stolu, ale další, jako například Izrael, následují zvenčí.