Osmanské Turky provedl sérii násilných masakrů etnických Asyřanů a arménských křesťanů v roce 1870, tyto vraždy, které vyústily v více než deset tisíc mrtvých, byly známé jako Hamidian masakr. Usídlení perských Kurdů podél východní hranice bylo první silnou akcí ke změně demografie asýrské vlasti. Kurdové zůstali loajální k Osmanským, dokud se těšili z moci a velikosti. Osmanské Turky prováděli rozsáhlou genocidu a etnické čistky starověkých a domorodých, řeckých, arménských, asyrských a maronitských křesťanských obyvatel Anatolie, severozápadního Íránu, okrajů severního Iráku a severní Sýrie a hory Libanonu během a bezprostředně po první světové válce, což vedlo k více než 3 milionům úmrtí mezi 6 miliony křesťanů, kteří žili v Osmanské říši v roce 1914 26 milionů obyvatel a rozsáhlé deportace v arménské genocidě, asýrské genocidě, řecké genocidě
a velký hlad z Libanonské hory.