Po zavraždění Julia Caesara v roce 44 př. n. l. se Quintus Labienus, římský republikánský generál a velvyslanec u Parthů, postavil na stranu Brutova a Cassiova v občanské válce osvoboditelů
Po jejich porážce se Labienus připojil k Parthům a pomohl jim v roce 40 př. n. l. napadnout římská území. Partská armáda překročila Eufrat a Labienus byl schopen nalákat římské posádky Marka Antonia kolem Sýrie, aby se shromáždili na jeho straně. Parťané rozdělili svou armádu a pod Pacorem dobyli Levant od fenického pobřeží přes Izraelskou zemi: "Antigonus... podnítil Parťany k invazi do Sýrie a Palestiny, [a] Židé horlivě povstali na podporu potomka makkabejského rodu a vyhostili nenáviděné Idumejce s jejich loutkovým židovským králem. Boj mezi lidmi a Římany začal vážně, a ačkoli Antigonus, když byl na trůn umístěn Parthy, pokračoval v plýtvání a obtěžování Židů, radoval se z obnovení hasmonejské linie, myslel, že nová éra nezávislosti přišla. Když se Fazael a Hyrkan II. vydali na velvyslanectví k Parťanům, Parťané je místo toho zajali. Antigonus, který byl přítomen, Hyrkanovi usekl uši, aby se stal nevhodným k nejvyššímu kněžství, zatímco Fazael byl usmrcen.