Po značném odporu amerických týmů, které obecně věřily, že auta s zadním motorem jsou pro "řídící, kteří se rádi potlačují", Lotus 38 dokázal, že auta se středním motorem mohou být v The Brickyard, a dny roadsterů s předním motorem byly účinně u konce (ve skutečnosti byly pouze 4 z 33 startovacích vozů v roce 1965 vozy s předním motorem). Clark vyhrál závod Indianapolis 500 v roce 1965 s tehdy rekordní průměrnou rychlostí 150,686 mph (242,506 km / h), poprvé, kdy se závod Indianapolis 500 běžel rychlostí více než 150 mph. Předchozí rekord měl Foyt v roce 1964.
v průměru 147,350 mph (237,137 km/h). Foytovo vítězství v roce 1964 v roadsteru Watson-Offy s předním motorem bylo naposledy, kdy vůz s předním motorem vyhrál Indy 500.