Askánská linie Sachsen-Wittenbergu zanikla smrtí kurátorky Albrecht III. v roce 1422, po níž císař Sigismund udělil zemi a volební výsady markgrafovi Fridrichu IV. z Meissenu, který byl věrným příznivcem v husitských válkách
- Ne, ne. Albertův příbuzný z Ascany, vévoda Erik V. ze Saska-Lauenburgu, protestoval marně. Fridrich, jeden ze sedmi knížat-voličů, byl členem rodu Wettinů, který od roku 1089 vládl sousednímu markravátu Meissen na řece Elbě - založenému pod císařem Ottem I. v roce 965 - a také nad landravátem Thuringie od roku 1242. Tak v roce 1423 bylo Sasko-Wittenberg, Meissenský markravát a Thuringie sjednoceny pod jedním panovníkem a jako sjednocené území se postupně stalo známé jako "Horní Sasko".