V důsledku římsko-partské války v letech 58-63 císař Nero uložil "I Italica" s názvem "phalanx Alexandri Magni" ("phalanx Alexandra Velikého"), pro kampaň v Arménsku, "ad portas Caspias" - do průsmyku Chawar. Zdroje zmiňují zvláštní skutečnost, že původní legionáři byli Itáličtí, všichni vyšší než šest stop. Nicméně, od židovské vzpoury
Vypukl o několik týdnů později, plánovaná arménská kampaň se nikdy neuskutečnila. Také guvernér Galie, Gaius Julius Vindex, povstal na počátku roku 68 a "I Italica" byla přesměrována tam, kde dorazila právě včas, aby viděla konec povstání. V roce čtyř císařů (69), po Neronově smrti, získala legie název "I Italica" a bojovala za Vitellia ve druhé bitvě u Bedriacumu, kde byli Vitelliané poraženi silami podporujícími Vespasiana. Nový císař poslal "I Italica" do provincie Moesia v roce 70, kde se utábořili v Novae (současný Svishtov), který se stal základnou legií operací po staletí.