V první válce u Villmergenu v roce 1656 a válce u Toggenburgu
(nebo Druhá válka ve Villmergenu), v roce 1712 se Freie Ämter stal základnou pro válčící reformované a katolické armády. Zatímco mír po válce v roce 1656 nezměnil status quo, čtvrtý mír v Aarau v roce 1712 přinesl reorganizaci mocenských vztahů. Vítězství dalo Zürichu příležitost vytlačit katolické kantony z vlády v kraji Baden a přilehlé oblasti Freie Ämter. Freie Ämter byly poté rozděleny na dvě části linií, která se táhla od šibenice ve Fahrwangenu až k věži kostela v Oberlunkhofenu. Severní část, tzv. Unteren Freie Ämter (nižší Freie Ämter), která zahrnovala okresy Boswil (částečně) a Hermetschwil a Niederamt, byla ovládána Zürichem, Bernem a Glarusem. Jižní část, Oberen Freie Ämter (horní Freie Ämter), byla ovládána předchozími sedmi kantony, ale Bern byl přidán, aby vytvořil osmý.