V roce 1937 se Smith stal místopředsedou Národního námořního svazu, což samo odráželo vzestup odborového aktivismu mezi námořníky po případu Scottsboro Boys v roce 1933 a stávce na pobřeží západního pobřeží v roce 1934.
(vedené Mezinárodní unií přístavních dělníků a skladníků (ILWU) Harryho Bridgese a West Coast Marine Cooks and Stewards (MCS)), po zániku Mezinárodní námořnické unie (ISU) a úpadku průmyslových dělníků světa (IWW nebo "Wobblies") v 20. letech 20. století. Ironií je, že Smithovo jméno se dostalo do popředí, protože byl interně souzen výborem NMU za to, že nepodpořil stávku z roku 1934, ale později odvolal odbory.