V zimě 1942/43 vedl Fretter-Pico armádní divizi Fretter-Pico (německy: "Armeeabteilung Fretter-Pico"), která byla dočasně vytvořena z jeho sboru, a pak opět XXX. Armáda. Na začátku července 1944 byl krátce přidělen k Führerreserve, aby v polovině měsíce převzal velení 6. armády, která byla později zničena během sovětské operace Jassy-Kishinev.
a pak musela být reorganizována. Vzhledem k podřízenosti maďarské 2. a 3. armády byla dočasně označována jako armádní skupina Fretter-Pico (německy: "Armeegruppe Fretter-Pico"). Tato formace se zúčastnila bitvy u Debrecenu od 6. do 29. října 1944. Dne 23. prosince 1944 se vzdal velení a byl z. b. V. vrchního velitelství armády. Dne 25. března 1945 se stal porotcem ve vojenském soudu v Torgau proti generálu panzertruppe Walterovi Friesovi. Na rozdíl od Hitlerova výslovného rozkazu se Fries vzdal města Varšavy, které bylo prohlášeno za pevnost (německy: "Festung"), a nechal německá vojska stáhnout. Soud skončil 30. března 1945 Friesovým osvobozením a Fretter-Pico byl jmenován velitelem vojenského okrsku IX, se sídlem v Kasselu (německy: ""), což bylo jeho poslední velení. Tam byl 22. dubna 1945 zajat americkou armádou a v polovině roku 1947 byl propuštěn.