Napište pokračování tohoto odstavce - Ophryneion je zřídka zmíněn v existujících pramenech ze starověku. Herodot zmiňuje, že v roce 480 př. n. l. prošel Xerxes svou cestou po pobřeží, než přešel do Evropy u nedalekého Abydosu. Později v tomto století bylo jedním z aktéjských měst, nad kterým Mytilene ztratila kontrolu po skončení mytilénské vzpoury.
V roce 427 př.nl. Nápis z Atén z roku 414/413 př. n. l., který zaznamenává majetek zabavený aténskému šlechticovi zapojenému do zmrzačení Hermů, naznačuje, že příbuzný Alcibiada, Axiochos, získal příjmy z pozemků na území Ophryneion. V létě roku 399 př. n. l. se tu zastavil Xenophon, aby obětoval při pochodu domů s Deseti tisíci. Později ve 4. století př. n. l. se v projevu řečníka Demostena píše, že muž, který byl vyhoštěn z Byzance, Parmeno, se rozhodl usadit se v Ophryneionu, ale byl nucen se přestěhovat, když zemětřesení zasáhlo Chersonese a zničilo jeho dům, což pravděpodobně způsobilo podobné škody ve zbytku města. Krátce po roce 316 př. n. l. byly Hectorovy kosti přemístěny z Ophryneionu do Théb (viz výše, Hektorova hrobka), ačkoli Strabonův popis Hectorova areálu v Ophryneionu v 1. století našeho letopočtu naznačuje, že tam byl stále uctíván i poté, co se jeho kosti přestěhovaly. Strabon uvádí, že před Apamejskou smlouvou v roce 188 př. n. l. byl Ophryneion pod vlivem Dardanu na severovýchodě, zatímco po tomto okamžiku místo toho patřil Iliu. Čerpadla a mince nalezené v Ophryneionu naznačují, že místo bylo nepřetržitě obsazeno alespoň do byzantského období, ale s výjimkou jeho slávy jako jednorázového umístění kostí Hektora o něm už neslyšíme.