Její objev poskytl astronomům první "standardní svíčku", kterou mohli měřit vzdálenost do vzdálených galaxií. Cefeidy byly brzy zjištěny v jiných galaxiích, jako je Andromeda (zejména Edwinem Hubblem v roce 1923<unk>24), a staly se důležitou součástí důkazu, že "spirálové mlhoviny" jsou nezávislé galaxie nacházející se daleko mimo naši vlastní Mléčnou dráhu. Leavittův objev poskytl základ pro zásadní posun v kosmologii, protože to podnítilo Harlowa Shapleyho posunout naše Slunce od středu galaxie v "Velké debatě
"a Hubble přesunout naši galaxii od středu vesmíru. S vztahem period-lumnosity poskytujícím způsob, jak přesně měřit vzdálenosti v mezivládním měřítku, se rozvinula nová éra v moderní astronomii s porozuměním struktuře a měřítku vesmíru. Objev rozpínajícího se vesmíru Georgem Lemaitrem a Hubblem byl možný díky Leavittovu průlomovému výzkumu. Hubble často říkal, že Leavitt si zasloužila Nobelovu cenu za svou práci, a skutečně byla nominována členem Švédské akademie věd v roce 1924, ačkoli, protože zemřela na rakovinu o tři roky dříve, nebyla způsobilá. (Nobelova cena se nepřiděluje posmrtně.)