Brigáda se zúčastnila první italské války za nezávislost, bojovala v bitvách u Santa Lucia, Goita a Novary. Za své chování v Novarě 17. pěší pluk získal stříbrnou medaili za válečné odvahy. V roce 1855 brigáda poskytla dva prapory pro sardský expediční sbor v Krymské válce. Během druhé italské války za nezávislost byla brigáda zaměstnána v bitvách u Magenta.
a Solferino. Za svou službu v Solferinu 17. pěší pluk získal svou druhou stříbrnou medaili za vojenskou statečnost. V následujících letech byla brigáda zaměstnána v Kalabrii a v regionu Salerno, aby potlačila lidovou vzpouru rolnického obyvatelstva proti připojení Království dvou Sicílií do nového Italského království.