Název OG č. 10 byl změněn na První taktické letectvo (č. 1 TAF) 25. října 1944, zdánlivě aby zdůraznil "překvapivou velikost a ambiciózní účel formace". Jeho počet jednotek byl mnohem větší než ty, které jsou typicky přiděleny skupinám RAAF, které byly samy o sobě značně větší než "skupiny" USAAF, které se skládaly ze tří nebo čtyř letek. Jak se však konflikt postupně posouval dále na sever, TAF č. 1 byla v nepřítomnosti japonské letecké přítomnosti degradována na hlídkování, průzkum a některé pozemní útočné povinnosti, včetně kampaně na Filipínách.
v roce 1944 a Borneo kampaň v roce 1945. Na počátku roku 1945 se mezi stíhacími letadly TAF 1 vyskytla rozsáhlá nespokojenost kvůli novému zaměření na úkoly blízké letecké podpory. Základní příčinou byla neochota nejvyššího velitele spojeneckých sil v SWPA, Douglase MacArthura, použít neamerické síly pro hlavní postup proti Japonsku.