Krátce poté konzervativní polská šlechta vytvořila Targowickou konfederaci, aby svrhla ústavu, kterou považovala za hrozbu pro tradiční svobody a výsady, kterými se těšili. Konfederáti se spojili s ruskou Kateřinou Velkou a ruská armáda vstoupila do Polska, což znamenalo začátek polsko-ruské války v roce 1792.
, také známý jako válka na obranu ústavy. Sejm hlasoval pro zvýšení polské armády na 100 000 mužů, ale kvůli nedostatečnému času a finančním prostředkům se tohoto počtu nikdy nepodařilo dosáhnout. Poniatowski a reformátoři mohli postavit armádu jen 37 000 mužů, z nichž mnozí byli nezkušení nováčci. Tato armáda pod velením králova synovce Józefa Poniatowského a Tadeusze Kościuszkoho se podařilo několikrát porazit Rusy nebo s nimi bojovat do remízy. Po vítězné bitvě u Zieleńce, v níž polské síly velel jeho synovec, král založil nový řád, Řád Virtuti Militari, aby odměnil Poláky za výjimečné vojenské vedení a odvahu v boji.