15. srpna, "Ramillies" ostřelil italský přístav Bardia a Fort Capuzzo mimo Sollum spolu s bitevními loděmi "Malaya" a těžkým křižovatkem. Italští bombardéři se pokusili zasáhnout britskou flotilu, ale nepodařilo se jim dosáhnout žádných úderů; těžká protiletadlová palba a stíhačky z "Eagle" sestřelily dvanáct italských letadel. Lodě doprovodily konvoj na Maltu od 8. do 14. října; špatné počasí bránilo italským průzkumným snahám a konvoj dosáhl Malty bez incidentů. Kapitán Arthur Read vystřídal Baillie-Grohmana 27. října. Loď byla součástí jednotky, která na začátku listopadu kryla řadu konvojů z Malty a Řecka, během nichž byla Ramillies neúspěšně napadena, když se blížila k Grand Harbour. Bitevní loď následně doprovázela letadlovou loď, když v noci na 11. listopadu zasáhla hlavní italskou námořní základnu v Tarentu a způsobila vážné poškození italské bitevní flotily. V důsledku náletu na Taranto
a ochromením většiny italské bitevní flotily, "Ramillies" již nebyla nutná k vyrovnání síly "Regia Marina" (královské italské námořnictvo), a tak byla přidělena k severnímu atlantickému eskortnímu sílu. Později, 27. listopadu, byla přidělena k jednotce H, aby doprovázela maltský konvoj během bitvy u mysu Spartivento, ačkoli sama se do akce nedostala. V prosinci se vrátila do Devonportu na opravu a doprovázela konvoj z Gibraltaru do Greenocku ve Skotsku, který trval od 17. prosince do 6. ledna 1941.