Přes svou vojenskou sílu se říše snažila rozšířit své již tak obrovské rozlohy. Nejpozoruhodnější je dobytí Británie, které zahájil císař Klaudius (47), a dobytí Dacie císařem Trajanem (101<unk>102, 105<unk>106). V 1. a 2. století byly římské legie také zaměstnány v přerušovaných válkách s germánskými kmeny na severu a Parthskou říší na východě. Mezitím ozbrojená povstání (např. Hebrejské povstání v Judeji) (70) a krátké občanské války (např. v roce 68 n. l. v roce čtyř císařů) vyžadovaly několikrát pozornost legií. Sedmdesát let židovsko-římských válek ve druhé polovině 1. a první polovině 2. století bylo výjimečné svou délkou a násilím. Odhaduje se, že v důsledku první židovské vzpoury bylo zabito 1.356.460 Židů
; Druhá židovská vzpoura (115<unk>117) vedla k smrti více než 200 000 Židů; a Třetí židovská vzpoura (132<unk>136) vyústila ve smrt 580 000 židovských vojáků. Židovský lid se nikdy nevzpamatoval, až do vytvoření státu Izrael v roce 1948.