V průběhu raného meziválečného období se Luca Caragiale usadil v Rumunsku a často navštěvoval jeho literární kruhy. Napsal paměti o životě svého otce, které zveřejnil v lednu 1920 časopis "Ideea Europeană". S názvem "Amintiri despre Caragiale" ("Pamatuji si na Caragiale") obsahují zejména podrobnosti o Ionově hluboké nechuť k lyrické poezii, stejně jako o účtech o levicovém flirtování jeho stárnoucího otce (z rozhořčení, které cítil, když se dozvěděl o násilí úřadů při potlačení rolnické vzpoury v roce 1907).
k jeho přátelství se socialistickým aktivistou Christianem Rakovským). Ve stejném roce vydal s sesterskou společností "Viața Românească" překlad románu Knuta Hamsuna "Pan". Jeho další překladatelská práce zahrnovala Edgar Allan Poe, stejně jako poezii Françoise Villona - byl prvním rumunským překladatelem Villona, který byl v třicátých letech 20. století doplněn Horíou Stamatu.