Píše pokračování tohoto odstavce - Bohužel, ne zcela přesná vůle se stala příčinou mnoha konfliktů o vlastnictví gobelínu mezi králi a šlechtou. Celá sbírka byla společně jen krátkou dobu na zámku v Tykocin až do roku 1572. Královské sestry ho pak rozptýlily mezi svými rezidencemi v Krakově, Niepołomicích, Varšavě, Vilniusu a Hrodně a dokonce některé poslala do Švédska. Král Sigismund III. Vasa přinesl zpět 30 kusů, které Anna Jagiellonová poslala do Stockholmu své sestře Kataríně (Sigismundově matce). V roce 1633 Jerzy Ossoliński daroval papeži Urbanovi VIII. tři z tapisérií se scénami z "Příběhu Mojžíše" jménem krále Vladislava IV. Během potopy
sbírku ukrýval Jerzy Sebastian Lubomirski ve svých statcích ve Spiši. V následujících letech král Jan II. Kazimír Vasa bez souhlasu parlamentu hypotekoval 157 gobelínů obchodníkovi z Gdaňska Janovi Grattaovi. Aby po abdikaci vynutil životní mzdu, vzal král také některé gobelíny do Francie. To vyvolalo protesty šlechty a králův dluh nebyl splacen až do roku 1724. Parlament předal gobelíny do varování ve varšavském klášteře karmelitánů a naposledy byly vystaveny při korunovaci krále Stanislava Augusta v roce 1764. Po rozsáhlé rekonstrukci interiérů varšavského královského hradu v neoklasickém stylu si král objednal nové gobelíny ve Francii a Jagiellonská sbírka byla zabalena a uskladněna v budově Výboru pro pokladnu - Paláci republiky. Podle inventáře provedené za vlády Stanislava Augusta bylo asi 156 arrasů. V roce 1795, po Třetím rozdělení Polska, byly gobelíny spolu s jiným zbožím, které byly vyrabovány z královských rezidencí, odvezeny Alexandrem Suvorovem do Ruska.