Napíšte pokračování tohoto odstavce - Jako Arménci, Asyřané a další osmanské poddané
Na začátku 20. století utrpěli Řeci z Trabzondu a krátkodobá ruská provincii Kavkaz Kars (která se v roce 1918 vrátila pod osmanskou kontrolu) rozsáhlé masakry a to, co se dnes obvykle nazývá etnickou čistkou, nejprve mladými Turky a později kemalistickými silami. V obou případech byla záminkou opět to, že pontští Řekové a Arménci spolupracovali nebo bojovali s silami svých ruských spoluvěřících a "ochránců" před ukončením nepřátelství mezi oběma říší, které následovaly po říjnové revoluci. Smrtelné pochody po tureckém hornatém terénu, nucená práce v nechvalně známém "Amele Taburu" v Anatolii a masakry nepravidelnými bandami Topal Osmana vyústily v desetitisíce pontických Řeků, kteří zahynuli v období od roku 1915 do roku 1922. V roce 1923, po stovkách let, byli ti, kteří zůstali, vyhoštěni z Turecka do Řecka jako součást výměny obyvatel mezi Řeckem a Tureckem definované Lozanskou smlouvou. Ve své knize "Černé moře" autor Neal Ascherson píše: