Napište pokračování tohoto odstavce - 15. července 1942 se Rayski vracel do pokoje, který si pronajal v Paříži pod pseudonymem spolu s falešnými papíry, které ho deklarovaly jako Árijce, a nevěděl, že se jeho žena pokoušela ten den s jejich synem uprchnout z Paříže. Jako "odporník" Rayski cítil, že je lepší žít odděleně od své ženy. Ten den si vzpomněl, že jeho největší obavou byl nepříjemný zápach v letním horku způsobený kyselým zelím, který němečtí vojáci vždy jedli v restauracích v Paříži. Přibližně ve 4.30 ráno 16. července začalo asi 4 500 francouzských policistů operaci známou jako Vel' d'Hiv Roundup.
zatknout každého Žida žijícího v Paříži. V ten den ráno Rayski popsal scénu, kterou viděl, když vstoupil do pařížského metra: "Stupoval jsem po schodech vedoucích k kvazi, když jsem před sebou viděl autobusy, které se obracejí směrem k mostu Grenelle, dnes mostu Bir-Hakeim. Jejich neobvyklý vzhled mě okamžitě zaujal. Na zadních nástupištích bylo vidět policisty obklopené balíky, kufry a různé druhy balíčků... Než jsme přejeli most, autobusy zpomalily a já jsem viděla nějaké tváře. Už nebylo možné pochybovat, jen z jejich smutných výrazů jsem věděla, co se děje. Moje kolena se mi podkopaly pod tělo, musel jsem se opřít o zábradlí. Soudruh, kterého jsem potkal na místě setkání, to potvrdil. "Ano, je to masivní shromáždění". Rayski strávil celý ten den, známý ve francouzské historii jako Černý čtvrtek, snahou kontaktovat svou ženu, aby zjistil, jestli ona a jejich syn utekli. Rayskiovi se velmi ulevilo, když zjistil, že jak jeho žena, tak jeho syn unikli "grandé rafle" (velké shromáždění) 16.-17. července 1942. Poté, co ukryl svého syna s učitelem, který byl přítelem jeho ženy, Rayski strávil noc se svou ženou v jeho pokoji, kde si všiml, že byla otřesena "grandou rafle", že by mohla mít potíže se spánkem a držela ho pevně, říkala, že se tak bála, že se ten den ztratil.