V roce 1907 došlo k revoluci rumunských rolníků, která byla klíčovým momentem v politické kariéře Iorgy.
, vypukl pod konzervativním kabinetu a potlačen s velkým násilím národním liberálním. Krvavý výsledek podnítil historika, aby napsal a zveřejnil kus sociální kritiky, brožuru ("Bůh jim odpusť"). Tento text spolu s jeho programem zemědělských konferencí a jeho předplatnými seznamy ve prospěch příbuzných obětí z něj opět udělal protivníka národních liberálů, kteří se na Iorgu odvolávali jako na podnětníka. Historik se však setkal se Stere, který byl jmenován prefektem kraje Iași a který proti přáním své strany zahájil neformální spolupráci mezi Iorgou a poporanisty. Politická třída jako celek se obzvláště obávala Iorgových kontaktů s Kulturní ligou pro jednotu všech Rumunů a jejich společnou iredentistickou agendou, která riskovala podkopání vztahů s Rakušany kvůli Transylvánii a Bukovině. Nicméně Iorgova popularita stále rostla a s tímto pocitem byl poprvé zvolen do komory během voleb téhož roku.