Historik Ahmad Y. al-Hassan, založený na analýze arabských rukopisů ze 14. století, o kterých tvrdí, že jsou kopie starších textů, tvrdí, že ruční děla byla použita v bitvě u Ain Jalut
V roce 1260. Nicméně Hassanova tvrzení byla vyvrácena jinými historiky, jako jsou David Ayalon, Iqtidar Alam Khan, Joseph Needham, Tonio Andrade a Gabor Ágoston. Chán tvrdí, že to byli Mongolové, kdo zavedl střelný prach do islámského světa, a věří, že děla se dostala do Mamlukského Egypta až v 70. letech 13. století. Podle Needhama se termín "midfa", datovaný textovými zdroji od roku 1342 do roku 1352, nevztahuje na skutečné ruční zbraně nebo bombardy, a současné zprávy o kovových dělech se v islámském světě nevyskytují až do roku 1365. Podobně Andrade datuje textový vzhled děla ve středovýchodních zdrojích do šedesátých let 20. století. Gabor Ágoston a David Ayalon se domnívají, že Mamlukové určitě používali obléhací děla v roce 1360, ale dřívější použití děla v islámském světě je nejasné s možným výskytem v emirátu Granada v roce 1320, nicméně důkazy nejsou přesvědčivé.