Napíšeš pokračování tohoto odstavce - by se ukázalo být nejúspěšnějším rokem Alboreta ve Formuli 1. Dvakrát vyhrál: první na Velké ceně Kanady a druhou na Velké ceně Německa. Alboreto vedl bodovou tabulku až do 11. kola v Zandvoortu, ale sezonu dokončil na druhém místě s 53 body, 20 bodů za světovým šampiónem Alainem Prostem. Novinář Formule 1 Nigel Roebuck komentoval, že "Alboreto byl Prostovým jediným skutečným soupeřem na mistrovství světa". Nakonec to byla nespolehlivost Ferrari, která stála Alboreta jeho šanci na mistrovství světa, protože se mu nepodařilo dokončit posledních pět závodů sezóny, a to vše kvůli mechanické poruchě, ačkoli byl zařazen na 13. místo v Itálii navzdory tomu, že jeho motor foukal na 45. kole z 51. Na Velké ceně Evropy 1985
v Brands Hatch, poté, co zastavil, aby vyměnil plochou pneumatiku v 11. kole, jeho Ferrari vyfouklo turbo v polovině 13. kola. Alboreto, frustrovaný tím, že spolehlivost Ferrari v pozdní sezóně ho stála mistrovství světa, odvezl auto zpět do boxů s zadní částí auta v plamenech. Vzal auto, které hořelo, do boxů a rovnou do jeho Ferrari boxů. Mnoho pozorovatelů to vidělo jako Alboretův způsob, jak ukázat, že nespolehlivost Ferrari ho stála mistrovství světa, které Prost vyhrál tím, že skončil čtvrtý v závodě.