Na začátku roku 1942 se Schrier připojil k 2. námořnímu pluku v Camp Elliott v San Diegu, kde byl v dubnu 1942 povýšen na seržanta čety. V červnu 1942 byl součástí dvou společností 2. pluku Raiderů, které byly poslány do
Na ostrov Midway, aby tam posílil posádku. Zúčastnil se bitvy u Guadalcanalu a od listopadu do prosince 1942 se účastnil epické "Dlouhé hlídky" 2. námořního pluku za nepřátelskými liniemi. Během této akce se vyznačil tím, že vedl část své odřízené roty do bezpečí poté, co je jeho velitel roty omylem zavedl do nepřátelské situace. Na začátku roku 1943 byl povýšen na podporučíka. Následně byl přidělen k dalším úkolům v rámci Raider organizace, jako je pozorování a průzkum na nepřátelských ostrovech před tím, než větší jednotky udělaly útočné přistání. Za svou práci na ostrově Vangunu během kampaně v Nové Georgii v červnu 1943 byl oceněn Legionou zásluh. Sloužil také v Bougainville na podporu vojenských akcí. V únoru 1944, po rozpuštění námořní pěchoty, se vrátil do Spojených států, aby se stal instruktorem pěchoty v základně námořní pěchoty Camp Pendleton. Byl přidělen jako výkonný důstojník E Company, 2. praporu, 28. pluku námořní pěchoty, 5. divize. V září 5. divize opustila tábor Pendleton a odjela na Havaji na další výcvik. V lednu 1945 5. divize opustila Havaj pro útok a dobytí Iwo Jimy.