Píše pokračování pro tento odstavec - Írán je domovem jedné z nejstarších světových civilizací, počínaje vytvořením elamitských království ve čtvrtém tisíciletí př.nl. Poprvé ji sjednotili íránští Médové v sedmém století př. n. l. a dosáhla svého územního vrcholu v šestém století př. n. l., kdy Kýros Veliký založil Achemenidskou říši, která se stala jednou z největších říší v historii a první světovou supervelmocí. Říše padla Alexandru Velikému ve 4. století př. n. l. a byla rozdělena na několik helénských států. V 3. století př. n. l. založila íránská vzpoura Partskou říši, kterou v 3. století n. l. následovala Sasánská říše, která byla velkou světovou velmocí po následující čtyři staletí. Arabští muslimové dobyli říši v sedmém století našeho letopočtu, což vedlo k islamizaci Íránu. Následně se stal hlavním centrem islámské kultury a učení, s jeho uměním, literaturou, filozofií a architekturou, která se během islámského zlatého věku rozšířila po celém muslimském světě a dále. Během dalších dvou století se objevila řada domorodých muslimských dynastií, než oblast dobyli Seldžukovští Turci a Mongolové. V 15. století obnovili původní Safavidové sjednocený íránský stát a národní identitu a převedli zemi na šíitský islám. Za vlády Nadír Šáha v 18. století se Írán opět stal velkou světovou velmocí, ačkoli v 19. století vedla řada konfliktů s Ruskem k významným územním ztrátám. Na počátku 20. století došlo k perské ústavní revoluci. Snahy znárodnit dodávky fosilních paliv od západních společností vedly v roce 1953 k anglo-americkému převratu
, což vyústilo ve větší autokratickou vládu pod Mohammadem Reza Pahlavi a rostoucí západní politický vliv. V roce 1963 zahájil řadu dalekosáhlých reforem. Po íránské revoluci byla v roce 1979 založena současná islámská republika Ruhollahem Chomejním, který se stal prvním nejvyšším vůdcem země.