Jeho první publikovaná práce byla v "Gazeta Transilvaniei" v roce 1915, následovaná příští rok články v "Revista Teologică". Po vstupu starého rumunského království do první světové války v srpnu 1916 on a několik dalších mladých transylvánských intelektuálů, mezi nimi Oțetea, překročili hranici do Rumunska. Poté se Colan zapsal na literární fakultu Bukureštské univerzity. Když bylo hlavní město Bukurešť evakuováno během bitvy o Bukurešť
, odešel do Románska v Moldavsku, kde učil středoškolské studenty. Poté skončil v ukrajinské vesnici poblíž Jelisavetgradu, kde spolu s dalšími uprchlíky z Transylvánie, mezi nimiž byl i Ion Agârbiceanu, zorganizoval církevní sbor, který přednášel odpovědi rumunsky slovanským jazykem kněží.