Sejm v Grodně, který se konal na podzim roku 1793, ho nominoval na členství ve vojenské komisi; to způsobilo, že na něj většina nespokojených vojáků pohlížela s podezřením, a nebyl zahrnut do přípravy nadcházejícího povstání. A tak byl zaskočen, když se Kościuszko povstání
vypukl, a jeho vlastní brigáda se vzbouřila. Po osvobození Varšavy vyjádřil podporu povstalcům a od té doby se aktivně podílel na povstání, bránil Varšavu a vedl armádní sbor na podporu povstání ve Velkém Polsku. Jeho odvahu pochválil sám Tadeusz Kościuszko, vrchní velitel národních ozbrojených sil, který ho povýšil do hodnosti generála.