Jako politik zůstal Don Íñigo po celý svůj život loajální k Juanu II., za což byl bohatě odměněn pozemky a tituly markýze Santillany v roce 1445, po první bitvě u Olmeda
- Ne, ne. Když zemřela jeho manželka Doña Catarina de Figueroa, markiz odešel do svého paláce v Guadalajarě, aby strávil zbytek svého života v klidném studiu a kontemplaci.