Barkhorn byl propuštěn jako válečný zajatec 3. září 1945. Pak se vrátil do Tegernsee, aby se znovu setkal se svou rodinou. Tam se k němu připojila i jeho matka, které se podařilo utéct z Königsbergu.
- Ne, ne. V říjnu byl Barkhorn poprvé zaměstnán jako pomocný pracovník u Linhofu, výrobce fotoaparátů se sídlem v Mnichově. O rok později našel práci v Grünwaldu. Jeho zaměstnání v Grünwaldu skončilo v roce 1949. Po krátkém období nezaměstnanosti absolvoval v listopadu 1949 kurz ve společnosti Volkswagen. V prosinci byl najat do "Auto Junk", prodejny Volkswagenu v Trieru, nejprve jako vedoucí technických terénních služeb. O čtyři roky později byl Barkhorn povýšen na vedoucího zařízení a řízení služeb.