Fuchida byl důležitou osobností v počáteční části války v Tichém oceánu a jeho písemné zprávy, přeložené do angličtiny a publikované v USA, měly velký vliv. Pravdivost Fuchidových prohlášení o různých tématech byla však následně zpochybněna. Tento proces začal v Japonsku v roce 1971 s publikováním japonského oficiálního válečného dějináku o bitvě u Midway, který explicitně odporoval Fuchidově verzi událostí. V roce 2001 historikové H.P. Willmott a Haruo Tohmatsu ve svém "Pearl Harboru" odmítli Fuchidovo vyjádření, že požadoval třetí vlnu proti palivovým nádržím Pearl Harboru, jako "ošklivou a hanebnou vlastní reklamu" týkající se "episody, která se nikdy neuskutečnila". Tuto kritiku zopakoval historik Jonathan Parshall a Mark Stille v knize "Tora! Tora! To je ona! Tora! To je ona! Pearl Harbor 1941". Alan Zimm v roce 2011 napsal knihu "Atak na Pearl Harbor: Strategie, boj, mýty, klamy", která posílila a rozšířila tyto dřívější kritiky a přidala nová obvinění, včetně Fuchidy, který si vymyslel hodnocení válečných škod, které bylo předloženo císaři Hirohitovi. Zimm následně obvinil Fuchidu z lhaní o důležitých rozhodnutích a signálech, které učinil jako vedoucí stávky bezprostředně před útokem, zatímco obviňoval ostatní za své vlastní chyby. Co se týče bitvy u Midway, Fuchidova zpráva o připravenosti japonských protiútokových letadel během amerického útoku ponorných bombardérů byla zpochybněna historiky Parshallem a Anthony Tullyem ve své práci z roku 2005, stejně jako Dallas Isom "Midway Inquest", Craig Symonds "The Battle of Midway"., a Evan Mawdsley, s Mawdsley poznamenávajícím, že "Parshall a Tully přesvědčivě odporují Fuchidovi". Parshall také zpochybnil Fuchidovy nepotvrzené tvrzení o účasti na bitevní lodi během japonského ceremoniálu kapitulace.
v roce 1945, tyto kritiky byly později zesíleny Zimm.