Píše pokračování tohoto odstavce - Krymský Chanát udržoval masivní obchod s otroky s Osmanskou říší a Blízkým východem až do počátku osmnáctého století. V sérii otrokářských nájezdů známých eufemisticky jako "sklizeň stepy" krymští Tatarové zotročovali východní slovanské rolníky. Polsko-Litevské společenství a Rusko
Slávské jazyky dokonce vytvořily termín pro osmanské otroctví (na základě tureckých a arabských slov pro zajetí - "esir" nebo "asir"). Pohraniční oblast na jihovýchodě byla do 18. století ve stavu polo-permanentní války. Odhaduje se, že až 75% krymské populace tvořili otroci nebo osvobození otroci. Osmanský spisovatel a cestovatel 17. století Evliya Çelebi odhadl, že na Krymu bylo asi 400.000 otroků, ale pouze 187.000 svobodných muslimů. Polský historik Bohdan Baranowski předpokládá, že v 17. století Polsko-Litevské společenství (dnešní Polsko, Ukrajina a Bělorusko) ztratilo v průměru 20 000 ročně a až jeden milion ve všech letech od roku 1500 do roku 1644.