Dne 28. března 1979, selhání zařízení a chyba operátora přispěly ke ztrátě chladicí kapaliny a částečnému roztavení jádra v Three Mile Island jaderné elektrárně
v Pensylvánii. Mechanické poruchy byly zhoršeny počátečním selháním provozovatelů elektrárny rozpoznat situaci jako nehodu s úbytkem chladicí kapaliny v důsledku nedostatečného školení a lidských faktorů, jako jsou přehlédnutí konstrukce interakce člověk-počítač týkající se nejednoznačných ukazatelů v řídící místnosti v uživatelském rozhraní elektrárny. Konkrétně skrytá ukazatelná světla vedla k tomu, že provozovatel ručně přepnul automatický nouzový systém chlazení reaktoru, protože provozovatel mylně věřil, že v reaktoru je příliš mnoho chladicí vody, což způsobuje uvolnění tlaku páry. Rozsah a složitost nehody se ukázaly během pěti dnů, kdy se zaměstnanci Met Ed, státní úředníci z Pensylvánie a členové americké komise pro regulaci jaderné energie (NRC) snažili pochopit problém, sdělit situaci tisku a místní komunitě, rozhodnout, zda nehoda vyžadovala nouzovou evakuaci a nakonec ukončit krizi. Povolení NRC k vypouštění 40 000 galonů radioaktivní odpadní vody přímo do řeky Susquehanna vedlo ke ztrátě důvěryhodnosti u tisku a komunity.