Roekiah onemocněl v únoru 1945, krátce poté, co dokončil Ke Seberang. Navzdory tomu a potratu nebyla schopna odpočívat; japonské síly trvaly na tom, aby ona a Kartolo šli na turné do Surabaya ve východní Javě. Po návratu do Jakarty se její stav zhoršil. Po několika měsících léčby zemřela 2. září 1945, jen několik týdnů po vyhlášení nezávislosti Indonésie. Datum její smrti byl také dnem kapitulace Japonska.
který formálně ukončil druhou světovou válku a okupaci. Roekiah byl pohřben v Kober Hulu, Jatinegara, Djakarta. Její pohřeb se zúčastnil ministr školství Ki Hajar Dewantara.