Píše pokračování tohoto odstavce - Paštuni z Afghánistánu dosáhli úplné nezávislosti na britské politické intervenci za vlády Amanullah Khana po třetí anglo-afghánské válce. V padesátých letech 20. století se začala v Afghánistánu a novém státě Pákistán vysílat populární volání po Paštunistánu. To vedlo ke špatným vztahům mezi oběma národy. Afghánská monarchie skončila, když prezident Daoud Khan převzal v roce 1973 kontrolu nad Afghánistánem od svého bratrance Zahira Šáha, což otevřelo dveře pro zástupnou válku sousedů a vzestup marxismu. V dubnu 1978 byl Daoud Khan zavražděn.
spolu se svou rodinou a příbuznými. Velitelé mudžahedínů začali být rekrutováni v sousedním Pákistánu pro partyzánskou válku proti Demokratické republice Afghánistán - marxistická vláda byla také ovládána paštunskými Khalqisty. V roce 1979 Sovětský svaz napadl svého jižního souseda Afghánistán, aby porazil vzrůstající povstání. Mudžahedín byl financován Spojenými státy, Saúdskou Arábií, Čínou a dalšími zeměmi a zahrnoval některé paštunské velitele jako Gulbuddin Hekmatyar a Jalaluddin Haqqani. Mezitím miliony Paštunů opustily svou rodnou zemi, aby žily mezi dalšími afghánskými diasporami v Pákistánu a Íránu, a odtud desetitisíce pokračovaly do Severní Ameriky, Evropské unie, Středního východu, Austrálie a dalších částí světa.