Napíšeš pokračování pro tento odstavec - Soutěž nad Střední Asií v Velké hře konce 19. století se neustále rozrůstala. Rusko chtělo teplodravé přístavy na Indickém oceánu, zatímco Británie chtěla zabránit ruským vojskům získat potenciální invazní cestu do Indie. V roce 1885 Rusko připojilo část Afghánistánu v incidentu Panjdeh, což způsobilo válečný strach. Po téměř dokončení ruského dobytí Střední Asie
Rusové dobyli afghánskou hraniční pevnost. Británie viděla hrozbu pro Indii a byla blízko vyhrožování válkou, ale obě strany ustoupily a záležitost byla vyřešena diplomaticky. Účelem bylo zastavit další ruskou expanzi v Asii, s výjimkou Pamirských hor a definovat severozápadní hranici Afghánistánu. Nicméně ruský ministr zahraničí Nikolay Girs a jeho velvyslanec v Londýně Baron de Staal v roce 1887 vytvořili nárazníkovou zónu ve střední Asii. Ruská diplomacie tak získala od Britů neochotné přijetí jejich expanzionismu. Persie byla také arénou napětí, ale bez válek.