Společně s dalšími stoupenci Brătianu (včetně Garabeta Ibrăileanu) začal Stere vést kampaň ve prospěch propuštění konzervativního kabinetu premiéra Gheorghe Grigore Cantacuzinoho, v době, kdy tento také čelil disidentům Take Ionescu. To se shodovalo s vypuknutím rolnické vzpoury v roce 1907.
, které se podařilo svrhnout vládu poté, co Ionescu souhlasil s podporou návratu Dimitrieho Sturdzy k moci, jako prostředek k zajištění odpovědi na problémy. Stejně jako mnoho dalších "velkorysých", byl Stere integrován do nové správy a stal se prefektem kraje Iași; místo toho, aby zavolal rumunskou armádu, aby uklidnila oblast, zasahoval do vztahů mezi pozemkovými vlastníky a rolníky, aby zajistil lepší podmínky pro tyto druhé, čímž vyvolal poplach v konzervativním táboře. Ačkoli v jeho prefektury nebyly zaznamenány žádné násilné represí proti povstalcům, jeho spojení s represivním kabinetem bylo předmětem kritiky mnoha jeho bývalých spojenců, zejména Constantin Dobrogeanu-Gherea, Paul Bujor a Constantin Mille. Spolu se svým zástupcem prefektem Gheorghem Gh. Mârzescu, Stere odstoupil v dubnu a byl nahrazen Gheorghem Kernbachem, který se připravoval kandidovat na parlamentních volbách v tomto roce <unk> pro 2. volební sbor v Iași; vyhrál křeslo koncem května.