V roce 1950 bylo jeho studium přerušeno, když byl spolu s spisovatelem Janem Trefulkou vyloučen z komunistické strany za "protipartidní aktivity". Trefulka popsal tento incident ve své novele "Pršelo jim štěstí" ("Štěstí na ně pršelo", 1962). Kundera také využil vyhoštění jako inspiraci pro hlavní téma svého románu "Žert" ("Žert", 1967). Poté, co Kundera v roce 1952 absolvoval, ho filmová fakulta jmenovala lektorem světové literatury. V roce 1956 byl Kundera znovu přijat do strany, ale byl vyloučen podruhé v roce 1970. Spolu s dalšími reformistickými komunistickými spisovateli, jako je Pavel Kohout, byl periferně zapojen do Pražského jara v roce 1968. Toto krátké období reformních aktivit bylo rozdrceno sovětskou invazí do Československa v srpnu 1968.
- Ne, ne. Kundera zůstal odhodlaný reformovat československý komunismus a velice vehementně argumentoval v tisku se svým kolegou českým spisovatelem Václavem Havlem, když v podstatě řekl, že každý by měl zůstat v klidu a že "nikdo není zatím zavřený za své názory" a "význam pražského podzimu může být nakonec větší než význam pražského jara". Nakonec se však Kundera vzdal svých reformistických snů a v roce 1975 se přestěhoval do Francie. Několik let vyučoval na univerzitě v Rennes. V roce 1979 mu bylo odebráno československé občanství; od roku 1981 je francouzským občanem.