Nakonec, 18. února 1529, Karel V., hluboce znepokojený osmanským postupem k Vídni
, opět poslal dopis z Toleda šáhovi Ismailovi, který zemřel v roce 1524 a byl nahrazen šáhem Tahmaspem, a prosil o vojenské odklonění. Jeho velvyslancem u šáha byl rytíř svatého Jana de Balbiho a bylo uzavřeno spojenectví s cílem provést útok na Osmanskou říši na západě a východě během následujícího roku. Tahmasp také reagoval vyjádřením svého přátelství s císařem. Bylo tedy rozhodnuto zaútočit na Osmanskou říši na obou frontách, ale Balbiovi trvalo více než rok, než se vrátil do Perské říše, a do té doby se situace v Persii změnila, protože Persii bylo nuceni uzavřít mír s Osmanskou říší kvůli povstání šejbanidských Uzbeků.