Napíšeš pokračování tohoto odstavce - Ferrari první 1966 auto se skládal z 3,3-litrový V12 motor, který byl převzat z Ferrari 275P2 sportovní prototypy, upraven na 3000cc, a namontován na zadní straně F1 podvozku. Označení "312", které bylo použito pro řadu pozdějších vozů, označovalo motor "3" -litrový, "12" -válcový. Motor byl poměrně těžký a kvůli snížené kapacitě měl nižší výkon a zejména točivý moment. John Surtees neúspěšně řídil tento stroj v Monaku, zatímco Lorenzo Bandini řídil Ferrari Dino 2,4-litrový V6. Surtees vyhrál druhý závod, Velkou cenu Belgie v roce 1966
, trati, která upřednostňovala sílu s jejími dlouhými rovinami, ale šampión 1964 odešel po hádce s manažerem Eugeniem Dragoniem. Problém byl o prioritách v závodech, protože Ferrari bylo pod tlakem od Fordu v závodech sportovních aut a úsilí F1 bylo poněkud zanedbané. Mike Parkes nahradil Surtees, který jel na Cooper, který používal motory Maserati, a skončil druhý v šampionátu řidičů s dalším vítězstvím. Pro Ferrari vyhrál Ludovico Scarfiotti také závod, Velkou cenu Itálie v Monze v roce 1966, která pomohla Ferrari skončit na druhém místě v mistrovství konstruktérů.