Nepopulárnost poradců Jindřicha VI. a jeho manželky, Margarety z Anjou, stejně jako jeho vlastní neúčinné vedení, vedlo k oslabení rodu Lancasterů. Lancasterové čelili výzvě od rodu Yorků, tak nazvaného proto, že jeho hlavou, potomkem Edwarda III., byl Richard, vévoda z Yorku, který byl v rozporu s královnou. Ačkoli vévoda z Yorku zemřel v bitvě v roce 1460, jeho nejstarší syn Eduard IV. vedl v roce 1461 yorky k vítězství a svrhl Jindřicha VI. a Margaretu z Anjou. Eduard IV. byl po svém sňatku s Alžbětou Woodvilleovou v neustálém rozporu s Lancastery a svými vlastními radci, přičemž se k moci krátce vrátil Jindřich VI. Eduard IV. zvítězil a získal zpět trůn u Barnetu
a zabití Lancasterského dědice, Edwarda z Westminsteru, v Tewkesbury. Později zajal Margaret z Anjou a nakonec ji poslal do exilu, ale ne dříve, než zabil Jindřicha VI., zatímco byl vězněm v Toweru. Války růží však přerušovaně pokračovaly během jeho vlády a vlády jeho syna Eduarda V. a jeho bratra Richarda III. Edward V. zmizel, pravděpodobně zavražděn Richardem. Konflikt nakonec vyvrcholil v roce 1485 úspěchem pro Lancasterskou pobočku pod vedením Jindřicha Tudora, když byl Richard III. zabit v bitvě u Bosworth Field.