Dokončete následující větu: Provincie Nová Granada si udržovaly nezávislost na Španělsku od roku 1810, na rozdíl od sousední Venezuely, kde si rojalisté a pro-nezávislost síly několikrát vyměnili kontrolu nad regionem. V roce 1815 zorganizovala Španělsko v zájmu uklidnění Venezuely a znovunabytí Nové Granady největší ozbrojenou armádu, jakou kdy vyslalo do Nového světa, a to 10.500 vojáků a téměř šedesát lodí. (viz.
Španělské znovuzískání Nové Granady). Ačkoli tato síla byla klíčová pro získání pevně nezávislé oblasti jako Nová Granada, její vojáci byli nakonec rozptýleni po celé Venezuele, Nové Granadě, Quitu a Peru a byli ztraceni kvůli tropickým chorobám, což zredukovalo jejich dopad na válku. Důležitější je, že většina royalistických sil nebyla složena z vojáků vyslaných z poloostrova, ale ze španělských Američanů. Jiní španělští Američané byli umírnění, kteří se rozhodli počkat a vidět, co bude z obnovení normálu. Ve skutečnosti v oblastech Nového Španělska, Střední Ameriky a Quita guvernéři shledali za vhodné ponechat zvolené ústavní "ayuntamientos" na několik let, aby se zabránilo konfliktu s místní společností. Liberálové na obou stranách Atlantiku se však nadále snažili obnovit ústavní monarchii, což se jim nakonec podařilo v roce 1820. Nejdramatičtějším příkladem transatlantické spolupráce je možná expedice Francisco Javiera Miny do Texasu a severního Mexika v letech 1816 a 1817.