V lednu 1933 se NSDAP (nacistická strana) chopila moci a ztratila málo času, aby přešla v Německu na jednopartijní vládu. Všechny politické strany (kromě nacistické strany) byly nyní nezákonné, ale nový kancléř byl v opozici obzvláště agresivní vůči komunistické straně. V únoru 1933 emigroval Roscher do Československa. V srpnu 1933 se vrátil do Německa a usadil se v Drážďanech, kde pokračoval ve své (nyní ilegální) stranické práci, ale v prosinci 1933 byl opět v Praze, v nemocnici, díky svému zhoršujícímu se zdraví. Následně, pravděpodobně v roce 1934, ho strana poslala do Charkova (v té době v Sovětském svazu), kde prošel dlouhou rekonvalescencí a také pracoval jako instruktor pro stranu. S vypuknutím španělské občanské války se v roce 1936 připojil k mezinárodním brigádám. Ve Španělsku bojoval v Edgar André Bataillon. Nicméně byl těžce zraněn v boji u Madridu.
V listopadu 1936 se přestěhoval do Paříže, kde si exilovaná německá komunistická strana zřídila své ústředí. V dubnu 1939 byl převezen do Sovětského svazu, kde byl ubytován v domově pro zraněné bojovníky ze španělské občanské války, zřízeném v Peredelkino, komplexu dacha nedaleko Moskvy. Zde zemřel v srpnu 1940.