Can you summarize the following document?
        
  Narodil se v německé rodině v Praze na Malé Straně, otec byl krejčím. Jako rok jeho narození je mnohdy chybně uváděn rok 1804 Po studiu na malostranském gymnáziu studoval na pražské univerzitě filosofii a po krátkém pobytu ve Vídni se vrátil do Prahy. Soukromě studoval práva a pracoval jako vychovatel. V Praze napsal i své první novely, "Treue bis in den Tod" a "Eine Nacht in den Appeninen". V roce 1822 publikoval první verše v "Dresdner Abend-Zeitung". V roce 1825 se odstěhoval do Lipska, pravděpodobně kvůli tomu, že v rakouské monarchii byla přísnější cenzura; zde se trvale usadil a věnoval se novinářské a literární činnosti. Byl spolupracovníkem listu "Brockhaus’schen Literarischen Conversationsblatt", působil jako překladatel a psal pro různé, hlavně beletristické listy. V roce 1826 publikoval první historický román "Die Fünfhundert vom Blanik". V roce 1830 založil časopis "Der Komet (Kometa)", který patřil ve své době k nejúspěšnějším literárně-kritickým listům. Časopis redigoval 19 let, až do roku 1848. V roce 1839 podnikl cestu po Slezsku a Krkonoších, při níž se zastavil též v Praze (vylíčil ji v díle "Wanderungen durch das Riesengebirge und die Grafschaft Glatz"). V roce 1848 převzal redakci Spindlerova almanachu "Vergiss mein nicht". Připravoval se k návratu do Prahy, ale vážná nemoc mu v tom zabránila. Zemřel chudý, v nemocnici sv. Jakuba v Lipsku.

  Jednu stránku jeho díla představuje tvorba publicistická a satirická a účast na dílech encyklopedického charakteru. Kromě vlastního časopisu "Der Komet (Kometa)", který vycházel v letech 1830-1848, publikoval v roce 1832 ve spolupráci s Johannem Peterem Lyserem politicko-satirický almanach "Mephistopheles". Parodoval také díla tehdy velmi oblíbeného Heinricha Clarena, pod jehož jménem i zveřejnil dvě vlastní povídky ("Emmy, Vielliebchen"), čímž se dopustil literárního podvodu. Rozruch vyvolalo dílo "Löschpapiere aus dem Tagebuch eines reisenden Teufels," které cenzura zabavila. V letech 1834-1838 vydával společně s vydavatelem časopisu der Lühe "Damen Conversations Lexikon" (Konverzační slovník pro dámy) o 10 svazcích. V letech 1839-1842 vydal společně s Hermannem Marggraffem a Robertem Blumem sedmisvazkový "Allgemeines Theater-Lexikon" (Všeobecný divadelní slovník). Herloßsohn napsal také četné básně a písně, z nichž některé byly v 19. století velmi populární a byly dokonce zhudebněny (též Robertem Schumannem),  Z hlediska českého čtenáře je významnější Herloßsohnova tvorba prozaická, a to především historické romány, jejichž děj je zasazen do českého prostředí. Prvním z nich byl "Die Fünfhundert vom Blanik" (v dalším upraveném vydání jako "Die Rosenbergen", v českém překladu jako "Páni z Růže") z husitské doby, kde je ještě obraz husitů negativní.V dalších dílech jsou již autorovy sympatie zcela na straně husitů. Historické osobnosti Jan Hus a Jan Žižka jsou protagonisty románu "Böhmen von 1414 bis 1424 (Čechy v letech 1414-1424)", který se skládá ze dvou oddílů: "Johannes Huss a" "Der blinde Held" "(Slepý hrdina). Román Der letzte Taborit" ("Poslední táborita") je příběhem z doby poděbradské. Další romány se odehrávají za třicetileté války, kde autora zaujala postava Albrechta z Valdštejna.  Ačkoli psal výhradně německy, byl Herloßsohn českým vlastencem. Kromě toho, že ve svých historických románech stranil Čechům proti Němcům, věnoval českému národu i část almanachu "Mephistopheles": srovnává zde slavnou českou minulost s politováníhodnou současností. Almanach byl v Rakousku zakázán, ale čeští vlastenci, např. Karel Hynek Mácha, ho znali.  V Čechách byly Herloßsohnovy romány vydávány až po jeho smrti, v 50. a 60. letech 19. století, a to paralelně v německém originálu u nakladatele I. L. Kobera a v českém překladu Josefa Bojislava Pichla v nakladatelství Jaroslava Pospíšila. Šlo sice o konvenční romantickou literaturu, ale čtenáři je měli v oblibě pro čtivý jazyk a bohaté dobrodružné a milostné zápletky, odehrávající se v dramatickém období českých dějin. Některé romány byly znovu vydány ještě ve 30. letech 20. století.

  

  URVÁLKOVÁ, Zuzana. "Dvojlomná zrcadlení: dílo Karla Herloše-Herloßsohna v českém literárním kontextu". Praha: ARSCI, 2009. 310 s. Literární věda; sv. 4.
Karl Herloßsohn, vlastním jménem Borromäus Sebastian Georg Karl Reginald Herloß, v českém prostředí známý více jako Karel Herloš (1. září 1802 Praha – 10. prosince 1849 Lipsko) byl německy píšící novinář a spisovatel, pocházející z Prahy a úzce spjatý s českým prostředím tematikou svých historických románů, které byly oblíbené i u českých čtenářů.