V roce 1968, po sovětské invazi do Československa
, Aybar přijal rétoriku nepřátelskou vůči sovětskému komunismu. Nicméně, když se TİP nepodařilo zvýšit své hlasy ve všeobecných volbách v roce 1969, Aybar odstoupil z vedení strany v listopadu 1969 a Behice Boran, která byla proti Aybarově protisovětskému postoji, byla zvolena jako první turecká vůdkyně strany. Strana byla stoupencem pro-kurdské organizace Revoluční kulturní východní hrobky (DDKO). Během svého sjezdu strany v říjnu 1970 uznala, že na východě Turecka existuje kurdská komunita, která se musí postavit politice nucené asimilace.