Napíšte pokračování tohoto odstavce - Vztahy mezi východním a západním Pákistánem byly napjaté od rozdělení. Východní Pákistán byl ponořen do nepokojů 12. listopadu 1970, když Cylon Bhola udeřil do Bengálska s obrovskými ztrátami na životech a zničujícím dopadem na komunitu a ekonomiku. Pákistánská vláda se sídlem v západním Pákistánu byla ostře odsouzena za odkládání v reakci na krizi. O několik týdnů později, když se 7. prosince konaly první všeobecné volby v zemi, vedlo rozsáhlé rozhořčení na východě k vítězství ligy Awami, což byla bengálská nacionalistická strana pod vedením šejka Mujibur Rahmana. To vedlo k zahájení rozhovorů mezi zástupci východního a západního křídla Pákistánu o budoucnosti ústavy země pod národní vládou v čele s Ligou Awami a návrhy na rozdělení moci mezi centrální vládu a provincie. Jednání nebyla úspěšná v prolomení slepé uličky a dne 1. března 1971 pakistánský prezident Yahya Khan na neurčito odložil probíhající zasedání Národního shromáždění, což vyvolalo masivní občanskou neposlušnost ve východním Pákistánu. O tři týdny později Bangladéš oficiálně vyhlásil nezávislost a země byla ponořena do osvobozenecké války.
která zuřila až do roku 1971 až do zásahu Indie na podporu Bangladéše dne 3. prosince 1971. Indopakistánská válka v roce 1971 byla krátkodobá a vyústila v kapitulaci Pákistánu dne 16. prosince 1971, oslavenou jako Den vítězství v Bangladéši, který byl poté založen jako nový národ.