Dopravní loď opustila Eniwetok 29. srpna a vyrazila s jednotkou TF 38 pod velením admirála Williama F. Halseyho pro letecké útoky na Peleliu a letiště na Filipínách jako předběžné kroky invaze na Palaus od 15. do 20. září 1944. Během října operovala u ostrovů Formosa a Pescadores. Později v měsíci, TF 38 podpořilo přistání na Leyte
- Ne, ne. Japonské úsilí zastavit americký postup zahrnovalo protiútok většiny dostupných hlavních jednotek flotily ("operace Sho-Go"). Dne 24. října se letouny "Langley" zúčastnily bitvy u Sibujanského moře. Letadla TF 38 zaútočila na japonské střední síly, když se blížila k úžině San Bernardino a americkému nábřežnímu náčelí v Taclobanu. Japonské jednotky se dočasně stáhli. Následujícího dne, po zprávě japonských letadlových lodí severně od Leyte, TF 38 spěchal k zachycení. V následné bitvě u mysu Engaño Japonsko ztratilo čtyři dopravce, dvě bitevní lodě, čtyři těžké křižníky, jeden lehký křižník a pět torpédoborců. Letadla "Langley" pomáhala při zničení letadlových lodí "Zuihō" a "Zuikaku", přičemž poslední byla jedinou zbývající letadlovou lodí ze šesti, které se zúčastnily útoku na Pearl Harbor.