Za masovských vévodů se město rychle rozvíjelo, leželo na hranici s Litvou, stalo se hlavním městem "ziemia liwska", soudním centrem pro východní masovský region, pořádalo se zde týdenní pouliční trh a třikrát do roka se zde konal veletrh. Konečně byla začleněna do Koruny Království Polska v roce 1537, po dohodě mezi posledními knížaty Mazovie Annou z Mazovie a polským králem Sigismundem I. Starým. Město pokračovalo ve svém rozvoji a růstu do 17. století, kdy války, potopa (historie)
a Velká Severní válka, přinesly fyzické zničení a vážný úpadek obce. Ztratil část svého významu ve prospěch Węgrów, ale jeho konečné zánik byl způsoben rozdělením Polska, protože byl začleněn do rakouského rozdělení, Liw ztratil svůj soudní, administrativní a ekonomický význam, Rakušané rozpudili správní a územní jednotku "ziemia liwska" a přesunuli sídlo správních a soudních pravomocí do Siedlce. V roce 1807 se město stalo součástí Varšavského vévodství a už připomínalo spíše velkou vesnici než město.