V roce 1969 byl Avigad pozván k provedení vykopávek v židovské čtvrti ve Starém městě Jeruzaléma, zdevastované válkou z roku 1948 a jejími následky. Mezi nálezy patřilo to, o čem se věří, že je nejstarším vyobrazením "menory", která kdysi hořela ve Druhém chrámu, vyřezaná do zdi, která byla omítána před 2.200 lety, a Spálený dům, pozůstatek budovy zničené, když Titus, budoucí římský císař, potlačil židovskou vzpouru
proti římské nadvládě. To byl první fyzický nebo archeologický důkaz o zničení popsaném v díle Flavia Josepha. Vykopávky také odhalily luxusní vily patřící herodiánské vyšší třídě, pozůstatky byzantského Nea (nového) kostela a jeruzalémské Cardo, silnice z pátého století, která spojuje kostel svatého hrobu a kostel Nea. Mezi nejzajímavější nálezy patřily zbytky Široké zdi, o nichž se dvakrát zmiňuje "Kniha Nehemjášova". Postaven k obraně Jeruzaléma za vlády krále Ezechiáše koncem 8. století př. n. l., zůstává zde úsek zdi, tlustý, stojící ze základního kamene západně od Chrámové hory. V blízkosti Avigad také objevil izraelskou věž, pozůstatek jeruzalémských opevnění z doby železné, které svědčí o babylonském vykořisťování Jeruzaléma v roce 586 př. n. l.