V roce 1990 si tým ponechal J.J. Lehta a rozhodl se jet s Gregorem Foitekem, synem spoluvlastníka Karla Foiteka, ve druhém voze. Foitek měl smlouvu s Brabhamem na dva závody, takže Johansson zůstal na první dva kola. Vzhledem k tomu, že do vývoje vozu pro sezónu 1990 bylo vloženo málo peněz, Onyx dorazil do prvních dvou kol s loňským ORE-1. Ani jeden z řidičů se nekvalifikoval na první dva závody, přičemž Johansson během toho zničil dvě podvozky. Na Velkou cenu San Marina dorazil tým s mírně aktualizovaným podvozem ORE-1B. Foitek nahradil Johanssona, který zažaloval Onyx za porušení smlouvy a spolu s Alanem Jenkinsem se pokoušel získat soudní příkaz k zablokování Monteverdiho plánovaného přemístění týmu. Oba vozy se dostali na start v Imole, Lehto se vrátil domů dvanáctý. V Monaku
Foitek běžel na 6. pozici v pozdní fázi závodu, když se srazil s Larrousseem Érica Bernarda, což vedlo k tomu, že byl zařazen na 7. místo, což by byl nejlepší výsledek Onyxu v sezóně. Oba vozy se dostali na startovní rošt v Kanadě a Mexiku, ale mezi nimi se podařilo jen jedno dokončení, s 15. místem Foitka v Mexiku. V červenci splnil Monteverdi své přání přestěhovat tým do Švýcarska, ale nic se tím nezlepšilo. Jasný náznak toho, jak daleko tým zaostával, přišel ve Francii, kde oba vozy se nedostali na startovní rošt, kde na stejné trati minulou sezonu oba kvalifikovali vysoko a získali body. Na Velké ceně Velké Británie se ani jedno auto nedostalo na startovní rošt. V době Velké ceny Německa se Monteverdiovi podařilo změnit název týmu na "Monteverdi Onyx Formula One", ale opět to nic neznamenalo, protože i když oba vozy se dostali na startovní rošt, Foitek odešel předčasně a Lehto dokončil šest kol za sebou a nebyl klasifikován.