Po válce zůstal Knežević v exilu a byl souzen v nepřítomnosti spolu s dalšími. Byl shledán vinným z vlastizrady a válečných zločinů a odsouzen k 10 letům vězení s nucenou prací, ztrátě politických a občanských práv po dobu 5 let, konfiskaci veškerého majetku a ztrátě občanství. Trest odnětí svobody s nucenou prací měl začít platit ode dne jeho budoucího zatčení. Emigroval do Kanady, kde byl redaktorem "Glas kanadskih Srba" ("Hlas kanadských Srbů"). Na počátku padesátých let se mezi Cvetkovičem a Kneževičem vyvolal hořký spor. Knežević napsal článek v časopise mezinárodních vztahů "International Affairs", v němž tvrdil, že princ Pavel a Cvetković vytvořili tajný plán spojit Jugoslávii s Německem a získat kontrolu nad přístavem Salonika, zatímco Řecko se bránilo před italskou invazí.
- Ne, ne. Zatímco Cvetković vydal dvě silná popření v historickém časopise "Dokumenti o Jugoslaviji" a uvedl, že dobytí Salonika nikdy nebylo na pořadu jednání jugoslávské vlády, jeho poslední prohlášení nebylo pravdivé. Hlavním účelem Kneževićova obvinění bylo zdiskreditovat prince Pavla a zobrazit pučisty v příznivém světle. Knežević zemřel v Torontu dne 22. června 1983.