- Kolonizace Ulsteru byla navržena od konce devítileté války. Původní návrhy byly menší, zahrnovaly výsadbu osadníků kolem klíčových vojenských stanovišť a na církevních pozemcích a zahrnovaly by velké pozemky pro domorodé irské pány, kteří se během války postavili na stranu Angličanů, jako byl Niall Garve O'Donnell. Nicméně v roce 1608 Sir Cahir O'Doherty z Inishowen zahájil vzpouru, dobyl a spálil město Derry
- Ne, ne. Krátkou vzpouru ukončil sir Richard Wingfield v bitvě u Kilmacrennanu. Povstání přimělo Arthura Chichestera, irského lordského zástupce, k plánování mnohem větší plantáže a k vyvlastnění právních titulů všech původních vlastníků půdy v provincii. John Davies, irský státní zástupce, použil zákon jako nástroj dobývání a kolonizace. Před útěkem hraběů se anglická administrativa snažila minimalizovat osobní majetek náčelníků, ale nyní se k náčelníkům chovali jako k jediným vlastníkům všech svých území, takže veškerá půda mohla být zabavena. Většina této půdy byla považována za ztracenou (nebo vyloučenou) Koruně, protože náčelníci byli prohlášeni za dospělé. Anglickí soudci také prohlásili, že tituly na půdu, které byly drženy podle irského zvyku dědictví půdy, nemají podle anglického práva žádnou platnost. Davies to použil jako prostředek ke konfiskaci půdy, když jiné prostředky selhaly.