V listopadu 1973 došlo k povstání na aténské polytechnice.
Vyrazili. Obecně se věří, že studentské povstání bylo spontánní, začalo čistě studentskými požadavky a nebylo organizováno žádnou politickou skupinou v Řecku. (Zpočátku byla odsouzena stranami řecké levice, které byly zakázané vládnoucí "juntou". V té době existovaly podezření, že povstání bylo provokačním aktem zorganizovaným frakcemi uvnitř vojenského režimu, které jsou proti procesu politické normalizace a využijí povstání k tomu, aby ji vykolejili.) Studentské protesty před Polytechnickou univerzitou se během několika dní proměnily v zřetelně politickou, docela hlasitou a poměrně rozšířenou, i když mírovou, vzpouru proti diktaturě. Po přibližně třech dnech a nocích nepřetržitých masových shromáždění před Polytechnickou univerzitou byly protesty potlačeny násilím, pomocí tanků a vojenských jednotek, které v noci na 17. listopadu vtrhly do budovy. Dne 25. listopadu 1973 Taxiarkhos Dimitrios Ioannides využil události jako záminku k uskutečnění protipuče, který svrhl Papadopoulose a dramaticky ukončil pokus Papadopoulose a Markezinise o přechod k demokratické vládě. Ioannidis zatkl Markezinise, zrušil volby a plně obnovil stanné právo. Jeho režim se zhroutil v červenci 1974 po převratu proti Makariosovi III. ze strany řecké "hunty" Ioannidis, což vedlo k turecké invazi na Kypr.