Baringova vojenská kariéra začala, když se v roce 1787 připojil k hannovské armádě. V listopadu 1803 (datování pověření na 17. listopadu) se stal brevetovým majorem v "králových Němcích" (přejmenovaný na Královu německou legii dne 19. prosince 1803), sílu, jejíž byl jedním z prvních členů. Bojoval v kampaních v Hannoveru (1805, Třetí koalice), na Baltském moři (1807<unk>08, Kanónová válka / Anglické války
), Pyrenejské hory (1808-13, Polostrovní válka), Walcherenská kampaň (1809, Pátá koalice), jižní Francie (1813-14, Šestá koalice) a Nizozemsko (1814, Šestá koalice). Dne 16. května 1811 byl lehce zraněn v bitvě u Albuery. Dne 18. ledna 1815 byl povýšen na podplukovníka.