Po počátečních útocích přesných bombardování z velké výšky, při kterých padlo méně než 10% bomb v blízkosti cílů, spojenecké letectvo přešlo na nízké noční zápalné útoky proti japonským městům. V noci mezi 9. a 10. březnem 1945 vyhořelo 16 čtverečních mil centra Tokya a desítky tisíc lidí zemřelo.
B-29 amerických armádních leteckých sil. (Průzkum odhadl, že zemřelo 88.000, zatímco tokijské hasičské oddělení odhadlo 97.000. Historik Richard Rhodes odhadl více než 100.000, ačkoli novinář Mark Selden považoval i tento počet za příliš nízký.) Během následujících 10 dnů bylo zničeno celkem 31 čtverečních mil. Zpráva uvádí, že tyto útoky měly na výrobu jen malý přímý vliv, přičemž továrny, které byly zasaženy bombami, měly menší pokles výroby než ty, které nebyly. Zároveň však uvedli, že během tohoto období klesla výroba o 54% kvůli účinkům bombardování: zabití, zranění a vysídlení pracovníků, jakož i zničení dopravní sítě. Poznamenali také prudký pokles dostupnosti potravin, který klesl z asi 2000 kalorií denně na začátku války na 1680 pro průmyslové pracovníky na vrcholu kampaně a méně pro pracovníky, kteří nebyli nezbytní.