S počátkem první světové války byl Topîrceanu odveden, pak zajat a uvězněn bulharskými silami během bitvy u Turtucaia
, v září 1916. Do konce války v roce 1918 byl v zajateckém táboře. Po svém návratu vydal Topîrceanu několik svazků válečných vzpomínek: "Amintiri din luptele de la Turtucaia" (" Vzpomínky z bitvy o Turtucaia", 1918), "În ghiara lor... Amintiri din Bulgaria și schițe ușoare" ("V jejich drápě... Vzpomínky z Bulharska a lehké skice", 1920), a "Pirin-Planina, epizoduri tragice și comice din captivitate" ("Pirin-Planina, tragické a komické epizody z zajetí", 1936) - které mimo jiné představují živý obraz hlubokých účinků, které měla epidemie cholery na morálku rumunských vojáků během jejich pokusu o ústup.