Napíšeš pokračování tohoto odstavce - Židé byli v severní Africe a na Ibérii přítomni po staletí, někteří už od doby, kdy "Feničané a Hebrejci, kteří se zabývali námořním obchodem, založili Hippo Regius (nynější Annaba), Tipasu, Caesarea (nynější Cherchel) a Icosium (nynější Alžírsko)". Podle ústní tradice přišli z Judska po první židovsko-římské válce.
(66<unk>73 n. l.), zatímco historicky je známo, že mnoho sefardských Židů přišlo po španělské "Reconquista". V roce 1870 ministr spravedlnosti Adolphe Crémieux napsal návrh "décret Crémieux", který alžírským Židům udělil francouzské občanství. Tento pokrok byl odmítnut částí větší komunity "Pied-Noir" a v roce 1897 došlo v Alžírsku k vlně antisemitských nepokojů. Během druhé světové války byl "décret Crémieux" zrušen za Vichyho režimu a Židům bylo mezi lety 1940 a 1943 zakázáno vykonávat profesionální práce. Občanství bylo obnoveno v roce 1943, poté, co svobodná Francie převzala kontrolu nad Alžírskem v důsledku operace pochodně. Židé Alžírska byli nakonec považováni za součást komunity "Pied-Noir" a mnozí uprchli z země do Francie v roce 1962, spolu s většinou dalších "Pied-Noirs" po alžírské válce.