V červenci 1945 se Schreiber mohl vrátit do Münsteru. Jižní část Německa, ve které se schovával více než šest měsíců, byla součástí americké okupační zóny od
V květnu 1945 byl jeho návrat zprostředkován zásahem americké zpravodajské agentury přes švýcarskou hranici v Bernu. Jeho dům v Münsteru byl těžce poškozen anglo-americkým leteckým bombardováním, a on žil v té době v semináři na náměstí katedrály. Teprve když se vrátil do Münsteru, zjistil, že byl zvolen rektorem univerzity na začátku měsíce na schůzi uspěchaně svořeného " nouzového " univerzitního senátu, která se konala 16. července 1945. Senát se scházel pod předsednictvím působícího rektoru, profesora patologie, kterému britské vojenské úřady umožnily zůstat ve funkci bezprostředně po válce navzdory jeho úzkým napojením na nacionalsocialisty během Hitlerových let. Ostatní členové nouzového senátu byli univerzitní profesori, kteří byli všichni odhodláni být "neobtěžováni" (v té době používaným výrazem) nacistickými vazbami. Po volbě univerzitními profesory bylo Schreiberovo jmenování rektorem potvrzeno Rudolfem Amelunxenem, který byl instalován jako první prezident nově zřízené provincie Westfálsko, ačkoli Amelunxenovo písemné potvrzení přišlo až 26. října 1945 po formální dohodě britských vojenských administrátorů. Mezitím mu univerzitní úřady již v srpnu 1945 obnovily profesorství.