Odkažte se na níže uvedenou pasáž a odpovězte na následující otázku ve stejném jazyce jako pasáž:  Průchod: raní středověcí alchymisté postavili na práci Zosima v Byzantské říši a arabských říších. Byzantští a arabští alchymisté byli fascinováni konceptem transmutace kovů a pokusili se tento proces provést. Muslimský alchymista z 8. století Jabir ibn Hayyan (latinizovaný jako Geber) analyzoval každý klasický prvek z hlediska čtyř základních vlastností. Oheň byl horký a suchý, země studená a suchá, voda studená a vlhká a vzduch horký a vlhký. Vytvořil teorii, že každý kov je kombinací těchto čtyř principů, dva z nich vnitřní a dva vnější. Na základě tohoto předpokladu bylo odůvodněno, že přeměna jednoho kovu na jiný by mohla být ovlivněna přeměnou jeho základních vlastností. Tato změna byla zprostředkována látkou, která se v řečtině nazývala xerion a v arabštině al-iksir (odkud pochází slovo elixír). Často se předpokládalo, že existuje jako suchý červený prášek (známý také jako al-kibrit al-ahmar, červená síra) vyrobený z legendárního kamene - filozofického kamene. Elixírový prášek byl později považován za klíčovou složku transmutace arabskými alchymisty. V 11. století probíhala mezi chemiky muslimského světa debata o tom, zda je transmutace látek možná. Vedoucím odpůrcem byl perský polymath Avicenna (Ibn Sina), který zdiskreditoval teorii transmutace látek a uvedl: "Ti z chemického řemesla dobře vědí, že žádná změna nemůže být provedena v různých druzích látek, ačkoli mohou způsobit vzhled takové změny". Podle legendy vědec a filozof z 13. století Albertus Magnus prý objevil filozofický kámen. Magnus ve svých spisech nepotvrzuje, že kámen objevil, ale zaznamenal, že byl svědkem vytvoření zlata "transmutací".  Otázka: Jaké vlastnosti Jabir ibn Hayyan analyzoval vodu?
studená a vlhká