Jedinou italskou silou, která znepokojovala Spojence, bylo italské královské námořnictvo ("Regia Marina"), čtvrté největší námořnictvo na světě v té době. V listopadu 1940 zahájilo britské královské námořnictvo překvapivý letecký útok na italskou flotilu v Tarentu.
který zmrzačil hlavní italské válečné lodě. I když italská flotila nezpůsobila vážné škody, jak se obávalo, udržela významné námořní síly Britského společenství ve Středozemním moři. Tato flotila musela bojovat proti italské flotile, aby zabránila odříznutí britských sil Commonwealthu v Egyptě a na Středním východě od Británie. V roce 1941 na italském ostrově Kastelorizo, u pobřeží Turecka, se italským silám podařilo odrážet britské a australské síly, které se pokoušely ostrov během operace Abstention obsadit. V prosinci 1941 došlo v Alexandrii v Egyptě k utajenému útoku italských sil, při kterém italští potápěči připevnili výbušniny na britské válečné lodě, což vedlo k tomu, že dvě britské bitevní lodě byly vážně poškozeny. Toto bylo známé jako nájezd na Alexandrii. V roce 1942 italské námořnictvo zasáhlo vážnou ránu britské konvojové flotile, která se během operace Harpoon pokoušela dostat na Maltu, a potopilo několik britských lodí. V průběhu času spojenecké námořnictvo způsobilo vážné škody italské flotile a zničilo jedinou výhodu Itálie před Německem.