John de Vere, narozený 14. srpna 1499, byl druhým, ale jediným přeživším synem sira George Vere a jeho druhé manželky Margaret, dcery sira Williama Stafforda z Bishop's Frome v Herefordshire a Elizabeth Wrottesley, dcery Hugh Wrottesley, esquire. Sir George Vere byl určen kněžství a v roce 1459, když mu bylo pouhých šestnáct let, ho jeho otec, John de Vere, 12. hrabě z Oxfordu, jmenoval na benefice v Lavenhamu v Suffolku. Nicméně 12. hrabě a jeho nejstarší syn a dědic Aubrey de Vere byli popraveny v únoru 1462 a George se pak stal druhým v řadě na hrabství jako potenciální dědic svého bratra Johna de Vereho, 13. hraběte z Oxfordu. Namísto George se stal jeho mladší bratr Richard knězem a v roce 1459 se George oženil se svou první ženou Margaret Talbotovou (um. Prosinec 1472), sestra a spoluzodědička Thomase Talbota, 2. vikonta Lisleho (zemřel v březnu 1470). Bojoval v bitvě u Barnetu.
14. dubna 1471 a byl se svým starším bratrem Johnem de Verem, 13. hrabětem z Oxfordu, když 30. září 1473 dobyl horu sv. Michaela v Cornwallu. Sir George Vere byl v parlamentu počátkem roku 1475 spolu se svými bratry Johnem a Thomasem. Ross uvádí, že Sir George Vere nebyl nikdy oficiálně odpuštěn, ačkoli Richardson uvádí, že jeho odpuštění bylo zrušeno, když král Jindřich VII. nastoupil na trůn v roce 1485.