Shrňte článek:  (CNN) V roce 1971 fyzik konceptualizoval existenci čtvrtého základního prvku v elektronickém obvodu, kromě tří, které byly v té době již použity. Jmenoval se Leon Chua a on věřil - z důvodů symetrie - že dodatečná součást by mohla být jednoho dne konstruována, aby spojila rezistor, kondenzátor a induktor. Nazval ho "memristor", zkratka slov paměť a odpor. Trvalo 37 let, než naše inženýrské schopnosti tuto myšlenku dohonily: první memristor byl postaven firmou Hewlett Packard v roce 2008. A dnes mnoho výzkumníků věří, že by to mohlo vyvolat revoluci v výpočetní technice. Jednoduše řečeno, memristor by mohl znamenat konec elektroniky, jak ji známe, a začátek nové éry nazývané "ionika". Tranzistor, vyvinutý v roce 1947, je hlavní součástí počítačových čipů. Funguje pomocí toku elektronů, kdežto memristor spouští elektrony s ionty nebo elektricky nabitými atomy. V tranzistoru, jakmile je proud elektronů přerušen, například přerušením napájení, všechny informace jsou ztraceny. Ale memristor si může pamatovat množství náboje, které jím proudí, a podobně jako paměťová deska si uchová data i když je vypnutý proud. To může otevřít cestu pro počítače, které se okamžitě zapínají a vypínají jako žárovka a nikdy neztrácejí data: paměť RAM, nebo paměť, již nebude vymazána, když se stroj vypne, aniž by bylo třeba něco uložit na pevné disky, jako je tomu u současné technologie. Ale memristory mají další zásadní rozdíl v porovnání s tranzistory: mohou uniknout hranic binárního kódu. Zpočátku bude tato technologie využívána především k vytvoření superrychlých paměťových čipů, které obsahují více dat a spotřebovávají méně energie. To by samo o sobě udělalo běžné počítače mnohem výkonnější, ale později by memristor mohl také převzít zpracování. Jennifer Ruppová je profesorkou elektrochemických materiálů na ETH v Curychu, a pracuje s IBM na vývoji memristorového stroje. Memristory, poukazuje na...
Memristor je nový typ elektrické komponenty, který by mohl revolučně změnit elektroniku. Poprvé byl konceptualizován v sedmdesátých letech, dlouho předtím, než byl vůbec postaven. Výzkumníci z ETH spolupracují s IBM na memristorech pro budoucí výpočetní zařízení. Čipy na bázi memristoru by nepotřebovaly křemík, takže bychom mohli vidět počítače v oknech, textiliích nebo dokonce v šálcích na kávu.