Po ukončení školní docházky byl 1. září 1911 povýšen do hodnosti dělostřeleckého poručíka. O měsíc později byl přidělen do Dunajského polního dělostřeleckého pluku. V první balkánské válce měl stejnou hodnost poručíka jako ve druhé balkánské válce. První světová válka ho našla na pozici velitele druhé baterie první divize v Dunajském dělostřeleckém pluku první armády pod velením generála Petra Bojoviče a generála Živojina Mišiče. Po skončení bitvy u Kolubary
Dne 28. února 1915 byl povýšen do hodnosti dělostřeleckého kapitána (druhá třída) a přeložen na velitele baterie jako pomoc černohorské armádě. Stejnou hodnost zastával i v bitvě u Mojkovace během ústupu k Škodře. V Škodře byl 9. ledna 1916 zajat a odvezen do tábora Grednig, kde zůstal až do konce první světové války.