Romantické popisy krásy, mírného klimatu a úrodné půdy ostrova Norfolku v jižním Tichém oceánu vedly britskou vládu k založení podpůrné osady kolonií Nového Jižního Walesu v roce 1788. Doufal se, že obří borovice a lněné rostliny rostoucí na ostrově mohou poskytnout základ pro místní průmysl, který by zejména v případě lnu poskytl alternativní zdroj dodávek do Ruska pro předmět, který byl nezbytný pro výrobu provazů a plachet pro lodě britského námořnictva. Nicméně ostrov neměl bezpečný přístav, což vedlo k opuštění kolonie a osadníci byli evakuováni do Tasmánie v roce 1807.
1824.