Před druhou světovou válkou bylo v Estonsku, Lotyšsku a Litvě autoritarním hlavou státu, který se dostal k moci po nekrvavé převratě: Antanas Smetona v Litvě (prosinec 1926), Konstantin Päts v Estonsku (březen 1934) a Kārlis Ulmanis v Lotyšsku (května 1934). Někteří poukazují na to, že události v Litvě se lišily od svých dvou severnějších sousedů, přičemž Smetona měla odlišné motivace a zajistila si moc 8 let předtím, než se uskutečnily podobné události v Lotyšsku nebo Estonsku. Navzdory značným politickým nepokojům ve Finsku se žádné takové události zde neobjevily. Finsko se však zapletlo do krvavé občanské války.
, něco, co se nestalo v pobaltských zemích. Někteří komentátoři se vyhýbají označení "autoritarní", jiní však odsuzují takový "apologetický" postoj, například v pozdějších hodnoceních Karlis Ulmanis.