Francouzská armáda pak překročila Ticino na rakouské území a po malé bitvě dobyla vesnici Boffalora sopra Ticino. Konečně, 5. června, se hlavní rakouská a francouzská armáda setkala v bitvě u Magenta.
- Ne, ne. Rakušané pod vedením Gyulaje byli poraženi, což vedlo k jeho odvolání do Vídně. Císař František Josef převzal osobní velení rakouské armády v Lombardii-Venetii a prohrál následnou bitvu u Solferina. V jednom z jeho posledních vojenských střetů byl snížen na regimentskommandeur a byl poslán bránit Mantovu před piemontskou invazí. Neúspěšný v tom, vzdal město v roce 1866, což nakonec vedlo k jeho připojení k nově vytvořené Itálii.