Jako vojvoda Kyjeva Chodkiewicz bránil oblast před tatarskou invazí. V roce 1558 dosáhl vítězství v Podolii proti Krymskému chanátu. Toto vítězství zvýšilo Chodkiewiczovu prestiž jako vojenského velitele. Na začátku Livonské války byl povýšen na trakaiského hradníka s úmyslem využít své dovednosti ve válce. V roce 1561 vedl velký hetman Mikołaj "černý" Radziwiłł, Chodkiewicz a jeho bratr Hieronim litevskou armádu do Livonska, kde dosáhli vítězství nad ruským carstvím. Po této kampani byl Chodkiewicz povýšen na polního hetmana Litvy. Dne 20. ledna 1564 zabili Litevci pod jeho velením ruského velitele Šujského a porazili ruskou armádu v bitvě uuly.
, což výrazně zlepšilo postavení Litvy ve válce. Byl oslavován jako válečný hrdina a povýšen na vilenského castellana. Královská přízeň pokračovala: Hrehoryho synovec Jan Hieronimowicz obdržel v roce 1564 pozici svého zesnulého otce jako samogitský starší, bratr Jurij, který cestoval do Moskvy na diplomatické jednání, se stal kastelanem Trakai a Hrehory byl jmenován velkým hetmanem Litvy v roce 1566. Hrehory Chodkiewicz se tak stal druhým mužem po Mikołaji "červeném" Radziwiłlu a Chodkiewiczové kontrolovali tři z pěti nejvyšších míst v litovské Radě lordů. V roce 1567 dosáhl Chodkiewicz dalšího vítězství v Livonsku, tentokrát proti Švédskému království.