10. dubna 1940, sedm měsíců po vypuknutí druhé světové války, byl MacMillan povýšen do funkce nadporučíka a jmenován GSO1 ve velitelství 55. motorové divize (západní Lancashire), první linii teritoriální armády (TA). Divizi velel generálmajor Vivian Majendie, který byl o jedenáct let starší než MacMillan a sloužil v Severním velení (brzy se přestěhoval do Východního velení). Divize byla motorizovaná pěší formace složená pouze ze dvou, spíše než ze tří brigád, a byla mezi několika odpovědná za pobřežní obranu a za zapojení jakýchkoli možných nepřátelských přistání v případě německé invaze. Koncem června, po evakuaci britských expedičních sil (BEF) z Dunkerque a pádu Francie
, divize <unk> původně složená ze 164. a 165. pěší brigády s podporujícími divizijními jednotkami <unk> byla reorganizována jako standardní pěší divize s přidáním 199. pěší brigády z rozpuštěné 66. pěší divize.