Dokončete následující větu: Německo založilo v roce 1900 administrativu pod vedením guvernéra Wilhelma Solfa, která využívala tradiční vůdce k provádění politik. Jako nejvyššího náčelníka jmenoval Mataafu Iosefa a vytvořil dvoustrannou radu poradců složenou z náčelníků obou královských linií a okresních náčelníků, aby poskytovali pokyny pro politiku. Podle podmínek německého koloniálního zákona z roku 1888 nebyly německé kolonie součástí federální unie, ale také nebyly považovány za cizí. Zákony, které byly rozšířeny na kolonie, se tedy někdy chovali k obyvatelům jako k občanům, jindy jako k cizincům. Domorodí obyvatelé kolonií nebyli považováni za Němce, ale bylo jim umožněno naturalizovat se. Naturalizace vyžadovala deset let pobytu na území a doklad o samostatné výdělečné činnosti. Byl automaticky udělen všem členům rodiny, což znamenalo, že děti a manželky získali státní příslušnost manžela. Zákon o státní příslušnosti z roku 1913 změnil základ pro získání německého státního občanství z bydliště na otcovskou linii, ale nezměnil odvozenou státní příslušnost. Při vypuknutí první světové války, v roce 1914, přistál na ostrově Samoa Expeditionary Force a
okupovaná Německá Samoa. Německý guvernér se vzdal a byla zřízena vojenská správa Novým Zélandem.