V několika desetiletích po založení vévodství Teschen, přibližně ve stejné době, kdy se stalo poplatkem českého království (1327), se v místním vévodském kancléřství začaly vyrábět písemné dokumenty. Úzce se řídily vzorci stanovenými hlavním městem země, Prahou, včetně a především kancléřského jazyka: latiny, němčiny (po boku latiny od roku 1331), češtiny (stále dominantnější než němčina od poloviny 15. století). Pravděpodobně kvůli periferní poloze a určité míře autonomie byla "cancellaria bohemica" v vévodství Teschen zachována po bitvě u Bílé hory
(1620), na rozdíl od oblasti Čech. Kancléřský jazyk neodrážel etnické složení většiny obyvatel Češského Slezska, ovšem ovlivnil preferenci dobře zavedeného českého nad znovu zavedeným německým, protože byl jazykově mnohem blíže češínskému slezskému dialektu.