Napíšte pokračování tohoto odstavce - Makedonie byla oblastí, o kterou se sporovalo mezi Řeckem, Osmanskou říší a Bulharskem (vytvořená na Berlínském kongresu). V den svátku proroka Eliáše (Bulg. "Ilinden"), Ilindenské povstání
, sponzorovaný Vnitřní makedonskou revoluční organizací, začal. Povstání selhalo a turecké odvety byly těžké, s 2000 zabitými a vesnicemi a domy zničenými. Po těchto událostech se mnoho Řeků začalo zajímat o úroveň bulharské činnosti v Makedonii. Byla založena "Ethniki Etairia" (Národní společnost), která posílala ozbrojené skupiny Řeků ("makedonomakhoi"), mlčky podporované vládou v Aténách, která poskytovala finanční podporu prostřednictvím svých konzulárních agentů, jako je Ion Dragoumis, a školení od vojenských poradců, jako je Pavlos Melas. To začalo s tím, co je v Řecku známé jako "makedonský boj", kde se Řekové střetli s bulharskými "komitadjis", zatímco obě strany se střetly s osmanskou armádou a žandarmerií. Odveta přijala mnoho forem, včetně drancování, žhářství a atentátu. Západní mocnosti se rozhodly zasáhnout, protože byly hluboce znepokojeny. Konečným plánem byla administrativní reorganizace regionu, která by umožnila etnický rozdělení. Každá z dotčených etnických skupin se tedy snažila posílit své postavení, aby získala co nejvíce území, až nastane potenciální rozdělení. Úspěchy a oběti mladých důstojníků, jako byl Melas, obnovily obraz části armády. Vměšování evropských mocností do vnitřních osmanských záležitostí naopak přispělo k vypuknutí Mladoturkské revoluce v červenci 1908, která ukončila řecko-bulharské střety v Makedonii.