Katedrála zasvěcená sv. Justinovi z Chieti byla pravděpodobně založena v 8. století a podle tradice byla znovu postavena biskupem Teodoricem I. v roce 840, po vykořisťování Itálie Pepinem. V roce 1069 byl opět přestavěn biskupem Attonem I., ale z této budovy zůstaly pouze části románské krypty. Kostel byl zkrášlen ve 14. a 15. století díky různým biskupům. První tři patra zvonice postavil v roce 1335 Bartolomeo di Giacomo a v roce 1498 Antonio da Lodi postavil zvonici a stánkovou střechu. Kostel byl znovu zdoben v 17. století v barokním stylu. Zemětřesení v Apeninách v roce 1703
zničil stánkovou střechu zvonice a poškodil kostel, jehož vzhled změnil arcibiskup Francesco Brancia mezi lety 1764 a 1770. Na počátku 20. století architekt Antonio Cirilli upevnil zvonici a rozsáhlě upravil exteriér. V kryptě se nacházejí ostatky svatého Justina z Chieti. Blízko katedrály je barokní oratorium Bratrstva na hoře mrtvých, nejstaršího katolického bratrstva v Chieti, které oficiálně uznal papež Inocenc X. v roce 1648.