Krátce po normandském dobytí byla většina půdy převedena na novou bretonsko-normandskou aristokracii, přičemž lví podíl šel Robertovi, hraběti z Mortain, nevlastnímu bratrovi krále Williama a největšímu pozemkovému vlastníkovi v Anglii po králi s jeho pevností na zámku Trematon u ústí řeky Tamar. Cornwall a Devon západně od Dartmooru vykazovaly velmi odlišný typ osídlení od Saského Wessexu a místa pokračovala, i po roce 1066, v keltské korunské tradici se saskou architekturou
být neobvyklé.