Tracheidy jsou protáhlé buňky s lignifikovaným sekundárním ztěsněním buněčných stěn, které se specializují na vedení vody, a poprvé se objevily v rostlinách během jejich přechodu na pevninu v období Silura před více než 425 miliony let (viz Cooksonia). Vlastnictví xylemových tracheidů definuje cévní rostliny nebo tracheofyty. Tracheidy jsou špičaté, protáhlé xylemové buňky, z nichž nejjednodušší buňky mají nepřetržité primární stěny a lignifikované sekundární stěny ztěsněné ve formě kruhů, kruhů nebo retikulárních sítí. Více komplexní tracheidy s válecemi s podobnými okrajemi nazývanými pnosperidy vyznačují kontinuální charakter.
Tracheofyty