V dubnu 1945 byl potvrzen v hodnosti generálporučíka. Koncem května bylo velitelství Stopfordova XXXIII indického sboru přejmenováno na nové velitelství britské 12. armády. Dvanáctá armáda nyní převzala odpovědnost za dokončení závěrečných fází kampaně v Barmě, což umožnilo velitelství čtrnácté armády vrátit se do Indie, aby plánovalo budoucí operace, konkrétně znovuzískání Malajie. Bitva pod Stopfordovým velením se stala známá jako bitva u Sittang Bend. Zbývající Japonci v údolí Irrawaddy, počítající zhruba 30 000 vojáků, se pokusili překročit kopce Pegu Yoma a řeku Sittang, do údajného bezpečí Karen Hills, na hranici s Thajskem. Vzhledem k IV. sboru generála poručíka Messervyho, který měl pod velením tři divize, 12. armáda způsobila japonským vojákům těžké ztráty, z nichž značný počet trpěl hladem nebo jinak nemocnými. Jak se ukázalo, byla to poslední velká pozemní akce západních spojenců během druhé světové války, protože v polovině srpna se Japonci v Tokiu vzdali.
- Ne, ne. Stopford nařídil ukončení všech útočných operací a brzy zahájil jednání s Japonci, která vyvrcholila jejich kapitulací v Rangunu v polovině září. Následující měsíc, na jiném ceremoniálu, generál Heitarō Kimura, velitel japonské armády v Barmě, předal Stopfordovi svůj meč.