Napíšete pokračování tohoto odstavce - To bylo způsobeno událostmi, které měly významný dopad na demografickou strukturu země, jako byla první světová válka, genocida Řeků
, Arméni a Syřané (včetně Aramejců, Asyřanů a Chaldejců) a výměna obyvatelstva mezi Řeckem a Tureckem a emigrace křesťanů (jako Asyřané, Řekové, Arménci atd.) do cizích zemí (většinou v Evropě a Americe), která skutečně začala na konci 19. století a získala tempo v první čtvrtině 20. století, zejména během první světové války. Dnes je zde více než 200 000<unk>320 000 lidí různých křesťanských denominací, což představuje zhruba 0,3<unk>0,4 procenta turecké populace, včetně odhadovaných 80 000 východních pravoslavných, 35 000 katolíků, 18 000 antiochských Řeků, 5 000 řeckých pravoslavných, 8 000 protestantů a 512 mormonů. Existuje také malá skupina etnických pravoslavných křesťanských Turků (většinou žijících v Istanbulu nebo Izmiru), kteří následují řeckou pravoslavnou nebo syrskou pravoslavnou církev, a dále protestantští Turci, kteří stále čelí obtížím, pokud jde o sociální přijetí a také historické nároky na kostely nebo majetek v zemi, protože pocházejí z nedávných konvertitů z muslimského tureckého původu (místo etnických menšin). Etnicky tureckých protestantů je kolem 7000-8000. V roce 2009 bylo v Turecku otevřeno 236 kostelů. Východní pravoslavná církev má v Konstantinopole sídlo od 4. století.