Napište pokračování tohoto odstavce - John Harald Westergaard se narodil 13. října 1927 v Putney v Londýně jako syn Otta a Inger Westergaardových; jeho rodiče byli Dánové a jeho otec byl stavební inženýr. V roce 1938, když se jeho rodiče chystali rozvést, se Westergaard přestěhoval se svou matkou do Dánska a byl poslán do internátní školy v Kodani; jeho zkušenosti pod nacistickou okupací
a jeho matka byla připoutaná k dánskému hnutí odporu během druhé světové války, což povzbudilo opozici vůči autoritě a víru v socialismus. Krátce byl cenzorem v britské armádě na Rýně a poté dokončil studium sociologie na London School of Economics (LSE), které absolvoval v roce 1951. Byl výzkumným pracovníkem Ruth Glassové na University College v Londýně, než se přestěhoval na University of Nottingham v roce 1955-1956. Poté se vrátil na LSE jako lektor a v roce 1970 získal povýšení na čtenářské místo v sociologii. V roce 1975 byl jmenován nástupcem Keitha Kelsalla na katedru sociologických studií na univerzitě v Sheffieldu. V roce 1986 odešel do důchodu v důsledku škrtů ve financování a poklesu počtu studentů, což vedlo k tomu, že v Sheffieldu byl pozastaven kurz sociologie s vyznamenáním. Jeho předčasný odchod do důchodu <unk> a odchod do důchodu Erica Sainsburyho (předsedy sociální správy) <unk> byl proveden s cílem zajistit, aby mladší zaměstnanci neztratili své pracovní místa. Mezitím byl také zástupcem děkana a děkanem Fakulty sociálních věd v Sheffieldu v letech 1982 až 1986. Po odchodu do důchodu zůstal spojen s univerzitou jako emeritní profesor; také zastával návštěvní pozice a sloužil jako prezident Britské sociologické asociace v letech 1991 až 1993. Byl také akademikem Akademie sociálních věd.