Dne 19. října zahájily ústřední mocnosti rozhodující druhý pokus prolomit spojeneckou Cobadinskou opevněnou linii. Pravé křídlo armády mělo za úkol udeřit rozhodující úder, ale jeho počáteční útok dosáhl jen malého úspěchu. Pouze kavalerijní divize generála Koleva, posílená pěšími jednotkami, se opět těšila poněkud většímu úspěchu. Právě v této obtížné situaci kavalerie prokázala výhodu své mobility a podařilo se jí 20. října překonat těžkou nepřátelskou palbu. Prolomil hlavní obrannou linii, generál Kolev vytlačil Rumuny a Rusy zpět k důležité vesnici Topraisar a ohrozil jejich křídlo. To a úspěch levého křídla sil centrálních mocností učinily pozice spojenců neudržitelnými a brzy začali všeobecný ústup. Generál Kolev následoval jeho rozkazy a téměř okamžitě začal pronásledovat, porazil stahující se Rumuny a Rusy u Constanţa a vstoupil do životně důležitého přístavního města. Tyto úspěchy umožnily bulharské třetí armádě pokročit asi 80 kilometrů a zaujmout obranné pozice podél nejvíce úzké části Dobruje mezi Dunajem a Černým mořem, což zase umožnilo feldmaršálovi Mackensenovi soustředit se na překročení řeky u Svishtova a operace
proti Bukurešti, které měly být provedeny ve spojení s německou 9. armádou.