V roce 1830 se Belgie odtrhla od Království
, krok, který Nizozemsko uznalo až v roce 1839 v Londýnské smlouvě. V tomto okamžiku se Lucembursko stalo plně nezávislou zemí v osobní unii s Nizozemskem. Lucembursko také přišlo o více než polovinu svého území v prospěch Belgie. Aby byla Německá konfederace odškodněna za tuto ztrátu, získala zbytek nizozemské provincie Limburg stejné postavení, jaké měl předtím Lucembursko, jako nizozemská provincie, která současně tvořila vévodství Německé konfederace. Tento status byl zvrácen, když Německá konfederace přestala existovat v roce 1867 (krátce nahrazena Severně německou konfederací pod vedením Pruska až do vyhlášení sjednoceného německého císařství v roce 1871), přičemž Limburg se vrátil ke svému statusu obyčejné nizozemské provincie.