Shrňte článek:  Arsenal, pro změnu, vystupoval s trochou disciplíny. Hráli s vyrovnaností. Pro jednou, Arsene Wengerův tým odmítl být přilákán do rychlé honby za slávou. Všechno dělali rozumně. Tak tomu nebylo vždy. Možná se poučili z útoku lehké brigády před třemi týdny. Pětnáct po sobě jdoucích let v knockoutu Ligy mistrů a stále se učíme důležité lekce. Mluvíme o pomalém vstřebávání. Tyto vlastnosti by měly být v tomto bodě zakořeněny v tkáni klubu. Arsene Wenger se dívá na vítězství svého týmu v Monaku - ale nebylo to dost na to, aby se dostal do osmifinále. Olivier Giroud dal Gunnersovi naději, skončil s odvahou, aby zvýšil nervy mezi domácími. Aaron Ramsey vystoupil z lavičky, aby se chytil volného míče v boxu a vyrovnal rovnováhu. Po debaklu na Emirates Stadium v prvním zápase se naučili neopakovat své chyby, ale to jim nebylo k ničemu. Wengerův tým udržel čistý skóre a dvakrát skóroval proti obraně, která v předchozích dvanácti domácích zápasech prohrála jen jednou, ale to bylo bezvýznamné. Místo toho, tady byl další velkolepý téměř-smích, který se zapíše do naší sbírky. Byla tam Robin van Persieho červená karta a Nicklas Bendtnerova pozdní šance v Barceloně a vítězství 2:0 v Mnichově proti Bayernu, kopie této remízy před dvěma lety. V roce 2010, kdy Barca Pep Guardioly byla na vrcholu, se objevily čtyři góly Lionel Messiho, penalty, které přijal Kolo Toure v Liverpoolu a téměř chybný gól proti AC Milánu, když Wenger zuřil na rozhodčího, poté co prohrál o čtyři v San Siru. Zase jsme si mysleli, co kdyby. Co kdyby Alexis Sanchez dostala trest místo toho, aby byla zatčena za potápění? Co kdyby výstřel Dannyho Welbecka nezasáhl Aymena Abdennoura a odbočil před poločasem? Co kdyby to Danijel Subasic v posledních minutách nevyrazil z horního rohu? Co kdyby se Arsenal naučil, jak se vyrovnat s dvoumístným knockoutem proti kvalitnímu soupeři?...
Pro změnu, Arsenal vystupoval s trochou disciplíny. Hráli s vyrovnaností. Pro jednou, Arsene Wengerův tým odmítl být přilákán do vysokorychlostní honby za slávou. Wengerovi hráči prokázali, že mají více zralosti než je vidět během ubohého prvního zápase. Olivier Giroud také dokázal, že noc promarněných příležitostí byla něco jako odchylka uprostřed horké řady formy.