Švorcová byla oddanou stoupenkou komunismu a stoupenkou bývalé komunistické vlády Československa. V roce 1976 byla Švorcová jmenována do vedení Komunistické strany Československa. Otevřeně odsoudila signatáře Charty 77, mezi nimiž byli Pavel Kohout a Václav Havel, jako "zrádce" komunismu a země. V rozhovoru s reportérem Českého rozhlasu v prosinci 2010 zopakovala svůj nesouhlas s Chartou 77. "Myslím, že je špatné, když někdo zjistí, že se nedokáže vyrovnat s myšlenkou, které pomohl vytvořit. Bylo jich mnoho, jako Pavel Kohout, kteří té myšlence také věřili, ale pak se s ní nemohli vyrovnat a tak ji opustili. Myslím, že je to špatné". Švorcová otevřeně popsala svůj šok z násilí, které bylo způsobeno protestujícím během pražského jara a následné invaze.
, ale řekla, že by se nikdy nemohla připojit k protestům a řekla: "Jakmile lidé začali útočit na Sovětský svaz, nazývali je fašisty a tak dále, prostě jsem to nemohla udělat. To bych vůbec nemohl udělat". Vzhledem k komunistickým názorům, kolegové Švorcovy z Vinohradyho divadla, kteří podporovali sametovou revoluci, již po rozpadu Československa nepodporovali její práci v divadle.