Perceforest nakonec získal zpět svou moc a jako král Británie vytvořil rytířskou společnost. Konkrétně zakládá "Franc Palais" svobodných rovnocenných s nejlepšími rytíři, paralelně s Kulatým stolem. "Takto by román sledoval model ideální civilizace, který navrhuje, model také pro řády rytířství vytvořené od 14. století dál, k legendárnímu původu, kde je sláva Alexandra spojená se slávou Artuše". Král Perceforest také opouští polyteismus ve prospěch monoteistického boha a pod vlivem poustevníka Dardana zavádí nové náboženství, které bude sloužit jako přechod k artuřovskému křesťanství. Mezitím Perceforestovi rytíři, často s pomocí strážného ducha Zephira, se zapojí do hrdinských a romantických činů v Británii i v Nizozemsku. Tragédie převažuje, když se Perceforestův nejstarší syn zamiluje do římské dívky, jejíž zrádnost umožňuje Juliovi Caesarovi zahájit invazi.
V němž Perceforest a všechny jeho síly jsou zničeny a království je zcela zničeno.