První zaznamenané použití dvojposchodových autobusů malajskými autobusovými společnostmi bylo v Selangoru v roce 1948, kdy společnost Toong Fong Omnibus získala dva Guy Arab III postavené v Park Royal za cenu 40 000 dolarů za kus; General Transport Company (GTC) následovala po získání AEC Regent III postaveného v Park Royal. Zatímco autobusy sloužily více než deset let, všechny byly z různých důvodů vyřazeny z provozu a nikdy nebyly nahrazeny novými dvojposchodovými vozidly; autobusy byly často blokovány úzkými uličkami, stromy, nízkými mosty a rostoucími nadzemními dráty, zatímco cestující nakonec upřednostňovali pobyt v dolní palubě autobusu; náklady na provozování autobusů byly také vyšší kvůli místní dani z vozidel vypočítané na základě počtu sedadel zdaněného vozidla. Dvojpodlažní budova One Toong Fong byla spálena koncem 50. let komunistickými povstalci.
, zatímco zbývající dvojpodlažní lodě byly v polovině šedesátých let minulého století z důvodu stáří nakonec vyřazeny z provozu. Následník GTC, Sri Jaya, experimentoval s opětovným zavedením dvoupatrových autobusů v roce 1989 pronájmem 102-místného Leyland Olympian sestaveného v Singapuru pro použití v Kuala Lumpuru po dobu 6 měsíců, ale zjistil, že podmínky na ulicích byly stejně problematické jako předtím, a po pokusu přerušil používání autobusu.