V roce 221 př. n. l. se Ying Zheng, který byl v té době králem Qinu, prohlásil za "Shi Huangdi" (始皇帝), což znamená "první císař". "Huangdi" se skládá z "huang" ("srpen", 皇) a "di" ("moudří král", 帝), a odkazuje na legendární / mytologické moudří císaři, kteří žili několik tisíciletí dříve, z nichž tři byli "huang" a pět byli "di". Zheng se tak stal Čchin Ši Huang, čímž zrušil systém, kdy byly tituly "huang" / "di" vyhrazeny pro mrtvé a / nebo mytologické panovníky. Od té doby se titul "král" stal nižším titulem a později se rozdělil na dvě stupně. Ačkoli není tak populární, titul 王 "wang" (král nebo princ) byl stále používán mnoha monarchy a dynastií v Číně až do Taipingů
v 19. století. 王 se ve vietnamštině vyslovuje jako "vương", v japonštině jako "ō" a v korejštině jako "wang".