Brierre se stal ředitelem École normale de Chatard pro venkovské učitele v roce 1928 ve věku devatenácti let. Brierre byl následně ve věku 21 let jmenován tajemníkem legácie v Paříži, kde absolvoval kurzy politické vědy. V roce 1931 začal studovat právo a v roce 1935 dokončil své studium. Byl vedoucím kulturního oddělení ministra zahraničních věcí, ředitelem kanceláře cestovního ruchu a poté státním tajemníkem ministerstva cestovního ruchu. Brierre byl také členem vládní rady a byl jmenován velvyslancem Haiti v Buenos Aires. Brierre pracoval jako politik a diplomat. V třicátých letech se objevil jako básník a bojovník v reakci proti americké okupaci Haiti.
(1915<unk>34). Jeho epické verše oslavovaly hrdiny haitské nezávislosti a černošské rasy. Jeho Černá duše (1947) a La Source (1956) jsou dobře známými příklady poezie négritud. V roce 1932 založil Brierre noviny "La Bataille", kde jeho kritika režimu Stenio Vincenta a americké okupace mu vynesla dva roky uzavřené vazby v národní věznici.