Velký gruzínský kontingent bojoval pod mongolskými prapory v Alamutu (1256), Bagdádu (1258), Ain Jalutu
(1260) a jinde, při ztrátě desítek tisíc vojáků, zatímco Gruzie a Kavkaz obecně zůstali bez domorodých obránců proti mongolským silám vyslaným k potlačení spontánních povstání vypuklých v protestu proti vysokým daním a těžkým břemenem vojenské služby. Je ironií, že v bitvě u Köse Dag (1243), kde Mongolové rozdrtili Seldžuky z Rüm, bojovalo v mongolských řadách nejméně tři tisíce gruzínských pomocníků, zatímco gruzínský princ Šamadvlé z Akhaltsikhe byl velitelem v armádě Seldžuků. Podle Benedikta z Polska byli někteří Gruzínci, kteří žili pod Mongoly, docela respektováni, protože byli považováni za silný a válečník.