Napište pokračování tohoto odstavce - Sociální média jsou často součástí politických bojů o kontrolu veřejného vnímání a online aktivity. V některých zemích internetová policie nebo tajná policie sledují nebo kontrolují používání sociálních médií občany. Například v roce 2013 byly některé sociální sítě v Turecku po protestech v parku Taksim Gezi zakázány. Twitter i YouTube byly dočasně pozastaveny v zemi na základě rozhodnutí soudu. Nový zákon, který schválil turecký parlament, udělil imunitu zaměstnancům ředitelství telekomunikací (TİB). TİB byla rovněž zmocněna k zablokování přístupu na konkrétní webové stránky bez nutnosti soudního příkazu. Přesto bylo v roce 2014 ústavním soudem rozhodnuto, že blokování Twitteru TİB porušuje svobodu projevu. V nedávné době, při thajském převratu v roce 2014
, byla veřejnost výslovně poučena, aby nesdílela nebo nepáčila nesouhlasné názory na sociálních sítích, jinak by čelila vězení. V červenci téhož roku, v reakci na zveřejnění tajného příkazu o potlačení ze strany Wikileaks ze strany nejvyššího soudu ve Victorii, australské média citovala mediální právníky, kteří uvedli, že "každý, kdo zveřejní odkaz na zprávu WikiLeaks na Twitteru, zveřejní ji na Facebooku nebo ji sdílí jakýmkoli způsobem na internetu, může také čelit obvinění". Dne 27. července 2020 byly v Egyptě dvě ženy odsouzeny na dva roky vězení za zveřejnění videí na TikTok, o kterých vláda tvrdí, že "porušují rodinné hodnoty".