Některé parenchymatické buňky, jako například v epidermis, se specializují na pronikání světla a zaměření nebo regulaci výměny plynů, ale jiné patří k nejméně specializovaným buňkám v rostlinných tkáních a mohou zůstat totipotentní, schopné se dělit a produkovat nové populace nediferencovaných buněk po celý svůj život. Parenchymatické buňky mají vcelku tenké, propustné primární stěny umožňující přepravu malých molekul mezi nimi a jejich cytoplasma je zodpovědná za širokou škálu biochemických funkcí, jako je sekrece nektaru nebo tužiny, které se vyskytují u většiny druhých parenchymatických buněk, které obsahují chloroplasty, které se téměř výhradně podílejí na tvorbě chloroplastů.
listy