Píše pokračování tohoto odstavce - Architekt, Mateus Vicente de Oliveira, studoval u Ludovice Ratisbonského a během výstavby královského paláce a kláštera v Mafrě. Zdá se, že tmavší a masivnější klasický palác v Mafrě neovlivnil návrh Queluzu, který je v lehčím, vzdušnějším stylu. Práce začaly v roce 1747 a pokračovaly rychle až do roku 1755, kdy byly přerušeny velkým zemětřesením v roce 1755
, po kterém byli dělníci naléhavě potřebováni pro obnovu města. Zemětřesení se ukázalo jako katalyzátor, protože proces obnovy měst stimuloval rozvoj umění v Portugalsku. Následná architektura Queluzu byla ovlivněna novými myšlenkami a koncepty. Když se v roce 1758 práce obnovily, návrh byl upraven ze strachu z dalšího zemětřesení. Tak pozdější práce mají podobu nízkých, dlouhých budov, strukturálně stabilnějších než jeden vysoký blok: v důsledku toho se z dálky palác podobá dlouhým enfiladám spojeným vyššími pavilony spíše než jedné jednotlivé konstrukci.