Druhá šlezvická válka připravovala půdu pro následné války za sjednocení Německa (rakousko-pruská válka a francouzsko-pruská válka), které nevyústily v zásahy jiných velmocí a které vyústily ve významné změny na mapě Evropy. Tyto války a války za sjednocení Itálie byly uzavřeny mezi účastníky bez souhlasu mocností, které se nezúčastnily, na kongresech nebo konferencích, aby se udržela rovnováha sil. Zatímco v tomto období proběhly různé mnohostranné konference - především londýnská konference z roku 1867
který předcházel válce kvůli Lucemburské krizi - kooperativní povaha koncertu a jeho zaměření na stabilitu byly během této doby konfliktu výrazně sníženy.