V této době se srbští státníci znervóznili kvůli odmítnutí Velké Británie (tehdy přední světové říše) obnovit diplomatické vztahy, zejména po povstání Ilinden
a kvůli zhoršující se situaci v Makedonii. Vláda Ljubomira Stojanovića byla připravena splnit britské požadavky, ale nakonec to byla vláda Nikola Pašića. Spiklenci byli předvedeni před soud, což donutilo některé z nich odejít do předčasného důchodu. Ostatní mladší spiklenci nebyli nikdy potrestáni za svou spoluúčasti na atentátu. Dimitrijević byl později povýšen do hodnosti plukovníka a sloužil jako důstojník ve zpravodajském sektoru srbské armády. Britsko-srbské diplomatické vztahy byly obnoveny dekretem podepsaným králem Eduardem VII. tři roky po květnovém svržení.