Po dobytí Dzungarů zůstal Khangchenné v Ngari a začal přerušovat komunikační linky mezi Dzungary umístěnými v Tibetu a jejich domovskou základnou v Dzungarii. V roce 1719 úspěšně zaútočil na oddíl jezdeckých džungárských válečníků, kteří se chystali přivést některé ze starých důstojníků Lhabzang Khana do Džungárie. Spolu s šlechticem Pholhaném zorganizoval vojenský odpor proti Džungárům. Po téměř třech letech skončila nepopulární vláda Džungárů v roce 1720 expedicí
Vznikl v roce 1750 a byl vypuštěn císařem Čching Kang-si. Loutkový regent Tagtsepa byl popraven, sedmý dalajláma byl převezen do Lhasy a okupanty vytvořili prozatímní vládu. Díky jeho velkým službám proti Dzungarům byl Khangchenné jmenován vedoucím tibetského kabinetu nebo Kashagem v roce 1721 na příkaz Kangxiho. Tím si udržel svou vlastní základnu moci v Ngari. Starý úřad "desi" (regent) byl zrušen, protože shromažďoval příliš mnoho moci v jedné ruce. Místo toho získal tituly "Dai-ching Batur" a předseda vlády. Byl mu udělen panství Yardrokling pro jeho osobní podporu.