Vyplňte následující větu: Vývoj v 80. letech 20. století významně napomohl potvrzení dlouhodobé diagnózy východoněmeckého ekonomického modelu Bernharda Steinbergera. V těchto zemích byly sovětské sponzorované státy východní Evropy tradičně schopny obchodovat. Východní Německo si během šedesátých a sedmdesátých let 20. století užívalo téměř monopolu v těžkém strojírenství a dalších "technických" výrobních odvětvích, ale během osmdesátých let, když těžký průmysl v Sovětském svazu začal modernizovat, se němečtí prodejci na sdílených vývozních trzích začali setkávat se sovětskými soudruhy ne jako partnery, ale jako obchodní soupeři. Země byla stále více závislá na různě maskovaných západoněmeckých dotacích a docházelo jí hotovost a úvěry. Po roce 1985 Větr změn, který foukal ze všech míst, moskevský Kreml zanechal stále starší politické vůdce východního Německa pocit izolace a nejistoty ohledně budoucnosti (ačkoli jejich závazek k "tradičnímu" socialismu se zdál pevný). Když v listopadu 1989 pouliční protestující prolomili berlínskou zeď, rychle se ukázalo, že sovětské jednotky, které tam stály, nedostaly žádný rozkaz zasáhnout v zájmu zachování status quo. Už se to nebude opakovat.
V roce 1953. Události se začaly měnit. V tomto kontextu Bernhard Steinberger 15. ledna 1990 viděl příležitost obnovit svou kampaň za spravedlnost žádostí k Nejvyššímu soudu ve východním Berlíně o "revizi rozsudků proti Harichovi, Steinbergerovi a Hertwigovi". Opět shrnul své reformní myšlenky z roku 1956, které se jednoduše točily kolem stále více hlavních cílů de-stalinistické socialistické strany a založení demokratického východoněmeckého státu.