V roce 1776 byl Tyszkiewicz vyslancem Sejmu z Vilniuského vojvodství a v roce 1778 byl jmenován maršálem Sejmu. V roce 1782 byl zastáncem Stálé rady. Během polsko-ruské války v roce 1792
Na setkání 23. července podpořil přistoupení krále k Targowické konfederaci, jejíž příklad brzy následoval sám Tyszkiewicz, který se stal velkým maršálem Litvy. Během sejmu v Grodně byl vybrán jako vyjednavač s ruským velvyslancem Jacobem Sieversem, a tak 22. července 1793 podepsal smlouvu o postoupení území Rusku a poté 25. září Prusku jako součást druhého rozdělení Polska. V roce 1795 byl vůdcem litevské strany, která vzdávala poctu Kateřině II.