V roce 1903 byl anarchista Michail Gerdzhikov zvolen velitelem ozbrojeného partyzánského křídla Vnitřní makedonské revoluční organizace v Thracii, tzv. "Smrtelné bojové tělo ", které pomohlo zorganizovat povstání proti Osmanským v Adrianopolském vilayetu. V Ilindenské povstání
Gerdzhikovovy síly o síle asi 2 000 mužů, čelit turecké posádce 10 000 dobře vyzbrojených vojáků, se podařilo vytvořit osvobozenou zónu v Strandzha horách, soustředěné ve Vasiliku. Toto úspěšné masové povstání, podporované milicí, umožnilo povstalcům dobýt většinu východní Trácie a usadit se v Malkém Tarnově. Nová "Strandzská komuna" byla založena a udržována téměř měsíc. V regionu, pod vlivem anarchokomunistických názorů Gerdzhikova a vedení revoluční oblasti Odrinsk, byl zaveden nový systém komunálního řízení, kde byly všechny otázky řešeny vzájemnými dohodami mezi Bulhary a Řeky.