AAC měla úzké spojení s komunistickou stranou a nakonec zažila zásadní neshody ve víře. Na zasedání v roce 1940 Kongres k šoku mnoha členů schválil ruskou invazi do Finska
- Ne, ne. Věřilo se, že to implicitně bránilo Hitlerovo postavení tím, že přiřadil odpovědnost za válku Anglii a Francii. Kromě toho podle nástupnického dopisu Kongres uvolnil svou politiku bojkotu fašistických a nacistických výstav.