Šalomoun byl východní římský (byzantský) generál ze severní Mezopotámie, který se vyznačoval jako velitel ve válce Vandalů
a dobytí severní Afriky v roce 533/534. Většinu následujícího desetiletí strávil v Africe jako generální guvernér, kde kombinuje vojenský post "magister militum" s civilním postavením praetoriánského prefekta. Šalomoun úspěšně čelil rozsáhlé vzpouře domorodých Berberů ("Mauri"), ale byl nucen uprchnout po armádní vzpouře na jaře roku 536. Jeho druhé funkční období v Africe začalo v roce 539 a bylo poznamenáno vítězstvími nad Berbery, což vedlo k upevnění byzantské pozice. Následovalo několik let prosperity, ale byla zkrácena obnovenou berberskou revoltou a Šalamounovou porážkou a smrtí v bitvě u Cillium v roce 544.