Shrňte článek:  Nadměrná citlivost na zvuk by mohla být klíčem k kreativitě géniů, jako je Charles Darwin (na obrázku), věří vědci. Všichni si myslíme, že hluk je otravný, ale jestli tě to opravdu trápí, může to být proto, že jsi génius. Nadměrná citlivost na zvuk by mohla být klíčem k kreativitě géniů, jako jsou Charles Darwin a Franz Kafka, kteří si oba stěžovali na obtížnost filtrování hluku, jak odhalil výzkum. Psychologové nyní věří, že neschopnost odstraňovat irelevantní smyslové informace může být silně spojena s kreativitou. Francouzský spisovatel Marcel Proust byl známý tím, že nosil špunty do uší a obložil svou ložnici korkem, aby zablokoval zvuky z venku, když pracoval. A Kafka jednou řekl: "Potřebuji k psaní samotu, ne jako poustevník, to by nestačilo, ale jako mrtvý". Darwin a spisovatel Anton Čechov si také stěžovali, že je pro ně obtížné odfiltrovat hluk. Vědci z Northwestern University v Illinois otestovali 100 lidí na jejich schopnost nalézt originální řešení problémů a zjistili silnou souvislost mezi neschopností odstraňovat irelevantní zvukové podněty, nazývané "průniklivé" senzory a tvořivostí. V testech bylo 100 osobám poskytnuto řešení scénářů, přičemž výzva spočívala v tom, aby přišly s co největším počtem originálních odpovědí. Tento test byl navržen tak, aby změřil jejich úroveň "reálného světového tvůrčího úspěchu". Zjištění, zveřejněná v časopise Neuropsychologia, naznačují, že těm, kteří trpí touto poruchou, může být snazší kreativně myslet, protože se mohou soustředit na širokou škálu věcí současně. Darya Zabelina, doktorandka psychologie na Severozápadní univerzitě v Illinois, řekla: 'Jestliže jsou tyto citlivosti využívány správným směrem, mohou život obohacovat a dávat smysl, čímž se zkušenosti stávají jemnějšími.'
Neschopnost vyloučit irelevantní zvuky může být spojena s kreativitou. Být příliš citlivý na zvuky může být klíčem k genialitě, říkají vědci. Charles Darwin mezi velkými mysli, kteří si stěžovali na příliš velký hluk.