V roce 1915, během americké okupace Haiti
V té době na Haiti žilo zhruba 200 Židů. Během 20 let trvající okupace opustilo mnoho Židů Haiti do Spojených států a Jižní Ameriky. V roce 1937 bylo Haiti zodpovědné za záchranu asi 70 židovských rodin (podle odhadů celkem až 300 životů) během holocaustu (podle Amerického židovského společné distribučního výboru) vydáváním pasů a víz Židům, kteří unikli nacistickému pronásledování. Někteří z nich byli rakouskí Židé, polští Židé, němečtí Židé a malý počet rumunských Židů a Čechů židovského původu. Haiti sehrálo malou, ale rozhodující roli při záchraně židovských životů během nejtemnější kapitoly v židovském příběhu. Bohužel se zdá, že více Židů nebylo schopno získat víza na Haiti kvůli nákladům. Profesor David Bankier z Ústavu současného židovství na Hebrejské univerzitě v Jeruzalémě řekl, že po roce 1938 "byly [víza] nesmírně drahé: pokud jste chtěli jet na Haiti, museli jste zaplatit 5.000 dolarů". Haiti v té době stále nespravedlivě platilo reparace za nesmírný dluh s úroky Francii po haitijské revoluci, což mohlo bránit jejich úsilí pokračovat v vydávání těchto víz zdarma. Kromě této skupiny byli i jiní, kteří vůbec nikdy nepřišli na Haiti, ale z Německa dostali haitské pasy od haitské vlády, které jim umožnily utéct z Německa do jiných zemí. Vděční haitské vládě, mnozí z těchto evropských Židů zůstali na Haiti až do konce padesátých let, kdy mnoho haitských Židů odešlo, aby se jejich děti mohly oženit s jinými Židy a neassimilovat, zatímco hledat lepší ekonomické příležitosti. V roce 1957 židovská populace na Haiti byla asi 200. V polovině 20. století pokračovalo odchod Židů z Haiti do Spojených států a Panamy kvůli ekonomickým podmínkám a občanskému násilí v zemi.