Do konce 17. století se název města písal "Wyszemierzyce" (také "Vyszemierzice" a "Wyssemierzyce"). Jméno pochází z mužského jména Wyszemir. 12. prosince 1338 bylo Wyśmierzyce uděleno magdeburská práva a stejně jako mnoho dalších míst na severu Malého Polska, byla zbavena těchto práv po lednovém povstání (1869) vládou carského Kongresového Polska. V roce 1378 zde byla otevřena první římskokatolická farnost a v roce 1657 bylo město zcela zničeno armádou transylvánského prince Jiřího II. Rakocziho během švédské invaze do Polska
- Ne, ne. Po rozdělení Polska Wyśmierzyce nejprve patřily rakouské Západní Galicii a v roce 1815 se staly součástí carského Kongresového Polska, od roku 1844 jako součást governorátu Radom. Město získalo svou městskou chartu v roce 1922, kdy patřilo k vojvodství Kielce Druhé polské republiky.