Vyplňte následující větu:
Válka skončila v květnu 1945 a Weidt byl propuštěn z britské armády na jaře 1946. Okamžitě se vrátil do Paříže a založil "Ballets des Arts". Divadelní manažer Charles Dullin zařídil, aby použil studio v divadle Sarah Bernhardt. Náhodou se jednalo o stejné studio, které dal impresář Sergej Diaghilev k dispozici Nijinskému již v roce 1909. V té době byl ve svých tanečních aktivitách podporován Dominique (1930-) a Françoise Dupuy. Dupuysovi, tanečník a choreograf, a jeho nejmladší chráněnci, kteří se poprvé setkali v roce 1946 na taneční třídě vedené Jeanem Weidtem, později pokračovali v prezentaci Wendtovy choreografie do jednadvacátého století. V Paříži Weidt založil svou společnost a navzdory nedostatku peněz a často hrozným životním podmínkám podnikl různé turné po roztrhaném kontinentu, včetně jednoho do okupovaného Německa a dalšího v roce 1947 do Kodaně. Turné v Kodani v roce 1947, které zahrnovalo "Mezinárodní soutěž choreografie", kde Weidt získal první cenu s revolučním dílem nazvaným "La Cellule / Die Zelle" ("Celulka"). Zpátky doma v Paříži však nebyli kritici ohromeni jeho triumfem v Dánsku a choreografie Jeana Weidta se zdálo, že od konce války vypadla z módy. Další úspěšné turné po Nizozemsku a Belgii a jeho pověst zůstala silná v tom, co zbylo z Německa, ale financování bylo i nadále výzvou. V roce 1948 se nakonec přestěhoval do východní části Berlína, od roku 1945 spravované jako součást sovětské okupační zóny, kde vyhlídka na poměrně velkorysou vládní finanční podporu pro balet lákala.