Dne 1. března 1918 byla Tadija Sondermajer přeložena do francouzské elitní stíhací letky (GC 12) "Les Cigognes" ("The Storks") nejlepší stíhací letky ve Francii, byla velená slavným francouzským eso Georgesem Guynemerem a po Guynemerově smrti ještě větší eso legendárním René Fonckem; jako jedna ze 60 nejlepších stíhacích pilotů byla Tadija vybrána, aby se připojila ke skupině odpovědné za nejtěžší bojové mise na západní frontě během války
bitva u Marny. Od 15. dubna do 21. května měla jeho skupina za nepřítele "Letecký cirkus" složený z Fokkerových stíhaček vedených slavným německým leteckým eso Manfredem von Richthofenem, lépe známým jako Rudý baron. Během jedné mise nad nepřátelskou linií, když se vracel na základnu s prázdným kulometem, byl Sondermajer napadnut třemi německými stíhačkami. Zachránil se tím, že provedl akrobacii, díky které ho nepřítel nesestřelil. Po návratu z druhého boje 21. května se jeho SPAD XIII po střelbě zapálil, zázračně se mu podařilo přistát ve Flandrech, Sondermajer přežil havárii svého letadla, ale byl těžce popálen zraněním nohy. Po ošetření a demobilizaci se Sondermajer zapsal na školu letectví a mechanické konstrukce v Paříži, kde v roce 1921 získal titul z leteckého inženýrství. V roce 1923 opustil aktivní službu, aby se stal důstojníkem rezervy.