Po dvou balkánských válkách v letech 1912 a 1913 a rozpadu Osmanské říše byla většina jejích evropských území rozdělena mezi Řecko, Bulharsko a Srbsko. Téměř území, které se mělo stát Severní Makedonií, bylo Srbskem připojeno v souladu s mírovou smlouvou uzavřenou v Bukurešti. Region Strumica však přešel na Bulharsko. Po rozdělení byla v oblastech pod srbskou a řeckou kontrolou provedena protibulharská kampaň. Srbové zavřeli až 641 bulharských škol a 761 kostelů, zatímco exarchistické duchovní a učitelé byli vyhoštěni. Bylo zakázáno používat všechny makedonské dialekty a standardní bulharštinu. IMRO společně s místními Albánci zorganizovala povstání v Ohrid<unk>Debar
proti srbské vládě. Během několika dnů povstalci dobyli města Gostivar, Struga a Ohrid a vyhnali srbská vojska. Podle zprávy nadace Carnegie Endowment for International Peace potlačila povstání srbská armáda o 100 000 vojáků. Mnozí byli zabiti a desítky tisíc uprchlíků uprchly do Bulharska a Albánie.