V zahraniční politice byl Asgharzadeh popsán jako obhájce "lepšího vztahu se Spojenými státy", který zpochybnil, jak prezident Khatami zachází s "příležitostí napravit vztahy se Spojenými státy", když (Khatami) nedodržel uznání amerického ministra zahraničí Madeleine K.
Poupád v roce 1953". Na druhou stranu je podle Mahana Abedina "pravděpodobně nejodhodlanějším a nejúčinnějším antiamerickým ideologem současného světa" a dokonce "odhodlanějším odpůrcem americké hegemonie", než byl jako rukojmí Američanů v roce 1979.