V roce 1945 Emharti stále žili v Bischofshofenu poblíž železničního skladu, kam byl Karl Emhart přeložen v roce 1936. Když se německá vláda zhroutila a před tím, než osvobozenecké síly ze západu a východu dorazily do Rakouska, Emhart se obávala, že by pro-nacističtí populističtí gangsteři mohli využít chaos doby jako krytí pro vraždu prominentních socialistů včetně ní. To se nestalo. Zatímco se všichni báli, co by se mohlo stát dál, spojila se s hrstkou kamarádů proti nacistům, se kterými pracovala před rokem 1936. Nyní se přestěhovali do radnice a začali s obrovskou rekonstrukční prací, která je před nimi. Na začátku května 1945 válka oficiálně skončila.
a celý Salzburský region byl přenesen do americké vojenské okupace. Maria Emhartová byla americkým důstojníkem poslána domů z radnice s uklidňujícím vysvětlením, že "politika ve společnosti je záležitostí mužů". Politická činnost již nebyla zákonem omezena na členy národně socialistické strany a 11. května 1945 se připojila k dočasnému vedení SPÖ pro celou provincii Salzburg. Byla skutečně jedinou ženou, která pracovala ve skupině mužů. Společně pracovali na obnovení stranické infrastruktury v celé provincii, zatímco Emhartová také uplatnila své oratorické dovednosti na přednášení nespočetných projevů jménem nově znovu spuštěné strany. Během procesu také obnovila svůj vlastní politický profil. V listopadu byla zvolena členkou SPÖ. Tehdy mělo parlament jen 26 členů. 25 z těch, kteří byli do ní zvoleni 25. listopadu 1945, byli muži.