Za těchto okolností a v tomto smyslu byl Karel obětí zuřivých frakčních bojů na francouzském dvoře mezi královým bratrem Gastonem d'Orléansem a kardinálem Richelieuem, i když technicky Lorraine podléhala Svaté říši římské a císaři Ferdinandu II. Rakouské. Byl nucen učinit ponižující ústupky Francii, abdicoval pod francouzským tlakem a invazí v roce 1634 ve prospěch svého bratra Nikolaje Františka a vstoupil do císařské služby ve třicetileté válce a byl vítězný v bitvě u Nördlingenu
- Ne, ne. Krátce poté také František uprchl do exilu a vzdal se svých nároků, které nyní znovu převzal Karel, který zůstal v exilu jako vévoda Lotrinska další čtvrtstoletí.