Otvírání železnice do Vídně a Brna v roce 1839 (a následné rozšíření na spojnici) představovalo důležitou událost, která přinesla industrializaci a růst počtu obyvatel: z 2 952 obyvatel (Břeclavu a Starého Břeclavu společně) v roce 1834 na 13 689 v roce 1930. V důsledku toho získal Břeclav status města (1872), stal se sídlem soudního (1850) a politického (1949) obvodu. V roce 1919 byly sloučeny tři původní obce (Břeclav, Starý Břeclav a Židovská obec Břeclav); v roce 1974 byly připojeny další dvě - Poštorná a Charvátská Nová Ves (obě byly součástí Dolního Rakouska do roku 1920). V letech 1938-1945
Břeclav byl součástí nacistického Německa, ačkoli obyvatelstvo města bylo převážně česky mluvící. Místní Židé (4,3% v roce 1930) a Němci (11,6%) byli vyhoštěni během druhé světové války i po ní.