Vyplňte pokračování tohoto odstavce - Perská ekonomika je závislá na vývozu komodit, což způsobuje, že ekonomika je ohrožena kvůli cenovým výkyvům na mezinárodních trzích, ačkoli v posledních desetiletích ekonomika začala diverzifikovat. Výroba těchto komodit přinesla v zemi konflikt kvůli jejich dopadům na životní prostředí a společnost. Počátkem osmdesátých let čelilo Peru ekonomickým potížím v důsledku recese na počátku osmdesátých let a zvýšeného politického násilí v Peru.
, přičemž vláda Alana Garcíy zavedla cenovou kontrolu, která vyústila v hyperinflaci. V reakci na to peruánské ozbrojené síly vytvořily Plan Verde - operaci na vytvoření neoliberální, otevřené tržní ekonomiky s "totálním vyhlazením" zbídačených Peruánců, která byla údajně provedená autoritářskou vládou Alberta Fujimoriho vedle předpisů ekonomů Hernando de Soto během období známého jako "Fujishock". Během tohoto šoku byla přerušena kontrola cen, došlo k privatizaci státem řízených organizací a podpora zahraničních investic se uskutečnila odstraněním regulací. Hospodářská opatření Fujimoriho administrativy, spolu s brutální represí politického násilí v Peru, udělaly zemi makroekonomicky stabilní, ačkoli politika zvýšila utrpení chudých a málo změnila míru chudoby, zanechala po sobě polarizované dědictví. Národ v poslední době zažil zvýšený rozvoj po komoditním boomu v roce 2000, s zlepšením vládních financí, snížením chudoby a pokrokem ve sociálních sektorech. V roce 2012 byla inflace nejnižší v Latinské Americe na úrovni 1,8%, přičemž nejnovější roční míra činí 1,9% v roce 2020.