Za Kościuszkoho časů byl polský stát dvakrát rozdělen jeho sousedy: Ruskem, [Habsburskou monarchií] a Pruskem počátkem roku 1793. V roce 1794 Kościuszko zahájil povstání
na hlavním náměstí v Krakově, která, navzdory jeho vítězné bitvě u Racławice proti početně nadřazené ruské armádě, vyústila v tragické třetí a poslední rozdělení Polska. Kraków byl po více než sto let součástí rakouské provincie Galicie. Před vedením povstání v roce 1794 bojoval v americké revoluční válce jako plukovník v kontinentální armádě. V roce 1783, jako uznání za jeho službu, byl patentován kontinentálním kongresem do hodnosti brigádního generála a uděleno občanství Spojených států. Tadeusz Kościuszko zemřel ve Švýcarsku 15. října 1817. Jeho tělo bylo nejprve pohřbeno v kryptě jezuitského kostela v Solothurnu, odkud bylo o rok později přemístěno do krypty sv. Leonarda na Wawelské katedrále, vedle místa, kde nyní stojí jeho památník.