Vyplňte následující větu: Mahatma Gandhi připsal svůj závazek k "ahimse" "Gitě". Pro Gándhího je "Gíta" poučením, že lidé by měli bojovat za spravedlnost a spravedlivé hodnoty, že by nikdy neměli pokorně trpět nespravedlností, aby se vyhnuli válce. Podle Indologa Ananya Vajpeyiho "Gita" nevysvětluje prostředky nebo fáze války, ani "ahimsu", kromě toho, že uvádí, že "ahimsa" je ctnostný a charakterizuje probuzeného, neochvějného, etického člověka" ve verších, jako je 13.7<unk>10 a 16.1<unk>5. Vajpeyi uvádí, že pro Gándhího je "ahimsa" "vztah mezi sebou a druhými", zatímco on a jeho spoluobčané bojovali proti koloniální nadvládě. Gandhiho ahimsa je ve skutečnosti "esence celé "Gíty"", podle Vajpeyiho. Učení "Gity" o "ahimse" je nejednoznačné, říká Arvind Sharma, a to je nejlépe znázorněno tím, že Nathuram Godse uvedl "Gitu" jako svou inspiraci, aby dělal svou "dharmu" poté, co
zavraždil Mahatmu Gándhího. Thomas Merton, trapistický mnich a autor knih o zenovském buddhismu, souhlasí s Gándhíem a prohlašuje, že "Gíta" neučí násilí, ani nepropouští ideologii "vytváření války". Naopak, je to učení míru a diskuse o povinnosti člověka zkoumat, co je správné a pak jednat s čistými úmysly, když člověk čelí obtížným a odporným volbám.