S ohledem na svou nezkušenost, 17. pěší brigáda Savigeho dostala složitou roli v
Bitva u Bardy. Zatímco 2.6. pěší prapor demonstroval na pravé straně, 2.5. pěší prapor, posílený částí 7. pěší praporu, se pokusil pokračovat v útoku 16. pěší brigády s zbytkem 2.7. v rezervě. Brigáda se musela pohybovat ve čtyřech směrech najednou. Plán se brzy zvrtl, protože 2/5th trpěl řadou neštěstí. Do setmění dospěl plukovník Frank Berryman, velitel štábu divize, k závěru, že 17. pěší brigáda byla příliš unavená a neorganizovaná pro další úsilí. To bylo jen zčásti způsobeno nepřátelskou akcí; zbytek byl přičitatelný Berrymanovu vlastnímu plánu, který rozptýlil brigádu a poskytl jí nedostatečnou obrněnou a v závěrečných fázích dělostřeleckou podporu. Savige také nesl část viny za to, že se nepodařilo zajistit, aby jeho podřízení pochopili a provedli plán.