Napíše pokračování tohoto odstavce - Zpátky v Čečensku se Umarov stal náhradníkem Isa Munayeva na pozici velitele Jihozápadní fronty (v roce 2004 tvořila asi 1 000 bojovníků), vojenské oblasti jihozápadně od Grozného, která hraničila s Gruzií a Ingušskem. Byl považován za spojence Šamila Basajeva, který tehdy sídlil v jihovýchodním Vedenském okrese. V roce 2003 vedl Umarov své muže v těžkých bojích kolem města Šatoj a podle ruských zdrojů nařídil bombardování angušského velitelství FSB v angušském hlavním městě Magas a útok na zařízení elektrické infrastruktury ve městě Kislovodsk ve Stavropolském kraji. Po Gelajevově smrti v únoru 2004 se mnoho z jeho zbývajících mužů připojilo k Umarovově skupině. Následující léto, spolu s Basayevem, byl Umarov jedním z vůdců rozsáhlého nájezdu
Čečenskými a ingušskými bojovníky, kteří zabili desítky ingušských úředníků a členů bezpečnostních sil a krátce ovládli největší město republiky, Nazran.