Napište pokračování tohoto odstavce - Po vítězství Mamluků nad Mongolským Ilkhanátem u Ain Jalut
V roce 1260, kdy se zúčastnila také síla 500 arménských rytířů a jejich doprovodů, mamlukské armády zahájily sérii ničivých nájezdů proti království Kilikijské Arménie, spojenci Ilkhanátu a prosperujícího křesťanského státu hraničícího s východním Středozemním mořem. V roce 1266, v nepřítomnosti mongolských spojenců a krále Hethuma I., který cestoval do Karakorum, aby si zavolal pomoc, utrpěli Arménci drtivou porážku, když byli překvapeni mamlukskou armádou v Mari, poblíž Darbsak. V roce 1275 mamlukský sultán Baibars vtrhl do Cilické Arménie, vyplenil její hlavní město Sis (ale ne citadelu) a zničil královský palác. Jeho loupežná vojska masakrovala obyvatele horských údolí a vzala si velké množství kořisti. Přístavní město Ajas bylo zničeno a spáleno mamlukskou kolonou a asi 2000 franků a arménských obyvatel se utopilo při pokusu o útočiště na lodích v přístavu. Kilikijská planina byla zpustošena a její obyvatelé byli usmrceni mečem nebo odvedeni jako zajatci. Podle očitých svědků unikli masakru pouze ti, kdo se uchýlili do opevněných míst. Město Tarsus bylo také zničeno. V této souvislosti se arménská šlechta, většinou bezpečná ve svých horských pevnostech, shromáždila kolem krále Leona II. (syna Hethuma I.) a konstabla Sempada.