Roman Ivanovič Panin (* 28. září 1897 - † 1. června 1949) byl sovětský generálmajor z období druhé světové války. Jako mladší důstojník ruské císařské armády v první světové válce vstoupil do Rudé armády v roce 1919. Panin bojoval v ruské občanské válce a pokračoval ve službě i po skončení ruské občanské války. Mezi lety 1938 a 1939 byl poradcem Národní revoluční armády. Později se zúčastnil sovětsko-finské války.
jako velitel sboru a během druhé světové války jako velitel 14. armády, velení obrany Murmansku během operace Stříbrná liška. Panin se stal velitelem 2. rezervní armády v květnu 1942 a o dva měsíce později se stal lektorem na Frunze vojenské akademii. V únoru 1943 se stal velitelem bojového výcviku na Volkhovské frontě a v září vedl 7. střelný sbor. Poté, co se Panin zúčastnil Leningradsko-novgorodské ofenzívy, krátce vedl 99. střelecký sbor. V červenci 1944 se Panin stal zástupcem velitele 5. armády. Panin nebyl hospitalizován v únoru 1945 během východně pruské ofenzívy. Po zotavení se stal instruktorem na Frunzově vojenské akademii a odešel do důchodu v roce 1949. Krátce poté zemřel.