Shrňte článek:  (CNN) Na basketbalovém hřišti, Karl Turk zapomíná, že kulhá a chodí s hůlkou. Bude tak uchvácen okamžikem, že bude s rukou dávat najevo, že něco chce a jeho hůl bude létat. Je v zóně. Muž, kterému bylo řečeno, že možná už nikdy nebude chodit, trénuje svůj tým ve státních play-off. Turk je hlavní basketbalový trenér na West Oso High School v Corpus Christi, Texas. Jeho tým právě získal okresní šampionát po neporažené sezóně a hraje v Texas State Basketball play-off. Je to působivý výkon v jeho první sezóně jako hlavního trenéra a inspirace pro jeho mladé hráče. "Trenér nám ukazuje, že se nikdy nesmíme vzdát svých snů", říká čtrnáctiletý hráč Creighton Avery, který zná Turka od jeho devátého roku. Turk byl posedlý basketbalem od doby, co vyrůstal v Indiane. Když mu bylo 5 let, naučil se číst tím, že studoval sportovní stránky se svým dědečkem. Když mu bylo 13, snil o tom, že bude hrát za Indiana Pacers. Všechno se to změnilo 21. ledna 1994. Tu noc, 14letý sledoval Chicago Bulls porazit jeho Pacers v intenzivní hře. Šel do postele. Probudil se ochrnutý. Byl odvezen sanitkou do nemocnice. Dva týdny byl zcela ochrnutý od pasu dolů a dočasně ztratil část zraku. Po mnoha testech bylo Turkovi diagnostikováno transverzální myelóza, vzácné onemocnění, které způsobuje zánět míchy. Turk a jeho rodina čelili tvrdé pravdě o tom, jaká bude jeho kvalita života. Musel se vyrovnat s tím, že už možná nikdy nebude chodit. "Většina pacientů se zotavuje špatně", řekl Turk. Dalších 66 dní strávil v nemocnici. Změna přišla, když Reggie Miller, hvězdný hráč Indiana Pacers a Turkův oblíbený basketbalista, uslyšel o tom, čím Turk prochází, a navštívil ho v nemocnici. Miller a Turk strávili následující pár hodin diskutují každý z jejich příběhů. Ten basketbalista mu řekl, že vyrůstal s...
Karl Turk, kterému bylo řečeno, že už možná nikdy nebude chodit, trénuje ve státních playoff. Indiana Pacer navštívil Turka a inspiroval ho, aby přijal své postižení. Turk se ucházel o 10 hlavních trenérských pozic, jen aby měl jeden pohovor.