Intervence v Latinské Americe byla menší otázkou kampaně; Harding mluvil proti rozhodnutí Wilsona poslat americké vojáky do Dominikánské republiky a napadl demokratického kandidáta na viceprezidenta Franklina D. Roosevelta za jeho roli v haitské intervenci
- Ne, ne. Ministr zahraničí Hughes pracoval na zlepšení vztahů se zeměmi Latinské Ameriky, které se obávaly amerického použití Monroeovy doktríny k ospravedlnění intervence; v době Hardingovy inaugurace měly Spojené státy také vojáky na Kubě a v Nikaragui. Vojska umístěná na Kubě na ochranu amerických zájmů byla v roce 1921 stažena, ale americké síly zůstaly v ostatních třech zemích po celou dobu prezidentství Hardinga. V dubnu 1921 získal Harding ratifikaci smlouvy Thomson-Urrutia s Kolumbií, která poskytla tomuto národu 25 milionů dolarů jako vyrovnání za americkou provokovanou panamskou revoluci v roce 1903. Latinskoamerické národy nebyly plně spokojeny, protože USA odmítly vzdát se intervencionismu, ačkoli Hughes slíbil, že jej omezí na národy poblíž Panamského průplavu a objasní, jaké jsou cíle USA.