Napíšeš pokračování tohoto odstavce - Úvodní závody roku 1993 se zdály slibné pro mladé Larrousseho družstvo, dokonce i poté, co utrpělo rozpaky dvojího odchodu do důchodu v úvodním kole
- Ne, ne. Alliot a Comas přivedli oba vozy do cíle v Brazílii, přičemž Alliot těsně ztratil body na sedmém místě. Tým měl mizerný závod v Doningtonově dešti. Alliot havaroval sám, zatímco Comas dokončil 4 kola za sebou, před Lola Michele Alboreta. Larrousseho úsilí se nakonec vyplatilo v Imole, kde Alliot přežil moře odstoupení, aby získal pětou pozici a dva klíčové body. Ve Španělsku Alliot a Comas jeli od prvního kola do konce, dokud se Alliotova převodovka nepoložila po 26 kolech. Comas skončil 9. po dlouhé bitvě s Markem Blundellem, Christianem Fittipaldiem a Aguri Suzuki. Byl to první z osmi závodů v řadě, ve kterých jeden Larrousse nedokončil závod kvůli mechanické poruchě. Do té doby byly peníze vyčerpány a po Hockenheimu nebyla aktualizována ani jediná část. Druhé dvojí finále týmu přišlo 7 měsíců po prvním, kdy nešťastní Comas přežili italskou Grand Prix, která byla posetá haváriemi, a získali bod za šesté místo. Zdálo se, že tým je na vzestupu, s jediným výpadkem v posledních čtyřech závodech. Bohužel, Larrousseův počet bodů z Monzy zůstane nezměněn. Bez peněz si Gérard Larrousse najal dobře financovaného Toshio Suzukiho, aby nahradil Alliota v Japonsku a Austrálii.