Dilip Mahalanabis (narozen 12. listopadu 1934) je indický pediatr známý jako průkopník použití orální rehydratační terapie k léčbě průjmových onemocnění. V polovině šedesátých let 20. století prováděl výzkum v oblasti cholery a dalších průjmových onemocnění v Mezinárodním centru lékařského výzkumu a výcviku Johns Hopkins v Kalkatě v Indii. Během války za nezávislost Bangladéše
Vedl výzkum Johns Hopkins Center, který prokázal dramatickou život zachraňující účinnost perorální rehydratační terapie, když v roce 1971 vypukla cholera mezi uprchlíky z východního Bengálska (nyní Bangladéš), kteří hledali azyl v západním Bengálsku.