Podle "Oxfordského slovníku angličtiny" je šaman někdo, kdo je považován za toho, kdo má přístup a vliv do světa dobrotivých a zlovolných duchů, který obvykle vstupuje do stavu transu během rituálu a praktikuje věštění a léčení. Slovo "šaman" pravděpodobně pochází z tungusického jazyka Evenki v severní Asii. Podle etnolingvista Juha Janhunena je "slovo potvrzeno ve všech tunguských idiomech" jako Negidal, Lamut, Udehe / Orochi, Nanai, Ilcha, Orok, Manchu a Ulcha a "nikdo se nezdá být v rozporu s předpokladem, že význam 'šaman' také pochází z proto-tunguského" a může mít kořeny, které sahají zpět v čase nejméně dvě tisíciletí. Termín byl představen na západě poté, co ruské síly dobyly
Šamanistické Kazánské chánství v roce 1552.