Jako syn důstojníka se v mládí rozhodl sloužit v armádě. Zúčastnil se rakousko-tureckých válek a v roce 1790 je již zapsán jako kapitán. Jeho otec major Josef Frierenberger byl vyznamenán Vojenským řádem Marie Terezie. Po bitvě u Austerlitz
Stejně jako jeho otec byl 28. května 1806 vyznamenán nejvyšší rakouskou vojenskou vyznamenáním - rytířským křížem vojenského řádu Marie Terezie (to představovalo nárok na celoživotní rodu rytířů (Ritter) a nakonec mohl držitel nárokovat dědičný titul svobodného pána). Následujícího roku byl povýšen na podplukovníka a v roce 1809 na plukovníka. Následně, 27. dubna 1813, byl povýšen na generálmajora. Byl těžce zraněn 26. srpna 1813 během bitvy u Drážďan. Později přebíral velení dělostřelectva generál Friedrich Karl von Langenau. Následně mu ruský car Alexandr I. udělil ruský Řád sv. Anny. V lednu 1820 odešel do důchodu a strávil poslední roky svého života v Kroměříži, nyní v České republice. Je pohřben na starém hřbitově Kroměříž.