Po přestěhování se do okresu Limerick se O'Brienová rozhodla podpořit rozpadající se krajcový průmysl v Limericku. Spojila se s místními krajkovými řemeslníky a poskytla jim vysoce kvalitní materiály, stejně jako své vlastní návrhy. Z toho uspořádala prodej díla pomocí svého kruhu přátel v Dublinu a Londýně. O'Brien byl ústřední postavou při založení soukromého výboru pro propagaci irské krajky, s podporou Alana Colea z oddělení vědy a umění, South Kensington a Jamese Brenana RHA. Tento výbor vedl v květnu 1889 k založení školy pro výcvik krajky v Limericku a v roce 1893 na žádost výboru převzala vedení školy. Když se její rodina přestěhovala do New Hall, poblíž Ennis, County Clare, v roce 1890. V roce 1895 založila Clare Embroidery, která byla provozována z jejího domova. V tomto úsilí jí pomáhala ošetřovatelka dětí O'Brienových, skotská žena jménem Mina Keppie, která měla schopnost vyškolit až 15 dívek najednou. V roce 1898 se podnik s rodinou přestěhoval do Ballyallyally a do roku 1910 vyškolili až 27 dívek najednou. Oba podniky vystavovaly své práce na výstavách umění a řemesel v Irsku, Británii a Americe od roku 1890 do roku 1920. Mezi těmito výstavami byly výstavy Royal Dublin Society, Irské společnosti umění a řemesel, světové veletrhy v Chicagu a St.
v letech 1893 a 1904, získal několik ocenění. Na prodeji Lady Arranové ve Windsoru v roce 1900 si královna Viktorie i princezna z Walesu koupili exempláře jejich děl.