Andrzej Zbylitowski se narodil "přibližně" v roce 1565, pravděpodobně v Zagorzycích, Świętokrzyskie vojvodství, jako syn Stanisława a Jadwigi Rożnówny a také bratranec Piotra Zbylitowského. Po ukončení studií v zahraničí se vrátil do vlasti a v roce 1585 se stal dvorníkem na královském dvoře Stefana Batoryho a později Zygmunta III. V roce 1592 se stal majitelem královské komory. Ve svých politických názorech byl stoupencem Jana Zamoyského. Jako politický básník známý svým příjmením se stal populárním během "sejmu" v letech 1590<unk>1591. Zbylitowski byl velmi produktivním dvorním básníkem, jeho nejpozoruhodnější politická díla zahrnují 1587 přivítání pro Zygmunta III. Wazu, který se vrátil do Rzeczpospolita, gratulační báseň k bitvě u Byčiny
"O vítězství, které jsme dosáhli. 1588", dnes neznámá báseň pro Annu z Finska "Pisanie satyrów puszcz litewskich... o łowach w Białobieżach" (1589), "Epithalamium na wesele... Zygmuntowi III i arcyksiężnie JM rakuskiej Annie" (1592) a 1595 genethliacon při příležitosti křtu prince Władysława. V roce 1593 Zbylitowski cestoval do Švédska se společníkem Zygmunta III. Wazy a popsal tuto cestu v básni "Droga do Szwecyjej namożniejszego w północnych krainach Pana, Zygmunta III, polskiego i szwedzkiego króla, odprawiona w roku 1594", kterou později v roce 1597 vydal Jakub Siebeneicher. V "asi" 1597 se usadil ve Zbylitowské Górě, kde napsal dvě venkovské básně: "Żywot szlachcica we wsi" (1597) a "Wieśniak" (1600).