סיכום המאמר:  מנכ"ל ה-RFU, איאן ריצ'י, הצית סערה של ויכוחים במדינה הזו ומשך תשומת לב עולמית <unk> על כך שהוא אמר שהחוסר יכולת של אנגליה לנצח ב-RBS Six Nations היא 'בלתי מקובלת'. אחרי מקום שני רביעי ברציפות באליפות, האיש האחראי על האיגוד <unk> והבוס של המאמן הלאומי סטיוארט לאנקסטר <unk> הוציאו פסק דין ישיר על הצורך לכוון גבוה יותר. בין אלו שהתנגדו להשקפותיו היה סר קלייב וודוורד, שהטען בתלהבות בעמודים אלה שהזמן היה שגוי וריצ'י כבש "מטרה עצומה". מנכ"ל ה-RFU איאן ריצ'י (מימין) משוחח עם לנקסטר בבסיס אנגליה בפניהיל פארק בבגשוט. טום ווד (משמאל), קורטני לוז וכריס רובסו עוזבים את המגרש לאחר הניצחון 55-35 נגד צרפת. אנגליה זכתה רק בתואר אחד של שישה אומות מאז הניצחון שלהם בגביע העולם 2003 באוסטרליה. אבל מה הוא היה אמור לומר בנסיבות האלה? בואו נהיה ברורים, זה היה תרחיש לכל הרוחות. תארו לעצמכם אם ריצ'י היה מצהיר שהוא מוצא את התוצאה - עוד קמפיין ללא כלי כסף - להיות מקובל לחלוטין. הוא היה ננזף על ידי רבים על כך שלא הצליח לקדם סטנדרטים, על כך שהציב את הרף נמוך מדי. הוא היה נידון לשבת על הגדר וסירב לדרוש טוב יותר. במקום זאת, הוא הבהיר שהוא והארגון לא מתכוונים להסתפק במקרים של כמעט פסולת. אם זה היה אמור להיות מגף מתאים לאחור של צוות המאמן, אז זה היה מיותר כפי שהם יודעים בדיוק מה נדרש. כשלאנקסטר ישב כדי להרהר בתבוסה 55-35 של צרפת בשבת בטוויקנהאם, הוא היה נואש. בקושי היה ניצוץ של נחמה בתוצאה של המשחק. הוא מודע היטב שכל דבר אחר מלבד הראשון לא יעבוד. לאנקסטר (שני משמאל) מנחם את השחקנים שלו אחרי שהם נפלו רק שישה נקודות קצר של תואר שישה אומות. בעיצומו של דיון סוער בנושא הפולריזציה הזה ביום רביעי, כמה משקיפים אפילו הטילו ספק בזכותו של ריצ'י לטבול אצבע ברגליים במים האלה בכלל. הדחיפה של...
מנכ"ל ה-RFU, איאן ריצ'י, כינה את הסיום השני של אנגליה ב"שישה האומות" כ"בלתי מקובל". זה היה המקום השני הרביעי ברציפות של אנגליה באליפות. סר קליב וודוורד הרגיש שההערות של ריצ'י נעשו בזמן הלא נכון.