ב-1932 הועברו הפעילויות למשטרת המדינה החדשה (statspolisen). לקבוצת השוטרים שעבדו במשטרת המדינה לא היו האמצעים לעקוב אחר שיחות טלפון או לחטוף ולפתוח דואר. זה, והיעדר כוח אדם ואמצעים פיננסיים באופן כללי, הדאיג את ראש המודיעין הצבאי של שוודיה, סגן-קולונל קרלוס אדלקרוטץ, שחש שהמדינה זקוקה לסוכנות ביטחון חזקה יותר אם אירופה שוב תסתיים במלחמה. כך, בשנת 1938 הוקם שירות הביטחון הכללי, בעקבות יוזמה של אדלקרוטץ וארנסט לכה במשרד המשפטים, בין היתר. כל הארגון ופעילותו היו סודיים ביותר. במהלך מלחמת העולם השנייה, הסוכנות עקבה אחרי כ-25,000 שיחות טלפון ונתקפה מעל 200,000 מכתבים כל שבוע. ב-1946, לאחר מלחמת
לאחר הערכה פרלמנטרית, הפעולות צמצמו באופן משמעותי ונוסחו שוב תחת משטרת המדינה, שהוטלה בעיקר על מנגדי ריגול. בשנת 1965, המשטרה השוודית נאמילה, וכל העבודה הוקמה תחת מועצת המשטרה הלאומית במחלקת הביטחון ("Rikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning", מקוצר RPS / SÄK).