סיכום המאמר:  החל מפאוונים ועד ציפורי גן עדן, זכר הציפורים ידוע היטב על כך שהוא מפגין את נוצותיו הצבעוניות כדי למשוך בת זוג. עם זאת, מחקרים חדשים הציעו כי ציפורים זכרים עשויים למעשה לגדול פחות נפרדים מהנקבות שלהם עם הזמן. הממצאים מאתגרים אלמנט מרכזי של התיאוריה האבולוציונית שהוצעה לראשונה על ידי צ'ארלס דרווין לפני 156 שנים. זכר ונקבה של צ'וקו טוקאן (מופיע למעלה) חולקים את אותו נוצות צבעוניות בהירות, מה שמצביע על כוח אחר מלבד הברירה המינית שמניע את האבולוציה של צבעים בהירים באצות של כמה ציפורים. במקום הצבעים הבהירים של הזכרים המופיעים בגלל הברירה המינית - שם תכונה מתפתחת עם הזמן כי היא נראית כמושכת או סימן של כושר על ידי המין השני - כוחות אחרים של הברירה הטבעית פועלים. החוקרים אומרים שהסביבה שבה מינים חיים, האופן שבו הם דואגים לצעירים שלהם והתנהגות ההגירה שלהם משפיעים על נוצות המינים. זנבות העורב אולי קשה לפספס, אבל בני אדם אינם מודעים לרעש שנוצר על ידי הנוצות היפות של הציפור. מדענים הוכיחו כי טווסים מנערים את זנבם כדי ליצור רעש שקט מדי בשבילנו לשמוע. ציפורים זכר עשויות לגרום לרעש אינפרא אדום כדי להפחיד יריב מתקרב או למשוך זוג. חוקרים באוניברסיטת מניטובה בוויניפג, קנדה, הראו כי הציפורים יוצרות רעשים אינפרסאונד - מתחת ל-20 הרץ - באמצעות הזנב שלהן ושצביונים אחרים מגיבים אליהם. רוב בני האדם שומעים רעשים בין 20 ל-20,000 הרץ. כאשר טווסים מנערים את נוצות האצבע שלהם, רוב בני האדם שומעים רעש. אבל המדענים מצאו שהציפורים שומעות צליל חזק של בין 70 ל-108 דציבלים, על פי המחקר שפורסם בכתב העת Animal Behaviour. טווסים זכרים ונקבות הפכו להיות ערניים יותר וזזו סביב כאשר הרעשים הנמוכים הודפסו אליהם על ידי חוקרים, עם זכרים צורחים בתגובה. מומחים אינם בטוחים כיצד הציפורים מזהות אינפראסאונד, אבל יודעים שחלקן יכולות להרגיש רטט דרך...
המחקר נערך על ידי חוקרים באוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי. הם מדדו את צבע נוצות הזכרים והנקבות של 977 מינים של ציפורים. החוקרים מצאו כמה מינים להראות הבדלים בין המינים בעוד אחרים התפתחו כך שני המינים יש את אותם צבעים נוצות. הממצאים מאתגרים את התיאוריה של צ'ארלס דרווין על הבחירה המינית בעופות.