A. J. Foyt, שזכה לראשונה ב- 500 בשנת 1961, זכה ב- 1964 Indianapolis 500
, שהיה הניצחון האחרון אי פעם עבור מכונית מנוע מקדימה, ומאז ניצחון של ג'ים קלארק נהג המנוע האחורי לוטוס 38 בשנת 1965, כל מנצח נהג מכונית מנוע האחורי. גרהם היל ניצח בשנה שלאחר מכן בניסיון הראשון שלו, ובסופו של דבר הפך להיות הנהג היחיד עד כה שהשיג את "הכתר השלישי של ספורט המכוניות" של מרוצי מכוניות של ניצחון בפרס הגדול של מונקו, אינדיאנפוליס 500, ול 24 שעות של לה מאן. היו מספיק אמריקאים כדי להתחרות איתם, עם איי ג'יי פויט, מריו אנדרטי, ואחים אונסר בובי ואל מובילים את ההאשמה בשנות ה -60 וה -70, מהם פויט ואל אונסר בסופו של דבר יהפכו, בהתאמה, לשניים הראשונים מתוך ארבעה נהגים, עד כה, לנצח ארבע פעמים כל אחד, בעוד בובי אונסר ניצח במרוץ שלוש פעמים, עם אנדרטי רק פעם אחת ניצח במרוץ, בשנת 1969. אנדרטי המשיך להתחרות ב-F1 וזכה באליפות העולם ב-1965 עם קבוצת לוטוס, שהייתה המנצחת הראשונה במנוע האחורי באינדי, עם קלארק, ב-1965.