מלא את המשפט הבא: פלנטי המשיך לעצב ולהמחיש את העטיפים של קטלוגים למכירות של חנויות מכולות מילאניות מ-1901 עד 1912, בעבודה עבור האיגוד האיטלקי של הקואופרטיבים. החל משנת 1902 החל לעבוד עם התיאטרון אללה סקאלה כמעצב תחפושות וקומפקט, כמו גם עיצוב פוסטרים פרסומיים עד 1916. עבודתו כללה בין היתר עיצוב עבור ההופעה הראשונה של מדאם פרפר על ידי ג'אקומו פוצ'יני בשנת 1904. הוא גם סיפק עיצוב זירות ותלבושות לעונת האופרה 1905-06, כולל נישואיו של פיגארו ו"לה דמה די פיק" (La Dama di Picche); סיימון בוקאנגרה ב-1910-11, רומיאו ויוליה ו"לארמידה" (Romeo and Juliet and L'Armida); דון קרלוס ב-1912; אוברון ב-1913; ו"לא בטגליה די לגננו" (La Battaglia di Legnano) ב-1916. הוא יצר פוסטרים בולטים להופעות של La fanciulla del West (1911), Isabeau (1912), וParsifal (1914). בשנת 1907 הוא הפך לפרופסור סייע בבית הספר לאקדמיה לעיצוב ובבית הספר הגבוה לאמנות יישומית לתעשייה ("Scuola superiore d'Arte Applicata all'Industria") ומשנת 1913 הוא החליף את לודוביקו פוגליאגי בבית הספר לעיצוב המיוחד באקדמיה בררה. בשנת 1902 הוא שיתף פעולה עם האדריכל גאטנו מורטי לעיצוב רהיטים שהוצגו בטורינו, ומאוחר יותר בשנת 1907 עבודתו שימשה כדי לקשט את פאלאצו די ג'וסטיציה. ב-1906, הוא התבקש לעצב סדרה של גלויות
היריד הבינלאומי של מילאנו. הוא המשיך להשתתף הן בתערוכה הבינלאומית למאה השנים בבונוס איירס, ועיצב את חזית האולם האיטלקי, והן בתערוכה הבינלאומית בבריסל, ועיצב את התקרה של האולם האיטלקי בשנת 1910.