סיכום המאמר:  כמה יוצא דופן זה כל כך הרבה מאמץ, על ידי כל כך הרבה יועצים מלכותיים ופוליטיקאים, צריך להיות מבוזבז על שמירת סוד מה ראש מדינה עתידי כתב לשר הממשלה. כל מי שמחרט על החלטת בית המשפט העליון, טועה. כי אני מאמין שזה יום גדול לא רק לחופש המידע שהחוק דורש ומאפשר. זה גם צריך להיראות כמו יום גדול עבור המלוכה. פסק הדין של בית המשפט העליון ש-27 הודעות "העכביש השחור" של הנסיך צ'ארלס צריכות להיות פורסמות הוא לא רק יום גדול לחופש המידע, אלא גם יום גדול למלוכה. אחד החזקים הטוריים אמר לי לאחרונה שהמכתבים של הנסיך יחשפו אותו כ"משוגע נובח", אבל כששאלתי אותו, הוא הודה שהוא לא קרא מילה מהם. חשבתי שזו דוגמה טובה לכמה נזק הסודיות על המכתבים שלו גרמה לנסיך ויילס. כאשר נאמר לנו שהכתובות שלו כל כך חשאיות עד שצריך לדכא אותן, אנחנו באופן טבעי מדמיינים שהמכתבים שלו יהיו מלהיבים, או מוזרים באופן מביך. אנחנו זוכרים כמה מהמשפטים החזקים של הנסיך, כמו כאשר, ביומניו שנחשפו, הוא תיאר את חברי הממשלה הקומוניסטית הסינית בכירים כ"עבודות שעווה עתיקות ומזעזעות". אנחנו זוכרים גם את הנטייה שלו לרחמים עצמיים ולהתמקד בעצמו, ואת המכתב ההיקפי לחברים שבו הוא התלונן על הישיבה בכיתה מועדון במטוס לסין עבור הסגירת הונג קונג לממשלת בייג'ינג בשנת 1997, ואמר כי המושב שלו היה "לא נוח". אבל למרות זאת, הרבה מהשקפותיו הגיוניות ביותר. הוא מתפרץ ברעיונות על נושאים מגוונים כמו הסביבה, אדריכלות, תכנון עירוני, שייקספיר, חקלאות, התנ"ך של המלך ג'יימס ועוד הרבה דברים. יתר על כן, דעותיו על קרבונקלים ארכיטקטוניים או על הצורך להיזהר לגבי מזון מהונדס גנטית חולקות על ידי מספר רב של בריטים. בניגוד לאמונה הרווחת, המלכה לא תמיד הייתה לגמרי מעל המאבק הפוליטי. במשך עשרות שנים, הוא היה סוג של...
בית המשפט העליון פסק כי תזכירות הנסיך צ'ארלס צריך להיות שוחרר. ידוע כ"מזכר עכביש שחור" בגלל כתב היד של רויאל. אבל הרבה מהשקפותיו על הסביבה והחקלאות הגיוניות. ובניגוד לאמונה הרווחת, המלכה אינה לגמרי מעל לפוליטיקה.