כתוב המשך לפרק זה - בתחילת 1920, סולטנוב הגביר את מאמציו להביא את השליטה באזור תחת שלטון אזרבייג'ן על ידי פרסום אולטימטום למועצה הלאומית הארמנית. בתחילת 1920, ועידת השלום בפריז הכירה בטענה של אזרבייג'ן על קרבאך. אך מאחר שהוועידה הסתיימה ללא פרסום החלטה חד משמעית על קרבאך, סולטנוב תמך בפתרון מקומי, אחד שדרש שהאזור יצטרף לאזרבייג'ן. הוא חיזק את גודלה של מחנות המחנה בחנקנדי והמשיך להזיז את חייליו, שוב ללא הסכמת המועצה המנהלית שלו. המתיחות האתנית בקרבאך עלתה שוב, כאשר חיילים אזרביגנים לינץ' והרגו כמה ארמנים בחנקנדי ולגדלו את האזורים הסמוכים בפברואר באותה שנה. בתחילת חודש מרץ, לאחר שוועדה של ארמנים קרבח נפגשה בכפר שוש ודחתה את האפשרות של איחוד עם אזרבייג'ן, סולטנוב ביקש לחזק את שליטתו על קרבח: הוא אסר על הארמנים לעזוב את שושה ללא רשות, הציב חיילים אזרבייג'נים בבתים ארמנים, הורה לחיילים ותיקים ארמנים של הצבא הרוסי לשעבר להירשם כדי שלא יוכלו להשתתף בפעילויות צבאיות, ועיצב תוכניות להשמיד כמה כפרים ארמנים כדי לנתק את הקשר בין הארמנים בקרבח לבין אזור זנגזור. במרץ 1920, רצח המוני של האוכלוסייה הארמנית התרחש בטבח שושה
אני לא יודע.