כתוב המשך לקטע זה - כאשר האימפריה הביזנטית ירדה תחת יורשיו של באסיל, פלישות של פצ'נגים ומסים גדלים תרמו לגידול בחוסר שביעות רצון, אשר הוביל למספר התקוממות גדולות בשנת 1040-41, 1070 ו-1080. המרכז הראשוני של ההתנגדות היה נושא בולגריה, במה שהיא כיום מקדוניה, שם ההתקוממות המסיבית של פיטר דליאן
(1040<unk>41) והתקוממותו של ג'ורג'י ויטה (1072) התרחשה. השלטונות הביזנטיים דחקו את שניהם בקושי רב. אחריהם היו התקוממות בפריסטריון וטרקיה. במהלך השחזור הקומניני והיציבות הזמנית של האימפריה הביזנטית במחצית הראשונה של המאה ה-12, הבולגריים שקטו ולא התרחשו מרד גדול עד מאוחר יותר במאה.