כתוב המשך לפרק זה - גרמניה הקימה ממשל תחת המושל וילהלם סולף בשנת 1900, אשר השתמש במנהיגים מסורתיים ליישום מדיניות. הוא מינה את מטאפא יוספו כמנהיג עליון ויצר מועצת יועצים דו-מפלגתית המורכבת ממנהיגים משני השושלות המלכותיות ומנהיגי המחוז כדי לתת הנחיות במדיניות. על פי תנאי חוק הקולוניות הגרמני של 1888, המושבות הגרמניות לא היו חלק מהאיחוד הפדרלי, אבל הן גם לא נחשבו זרות. לכן, חוקים שהוסתרו למושבות לפעמים התייחסו לתושבים כאזרחים ולפעמים אחרות כזרים. נתינים ילידים במושבות לא נחשבו לגרמנים, אבל הורשו להירשם. האזרחות נדרשה עשר שנים של מגורים בשטח והוכחה לעבודה עצמאית. זה הוענק באופן אוטומטי לכל בני המשפחה, כלומר ילדים ונשים נגזרו את הלאום של הבעל. חוק האזרחות משנת 1913 שינה את הבסיס לרכישת האזרחות הגרמנית מבית מגורים לאזרחות אב, אך לא שינה את האזרחות המקורית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ב-1914, חיל המשלחת של סמואה נחת וכבש את סמואה הגרמנית
אני לא יודע. המושל הגרמני נכנע וניהול צבאי הוקם על ידי ניו זילנד.