ב-1950, לימודיו הופסקו כאשר הוא והכותב יאן טרפולקה גורשו מהמפלגה הקומוניסטית על "פעילויות אנטי-מפלגתיות". טרפולקה תיאר את האירוע ברומן שלו "Pršelo jim štěstí" ("אושר ירד עליהם", 1962). קונדרה השתמש גם בגירוש כאיש השראה לנושא המרכזי ברומן שלו "Žert" ("הבדיחה", 1967). לאחר שקונדרה סיים את לימודיו ב-1952, הפקולטה לקולנוע מינתה אותו למרצה לספרות העולם. ב-1956 קונדרה הוחזר למפלגה, אך גורש בפעם השנייה ב-1970. יחד עם סופרים קומוניסטים רפורמיסטים אחרים כמו פאבל קוהוט, הוא היה מעורב באופן פרפירי באביב פראג של 1968. תקופה קצרה זו של פעילויות רפורמיסטיות נשברה על ידי הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה באוגוסט 1968.
אני לא יודע. קונדרה נשאר מחויב לרפורמה של הקומוניזם הצ'כוסלובקי, וטיעון בתוקף בכתב עם כותב צ'כי Václav Havel, אומר, בעיקרון, שכולם צריכים להישאר רגועים וכי "אף אחד לא נעול על דעותיו עדיין", ו "המשמעות של סתיו פראג יכול בסופו של דבר להיות גדול יותר מזה של האביב של פראג". לבסוף, קונדרה ויתר על חלומותיו הרפורמיסטיים ועבר לצרפת בשנת 1975. הוא לימד במשך כמה שנים באוניברסיטת רן. הוא הוחרם מאזרחות צ'כוסלובקיה בשנת 1979; הוא היה אזרח צרפתי מאז 1981.