התייחסו לקטע הבא ואז ענו על השאלה שאחריו באותה שפה כמו הקטע:  מעבר: מספר השפעות רלטיביסטיות קשורות ישירות לרלטיביות של הכיוון. אחד מהם הוא קדמה גיאודטית: כיוון הציר של גירוסקופ בשפל חופשי במרחב-זמן מעוקל ישתנה בהשוואה, למשל, עם כיוון האור הנלקח מכוכבים רחוקים - למרות שגירוסקופ כזה מייצג את הדרך לשמור על כיוון יציב ככל האפשר ("הובלה מקבילה"). עבור מערכת הירח-ארץ, השפעה זו נמדדה בעזרת טווח לייזר ירח. לאחרונה, זה נמדד עבור מסות מבחן על סיפון הלוויין Gravity Probe B לדייקנות של טוב יותר מ- 0.3%. קרוב למסה מסתובבת, יש השפעות גרביטומגנטיות או גרור מסגרת. צופה מרוחק יקבע כי אובייקטים קרובים למסה מקבלים "משולב סביב". זה קיצוני ביותר עבור חורים שחורים מסתובבים שם, עבור כל אובייקט שנכנס לאזור הידוע בשם ארגוספירה, סיבוב הוא בלתי נמנע. ניתן לבחון שוב השפעות כאלה באמצעות השפעתן על כיוון הגירוסקופים בשפל חופשי. בדיקות שנויות במחלוקת נעשו באמצעות לוויני LAGEOS, אשר אישרו את התחזית הרלטיביסטית. כמו כן, השתמשו במכונת הסקר הגלובלית של מאדים מסביב למאדים.  שאלה: מה עזר במדידת הקידמה הגיאודטית של מערכת הירח-ארץ?
טווח לייזר ירח