הוא פגש את הלן פוטיאט בזמן שהיה בוויק פורסט. היא הייתה בתו של ד"ר ויליאם לואיס פוטייט, נשיא האוניברסיטה, ואחותו של פרופסור הקלאסיקה של סטלינגס. הם היו מאוהבים לאורך שנות הלימודים. הוא סיים את לימודיו בקולג' וייק פורסט בשנת 1916, וקיבל עבודה ככותב פרסום עבור משרד גיוס מקומי. הוא היה כל כך משוכנע על ידי הפרוזה שלו, הוא הצטרף לאילתת חיל הנחתים של ארצות הברית בשנת 1917. הוא עזב את פילדלפיה למשימה בחו"ל בצרפת על סיפונה של ה-USS "הנדרסון" ב-24 באפריל 1918. בצרפת, הוא שירת כמפקד פלוגה עם גדוד 3 בחיל הנחתים החמישי במהלך הלחימה בשאטו-טיארי. הוא נפצע ברגלו בקרב ביער בלאו.
לאחר שתקף קן מכונות רובה של האויב ב-25 ביוני. אחרי שהוא התחנן לרופאים לא לחתוך את הרגל, הוא חזר הביתה כדי לבלות שנתיים כואבות של התאוששות בבית החולים הימי בברוקלין. מאוחר יותר הוא פגע בו כשנפל על הקרח, והוא נקטע ב-1922. שנים רבות לאחר מכן, נאלץ לחתוך גם את הרגל שנותרה לו. לאחר סיום ההתאוששות שלו, סטלינגס ופוטאט התחתנו ב-8 במרץ 1919; היו להם שתי בנות, סילביה (נולדה ב-1926) ודיאנה (נולדה ב-1931), לפני שהתגרשו ב-1936. ב-1928-1929, הם שיקמו את בית פוטיאט ליד יאנסיוויל, צפון קרוליינה. דרך הלן דודתו על ידי נישואין הייתה הציירת אידה איזבלה פוטט.