ב-9 באפריל 1940 גרמניה הנאצית פלשה לנורבגיה, וכבשה נמלים לאורך החוף הנורבגי מאוסלו לנארוויק. כלי ארטילריה שדה העיקרי של הצבא הנורבגי שהתמודד עם כוחות הפלישה היה ארהרדט מודל 1901. במהלך חודשי הלחימה במערכה הנורבגית שהתרחשו לאחר מכן, סבלו חיל ארטילריית השדה הנורבגי מאוד מקשיים ארגוניים. הקשיים נוצרו בחלקם מהעובדה שמעט מאוד כלי ארטילריה הוזמנו במהלך שבעת החודשים של נייטרליות שקדמו לפלישה. היחידות שהופעלו כדי לשמור על הנייטרליות הנורווגית היו מצוידות בעיקר ברובים ובקליעים קלים וכבדים. בבלבול ובכאוס שאחרי הפלישה הגרמנית, רוב היחידות הנורבגיות הוזמנו רק על בסיס מאולתר, עם אספקה מוגבלת וקצת זמן כדי להתארגן כראוי לפני שהם נכנסו לקרב עם הגרמנים. רק בצפון ומערב נורווגיה היו ליחידות (הדיוויזיה השישית בצפון נורווגיה והבריגדה הרביעית במערב נורווגיה) זמן להתגייס בצורה מסודרת. בשל היעדר תותחים נגד טנקים במלואם בצבא הנורבגי, מודל 1901 הוחלף לשירות בתפקיד אנטי-טנקים מאולתר במהלך הלחימה במזרח נורבגיה. תותחי השדה שימשו במצב אש ישירה בטווח קרוב נגד פאנצרים גרמניים. כל 12 תותחי השדה מודל 1901 שהותאמו לתחבורה מונעת הוצבו בצפון נורווגיה עם פרוץ המלחמה, עם ארבעה במחוז טרומס ושמונה בחלקים המזרחיים של פינמרק. שבעת התותחים האלה היו בפעולה בחזית נרוויק.
, תמיכה בתוקפנות-הנגד הנורווגית נגד גבירג'ייגרס של אדוארד דיטל.