כתוב המשך לקטע זה - ואז למטה מהצד הזה, סבו ושמו, קפטן הנרי סי. מאסטין, היה הראשון של הרבה Mustins להשתתף באקדמיה הימית של ארצות הברית כחבר של כיתת 1896. הוא היה טייס חיל הים מספר 11 ונחשב על ידי רבים לאבי התעופה הימית, לאחר שהקים את תחנת התעופה הימית פנסקולה, והיה הראשון שנזרק מהספינה במסלול, והיה מפקד חיל התעופה שנלחם בקרב ורה קרוז.
, אשר הייתה הפעם הראשונה כי כל טייס אמריקאי של כל שירות נורה על ידי כוחות קרקע. סבתו של אדמירל מאסטין, קורין מאסטין, הייתה בת דודתו הראשונה של ווליס סימפסון, הדוכסית מווינדזור. כאשר סבו הנרי מאסטין מת, היא נישאה מחדש לאדמירל ג'ורג' ד' מוריי, מכיתת האקדמיה הימית של 1910. מוריי היה קפטן של חיל הים האמריקאי במהלך הפשיטה על דוליטל ובקרב מידוויי, והיה חבר קרוב של אדמירל צ'סטר נימיץ. לאחר שהיפנים נכנעו לארה"ב על הסיפון, אדמירל נימיץ חתם על עותק של התמונה לאדמירל מארי עם תודה. בסוף המלחמה, הוא היה מפקד איי מריאנה, וקיבל את כניעת יפן של איי קרוליין על סיפון ספינת הדגל שלו, הספינת ההפלגה. דודו של אדמירל מאסטין היה הגנרל ג'ורג' ברנט, תלמיד האקדמיה הימית של שנת 1881 ומפקד ה-12 של חיל הנחתים האמריקאי. מאסטין היה הדור השלישי במשפחתו שהשתתף באקדמיה הימית של ארצות הברית. אביו, סגן אדמירל לויד מאסטין, היה תלמיד באקדמיה הימית של שנת 1932. אחיו ואחד מבניו גם סיים את לימודיו באנפוליס. מאסטין אמר: "אני בכיתה של <unk>55, אחי, טום, הוא בכיתה של <unk>62, ובני הצעיר, ג'ון, הוא בכיתה של <unk>90".