ב-1954 הוא הפך לחבר במפלגה הקומוניסטית של הודו-סין, ב-1955 מפלגת העם הלאו, שבמטה המרכזי שלה הוא היה מ-1957. הוא נחשב לחבר נאמן של המזכיר הכללי הראשון, קייסון פומביהאן. בשנת 1962 הוא הפך ליורשו כמפקד הצוות של היחידות המזוינות של פאטה לאו. בשנת 1966 הוא הפך למפקד העליון של "צבא השחרור העממי של לאו", שנלחם בתמיכת צפון וייטנאם במלחמת האזרחים בלאו.
נגד הכוחות המלכותיים. ב-1972 הוא עלה למשרד הפוליטי של ה- LPRP.