מלא את המשפט הבא: בינואר 1944 הוא הפך לחלק מהצבא ה-59. הדיוויזיה נלחמה בהתקפת לנינגרד-נובגורוד, שבמהלכה היא השתתפה בכיבוש גטצ'ינה (קראסנוגווארדיסק לשעבר) ב-25 בינואר, חודרת לחלק הצפון-מזרחי של העיר מצפון, בדיוק כאשר חיל הרובים ה-108 כבש את המגזר הצפון-מערבי. לאחר קרב שנמשך כל הלילה, העיר הוקלה לחלוטין בבוקר למחרת: ב-27 בינואר 1944 הוענקה לה את התואר "גצ'ינה". הדיוויזיה קיבלה את עיטור הדגל האדום על עזרתה לשחרר את לוגה ב-12 בפברואר. באפריל 1944 הפכה הדיוויזיה לחלק מהצבא השמיני. בסוף יולי ואוגוסט, הדיוויזיה נלחמה
קרב קו טאננברג, חלק ממלחמת נרווה (1944). הוא היה חלק מחיל הרובים ה-117 במהלך הקרב. הדיוויזיה תקפה את גבעת הגראנדיר מזרחה ב-29 ביולי. הדיוויזיה ספגה 1,808 נפגעים במהלך ההתקפה. באוגוסט היא הפכה לחלק מהצבא ההלם השני שוב. ב-31 באוגוסט לקח קולונל מאטווי פדוטוב את הפיקוד. בספטמבר 1944 הועברה הדיוויזיה, יחד עם גייסתה, לזמן קצר למילואים של הפיקוד העליון העליון, שם היא הפכה לחלק מהצבא ה-21. ב-11 בדצמבר הפך איוון גובורוב למפקד הדיוויזיה. באותו חודש, הארמייה ה-21 הוקצה לחזית אוקראינה הראשונה, וה-120 תישאר בחזית ובצבא, בחטיבת הרובים ה-55 או ה-117 למשך כל הזמן. היא פורקה "במקום" בקיץ 1945 עם קבוצת הכוחות המרכזית.