בין 1959 ל-1962 קיבל בולקה מלגה למחקר עבור קרן המחקר הגרמנית (Deutsche Forschungsgemeinschaft / DFG) בבון. במהלך שנות החמישים הגבולות הפוליטיים והמנהליים בין מזרח ומערב ברלין הוחזקו בהדרגה עם מחסומים פיזיים, והיה קשה יותר עבור ברלינים לראות את העיר שלהם ככניסה אחת. עם זאת, עד להופעתו הפתאומית של חומת ברלין באוגוסט 1961 לא היה בלתי אפשרי עבור גרמנים מזרחיים לחצות לברלין המערבית ומשם לעשות את דרכם לחיים חדשים במערב גרמניה בחיפוש אחר חופש ושגשוג גדולים יותר. בין 1953
ובשנת 1961 כמה מיליוני גרמנים מזרחיים עשו בדיוק את זה, והותירו מאחוריהם מחסור מתגבר בעובדים. בשלב כלשהו בין 1959 ל (כנראה) 1961, וילי אלפרד בולקה הפך לאחד מהמהגרים הפנימיים הגרמניים. המקורות שותקים לגבי היקף ומשך החקירה שלו. ב-1967 קיבל את האבילטיט שלו (תואר אוניברסיטאי גבוה) מאוניברסיטת שטוטגרט-הוהנהיים. נושא התואר שלו הפעם היה "שינויים חוקתיים ומבנים כלכליים" המכסים את התקופות הביניים והמודרניות, ולקחת דוגמאות מארצות גרמניה המרכזית שנשלטו באופן אריסטוקרטי באופן מסורתי, המכסים בערך את השטחים המודרניים שזוהו במהלך רוב המאה העשרים כטורינגיה וסקסוניה. במקרים אחרים שווים, האבליטה פתחה את הדרך לקריירה לכל החיים במגזר האוניברסיטאות במערב גרמניה. בשנת 1969 הוא קיבל תפקיד פרופסור להיסטוריון כלכלי וחברתי באוניברסיטת שטוטגרט-הוהנהיים ונשאר בתפקיד במשך יותר מרבע מאה, עד 1994.