כתוב המשך לפרק זה - תפקידו הגובר של קסטרו על הבמה העולמית הטריד את מערכת היחסים שלו עם הסובייטים, כעת תחת הנהגתו של לאוניד ברז'נייב. בטענה על עצמאותה של קובה, קסטרו סירב לחתום על הסכם אי הפצת נשק גרעיני, והכריז עליו כניסיון של ברית המועצות וארה"ב לשלוט בעולם השלישי. בתורו, נאמן הסובייטי, אניבל אסקלנטה, החל לארגן רשת ממשלתית של התנגדות לקסטרו, אם כי בינואר 1968, הוא ותומכיו נעצרו על העברת סודות מדינה למוסקבה. קסטרו בסופו של דבר נכנע ללחץ של ברז'נייב להיות צייתני, ובאוגוסט 1968 גינה את האביב של פראג כמי שהובל על ידי "הקהל הפכני הפשיסטי" והלל את הפלישה הסובייטית
של צ'כוסלובקיה. בהשפעת הקפיצה הגדולה של סין קדימה, בשנת 1968 הכריז קסטרו על התקפה מהפכנית גדולה, סגר את כל החנויות והעסקים הפרטיים שנותרו והוקיע את בעליהם כקונטר-מהפכנים קפיטליסטים.