כתוב המשך לפרק זה - לאחר הפיכה בסודאן ב-1989
, מועצת הפיקוד המהפכנית להצלת האומה (ממשלה צבאית בראשות עומר אל-בשיר) כיוונה כפופים. פיטורים הוטלו בשנת 1990 על ידי צו 941 (אישור של כמה נהלים כדי להכיל יישוב Squatter) ותיקון לחוק העסקאות האזרחית. הפינוי גרם לעיתים לתקופות אלימות, כמו באוקטובר 1994, כאשר לפחות 11 אנשים נהרגו בהפגנות בקודר באומדורמן. במקרה הזה, לא הייתה צו משפטי ולא ניתנה הודעה. השר לענייני הנדסה דוקטור בנאנגה אמר "אנחנו לא מציינים את התאריך כי אם אנחנו עושים [...] הם יהיו מאורגנים ויעשו התנגדות מאורגנת". תוכניות ההגירה בכפייה גינו ארצות הברית ומורמים בינלאומיים אחרים. בקוסטי הודחו כ-72,000 תושבים בלתי רשמיים ובאד-דמאזין 23,000. בשנת 1992, סוכנות ארצות הברית לפיתוח בינלאומי וקרן הילדים של האו"ם העריכו כי 400,000 אנשים הודחו והועברו למחנות ללא תברואה ושווקים. במחנה אל סלאם שנוצר לאחרונה היו יותר מ-80,000 אנשים. ההתיישבות הלא רשמית של אנגולה נהרסה, אבל רבים מ-50,000 תושביה פשוט חזרו ובנו מחדש את הבקעות שלהם.