ב-1959, ברוקס, יחד עם בראבהאם ומוס, היה סיכוי לזכות בתואר עקב פרישתו של מייק הות'ורן מותו בתאונת דרכים של העונה הקודמת של פיטר קולינס. ברוקס התחיל טוב, עם מקום שני במונקו, מאחורי בראבהאם. הוא לא הצליח לסיים בגראנד פרי ההולנדי, אבל ניצח בגראנד פרי הצרפתי
בריימס. לאחר שלא הצליח לסיים בVanwall בגרנד פרי הבריטי, אותו נהג בגלל העובדים של פרארי באיטליה שפועלים בשביתה, הוא זכה בגראנד פרי הגרמני היחיד של פורמולה 1 שנערך ב- AVUS. המירוץ היה מחולק באופן יוצא דופן לשני סבבים, והוא ניצח בשניהם. הייתה לו מכונית איטית בפורטוגל, התאימה במקום העשירי וסיים חמישה סיבובים מאחור. הוא פרש זמן קצר לאחר ההתחלה במונזה, אבל עדיין היה בתחרות כדי לזכות באליפות. בגרנד פרי הראשון של ארצות הברית בפורמולה 1 בסברינג, הוא נפגע ע"י חברו לקבוצה הגרמני וולפגנג פון טריפס, והוא נאלץ לבדוק אם יש נזק, והפסיד שתי דקות. זה היה בזבוז זמן, אבל עדיין סיימתי במקום השלישי. הוא סיים במקום השני באליפות עם 27 נקודות, שבע מאחורי בראבהאם, וחצי לפני מוס.