כותב המשך לקטע זה - עשור מאוחר יותר, במלחמת מקסיקו-אמריקה (1846-1848), חיל הנחתים ביצע את ההתקפה המפורסמת שלהם על ארמון צ'אפולטפק, אשר התעלם ממקסיקו סיטי, ההזדמנות המשלחת הגדולה הראשונה שלהם. מאחר שהצעד לעיר מקסיקו היה מסע ארוך ואולי בלתי אפשרי, כוח משולב (שכולל כ-200 חיילי ים) בראשות מייג'ור גנרל ווינפילד סקוט ביצע נחיתה
דרום ורה קרוז ב-9 במרץ 1847 ולקחו את העיר ב-29 במרץ. משם, הם נלחמו בדרכם למקסיקו סיטי והתחילו את ההתקפה שלהם ב-13 בספטמבר. חיל הנחתים קיבלו את המשימה לנקות את טירת צ'פולטפק, את "אולמות מונטזומה", שם הם הורידו את הצבעים המקסיקניים והניפו את דגל ארצות הברית. שיעור התמותה הגבוה בקרב קצינים וחצינים נזכר ב"שורות הדם" של מדי החליפה, כמו גם בשורה "ממקומות מונטזומה" בהמנון הנחתים. חיל הנחתים הוצב מאוחר יותר על משמר בארמון והקפטן ג'ייקוב זילן, מפקד עתיד, נעשה מושל צבאי. חיל הנחתים שירת גם כחלק מהחסום של חיל הים של מקסיקו, אשר הצליח למנוע את הנשק והתחמושת הזרים מלהגיע לכוחות המקסיקניים, וכחלק מהגדוד בקליפורניה תחת המייג'ור ארצ'יבלד ג'ילספי; ההתמודדות כללה את קרבות מונטריי, לוס אנג'לס, דומינג'וז רנצ'ו, סן פסקואל, ריו סן גבריאל, לא מסה וטבאסקו השני. קרבות אחרים כללו את טוקספן הראשון, השני והשלישי, כניסת לה פאז, הגנה על לה פאז, מולג'ה וכניסתו והגנה על סן חוסה דל קאבו.