כתוב המשך לפרק זה - המלך הוואנדלי פרו-רומי הילדריק הודח על ידי בן דודו גלימר בשנת 530. ההתקוממות שהתרחשה בסרדיניה וטריפוליטניה סיפקה לג'סטיניאן תירוץ להתערב. הוא מינה את בליזאריוס להוביל את הפלישה נגד
הממלכה הוואנדלית בתחילת 533. בתו של תיאודוריקוס, אמלאסונטה, ששלטה בממלכה האוסטרוגותית באיטליה כמנהלת עבור בנה אטלאריק, איפשרה לכוחות המשלחת הרומאים להשתמש בנמל סירקוזה במהלך הקמפיין. בתוך שנה, בליזאריוס הביס את הוואנדלים בתמיכת האוכלוסייה המקומית וכבש את ממלכתם. השלום של השטחים הצפוניים של צפון אפריקה שנכבשו מחדש נמשך שנים בגלל מהומות של שבטים ברברים בלתי נשלטים ושיתוף הפעולה שלהם עם חיילים רומאים מורדים. באיטליה, אטהלריק נפטר ובן דודתה של אמלאסונטה, תיאודאהד, גרם לרצוחה בשנת 535. אסון טבעי לא מזוהה, ככל הנראה אבק מתפרצות וולקנית גדולה, החשיך את השמש בין 24 במרץ 535 ל-24 ביוני 536. הטמפרטורה הנמוכה גרמה לכישלונות יבול הרסניים ולרעב מסיבי. האסון לא מנע את יוסטיניאן מלחום נגד האוסטרוגוטים. ב-535 כבש מונדוס את דלמציה ובליזאריוס כבש את סיציליה. במהלך חמש השנים הבאות, בליסארוס כבש כמעט את כל איטליה, אך ממלכת האוסטרוגות שרדה בצפון. תוך ניצול ריכוז הכוחות הרומאים באיטליה, הבולגרים פעלו במתקפה על הבלקן, וחוסרו חזר למלחמה. הוא פלש לסוריה, פיטר את אנטיוכיה והשיב את שליטתם של הסאסנים על לזיקה.