כותב המשך לקטע זה - עד שנת 1240 הטייפא היה מתפרק יותר ויותר, עם כמה ערים שנפרדו מהסמכות הנומינלית של האמיר בעיר מורסיה, שעדיין טען סמכות על סמכות השיפוט המלאה. לפני האיום הצבאי המשולש שהיווה קסטיליה, אראגון וגרנדה, אמיר מורסיה מוחמד אל-דולה בחר לנהל משא ומתן על הסכם עם המלך הקסטילי פרדיננד השלישי. לאחר שהושגה שנת 1243, העיר ושאר הטאיפה הפכו למדינת נתינה של הכתר של קסטיליה. בעקבות הפרה מתקדמת של התנאים שנכפו בהסכם אלקרז, גדלה חוסר שביעות הרצון בקרב האוכלוסייה המוסלמית, מה שהוביל למרד מלא, כאשר המורסים במורסיה הצטרפו למרד המודח'אר של 1264.
אני לא יודע. לאחר התערבותה של אראגון בשנת 1265, המורדים הסגירו את העיר לכוחות שפיקד עליהם ג'יימס הראשון מאראגון ב-2 בפברואר 1266; העיר חזרה לחמו אלפונסו העשירי מקסטיליה עד אמצע אותה שנה. לאחר שדחקו את המרד, אלפונסו העשירי העניק למורסיה אמנה וזכויות דומות לאלו של סביליה בשנת 1266.