ב-1950 נבחרה טייסת מס' 38 לחלק מהכוחות האוסטרליים שהוקצו לחיל האוויר של המזרח הרחוק של הממלכה המאוחדת. כחלק מהכוח הזה, ממשלת אוסטרליה הסכימה שהיחידה תטפל בטיסות שליחים ברחבי אסיה ותספק תמיכה למבצעים נגד המורדים בראשות בריטניה.
במלאיה. יחידת החלוץ של הטייסת הגיעה ל-RAF צ'אנג'י בסינגפור ב-19 ביוני 1950, וכל אנשיה ושמונה דקוטות היו פעילים שם עד 6 ביולי. בזמן שהייתה במלאיה, החטיבה הייתה תחת פיקודו של No. 90 (Composite) Wing, יחד עם No. 1 Squadron, המצויד באברו לינקולן. מחצית צוות המטוס של הטייסת היו ותיקים של המעבר האווירי של ברלין, אבל לאף אחד מהם לא הייתה ניסיון ישיר של סביבות טרופיות. טייסת מס' 38 החלה להטיס משימות תחבורה במלאיה בתחילת יולי, כאשר טייסים בריטים וניו זילנדים ליוו את צוותי המטוסים שלה במהלך השבועיים הראשונים של הפעילות כדי לעזור להם להכיר את התנאים המקומיים. מיולי 1950 ועד פברואר 1951, המשימה העיקרית של טייסת מס' 38 הייתה לבצע טיסות שליחים לבורנאו, סיילון, הונג קונג, אינדונזיה, יפן והפיליפינים, והן נותרו אחריות חשובה לאורך כל התקופה בה הייתה מבוססת בסינגפור. לאחר פרוץ מלחמת קוריאה, הטייסת הטסה חיילים בריטים ואספקה מסינגפור ליפן וקוריאה, וארבעה מדקוטות של הטייסת ה-38 הועברו ליחידת התקשורת ה-30 ביפן במהלך נובמבר 1950.