ב-1800 העבירו הפרלמנטים הבריטי והאירלנדי חוק האיחוד שהחל לפעול ב-1 בינואר 1801 ואיחד את בריטניה הגדולה ואירלנד למדינה אחת, הידועה בשם "ממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד". ג'ורג' ניצל את ההזדמנות לנטוש את התואר "מלך צרפת", שאנגלים וריבונות בריטים החזיקו בו מאז שלטונו של אדוארד השלישי. הוצע לג'ורג' לאמץ את התואר "קיסר האיים הבריטיים", אך הוא סירב. כחלק ממדיניותו האירית, פיט תכנן להסיר מגבלות משפטיות מסוימות החלות על קתולים. ג'ורג' השלישי טען כי לשחרר קתולים יהיה הפרת שבועת הכתר שלו, שבה הוסיף ריבונות פרוטסטנטים כדי לשמור על כל התנגדות הדתית שלו. פיתחו את מדיניותיו הדתית של בריטניה, ג'ורג' פיט החליט להביס את התגובה של בריטניה ב-28 בינואר 1801, אך הוא סיר
500 אלף.