סיכום המאמר:  ב-1971, פיזיקאי גילה את קיומו של אלמנט יסודי רביעי במעגל האלקטרוני, בנוסף לשלושה שכבר היו בשימוש באותה עת. שמו היה ליאון צ'ואה והוא האמין -- מסיבות של סימטריה -- שחלק נוסף יוכל יום אחד להיות בנוי כדי להצטרף למתנגדות, לקבלן ולאינדקטור. הוא קרא לזה "ממוריסטור", שילוב של המילים זיכרון ורזיסטור. לקח 37 שנה ליכולות ההנדסה שלנו להדביק את הרעיון הזה: הממריסטור הראשון נבנה על ידי Hewlett Packard ב-2008. כיום, חוקרים רבים מאמינים שזה יכול להניע מהפכה במחשוב. במילים פשוטות, הממריסטור יכול להביע את סוף האלקטרוניקה כפי שאנו מכירים אותה ואת תחילתה של עידן חדש שנקרא "אוניקה". טרנזיסטור, פותח ב-1947, הוא המרכיב העיקרי של שבבי מחשב. הוא מתפקד באמצעות זרימת אלקטרונים, בעוד הממריסטור מקשר את האלקטרונים עם יונים, או אטומים טעונים בחשמל. בטרנזיסטור, ברגע שהזרימה של האלקטרונים נקטעה, למשל, על ידי ניתוק החשמל, כל המידע אבוד. אבל ממיסטור יכול לזכור את כמות המטען שזרם דרכו, וכמו מקל זיכרון הוא ישמור את הנתונים גם כאשר החשמל כבוי. זה יכול לסלול את הדרך למחשבים שידלקו ויכבו באופן מיידי כמו נורה ולא יאבדו נתונים: הזיכרון RAM, או הזיכרון, לא יימחק כאשר המכונה מופעלת, ללא צורך לשמור משהו בכוננים קשיחים כמו בטכנולוגיה הנוכחית. אבל לממריסטורים יש הבדל בסיסי נוסף בהשוואה לטרנזיסטורים: הם יכולים לברוח מהגבולות של קוד בינארי. בתחילה, הטכנולוגיה תשתמש בעיקר כדי ליצור שבבי זיכרון מהירים ביותר המכילים יותר נתונים ומצריכים פחות אנרגיה. זה לבדו יעשה מחשבים רגילים הרבה יותר חזקים, אבל במורד הקו, הממריסטור יכול גם לקחת על העיבוד. ג'ניפר ראפ היא פרופסור לחומרים אלקטרוכימיים ב-ETH ציריך, והיא עובדת עם IBM כדי לבנות מכונה המבוססת על ממריסטור. היא מציינת שממריסטורים...
הממריסטור הוא סוג חדש של רכיב חשמלי שיכול לחולל מהפכה באלקטרוניקה. הוא הומצא לראשונה בשנות ה-70, הרבה לפני שאפשר היה לבנות אחד. חוקרים ב-ETH עובדים עם IBM בממריסטורים למכשירים מחשבים עתידיים. שבבי מבוססי מעמיסטור לא ידרשו סיליקון, כך שנוכל לראות מחשבים בחלונות, בטקסטיל או אפילו בכוסות קפה.