ב-1943 הצטרף ל-P-38F מטוס ה-P-38G, שהשתמש באליסון חזקים יותר של 1,400 כ"ס (1,000 ק"ו) וכל אחד מהם היה מצויד ברדיו טוב יותר. תריסר מטוסי ה-P-38G שתוכננו לייצור הוחלפו כדי לשמש כטיפוס עבור מה שיהפוך ל-P-38J עם מנועי Allison V-1710F-17 מחודשים נוספים (1,425 כ"ס (1,063 ק"ו) במגדלים מעוצבים מחדש שהציגו קילומטרים מקושרים לסנטר במקום המערכת המקורית בקצה המוביל של הכנפיים ורדיאטורים יעילים יותר. עם זאת, קבלני משנה של לוקהיד לא הצליחו בתחילה לספק לשתי קווי הייצור של בורבנק כמות מספקת של קילומטרים מקושרים וקרדיאטורים חדשים.
P-38G