כתוב המשך לקטע זה - בשנת 1918 OHL שחרר סדרה של התקפות מסיביות כדי להביא את הניצחון. כל התקפה החלה בהפגזת ארטילריה של מיליוני פגזים. באוור הרכיב את התותחים שהיו תחת פיקודו של קולונל ברוכמילר. שוב ושוב הם פרצו דרך קווי הבריטים והצרפתים. אחרי ארבעה חודשים מוצלחים של התקפה על הצרפתים לאורך נהר המרנה,
נדחה בדם, ואז ב-17 ביולי 1918, האגף הימני של החזית שלהם, שהייתה מכוונת לפריז, נמחצה על ידי התקפה צרפתית-אמריקאית חזקה, בהובלת טנקים מאוחדים. באוור הבין שהמלחמה אבודה ושהיא צריכה להסתיים. הוא הודיע לחברים התעשייתיים שלו. באואר והכתר הסכימו שגרמניה זקוקה לדיקטטור, הבחירה שלהם הייתה לודנדורף. הבנתם השגויה של המצב הפוליטי של האומה נחשפה כאשר לודנדורף פוטר ב-25 באוקטובר. הוא היה כל כך מתועב שהוא ברח מהמדינה כדי להיות בטוח. סגן הקנצלר פרידריך פון פייר, החבר היחיד בממשל גם ב"רייכסטאג", גינה את באואר על התערבותו הפוליטית הלא צבאית. באואר לקח את התלבושת הזאת כמחווה לעבודה היקרה שלו; אבל הוא פרש מהשירות הפעיל ב -31 באוקטובר 1918, כמה חודשים לאחר שקידמו אותו לקולונל. חוקר מקרוב של המלחמה תיאר את באואר: "יש תערובת מוזרה של כוח וחולשה, חישוב ונטייה, אינטליגנציה וחוסר הגיון באיש הזה".