היפנים ביצעו שני ניסיונות להמשיך את היוזמה האסטרטגית שלהם, ולהרחיב באופן התקפי את המערכת ההגנה החיצונית שלהם בדרום ובמרכז האוקיינוס השקט, עד למקום שבו הם יכלו לאיים על אוסטרליה והוואי או על החוף המערבי של ארה"ב. מאמצים אלה הושכחו בקרב הימי של ים האלמוגים ובמלחמת מידוויי בהתאמה. הים הקוראלי היה סתום טקטי, אבל ניצחון בעלות הברית אסטרטגי שהתברר רק הרבה יותר מאוחר. מידוויי לא היה רק הניצחון הגדול הראשון של בעלות הברית נגד היפנים, הוא הפחית באופן משמעותי את היכולת התקיפה של כוחות הנושאות של יפן, אבל לא שינה את המנטליות התקיפה שלהם במשך כמה חודשים קריטיים שבהם הם החמירו טעויות על ידי התקדמות עם חוצפה, אפילו החלטות נועזות, כגון הניסיון לתקוף את פורט מורסבי על שביל קוקודה
אני לא יודע. עד לנקודה זו, בעלות הברית היו על הגנה באוקיינוס השקט אבל הניצחונות האסטרטגיים האלה סיפקו להם הזדמנות לקחת את היוזמה מיפן.