כתוב המשך לפרק זה - לפיכך הלברצמה ציפה להיות מונה לפרופסור לשפה ולספרות ההולנדית, ומספר פעמים מינוי כזה נראה כמעט בהישג ידו, אבל בכל פעם הוא החמק. העט החריף שלו כנראה שיחק תפקיד בזה, אבל היו סיבות אחרות, גם כן. בשנת 1830, הוא הפסיד מהעודף של מועמדים ששטפו את הולנד מאוניברסיטאות בלגיה, שבאותו זמן בדיוק נפרדה מממלכת הולנד המאוחדת
, ולאחר 1840 סוג אחר של מדען היה נדרש, עם ידע מיוחד יותר מאשר Halbertsma פקוד. העובדה שב-1837 הוענק לו תואר דוקטור לכבוד בספרות מאוניברסיטת ליידן, הייתה נחמה קלה עבורו. חלקית בגלל אכזבות אלה, הלברצמה שיווי המשקל על קצה השחיקה במשך זמן רב, ובמיוחד בשנת 1839, כאשר הוא עבר שוב, הוא עבר משבר עמוק. רק בשנות ה-1860, כשהיה בשנות השבעים שלו, נראה שהוא השיג מצב של שקט נפשי.