סיכום המאמר:  פול אוקונל טיפוסי. אירלנד רודפת אחרי סלע גדול שני אפשרי בשש שנים, ובמקום שהסיפור יהיה רק על איך הצוות של ג'ו שמידט יסתדר בקפיצת מכשול מספר ארבע באצטדיון המילניום ביום שבת, הקפצה ה-100 של הקפטן למדינתו מספקת מסך עשן לחברי הקבוצה שמחים על נושא הסחה. אוקונל לא היה מעוניין להזכיר את האירוע שלו בתוך המחנה בעצמו. אבל עדיין, כנושא שחבריו יכולים להעביר איתו את הזמן במהלך פגישות תקשורת קצרות, זה נופל לשטח מושלם של כל דבר חוץ מוויילס. קחו לדוגמא את דווין טונר, הענק של לינסטר, שהפך להיות השותף הרגיל של אוקונל בשורה השנייה בעונות האחרונות. פול או'קונל מתכונן לכדורגל ה-100 למדינה שלו באצטדיון מילניום ביום שבת. ג'ו שמידט רודף אחרי סלע גדול שני אפשרי בשש שנים באצטדיון מילניום. שאל על המכניקה הכללית של השורה האירית והתשובה היא קצרה. 'אני לא רוצה לחשוף שום דבר על אסטרטגיות של קו הסיום,' הוא אומר. אבל תשאלו על הסנטוריון, ובסופו של דבר, יש הרבה יותר אנרגיה לדבריו. אין עוד הרבה מה לומר שלא כבר נאמר על פולי. הוא שחקן ברמה עולמית ואני לא חושב שהייתי השחקן שאני היום בלי שיחקתי איתו. למדתי כל כך הרבה מכל השורות השניה ששיחקתי איתם, במיוחד ליאו קאלן ופול. "הוא מנהיג אדיר בקבוצה, רק שחקן אדיר על המגרש, ושחקנים מעריצים אותו", אומר טונר, שמודה שצפה מקרוב ב-רוק-אאאוט של אוקונל כדבר שהוא רוצה לשכפל. אוקונל כועס במהלך אימונים של אירלנד באצטדיון קינגספן בבלפסט, צפון אירלנד. "רק להגיע ל-100 משחקים הוא עדות עצומה לאיך שהוא דאג לעצמו ולשחק ברמה הגבוהה כל כך הרבה זמן (מאז הופעת הבכורה שלו נגד ויילס ב-2002) זה לא ייאמן. "זה היה יותר מפחיד לשחק נגדו בפעם הראשונה כי אני לא ממש מחבב את זה להיות כנה", ממשיך...
אירלנד רודפת אחר סלאם הגדול השני אפשרי בשש שנים. הצד של ג'ו שמידט לוקח על ויילס באצטדיון המילניום ביום שבת. קפטן אירלנד פול או'קונל מתכונן לכדור 100 למדינה שלו. אבן הדרך של אוקונל עושה טוב כדי להפיץ את תשומת הלב של התקשורת.