היא נולדה וחינכה בברנו, צ'כוסלובקיה, ושרדה את השואה על ידי הכללה ב Kindertransport, ובילה את שנות המלחמה באנגליה. היא חזרה לצ'כוסלובקיה לאחר המלחמה, קיבלה שם תואר רפואי והשתמשה כפדיאטרית. עבודת הדוקטורט שלה מאוניברסיטת ברנו הייתה "Genetika isoamylas: Studie nového lidského polymorfismu. " (באנגלית: "גנטיקה של Isoamylases: מחקר של הפולימורפיזם האנושי החדש") בשנת 1967. לאחר הפלישה לצ'כוסלובקיה
באוגוסט 1968, היא נמלטה בפעם השנייה לאנגליה, שם היא עבדה עם ליונל פנרוז במרכז קנדי-גלטון לגנטיקה רפואית וקהילתית בלונדון על פגיעה נפשית. היא מונה לפקולטה באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון בשנת 1975, שם היא עבדה במרכז המחקר שלה לבעיות התפתחותיות אנושיות, מרכז וייסמן, על אבחון טרום לידה וייעוץ גנטי. היא הפכה לפרופסור אמריטוס בשנת 2003.