כתוב המשך לקטע זה - באוגוסט 1939 נזי-גרמניה וברית המועצות חתמו על הסכם מולוטוב-ריבנטרופ, שבו פינלנד ומדינות הבלטיקה ניתנו ל"ספירת ההשפעה" הסובייטית. לאחר הפלישה לפולין, ברית המועצות שלחה אולטימטומים למדינות הבלטיות, שם היא דרשה בסיסים צבאיים על אדמתם. המדינות הבלטיות קיבלו את הדרישות הסובייטיות, ואיבדו את עצמאותם בקיץ 1940. באוקטובר 1939, ברית המועצות שלחה בקשה דומה לפנלנד, אך הפינים סירבו לתת שטחים או בסיסים צבאיים לשימוש הצבא האדום. זה גרם לברית המועצות להתחיל פלישה צבאית נגד פינלנד
ב-30 בנובמבר 1939. המנהיגים הסובייטיים חזו כי פינלנד תיכבש בתוך כמה שבועות. עם זאת, למרות שלצבא האדום הייתה עליונות עצומה באנשים, טנקים, תותחים ומטוסים, הפינים הצליחו להגן על ארצם במשך כ-3.5 חודשים ועדיין להימנע מהפלישה בהצלחה. מלחמת החורף הסתיימה ב -13 במרץ 1940 עם הסכם השלום במוסקבה, שבו הפסידה פינלנד את איסטמוס קרליה לברית המועצות. מלחמת החורף הייתה אובדן גדול של יוקרה עבור ברית המועצות, והיא גורשה מעמותת העמים בגלל ההתקפה הבלתי חוקית. פינלנד קיבלה הרבה רצון טוב בינלאומי ועזרה חומרית ממדינות רבות במהלך המלחמה.