סיכום המאמר:  ג'יימס בונד אולי אוהב את המארטיני שלו מנדנד, לא מעורבב, אבל המרגל הדמיוני לא היה צריך להתמודד עם אפס כוח כבידה כאשר לגימה את המשקה האהוב עליו. הכנת קוקטיילים בחלל היא עסק קשה, אבל עכשיו יש "כוס" מיועדת במיוחד בצינור שמבטיחה לכפות על נוזל להישאר במקום. חריצים בצנצנת הדפסה בתלת מימד יאפשרו לאסטרונאוטים ליהנות מהריח של משקה ולשמור על הנוזל במקומו כדי שיוכלו לשתות בדרך שבה הם רגילים על כדור הארץ. התגלגל למטה עבור וידאו. חברה מקליפורניה תכננה כוס מרטיני (מוצגת לצד כוס) המיועדת לחוסר כוח כבידה שיש לה רכס כדי להבטיח שהנוזל יישאר בתוכה וניתן לשתות על ידי אסטרונאוט. חברה בשם קוסמיק לייסטייל קורפ (CLC) באוקלנד, קליפורניה הגיעה עם העיצוב - שהוא עבודה מתקדמת - כדי לפתור את הבעיה של שתייה בחלל. נאס"א פיתחה פעם "שרי פרבולית" ואסטרונאוטים ידועים בכך שיש להם לגימה של וודקה, אבל לשתות מכוס רגילה זה קשה. הסיבה לכך היא שהנוזל הופך לדביק ומתכווץ יחד בכתמים ללא כוח כבידה. אם גלגל מים נשבר, לדוגמה, הוא מתפצל לכתמים קטנים יותר המפוזרים בכל מקום וקשה לנקות אותם. כדי לפתור את הבעיה הזו, נוזל בדרך כלל נשמר בשקיות עם קישוטים עבור קש, אבל למרות שזה מעשי, זה לא פתרון אלגנטי ומשמעותו שאסטרונאוטים לא יכולים להריח את הנוזל, שהוא פחות חריף וחסר טעם באופן טבעי באפס כוח משיכה. הסטארט-אפ בחר להדפיס את הכוס ב-3D כדי שניתן יהיה לשפר את העיצוב המורכב במהירות, כאשר כל עיצוב לוקח כ-15 שעות להדפסה. מכיוון שכבר יש מדפסת על תחנת החלל הבינלאומית, הרעיון הוא שניתן יהיה להדפיס משקפיים מיד, ללא צורך בהובלת כלי הדם העדינים. התמונה מראה גרסאות מוקדמות. בסרט מ-1979, "מונרייקר", ג'יימס בונד, שמגלם רוג'ר מור (מוצג פוסטר), יוצא להרפתקה בחלל אך לא מנסה לשתות את המארטיני המוכר שלו בחלל. הצעד הראשון הוא להוריד את הזכוכית בתוך מעלית בגובה 40 מטר באוניברסיטת פורטלנד.
פרויקט הקוקטייל של חוסר כוח הכבידה בקליפורניה מפתח את ה"כוס" יש לו חריצים ממוקמים בקפידה כדי לשמור על נוזל בכלי שתייה. גדות פועלות כדי להנחות נוזלים לכיוון הפה של שותה באפס כוח כבידה. ניתן להזמין מראש כוס מודפסת בתלת מימד ב-Kickstarter מ-400 דולר. הוא מיועד לאסטרונאוטים ויום אחד, תיירים בחלל ומתנחלים. המטרה הסופית היא להדפיס גרסה בתלת מימד בתחנת החלל הבינלאומית.