היא הייתה מעורבת בקמפיין סיוע צדקה לקורבנות שיטפונות סין בשנת 1931
, כתבה סדרה של סיפורים קצרים המתארים את מצוקתם של פליטים, ששודרו ברדיו בארצות הברית ומאוחר יותר פורסמו בקטע שלה "האישה הראשונה וסיפורים אחרים". ב-1949, כועס על כך ששירותי האימוץ הקיימים החשיבו ילדים אסיאתיים ומעורבבים שלא ניתן לאמץ, באק ייסד את Welcome House, Inc., סוכנות האימוץ הבינלאומית הראשונה בין-גזעית, יחד עם ג'יימס א' מיצ'נר, אוסקר המרשטיין השני ואשתו השנייה דורותי המרשטיין. במשך כמעט חמישה עשורים של עבודה, בית ברוך הבא העמיד יותר מחמישה אלף ילדים. בשנת 1964, כדי לתמוך בילדים שלא היו זכאים לאימוץ, הקים באק את קרן פרל ס. באק (שמה השתנה לפרל ס. באק הבינלאומי בשנת 1999) כדי "לטפל בעוני ובפליה שעומדים בפני ילדים במדינות אסיה". בשנת 1964 היא פתחה את מרכז ההזדמנויות ואת בית היתומים בדרום קוריאה, ומאוחר יותר נפתחו משרדים בתאילנד, בפיליפינים ובווייטנאם. כאשר הקים את בית ההזדמנויות, באק אמר, "המטרה... היא לפרסם ולסלק עוולות ודעות קדומות שסבלו ילדים, אשר, בגלל הלידה שלהם, אינם מורשים ליהנות מהזכויות החינוכיות, החברתיות, הכלכליות והאזרחיות שניתנות בדרך כלל לילדים".