סיכום המאמר:  אירופה נמצאת בעיצומה של משבר פוליטי וכלכלי שמאיים לפרק עשרות שנים של אינטגרציה אירופית ולסלק את ההתאוששות העולמית מהמיתון הגדול. כדי להבין את המשבר הזה, בואו נשווה בין שתי מדינות. ארץ א' היא מדינה קטנה עם היסטוריה ארוכה של התחמקות ממס, חובות ממשלתיים, ואקלים עסקי ורגולטורי לא מתפקד. זה מאפשר לעובדים לפרוש בגיל 50, ולשלם להם פנסיה כפולה. היא שיקרה על התקציב שלה כדי להיכנס לאזור היורו. ארץ ב' היא מדינה גדולה, חזקה מבחינה היסטורית עם שיא של חוב ממשלתי נמוך. למדינה ב' אפילו היו עודפים בתקציב, כולל עודף של 2% ממש לפני שהמשבר הפיננסי פגע ב-2008. היא נכנסה לאזור היורו עם חשבונות כנים של הכספים שלה. אם ניחשת שהמדינה א' היא יוון, אתה צודק. אם אתם מאמינים שגיוון גרמה למשבר באירופה בגלל חוסר האחריות הפיסקלית שלה, אז אתם בטוחים בדעה המרכזית בעניין. אבל מה אנחנו עושים של מדינה B אחראית מבחינה פיננסית? המוסריות שלה בטח אומרת שהיא מתמודדת עם המשבר. וזו בטח גרמניה, נכון? לא נכון. מדינה ב' היא לא גרמניה. מדינה ב' היא ספרד. רחוקה מהשגשוג, ספרד עושה נורא. שיעור האבטלה בספרד הוא 23.7%, בהשוואה לשיא של כמעט 27% בשנת 2013. יותר מחמישית מעובדיה היו מובטלים בארבע השנים האחרונות. יותר ממחצית מהצעירים שלה חסרי עבודה כבר שנים. יש דיבורים קבועים על דור אבוד בספרד וביוון. כמו ביוון, בועת ההשקעות של ספרד התפוצצה כשהמשבר הפיננסי פגע והיא נאלצה לחפש חילוץ (אם כי הרבה יותר קטן) כדי למנוע מהבנקים המקומיים שלה להתמוטט. גם הכלכלה של ספרד התכווצה במהלך המשבר, ויחס החוב שלה לתמ"ג עלה באופן דרמטי. אם ליוון ולספרד יש גישות שונות כל כך לגבי זהירות פיננסית, מה יכול להסביר את המשבר שבו הן נמצאות? התשובה היא לא מוסריות פיננסית. משהו אחר קורה. זה משהו אחר, במידה רבה, הוא...
אם ליוון ולספרד יש גישות שונות כל כך לבריאות פיננסית, ליסה טריפ שואלת מדוע שתיהן נמצאות במשבר? משהו אחר קורה, היא אומרת: משהו אחר זה, במידה רבה, הוא היורו.