כותב המשך לפרק זה - אפילו לפני המאה התשע עשרה, הקוריאנים שמרו על יחסים דיפלומטיים רק עם המלוכה שלה סין ועם יפן השכנה. הסחר הזר היה מוגבל בעיקר לסין, שנערך במקומות מוגדרים לאורך הגבול בין סין לקוריאה, ועם יפן דרך וייגוואן בפוסן. עד אמצע המאה התשע עשרה, אנשי המערב התייחסים לקוריאה כ"ממלכת הנזיר". דה-וונגון היה נחוש להמשיך במדיניות הבידוד המסורתית של קוריאה ולנקות את הממלכה מכל רעיונות זרים שנכנסו לאומה. האירועים האסון המתרחשים בסין, כולל מלחמת האופיום הראשונה (1839-1842) ומלחמת האופיום השנייה
(1856<unk>1860), חיזק את נחישותו להפריד את קוריאה משאר העולם.