סיכום המאמר:  חברות רכבות חמדניות גובים מלקוחות עד 215 ליש"ט ליום כדי לחנות בתחנות במרכז העיר במה שנקרא "שוד באור יום" על ידי מנהיגי האיגוד. דמי החניה "הגזעניים" הם "מסים חמקניים" על נסיעות ברכבות, המספקים עד 50 אחוזים מהעלות הכוללת באזורים מסוימים, על פי איגוד הרכבות של TSSA. העבריינים הגרועים ביותר היו בירמינגהם ניו סטריט, ליברפול ליים סטריט, מנצ'סטר פיקדילי ולידס, שכולם גובים 215 ליש"ט לשהייה של 12 שעות. תחנת ליברפול ליים סטריט נקראה בין היקר ביותר לחניון במדינה, כופה על הלקוחות לשלם 215 ליש"ט עבור שהייה של 12 שעות. מנהלי איגודים האשימו חברות רכבות בשימוש בתשלומי חניה, כמו למשל תשלום 215 ליש"ט ליום ברחוב בירמינגהאם ניו, כדרך לעקוף את גבולות המחירים של רכבות שהוצעו על ידי הממשלה. כרטיסי החניה השנתיים היקרים ביותר הם בירמינגהאם סנוה היל ב 3003.30 ליש"ט, רידינג ב 1805.50 ליש"ט, גילדפורד ב 1800 ליש"ט וקיימברידג' ב 1,596.30 ליש"ט. דמי חניה אלה הם על גבי מחירים כבדים של כרטיסי עונה שנתיים כגון רידינג ללונדון ב 4,796 פאונד, קיימברידג 'ללונדון ב 4,648 פאונד ומגילדפורד ללונדון ב 3,248 פאונד. הנתונים שפורסמו היום מראים גם שחברות התחבורה ו"רשת הרכבת" מרוויחות 800 מיליון ליש"ט בשנה ממחירים שאינם רכבות, כולל חניה ומזון. לכל 12 שעות שהייה. רחוב בירמינגהם החדש - 215 ליש"ט. רחוב ליברפול ליים - 215 ליש"ט. מנצ'סטר פיקדילי - 215 ליש"ט. לידס - 215 ליש"ט. לשנה. ברמינגהם סנוה היל - 3,003 ליש"ט. קריאה - 1,805 ליש"ט. גילפורד - 1,800 ליש"ט. קיימברידג'- 1,596 פאונד. מנהלי האיגוד טענו שחברות השתמשו בתשלומים סוחפים כדרך לעקוף את הגבולות על מחירים הרכבות שמוטלים על ידי הממשלה בכל שנה. הדו"ח אומר: "חברות רכבת מרוויחות על חשבון הנוסעים על ידי העלאת מחסני הרכב 'בדלת האחורית' כדי לעקוף את האינפלציה רק מגביל את העלאת המחירים. "רשת הרכבת וחברות הרכבת הפרטיות גובים כ-215 ליש"ט לשהייה של יום במגרשי חניה במרכז העיר, בעוד שהם גובים כ-3,000 ליש"ט עבור כרטיסי חניה שנתיים".
תחנת ליברפול ליים סטריט ולידס גם גובה 215 ליש"ט לשהות של 12 שעות. כמה כרטיסי חניה שנתיים הוסיפו 50 אחוזים למחיר כרטיס הנסיעה. הבוסים של האיגוד אומרים שחברות משתמשות בתשלומים של "דלת אחורית" כדי לעקוף את גבולות המחירים.