כתוב המשך לפרק זה - בעוד שהוא תומך בחלק מההיבטים של התיאוריות של דוברוג'יאנו-גרייה לגבי הדרכים שבהן כביכול נמשכה העבדות, בצורה דיסקרטית, אפילו לאחר המאה ה-20, פאטראסקנו הטיל ספק בסירובו לחקור את השפעות הקפיטליזם באזורים כפריים. לדברי פאטראסקנו, הקמתה של בעלי קרקעות, אשר הוא ראה כסיבה למרד 1907
ומרד כפרי אחר, קטן יותר, לא היה סימן לפאודליזם ממושך, אלא של חדירה קפיטליסטית לחקלאות. בניגוד לאידיאולוגים הסוציאל-דמוקרטיים לות'אר רדצ'אנו ושרבן וונאה (שהוא האשים באובדן הקשר עם מעמד הפועלים), פאטראסקנו תיאר כי הבורגנות הקטנה הרומנית התכווצה תחת לחץ של קפיטליסטים מצליחים, תוך דחיית הרעיון כי עובדי ציבור שייכים למעמד הבינוני.