כתוב המשך לפרק זה - לאחר ההפיכה של 1953 באיראן
, ארצות הברית ואיראן החלו במשא ומתן על הסכם ידידות ביניהם. הסכם זה הושלם בשנת 1955 ונחתם על ידי דווייט אייזנהאואר והוסיין אלא. במהלך משבר בני הערובה באיראן שהחל בשנת 1979 בעקבות המהפכה האיראנית, ארצות הברית הטילה סנקציות על איראן שהפרו את סעיף 1 של האמנה, אך איראן לא התייחסה להסכם. ארה"ב לבסוף התייחסה להסכם, בטענה שאיראן הפרה את סעיף 2, סעיף 4 של ההסכם, המספק הגנה לאזרחי שתי המדינות. בית המשפט הבינלאומי של צדק (ICJ) פסק לטובת ארצות הברית. בעקבות הירי בטיסה 655 של איראן אייר, איראן תבעה את ארצות הברית בבית המשפט הבינלאומי, והתיק נסגר מחוץ לבית המשפט. ב-1992, בתגובה למבצע "קשת נמרץ", איראן שוב הגישה את ארה"ב לבית המשפט. במקרה זה בית הדין הבינלאומי יחליט כי בעוד שההתקפות על איראן לא היו מוצדקות, ארצות הברית לא הפרה את האמנה.