סיכום המאמר:  (סי-אן-אן) יש שתי דרכים עיקריות שבהן מבקרים בעיר הו צ'י מין חוצים את הרחובות. גישה אחת היא לצעוד בשקט כמו זן לתוך מערבולת הסקוטירים המנפנפים ולצעוד בשקט על הכביש בלי לשבור את הצעד. כמו המקומיים, הם חלק מהזרימה, חלק מהזרם של התנועה. השניה היא לעמוד בדאגה על קצה המדרכה, עם אצבעות רגליים מקופצות כמו של צולל, מחכה לאור חניה שאינו קיים, ואז לצלול לתוך המריבה תוך כדי שחרור צעקות קטנות לפני שגלגלת ברחוב כמו צפרדע משוגעת. חלקם, כמו סטיב מולר, יטילו ספק למה בכלל לחצות את הכביש. אם אתה לא יכול לנצח אותם, להצטרף אליהם. וזה מה שהדרום קרולייני עשה -- הוא מנהל עכשיו את "הרפתקאות וייטנאם וספרה" בעיר. זו חברת טיולים שמספקת ריגוש על שני גלגלים על קטנועי וינטג' איטלקים, וספרה, סביב העיר הו צ'י מין, אל תוך דלתת המקונג ומעבר לה. להיות על סקוטר בהו צ'י מין היא הדרך הטובה ביותר להרגיש חלק מהעיר, אומר מולר. "זו באמת חוויה אותנטית", הוא אומר. "להיות בצד עם המקומיים". טיולי יום לוקחים אתרים פופולריים כמו בית האופרה ומשרד הדואר המרכזי שתוכנן על ידי גוסטב אייפל, אבל גם עוצרים במסעדות מקומיות ובמקומות לא מקובלים. אחת התחנות הפופולריות בשעות הבוקר המוקדמות היא פארק טאו דן, שם אוהדי הציפורים של העיר הו צ'י מין מתנפחים כמו חיות המחמד הכלובות שלהם בתצוגה של טוויט אחד-על. למרבה הצער / למרבה המזל, אתה לא אחד נהיגה. כל האופנועים מנוהלים על ידי נהגים מקומיים מנוסים שאין להם שום בעיה עם המוני הרכבים בכבישים. מדריך תיירים מקומי נוסע יחד, גם, כדי להוסיף הקשר למראות, ריחות וצלילים חווים מאחור של מנוע דו-תופעי. מולר לקח נתיב עוקף כדי להקים את החברה. לאחר שנסע ברחבי דרום מזרח אסיה ב-1997 הוא התיישב בווייטנאם בשנה שלאחר מכן וגילה שפע של קטנוע איטלקי קלאסי שהיה זקוק לקצת טי-אל-טי. הוא קנה את הראשון שלו אחרי רק שלושה ימים בארץ וריגול הזדמנות לנצל בינלאומי...
האמריקאי סטיב מולר הקים חברת סיורים בעיר הו צ 'י מין המציע סיורים על ווספה. מולר אומר שזו הדרך הטובה ביותר לראות את העיר ומעבר לה, לרכוב לצד המקומיים. הסקוטירים מנוהלים על ידי נהגים מקומיים מנוסים עם מדריך סיור ומכונאי המלווה כל סיור.