ב-15 באפריל, הוא נלחם בקרב גשם בפיקודו על חיל הפרשים של הליגה. ב-17 באפריל הציע טילי השוחרר את שרפנשטיין כיורשו בפיקוד על כוחות הליגה. שרפנשטיין קיבל את התפקיד באופן זמני, אך מקסימיליאן הראשון, בוחר בוואריה, החליף אותו ביוהן פון אלדרינגן, לאחר שוואלנשטיין מחאה על ההחלטה והאיים להתפטר אם שרפנשטיין ייבחר. חוסר הנאה של שרפנשטיין לוואלנשטיין גדל לשנאה גלויה, שגרמה לו לדרוש את השוודים באמצעות משא ומתן סודי עם ברנרד במאי 1633. הוא הסגיר את אינגולשטט לשוודים ברגע שהוא חשב שהיריב השני שלו, אלדרינגן (שנלחם בשבביה) היה הפגיע ביותר. בני משפחת ברנארד הגיעו מאוחר מדי, הרסו את תוכניתו והכריחו אותו לברוח אל ברנארד. כמרשל שוודי הוא נלחם לצד ברנרד בבוהמיה ובפלטינאט העליון, לפני שהתקדם לפרנקוניה בראש 5,000 איש. ב-5 בנובמבר 1634, הוא הפיקד על האגף הימני השוודי בקרב נורדלינגן.
מול יוהאן פון וורת. השוודים הובסו, 4,000 איש נלקחו בשבי כולל שרפנשטיין וגוסטב הורן, הרוזן מפורי. הוא נלקח לווינה, שם הצליח להימלט ולברוח לסילזיה. הוא נתפס שוב והוחזר לווינה, שם הוא הורשע בבגידה והוצא להורג ב-26 ביולי 1635.