השלים את המשפט הבא: ב-1920 ו-1921, רוסיה הייתה עדה למספר התקוממויות חקלאיות נגד הממשלה, שנגרמו על ידי התנגדות מקומית לריכוז, אך הן נדחקו. בין החשובים ביותר היה
מרד טמבוב, שהוכתה על ידי הצבא האדום. כדי לסייע לקורבנות הרעב, הרברט הובר, נשיא ארצות הברית, הקים מנהל סיוע אמריקאי לחלוקת מזון. לנין חשד בסיוע זה, והפיקח עליו מקרוב. בתוך המפלגה הקומוניסטית עצמה, היו חילוקי דעות הן מקבוצת המרכזנות הדמוקרטית והן מאופוזיציה הפועלים, ששתיהן ביקרו את המדינה הרוסית על היותה מרוכזת מדי ובירוקרטית מדי. האופוזיציה הפועלת, שהיו לה קשרים לאיגודים המקצועיים הרשמיים של המדינה, גם הביעה את הדאגה שהממשלה איבדה את אמון מעמד הפועלים ברוסיה. "דיון האיגודים המקצועיים" תפס את מרכז תשומת הלב של המפלגה בתקופה זו; טרוצקי הכעיס את האופוזיציה הפועלת על ידי הצעת חיסול האיגודים המקצועיים, וראה בהם מיותרים ב"מדינת פועלים", אבל לנין לא הסכים, מאמין כי עדיף לאפשר את המשך קיומם, ורוב הבולשביקים אימצו בסופו של דבר את השקפה זו. בניסיון להתמודד עם הבעיה של הפלגים המנופלים האלה, בקונגרס העשירי של המפלגה בפברואר 1921, לנין הביא לאיסור על פעילות פלגתית בתוך המפלגה, תחת עונש גירוש.