כתוב המשך לקטע זה - היה ידוע היטב לאנשי הצבא הבריטיים כי לבלות שלושה חודשים או יותר נעדר מאחורי קווי האויב הוביל לתפקיד אוטומטי בחזרה הביתה, אשר סמית לא רצה; הוא היה לכן זהיר כשהוא נכנס לראיון שלו בבסיס המעבר בנאפולי. כאשר הוצעה דרכה חזרה לרודזיה דרך מצרים, סמית ביקש בהצלחה רשות ללכת לבריטניה במקום, ואמר כי יש לו שם קרובי משפחה רבים והוא מחשיב את זה כבית שני. באנגליה הוא נשלח לקורס חידוש של שישה שבועות בשרופשייר, להטיס ספיטפייר. סמית' הצליח מאוד בתרגילים, ובבקשה שלו, הוא הוחזר לשירות פעיל לאחר שלושה שבועות בלבד בקורס. הוא היה מחובר לסיירת מספר 130 (פנג'אב), חלק מחטיבה מספר 125, שהובלת על ידי קפטן הקבוצה (מאוחר יותר סגן מרשל האוויר) ג'וני ג'ונסון, אחד מ"אסי הטיסה" המוצלחים ביותר של חיל האוויר המלכותי הבריטי במלחמה. הוא הופיע לשירות עם טייסת מספר 130 בצ'לה, במערב גרמניה, ב-23 באפריל 1945, הוא טס במשימות קרביות שם, "היה לו קצת כיף לירות בדברים מוזרים", הוא נזכר, עד שהמלחמה באירופה הסתיימה
ב-7 במאי עם כניעת גרמניה.