סיכום המאמר:  בשנות ה-50 זה היה סרטן. שקט, שקט, ללחוש, ללחוש. "הם קראו לזה המילה עם ה'א', ולא דיברו עליה במשרדי הרופאים", אמרה בת' קאלמייר מאגודת אלצהיימר. "זה בוודאי לא דיבר על הציבור הכללי, זה היה לחש". היום זה אלצהיימר, ו-55% מהחולים ומטפליהם אומרים שהרופאים שלהם מעולם לא אמרו להם שיש להם את המחלה ההרסנית, על פי דו"ח מיוחד של אגודת אלצהיימר שפורסם השבוע. בהשוואה לאחד מארבעת הסרטנים הגדולים - סרטן השד, סרטן המעי הגס, סרטן הריאות ושל הערמונית - יותר מ-90% אמרו שלרופאים שלהם לא הייתה בעיה לאבחן אותם. "אלצהיימר לא מדבר על, רופאים רבים לא נותנים את האבחנה", הוסיף Kallmyer בשידור אלקטרוני. "אנחנו צריכים לשנות את זה. זו מחלה, אין במה להתבייש". "זה מאוד עדכני, מאוד טוב, וממצאים די דרמטיים, בואו נהיה כנים", אמר ד"ר פייר טארו, מנהל מכון אלצהיימר של באנר. "זה מזכיר לי את העובדה המעוררת התבוננות ש-60 אחוזים מהאנשים עם דמנציה מתים מבלי שהרופא שלהם אבחן את המחלה". למה השתיקה? זה לא הדו"ח הראשון שמראה רופאים מתחמקים מהשיחה הקשה הזו. -אבל למה? גם זה נחקר, והסיבות שהרופאים נותנים נעות מגוון של חוסר ודאות אבחון ופחד לגרום מצוקה רגשית למגבלות זמן, חוסר תמיכה, וסטיגמה. "יש כאן אלמנט של סטיגמה כלפי בעיות המוח והבריאות הנפשית באופן כללי", אמר טריוט. "הייתי קורא לזה חוסר נוחות מקצועית. אני לא יכול לעזור למצב הזה, למה להשקיע זמן ואנרגיה לדבר על זה, זה גורם לי להתכווץ". "אני חושב שההשוואה של אלצהיימר לסרטן מתאימה", אמר ד"ר טום פרייס, מנהל רפואי במרפאה לגריאטריה באוניברסיטת אמורי. "אני נותנת לחולים אבחנה חדשה של מחלת אלצהיימר פעמים רבות בשבוע, ובכל פעם שזה לא נוח, ואני עושה את זה כבר יותר מעשר שנים. קל יותר לדבר על סרטן עכשיו שיש כל כך הרבה...
רק 45% מהחולים ומטפליהם אומרים שהרופא אמר להם שיש להם אלצהיימר. אבל יותר מ-90% ממחולי הסרטן הנפוצים קיבלו את האבחנה שלהם. תומכים אומרים אבחון אמת הוא קריטי לאיכות החיים ותכנון העתיד.