התייחסו לקטע הבא ואז ענו על השאלה שאחריו באותה שפה כמו הקטע:  מעבר: לאחר מלחמת הדוכסות, גרמניה חוותה תקופה קצרה של שלום. אמנת גסטיין, שנחתמה על ידי שני המנצחים ב-14 באוגוסט 1865, הניחה את המחוזות הדנים לשעבר תחת שליטה פרוסית-אוסטרית ושתי המדינות כבשו חלק מהדוכסות. עם זאת, חילוקי דעות בנוגע לניהול המחוזות עוררו במהירות סכסוך בין בעלות הברית לשעבר. ב-9 ביוני 1866, פרוסיה כבשה את הולשטיין, שנשלטה על ידי אוסטריה. בינתיים, וינה ביקשה מהדיאט של פרנקפורט לגייס את המדינות הגרמניות נגד פרוסיה, שהתרחש ב-14 ביוני. בהתחשב בגירוש הבלתי חוקי, פרוסיה הכריזה על פירוק הקונפדרציה הגרמנית, פלשה לסקסוניה, האנובר והס-קסל, והתחילה למעשה את המלחמה האוסטרו-פרוסית. במהלך קרב קוניגגרטץ (3 ביולי 1866), שבו היה נסיך העצר פרידריך, אוסטריה סבלה מכישלון כבד וסיימה כניעה. לבסוף, עם שלום פראג (23 באוגוסט 1866), וינה נסוגה מהאיחוד הגרמני. שלסוויג-הולשטיין, האנובר, הס-קסל, הדוכסות של נסאו ועיר פרנקפורט הוקפו על ידי פרוסיה. זמן קצר לאחר הניצחון הפרוסי בקוניגגרטץ, ביסמרק ביקש מהפרלמנט יותר כסף לצבא, אשר העלה מחלוקת חדשה בין הפרלמנטרים הליברליים. פרידריך קיבל בברכה את הקמתה של הקונפדרציה הצפון גרמנית, שהצטרפה לפרוסיה ולכמה נסיכויות גרמניות, משום שהוא ראה שזה היה הצעד הראשון לקראת איחוד גרמניה. עם זאת, הקונפדרציה הייתה רחוקה מלהתקבל על הדעת הרעיונות הליברליים של נסיך הכתר. למרות שנבחר באופן דמוקרטי, לרייכסטאג לא היו אותן סמכויות כמו לפרלמנט הבריטי. בנוסף, הריבונות המקומיים היו מעוניינים יותר בשמירה על זכויותיהם, והחוקה הגרמנית החדשה העניקה סמכויות רבות לקנצלר אוטו פון ביסמארק. פחות נלהבת מבעלה, ויקי ראתה את הקונפדרציה הצפון גרמנית כהרחבה של הפוליטיקה הפרוסית...  שאלה: באיזו שנה פרוסיה כבשה את הולשטיין?
- 1866.