סיכום המאמר:  הצורך למשיח את ליונל מסי לשחקן הגדול ביותר בכל פעם שיש לו משחק טוב הופך להיות די מעייף. כן, מסי הוא גאון. בכל פעם שאני רואה אותו מנגן בשידור חי, זו זכות. אני מנסה לוודא שהזיכרונות יישרפו בתודעה שלי. הוא מהסוג של שחקן שמרים את הרוח עם כל מה שהוא עושה. הוא שחקן שער מדהים, קוסם של דריבלר ומספק לאחרים. וכן, הוא היה מרתק נגד מנצ'סטר סיטי במחנה נו בליל רביעי. הדרך שבה הוא פגע בג'יימס מילנר, הדרך שבה הוא הפך את באקרי סאגנה לפני שג'ו הארט הציל ממנו מקרוב, את כדור הקרלינג המנוח לאיוואן רקיטיץ' עבור המנצח של ברצלונה. הכל היה קסום. זה נורמלי שאנשים ירצו להאמין שמה שהם עדים לו מעולם לא היה דומה בעבר. "כולם חושבים שיש להם את האישה הכי יפה בבית", אמר פעם ארסן ונגר, ועכשיו כולם מאמינים שמעולם לא היה שחקן כדורגל יפה כמו מסי. ליונל מסי מציג את שליטת הכדור המדהימה שלו עם אגוז מוסקט נועז של ג'יימס מילנר. מסי הופך את באקרי סאגנה למעמד של צופה בכדור עם הפה הפתוח במהלך שיעור מאסטר אחר. מסי ממתין לכדור כשהוא מעורר את הקבוצה הקטלאנית להגיע לעוד אליפות העולם. מסי מחליק את דרכו אל אלכסנדר קולארוב ופרננדיניו במהלך קרוז של ברצלונה נגד סיטי. אבל מה שמאכזב אותי בגין התמיכה הבלתי פוסקת במסי, הוא שהרעיון שלעולם לא היה מישהו שיוכל להתחרות בו הפך לאורתודוקסיה אגרסיבית כל כך. כל חילוקי דעות נתקלים בביזיון בלתי מוגבל וחוסר אמון. זה כאילו שמסי הפך לאל, והרעיון שיש לו יריב הוא חילול קודש. בתור אוהד כדורגל, גם אני מעריץ את מסי, אבל אני לא חושב שהוא הטוב ביותר שהיה אי פעם. זה מוקדם מדי בשביל זה. הוא רק בן 27, אבל הוא עדיין לא השיג את מה שרבים מהגדולים האחרים של המשחק השיגו, בין אם עבור מועדון או מדינה. גרפיקה שהתפשטה לאחרונה ברשתות החברתיות שהראתה את כל השיאים של מסי...
כן, מסי הוא גאון. בכל פעם שאני רואה אותו מנגן בשידור חי, זו זכות. וכן, הוא היה מרתק נגד מנצ'סטר סיטי במחנה נו. אבל מה שמאכזב אותי בגיבוי הבלתי פוסק למסי, הוא שהרעיון שלעולם לא היה מישהו שיוכל להתחרות בו הפך לאורתודוקסיה אגרסיבית כל כך. זה כאילו שמסי הפך לאל והרעיון שיש לו יריב הוא חילול הקודש. בתור אוהד כדורגל, גם אני מעריץ את מסי, אבל אני לא חושב שהוא הטוב ביותר שהיה אי פעם. זה מוקדם מדי בשביל זה.