התייחסו לקטע הבא ואז ענו על השאלה שאחריו באותה שפה כמו הקטע:  מעבר: ההרכב של Majulah סינגפורא התרחש במהלך דחיפה לעצמאות מן הממלכה המאוחדת. בעוד סינגפור הייתה מושבה בריטית, ההמנון הלאומי שלה היה "אלוהים להציל את המלך (או המלכה)". בשנת 1951 קיבלה המושבה מעמד של עיר על ידי אמנת מלכות מלך ג'ורג' השישי. בשנת 1958 פנה אונג פנג בון, סגן ראש העיר של מועצת העיר סינגפור, אל זוביר סעיד, מארגן וכותב שירים עם Cathay-Keris Film Productions, כדי להלחין שיר נושא עבור הפונקציות הרשמיות של המועצה שכותרתו Majulah Singapura (מלאית ל"לפני סינגפור"). הביטוי הזה נבחר כיוון שהוא היה המוטו שיוצג בתיאטרון ויקטוריה לאחר שיפוץו בשנת 1958. זוביר לקח שנה כדי לסיים להלחין את המוזיקה ואת המילים לשיר. בראיון על היסטוריה אוראלית ב-1984, הוא נזכר בתהליך: "הקושי הוא במנגינה קצרה כל כך, אני צריך לשים את כל המילים.... זה חייב להיות מאוד פשוט, מובן לכל הגזעים בסינגפור. אני גם מתייעץ [sic] עם סופר בשפה המלאית כך שאני יכול לעשות את זה בשפה המלאית הנכונה אבל לא עמוק מדי ולא קשה מדי. " בהסכם את הפילוסופיה שלו בעת יצירת ההמנון, ציטט זוביר את פתגם המלאי "די מנה בומי דיפייק, די סיטו סלאנג דז'יונג" ("אתה צריך להחזיק את השמיים של הארץ שבה אתה חי"). הרכב הושלם הוצג לראשונה ב -6 בספטמבר 1958 על ידי אנסמבל חדר סינגפור במהלך הסיום הגדול של קונצרט שהוצג בתיאטרון ויקטוריה לחגוג את פתיחתו הרשמית. בשנת 1959, סינגפור השיגה ממשל עצמי ומועצת העיר נפרקה. הממשלה הרגישה שזמר לאומי היה נחוץ כדי לאחד את הגזעים השונים בסינגפור. סגן ראש הממשלה, טוה צ'ין צ'יה, בחר את השיר של מועצת העיר כי הוא כבר היה פופולרי. על פי בקשתו של טוה, זוביר שינה את המילים ואת המנגינה, והשיר המתוקן אומץ על ידי האסיפה המחוקקת ב-11 בנובמבר 1959. ב-30 בנובמבר, חוק נשק סינגפור, דגל ושיר הלאומי משנת 1959 עבר על מנת להסדיר את השימוש וההצגה...  שאלה: מי היה דמות פוליטית בסינגפור?
אונג פנג בון