במאי 1975, זמן קצר לאחר נפילת סייגון והכיבוש של קמבודיה על ידי הקמרים האדומים, הקמבודים תפסו את ספינת הסחר האמריקאית "מאיאגוז" במים בינלאומיים, מה שהוביל למה שהפך להיות ידוע בשם תקרית מאאיאגוז
אני לא יודע. פורד שלח חיילים כדי להציל את הצוות מהאי שבו האמין שהצוות מוחזק, אבל הנחתים נתקלו בהתנגדות קשוחה באופן בלתי צפוי בדיוק כש, ללא ידיעת ארה"ב, הצוות שוחרר. במבצע, שלושה מסוקי תחבורה צבאיים הופלו ו-41 חיילים אמריקאים נהרגו ו-50 נפצעו בעוד כ-60 חיילי הקמר האדומים נהרגו. למרות ההפסדים האמריקאים, מבצע ההצלה הוכיח להיות ברכה למספרים של פורד בסקרים; הסנאטור בארי גולדווטר הצהיר כי המבצע "מראה שיש לנו עדיין כדורים במדינה הזאת". היסטוריונים מסוימים טענו כי ממשל פורד הרגיש צורך להגיב בכוח לאירוע, כי זה היה מפורש כזימה סובייטית. אבל עבודתו של אנדרו גאות'ורפ, שפורסמה ב-2009, המבוססת על ניתוח של דיונים פנימיים של הממשל, מראה כי צוות הביטחון הלאומי של פורד הבין כי החרפת הספינה הייתה פרובוקציה מקומית, ואולי אפילו מקרית, על ידי ממשלת קמר לא בוגרת. עם זאת, הם הרגישו את הצורך להגיב בכוח כדי להרתיע פרובוקציות נוספות של מדינות קומוניסטיות אחרות באסיה.