סיכום המאמר:  החום הוא על ויש הצהרות מנוגדות מחלק מהמאמנים הבולטים ביותר של ליגת הפרימייר. מנואל פלגריני מודיע בגאווה שהוא לא צריך לזכות בגביע כדי לשמור על עבודתו במנצ'סטר סיטי. ברנדן רוג'רס מודה בגלוי שאם הוא לא היה מחזיר את ליברפול למירוץ לכבודים, הוא היה מפוטר. לואיס ואן ג'אל מורה באופן דחוף לשחקנים של מנצ'סטר יונייטד למזער את ההעברות בחזרה לשוער שלהם בניסיון להרגיע את האוהדים הדורשים חזרה לסגנון ההתקפה של סר אלכס פרגוסון. מנואל פלגריני טוען שהוא לא צריך לזכות בגביע כדי להחזיק את הברגים של מנצ'סטר סיטי. לואיס ואן ג'אל אמר לשחקנים שלו לא להעביר בחזרה לשומר דוד דה גאה כדי לשפר את הקצב של יונייטד. רוברטו מרטינז נופל בעדינות על תמיכתו של יו"ר הקבוצה, ביל קנוורייט, בעוד אברטון נודדת, כאילו ללא עיקול, לעבר הזרמים של אזור הנפילה. בואו נהיה אמיתיים, סניור פלג'ריני ומרטינז. בסדר, מר רוג'רס ומניר ואן-גאל. הסתייגנות מעולם לא הייתה מתכון לביטחון במשחק הניהול של הכדורגל ואתה מתחיל לפחד לפלגריני ומרטינז כשהעונה מתקרבת לקו הבית. האינטליגנציה השקטה של פלגריני והעקרונות הטובים של הכדורגל זכו להערצתנו, אבל הוא משקר לעצמו אם הוא באמת מאמין בזה כשהוא אומר: "אני לא תחת כל לחץ לזכות בתארים. זה על משחק עם סגנון. אנחנו לא נשנה. זה לא קשור ליחסים שלי עם הבעלים. הם לא כל כך נואשים לנצח. אה, באמת? בהצלחה עם זה אם אחרי שהם מוציאים כל כך הרבה כסף אתה מגיע קצר צ'לסי בהגנה שלך על כותרת הליגה הפרימייה וברסה לסיים אותך בליגת האלופות. וזה לא נראה כל כך טוב נגד לסטר הגאלאנט ביום רביעי בערב. מרטינז נראה כנה - אם כי כואב לפעמים - כמו גם מפעיל תקשורת חלק, אבל הוא אולי לוקח קצת יותר מדי כמובן מאליו כשהוא אומר: רוברטו מרטינז סבל מהעונה השנייה...
פלגריני הודיע שהוא לא צריך לזכות בגביעים כדי לשמור על עבודתו. מרטינז מודיע ללא הרף שיש לו את תמיכתו של ביל קנוראייט. רוג'רס היה מספיק מציאותי כדי לדעת שהתוצאות צריכות להשתפר. ואן גאל מנסה לשפר את הקצב של יונייטד על ידי מינימום backpasses.