סיכום המאמר:  (סי-אן-אן) בסביבה הפוליטית הפולארית של וושינגטון, תמיכה בישראל הייתה תחום נדיר של שיתוף פעולה בין-מפלגתי - לפחות עד עכשיו. נאומו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בפני הקונגרס ביום שלישי מאיים לערער את המסורת של כמעט 67 שנים של תמיכה דו-מפלגתית שנמשכה מאז שהנשיא הארי טרומן הפך לראש המדינה הראשון שהכיר בישראל. נתניהו מונע לא רק על ידי דאגותיו לגבי האיום הגרעיני של איראן - הנושא של נאומו - אלא גם על ידי שיקולים פוליטיים פנימיים. ישראל תקיים את הבחירות הלאומיות שלה רק שבועיים לאחר ביקורו בוושינגטון. נתניהו נלחם על חייו הפוליטיים בעודו מתמודד עם קמפיין בחירות חוזרות קשה יותר מהצפוי. הוא הואשם באופן נרחב בביתו על כך שלא הצליח להוריד את עלות המחייה הגבוהה, נושא שהיריבים שלו ניצלו בחריצות. נתניהו ניסה לפצות על חלק מהביקורת הזו על ידי התמקדות בנושא הקבוע שלו: איראן. נאום גדול בטלוויזיה בוושינגטון בנוגע לאיום של איראן, שנקטע רק על ידי מחיאות כפיים של מחוקקים אמריקאים, יש לו את הפוטנציאל להיות הרבה יותר אפקטיבי מכל פרסומת קמפיין בגיוס חשיבות, חיזוק סמכות הביטחון שלו ולהזכיר לבוחרים את הניסיון העצום שלו - בניגוד לחוסר הניסיון של יריביו - בענייני חוץ. עם זאת, נאומו של נתניהו, בעוד שהוא אולי נותן לו דחיפה לטווח קצר בבית, יפגע ביחסים של ירושלים עם וושינגטון, לא בתוכנית הגרעין של איראן. הזמנתו של יו"ר בית הנבחרים ג'ון בוהנר בסוף ינואר לנתניהו כדי שידבר בישיבה משותפת של הקונגרס לא הייתה מתואמת עם הבית הלבן או מחלקת המדינה. זה היה, בעיקרון, תכסיס פוליטי שנועד לערער את הנשיא אובמה כשהוא שואף להגיע להסכם היסטורי על תוכנית הגרעין של איראן. בניגוד לממשל אובמה, ובהתנגדות לעצות של דמויות מובילות בישראל ותומכי ישראל העיקריים בארצות הברית, נתניהו קיבל את ההזמנה. על ידי מתנגדות הבית הלבן, Boehner ונתניהו לשים דמוקרטי...
על ידי הזרקת עצמו לתוך הפוליטיקה של ארה"ב, ראש הממשלה הישראלי מסכן 67 שנים של יחסים בין שתי המדינות. נאומו של נתניהו בפני הקונגרס מהווה בעיה גם לדמוקרטים, אומר זיב.