הארמון הלאומי האחרון שהחזיק את האתר תוכנן בשנת 1912 על ידי ג'ורג' באוסאן (1874<unk>1958), אדריכל האיטי המוביל שסיים את לימודיו באקול ד'ארכיטקטורה בפריז, ובהזמנותיו כללו את בית העירייה של פורט-או-פרינס ואת בניין בית המשפט העליון של האיטי. הוא היה בנו של סנאטור היטי לשעבר ואביו של רוברט באוסאן, אדריכל שלמד אצל לה קורבוזיאר ומאוחר יותר הפך לסגן מזכיר המדינה לתיירות. העיצוב הקלאסי של באוסאן נבחר מתוך מגוון של תוכניות שהוגשו על ידי אדריכלים הייטיים וצרפתים בתחרות לאומית בשנת 1912. הצעתו זכתה בפרס המקום השני, אך גם נבחרה להיות הארמון הלאומי החדש, מסיבות כלכליות - המבנה שהוצע על ידי זוכה המקום הראשון נחשב יקר מדי. התקציב לבניית הארמון החדש נקבע ל-350,000 דולר והעבודה החלה במאי 1914. עם זאת, בשנת 1915, הארמון שנבנה הושתף על ידי כנופייה שהדיחתה ורצחה את הנשיא וילברון גיליאם סם. דיווח עיתונאי של אותה תקופה ציין כי הארמון "נחרב חלקית לאחר התקפה של הבוקר המוקדם שנמשכה כמה שעות". לאחר מותו של הנשיא סאם, המדינה כבשה על ידי ארצות הברית.
, עם כוחות ארה"ב החזיקו בארמון ומהנדסי חיל הים של ארה"ב פיקחו על השלמתו. הבניין הושלם בשנת 1920.