ליברטס הציג מעל 600 מועמדים (כולל מחליפים), אבל רק אחד נבחר: פיליפ דה ויליירס. אף על פי שג'נלי עצמו השיג מספר מכובד של קולות, זה לא הספיק לו כדי לקבל מושב במחוז הבחירות שלו. גנלי ביקש ספירה מחדש של הקולות האישיים שלו, אבל עדיין הפסיד. לאחר שהבטיח לעשות זאת לפני הבחירות, גנלי פרש מהפוליטיקה בעקבות תבוסתו ב-8 ביוני 2009: גורל המפלגה שהקים, ניהל, היה בבעלות וניהל הושאר לאחרים. עם זאת, מכון ליברטס הקשור הופיע שוב ברפובליקה של אירלנד כאשר ממשלת אירלנד השיקה את השימוש מחדש של אמנת ליסבון, למרות תבוסתה בשנה הקודמת. מפלגת ליברטס, יחד עם הקבוצות הפוליטיות המיעוטיות האחרות, כמו המפלגה הסוציאליסטית וסין פיין, אשר התנגדו לחוק תיקון החוקה האירופי, הושקעו והושגו על ידי התומכים הפוליטיים של הצעת החוק שזכתה
ברוב משמעותי. דקלן גנלי המשיך לשבח את ראש ממשלת אירלנד, או טאו-סיך, על "מה שהיה, מבחינה פוליטית, קמפיין מאסטרלי... מפוליטיקאי מאסטרלי שהפך את האופוזיציה לבובות כפפות" למרות שגנלי גם ציין את המהומה הכלכלית האחרונה במדינה כגורם מכריע בבחירה.