במאי 1948 ברלו נסע לאנגליה ולאחר מכן לצרפת, שם הוא התחרה בפרס הגדול של האומות, נסיעת-זמן אישית מעל 400 מטר, בפרס הגדול של אפרזה ובפרס הגדול של נאנט. במילותיו של בארלו, "הכנסיים שלי נגררו ממני בגראנד פרי דה נאנס, אבל הלך הרבה יותר טוב בשני המירוצים האחרים". בארלו נסע לוואלקנבורג, הולנד לאליפות העולם בכביש UCI
עם זאת, הוא נפגע על ידי רוכב אחר בזמן אימונים על המסלול ונאלץ לסגת. דווח כי ברלו השתתף ב-1949 בפריז רובאקס, אך לא ברור אם הוא החל את המירוץ. בכל מקרה הוא לא סיים.