כתוב המשך לפרק זה - נאבון מתאר את הסכסוך הישראלי-פלסטיני כמצב של "תפיסה 22". הוא חושב שהשמירה על האופי היהודי והדמוקרטי של ישראל דורשת שינויים טריטוריאליים, אך אינו מאמין שניתן להגיע להסכם עם הפלסטינים. הוא גם דוחה נסיגות טריטוריאליות חד צדדיות (כמו פרישת עזה 2005
) כמו מסוכן מדי. נאבון טוען כי פתרון שתי המדינות "ממשיך לעבוד בתיאוריה ומכשל בפועל". נאבון סבור כי ההתנחלויות הישראליות אינן בלתי חוקיות, ושהדרישה של הפלסטינים ל"זכות לשוב" לישראל אינה מבוססת על החוק הבינלאומי ואינה תואמת את פתרון שתי המדינות, ושהישראל היא היחידה שהבטיחה חירויות דתיות והגנה על המקומות הקדושים של שלוש הדתות האברהםיות בירושלים.