סיכום המאמר:  האם הגיבורים שלך מאכזבים אותך? אתה לא לבד. רוב האנשים משתוקקים לדוגמאות לחיקוי, למישהו שיעריצו ויחקקו. אבל לפעמים: קרש! אלא אם כן גיבורי העל מבצעים את עבודתם המדהימה בספרי הקומיקס או בסרטים, הם בסופו של דבר מחליקים מהבמה; או אולי הם מתנפצים אל הקרקע, נשברים לחתיכות רבות מדי כדי לתקן. המעריץ נשאר עם לב שבור או מאוכזב. אם אתה רוצה להעריץ מישהו באופן מלא, אתה לא צריך להסתכל מקרוב מדי. אם אתה רוצה להעריץ אותם בחוכמה, אתה צריך להכין את עצמך לפחות למדידה מסוימת של אכזבה. בזירה הפוליטית, עונת הבדיקה והגילויים רק מתחילה עם הילרי קלינטון ושיטות הדוא"ל שלה כמזכירת המדינה תחת המיקרוסקופ. לאחר מסיבת עיתונאים באו"ם ביום שלישי, חששות שהיא סודית מדי ומחושבת שוב עולים. עבור כמה תומכים קשוחים, כל זה קשור לפוליטיקה הרפובליקנית ששונאת את קלינטון. אבל לאנשים שאולי החזיקו את קלינטון כמודל והשראה, זה עלול להעלות ספקות. האם הילארי גיבורה או שהיא לא אמינה? או, האם יש תשובה שונה לחלוטין? עבורי, שני אנשים בפרט היו פעם גיבורים חשובים. לפני כמה שבועות, במהלך טיול למזרח התיכון, היה לי את המזל הטוב הבלתי צפוי לפגוש מישהו שאני מעריצה במשך שנים רבות: נשיא ליבריה ומזכאת פרס נובל לשלום אלן ג'ונסון סירליף. הייתה לי הזדמנות לשוחח איתה, והשיחה גרמה לי להרשים אותה עוד יותר. היא אישה מעוררת השראה. צייצתי תמונה שלי ושל הנשיא, וקראתי לה "הגיבורה שלי", מילה שאני משתמשת בה לעתים רחוקות. כמה רגעים לאחר מכן, קיבלתי תשובה (שמעתה נמחקה) מקישור טוויטר המודיע לי שסירליף יש תיעוד עגום בזכויות הומוסקסואלים והודיעה בפומבי שהיא מסרבת לחתום על הצעת חוק לסיים עונשי מאסר לליבריאים הומוסקסואלים. האירוע הזכיר לי את מה שקרה עם אישה אחרת שאני מעריצה מאוד במשך השנים, הפרו-דמוקרטית הבורמנית...
האם הגיבורים שלך מאכזבים אותך? אתה לא לבד. מנהיגים כמו אלן ג'ונסון סירליף ואונג סאן סו צ'י הם ראויים להערצה, אבל לא מושלמים.