כתבה המשך לקטע זה - בתור חלוצה באמנות הנשים באיטליה ובאמריקה, היא הייתה האישה הראשונה שהודתה לאקדמיה די בל ארטי, "אקדמיה לאמנויות יפות", של פירנצה. מרי סולארי, שנולדה באיטליה וגדלה בממפיס, טנסי, השתתפה כמתחרה ועורכת שופטים בתערוכה העולמית של 1893 בשיקגו (התערוכה הקולומביאנית העולמית), שם היא הייתה הדרומית היחידה והאישה בוועדת השופטים הבינלאומית של הפרס. סולארי הציגה את עבודותיה בבניין הנשים.
ביריד העולם של 1893. עבודות האמנות שלה הוצגו גם ב-1897 בטנסי סנטניאל, שם היא זכתה בפרס ראשון בציור שמן, פרס ראשון ושני בציור בצבעי מים, פרס ראשון בצבעי קריין, פרס ראשון בציור נוף, ופרס ראשון בקולקציה הכוללת. היא גם הציגה את עבודותיה בתערוכת סנט לואיס ב-1904, שם הוענקה לה מדליות מרובות. היא מפורסמת בעבודות האמנות שלה, ונחשבת לאחת האמניות הטובות ביותר ממדינת טנסי. ב-1859, אחותה של מרי, קתרין סולארי, נישאה לדומניקו קנאל, אשר מאוחר יותר הפך למפיץ אלכוהול גדול ומפיץ מוצרים ברחבי דרום ארצות הברית.