כתוב המשך לפרק זה - פעילויותיו של וושינגטון משלהי 1778 עד 1780 היו דיפלומטיות ומארגניות יותר, כאשר צבאו נשאר מחוץ לניו יורק, צופה בצבאו של סר הנרי קלינטון כיבוש העיר. וושינגטון תכננה אסטרטגיה עם הצרפתים על הדרך הטובה ביותר לשתף פעולה בפעולות נגד הבריטים, מה שהוביל בסופו של דבר ניסיונות כושלים להדיח את הבריטים מניופורט, רוד איילנד וסוואנה, ג'ורג'יה
אני לא יודע. תשומת לבו נמשכה גם למלחמת הגבולות, שגרמה למשלחת הצבא הקונטיננטלי של ג'ון סאליבן בשנת 1779 לצפון מדינת ניו יורק. כשגנרל קלינטון שלח את הגנרל המפנה בנדיקט ארנולד לפשיטה בווירג'יניה, וושינגטון החל להפריד חלקים מהצבא שלו כדי להתמודד עם האיום הגובר שם. הגעתו של לורד קורנוואליס לווירג'יניה לאחר מסע בחירות בדרום הציגה לוושינגטון הזדמנות להכות מכה מכרעת. צבאו של וושינגטון והצבא הצרפתי עברו דרומה כדי להתמודד עם קורנווליס, וצי צרפתי שיתוף פעולה תחת אדמירל דה גראס הצליח להפריע ניסיונות בריטיים לשלוט במפרץ צ'ספיק, והשלם את מלכוד קורנווליס, שנכנע לאחר המצור על יורקטאון באוקטובר 1781. אף על פי שיורקטאון סימנה את סוף העוינות המשמעותית בצפון אמריקה, הבריטים עדיין כבשו את ניו יורק וערים אחרות, כך שוושינגטון נאלצה לשמור על הצבא מול קונגרס פשט רגל וחיילים שהיו לפעמים מרדנים על תנאים ושכר. הצבא פורסם באופן רשמי לאחר השלום בשנת 1783, וושינגטון התפטר מתפקידו כמפקד הכללי ב-23 בדצמבר 1783.