ב-1982 הוא כתב את הספר "גברים, נשים וכסף בסישילס: שתי נקודות מבט" עם אשתו מריון, שאותה התחתן איתה ב-1950. ה"ברקלי ניוז" תיאר את העבודה כ"חדשנית" בתחום האתנוגרפיה וקרא לה קריאה חובה לסטודנטים לאנתרופולוגיה. כמו כן, ב-1982 הוא ערך תערוכה במוזיאון האנתרופולוגיה של האוניברסיטה על התערוכה הבינלאומית בפנמה-פסיפיק ב-1915.
, אותו הוא תיאר כ"השקפה נאיבית האחרונה של עולם בהיר וטוב יותר". התערוכה הייתה אחת המוצלחות ביותר בהיסטוריה של המוזיאון, ולאחר מכן הוא כתב את "אנתרופולוגיה של ירידי העולם: תערוכה בינלאומית של סן פרנסיסקו בפנמה פסיפיק של 1915" (1983) אשר תיאר את היריד וגם הכיל מחקר של כל ירידי העולם מ- 1851 Great Exhibition ל- Expo '70 באוסקה, יפן. ב-1984 הוא כתב, הפיק וסיפר את "The 1915 פנמה פסיפיק פייר" שזכה בפרס המורשת המערבית של אותה שנה עבור הסרט התיעודי הטלוויזיה הטוב ביותר.