בשנת 630, בתקופת חייו של הנביא האסלאמי מוחמד, הצטרפו נוצרים ירדנים רבים לצבא מוחמד בראשותו של בנו המאומץ זאד אבן הריתה ובן דודו ג'עפר בן אבי טאלב, ונלחמו נגד הצבא הביזנטי של חבריהם הנוצרים האורתודוקסים בקרב מוטה בקראק (בגלל הקרב הזה הם קיבלו את שם השבט שלהם "אוזאזאט" שמשמעו "הגבורות" והארכיבישוף פואד טואל עצמו מגיע מהשבטים האלה). ב-1099, במהלך מסע הצלב הראשון, כמה נהרגו על ידי צלבנים בסתיו של ירושלים לצד המוסלמים. מאוחר יותר, בין השנים 1916-1918 במהלך המרד הערבי הגדול, הם נלחמו יחד עם הערבים המוסלמים נגד הכוחות העות'מאנים; לאחר מכן הם התייסרו במשך כמה עשורים יחד עם עמיתיהם המוסלמים תחת מנדט קולוניאלי פרוטסטנטי, ובמלחמות הערבים הישראליות של 1948.
, 1967 ו 1968 הם נלחמו עם ערבים מוסלמים נגד ישראל. הנוצרים הירדנים לא רק הגנו על ירדן, אלא גם עזרו לבנות את ירדן, כששיחקו תפקידים מובילים בתחומי הפוליטיקה, החינוך, הבריאות, המסחר, התיירות, החקלאות, המדע, התרבות ועוד תחומים רבים אחרים.