הוא נשאר עם טיירל במשך שתי העונות הבאות, אבל סבל מאובדן צורה, עם שני מקומות 7 במירוצים עם עיכוב גבוה התוצאות הטובות ביותר שלו, ובכך לא זכה בנקודות בעוד שהוא הובס על ידי חברו לקבוצה טירון מיקה סאלו. ב-1996 גראנד פרי בלגיה הוא סיים על הסיבוב המוביל בפעם היחידה בקריירה שלו בפורמולה 1. במהלך השנים האלה הוא היה מאוד חסרון על ידי שינויים בתקנות אשר הובילו לצדדי תא הטייס הגבוהים יותר, בתגובה למותו של איירטון סנה ב
ג'י.פי. סן מרינו 1994.