סיכום המאמר:  (סי-אן-אן) העולם צופה למה שיכול להיות הישג היסטורי לדיפלומטיה בינלאומית - או, באותה קלות, כישלון מאכזב - כאשר המו"מ יושב השבוע בעיר השקטה של לוזאן, שווייץ, כדי להוציא לפועל הסכם גרעיני עם איראן לפני 31 במרץ. הנה כמה מהדברים המרכזיים שאתם צריכים לדעת כשהדד הבא מתקרב בשיחות הגרעין האיראניות: 1. אני לא יודע. הדרך ללוזאן הייתה ארוכה. הסיבוב האחרון של השיחות הוא חלק מתהליך שנמשך כבר שנתיים, דרך ערוצים דיפלומטיים ציבוריים ופרטיים. ב-2013, המתחים בין המעצמות העולמיות לאיראן החלו להתפוגג מעט לאחר בחירתו של הנשיא הרפורמיסטי הרוהאני, שהבטיח לשים קץ למשקל המפגר של הסנקציות הבינלאומיות על כלכלת איראן. בנובמבר של אותה שנה, בכירים מחמשת המדינות החברות הקבועות במועצת הביטחון של האו"ם -- ארצות הברית, בריטניה, צרפת, רוסיה וסין -- יחד עם גרמניה, החלו במשא ומתן גרעיני עם בכירים איראנים בשוויץ וחתמו על מה שהפך להיות ידוע כ"הסכם ג'נבה" או "תוכנית פעולה משותפת", בה הציעו הקלה מוגבלת בסנקציות לאיראן בתמורה לכך שהמדינה הזו תדחה חלקים מתוכנית הגרעין שלה. ההסכם הוכרז כצעד ביניים לקראת הסכם גדול יותר ומקיף יותר, שיקטין עוד יותר את הלחץ הכלכלי על איראן ויתן לששת המעצמות העולמיות - המכונות ביחד כ-P5+1 - הבטחות מסוימות שהתוכנית הגרעינית של איראן היא שלווה בטבע, כפי שהיא טוענת. מספר סיבובים של שיחות התקיימו מאז תוכנית הפעולה המשותפת הושגה במאמץ להביא להסכם כללי זה. אבל הסכם ביניים זה הורחב פעמיים בגלל כישלון הצדדים לעמוד במועדים הקודמים להסכם סופי. שניים. אין שום ערובה שהם יגיעו להסכם. בעוד שני הצדדים עומדים להרוויח מההסכם הפוטנציאלי, יש להם גם "גבולות אדומים" מסוימים שהם לא מוכנים לחצות - מפתח...
הסכם ביניים משנת 2013 בין שש מעצמות עולמיות לאיראן הוחלף פעמיים. הצדדים מחפשים הסכם מסגרת -- או עקרונות עיקריים של הסכם סופי -- עד השבוע הבא. שבע מדינות יושבות ליד שולחן המשא ומתן, אך מדינות אחרות כמו ישראל עוקבות אחריהן מבחוץ.