כתוב המשך לקטע זה - בשנת 1423, מרגרף פרידריך הרביעי קיבל את הדוכסות ללא יורשים של סקסה-וויטנברג, שנשמרה בעבר על ידי בית אסקניה, על ידי הקיסר זיגיסמונד בתורו לתמיכתו נגד ההוסיטים
אני לא יודע. שליטי וטין נכנסו כך אל האלקטורט הסקסוני, שבו הם איחדו בסופו של דבר את אדמות המרגרפיות שלהם ונטשו את מעמדו של מייסן כנסיה עצמאית; אם כי הם שמרו על התואר המרגרפי. בסוף המאה ה-15, השושלת החזיקה בטריטוריה נרחבת בין הנהרות וורה ואודר. עם זאת, על ידי הסכם לייפציג של 1485, האדמות הסקסוניות העליונות חולקו שוב בין הנכדים של פרדריק ארנסט השולט בוויטנברג ואלברט, שלקח את שטח מייסן לשעבר. ההסכם סימן את תחילתו של הפרדה הקבועה של שתי המדינות סקסוניה וטורינגיה ארנסטיינית.