סיכום המאמר:  ייתכן שהחיים על כדור הארץ התחילו בעזרת סדרה של תגובות כימיות שהופעלו על ידי שני תרכובות פשוטות אך רעילות שהיו בשפע על כוכב הלכת שלנו לפני ארבעה מיליארד שנים. כימאים טוענים שהם אולי פתרו סוף סוף את החידה של איך החיים התחילו על כדור הארץ. הם מצאו שזה אפשרי ליצור את שלושת אבני הבניין המולקולריים העיקריים של החיים - DNA, חלבונים וליפידים - מ hydrogen cyanide, hydrogen sulphide ואור אולטרה סגול. השפעות מטאוריטים, כמו זו בתמונה למעלה, אולי גרמו ליצירת מימן ציאניד שמדענים מצאו יכול ליצור את שלושת אבני הבניין הבסיסיות של אור בתגובות מופעל על ידי אור השמש. הממצאים שלהם מצביעים על כך שהרכיבים הבסיסיים לתאים ביולוגיים היו יכולים להתרחש בו-זמנית באגמים וברכסים פרימורידיאליים, והצטרפו יחד כדי ליצור את התאים הראשונים. זה מצביע על כך שייתכן שהחיים הופיעו לראשונה כאן על כדור הארץ - מתוך מרק רעיל של גז רעיל - ולא הובאו לכוכב שלנו על ידי כוכב שביט או מטאוריט מהחלל החיצון. אר.אן.איי. פירושו חומצה ריבוןucleic. זה אחד משלוש מולקולות חשובות שחיוניות לכל צורות החיים הידועות - כמו גם חלבונים ושומנים. אר-אן-איי נוצר ממחרוזות של חומצות נוקליאיות, אותם אבני בנייה שיוצרים דנ"א. מידע גנטי בתא זורם מדנ"א דרך ארנ"א אל החלבונים. הדנ"א נחשב ל"תוכנית" של התא והאר-אן-איי הוא מה שעוזר לתרגם אותו. חלק מהחיים, כמו וירוסים, משתמשים רק בר-אר-אן-איי ונחשבת כי חלק מהאורגניזמים המוקדמים ביותר על כדור הארץ השתמשו במולקולה זו. חלבונים נחשבים לסוסי העבודה של התא, שנבנו מתוך שרשרת של חומצות אמינו. אלה מבצעים את התגובות הביוכימיות שמתרחשות בתא וגורמים לחיים להתקדם. ליפידים הם מולקולות שומן שעמדו בשורה בקבוצות שיכולות ליצור בלוטות מגינות. הם יוצרים את 'קירות' הממברנה של כל תא חי ומעניקים לו מבנה. הם גם חיוניים לשליחת אותות מחוץ לתא. אבל החוקרים מאחורי המחקר החדש אומרים כי מטאוריט...
מדענים יצרו מקדמים לרנ"א, חלבונים וליפידים בתגובות בסיסיות. בדיקותיהם השתמשו בידוד סיאניד, מימן גופרית ואור אולטרה סגול. כימיקלים אלה היו עשירים בכדור הארץ לפני 4 מיליארד שנים. חמצן ציאניד נוצר על ידי שרידי מטאוריט שהתגברו עם החנקן באטמוספירה של כדור הארץ במהלך השפעות חלל חוזרות ונשנות. גז גופרית מימן כנראה נזרק החוצה על ידי ההתפרצויות של הר געש. המחקר נערך על ידי כימאים במעבדה לביולוגיה מולקולרית של מועצת המחקר הרפואי בקיימברידג'.