השלים את המשפט הבא: כאשר פרצה המלחמה ב־1939, קזר, למרות שהיה עדיין צעיר יחסית, פוטר מהצבא בשל פגם רציני בלב. עם זאת, ככל שהשחיטה במלחמה התגברה, עניינים כאלה נחשבו פחות, ובנובמבר 1943 הוא גויס לצבא. בתחילה הוא היה מעורב במלחמה נגד מטוסים, אך במהרה נשלח בחזרה למונסטר, שם עבד כקצין במנהל הגדוד ("Regimentsstab"). הצבא עדיין הרשה לו להרצות באוניברסיטה יומיים בשבוע. באפריל 1945 הגיעו האמריקאים.
המלחמה הסתיימה חודש לאחר מכן ומקס קאסר הפך לאסיר מלחמה. הוא הוחזק במחנות אמריקאים וצרפתים שונים עד שחרורו, אשר בא ב-1946. הוא חזר לאוניברסיטה והמשיך ללמד. לנאציונל-סוציאליסטים היו השקפות משלהם על החוק הרומי. הם מצאו את זה "מטריאליסטי" ולא תואם את האידיאלים הגזעניים שלהם, אז הם תכננו להחליף את הקוד המשפטי הגרמני עם הקוד המשפטי העממי שלהם אשר (בין היתר) להסיר את ההשפעה של החוק הרומי על המערכת הגרמנית. אבל עכשיו הם נעלמו. עכשיו קזר יכול להיות פחות מוגבל בהרצאות שלו, בכתיבה שלו וברשת שלו. המוניטין שלו המשיך לגדול. הצעות לפרופסורים הגיעו ממרבורג (שוב) והיידלברג (שוב). היו גם הצעות מגרץ (1951), גוטינגן (1952) וינה (1959). עד 1959 הוא דחה את כל ההצעות הללו.