מעבר: בנוסף לשעוני מים, מכניים, ונרות, נעשו שימוש בשעוני ניחוח במזרח הרחוק, והופקו בכמה צורות שונות. שעוני ניחוח אלה שימשו לראשונה בסין בסביבות המאה השישית; ביפן, אחד מהם עדיין קיים בשושיין, אם כי האותיות שלו אינן סיניות, אלא דבנאג'רי. בשל השימוש תכוף באותיות דבנאג'רי, המצביע על השימוש שלהם בטקסים בודהיסטיים, אדוארד ה. שאפר הניח ששעוני ניחוח הומצאו בהודו. למרות שדומה לשעון הנרות, שעוני ניחוח נשרפו באופן שווה וללא פלט; לכן, הם היו מדויקים יותר ובטוחים יותר לשימוש בתוך הבית. נמצאו כמה סוגים של שעוני ניחוח, רובם כוללים את מקל ניחוח ונקל ניחוח. שעוני ניחוח אלה היו נפוצים גם בשעונים עם מקל ניחוח שנקבעו יחד עם מקל ניחוח, אך לעתים קרובות השתמשו גם בשעונים עם מק
נשרף באופן שווה וללא להבה