במשך רוב המאה העשרים, אסאקוזה נותרה אזור בידור מרכזי בטוקיו. "רוקו" או "מחוז השישי" היה מפורסם במיוחד כמחוז תיאטרון, ובו בתי קולנוע מפורסמים כמו דנקיקן. שנות הזהב של אסאקוזה מתוארות בצורה חיה ברומן של יאסונארי קאוואבאטה "הכנופיה הסקרלטית של אסאקוזה" (1930; תרגום לאנגלית, 2005). האזור נפגע קשות מפצצות ארה"ב במהלך מלחמת העולם השנייה, במיוחד בפצצת האש של טוקיו ב-10 במרץ 1945.
אני לא יודע. האזור נבנה מחדש לאחר המלחמה, אך כעת הושג על ידי שינג'וקו ואזורים צבעוניים אחרים בעיר, בתפקידה כמחוז הנאה.