כתוב המשך לפרק זה - למרות שהכותבים מאחורי מכון איין רנד ו"לקסיקון איין רנד" מגדירים את עצמם כ"אובייקטיביסטים" והם לעיתים קרובות יותר מתנגדים ליברטריאנים, מיעוטים גדולים של ליברטריאנים ימניים, בעיקר בארצות הברית, משתמשים בהיבטים של אובייקטיביזם של איין רנד כדי להצדיק את אמונותיהם במדיניות החוץ על זכות ההגנה. השקפה נפוצה מאוד על דיקטטורה בקרב אלה היא השקפה כי חברה דיקטטורית היא מחוץ לחוק שאינה יכולה לדרוש זכויות ושכל חברה חופשית יש לה זכות לשנות בכוח כל חברה דיקטטורית לחברה חופשית אחרת, אבל אסור להניח שזהו חובה של הקרבה עצמית. כשמדובר במדיניות החוץ האמריקנית הרחבה יותר, הליברטריאנים האלה מאמינים שעיקר המדיניות החוץ האמריקנית צריך להיות סחר חופשי, כולל ביטול של הפרוטקציוניזם כמרכיב תאגידי. ליברטריאנים רבים יטענו מנקודות מבט הקשורות ביותר לאינסטיטוט איין רנד כדי להצדיק את ההשתייכות לישראל על פני הליגה הערבית, בנוגע למלחמה שהליגה הערבית פתחה נגד ישראל ב-1948.
אני לא יודע. כמה ליברטריאנים ישתמשו בטיעונים אובייקטיביסטים כדי לבקר את הנטייה של רבים מהם להתמקד בפשעים טריוויאליים של חברות חופשיות במקום בפשעים חמורים של חברות רודניות.