- באמצע שנות השמונים, נושאים סביבתיים היו בחדשות וביקורת ציבורית עקב אסונות בינלאומיים שונים כגון אסון בופאל (1984), פיצוץ גרעיני בצ'רנוביל (1986) ופיצוץ המשאיות אקסון ולדז
(1989) הערכות מחזור חיים (LCAs) החלו לזכות בגרסה מהשלבים הראשונים שלה בשנות ה-70 עד ה-80 וזה היה ב-1991 שהמונח הומצא לראשונה. עם ההבנה הגוברת של ההשפעות הסביבתיות כתוצאה מפעילויות אנושיות, הערכה מקיפה יותר של מבנים המשתמשים בעקרונות של LCA הייתה מאוד מבוקשת. בשנת 1990, שיטת הערכת קיימות הראשונה לבניינים, BREEAM, שוחררה. בשנת 1993, ריק פדריצי, דייוויד גוטפריד ומייק איטליאנו הקימו את מועצת הבנייה הירוקה הראשונה בעולם (GBC) עם מועצת הבנייה הירוקה של ארה"ב. המשימה שלהם הייתה לקדם שיטות מתמקדות בר קיימא בתעשיית הבנייה והבנייה ולקידום עקרונות בנייה בר קיימא. USGBC היה אחראי גם ליצירת מערכת דירוג הבניינים הירוקים של המנהיגות באנרגיה ועיצוב סביבתי (LEED) בשנת 1998. השילוב של שימוש באנרגיה, ביצועי חומרים ונושאים סביבתיים אחרים הקשורים לבניין, יחד עם מטרה לקראת סטנדרטיזציה של השוואת הערכות הובילו לשיטות הערכה של בניינים מקיפות יותר.