כותב המשך לפרק זה - כאשר ה"קיאון" הפך לסטנדרט הלאומי בשושלת טאנג, מספר העתיקים היו עסוקים בהפקת כתבי יד כדי לענות על הביקוש הגדול לתיקונים של העבודה. עותקים של המהדורה של וואנג רנקסו, שנעשו בתחילת המאה התשיעית, ע"י וו צ'ילואן (Wú Cǎiluán), אישה מפורסמת בקליגרפיה שלה, היו יקרים במיוחד. אחד מהעותקים הללו נרכש על ידי הקיסר הואיזונג (1100<unk>1026), שהוא עצמו כותב חכם. הוא נשאר בספריית הארמון עד 1926, כאשר חלק מהספריה עקב אחרי הקיסר הפורץ פוי לטיאנג'ין ולאחר מכן לצ'אנגצ'ון, עיר הבירה של מדינת הבובות של מנצ'וקו. לאחר כניעת יפן ב-1945
, הוא עבר לסוחר ספרים בצ'אנגצ'ון, ובשנת 1947 שני חוקרים גילו אותו בשוק ספרים בליוליצ'אנג, בייג'ינג. מחקרים של העותק כמעט שלם זה פורסמו על ידי הלשנים הסינים דונג טונגה (1948 ו - 1952) ולי רונג (1956).