כתוב המשך לקטע זה - צ'ארלס ה -12 של שוודיה, לאחר תבוסתו בשנת 1709 בקרב Lesnaya
, חיפש מקלט בטיגינה, מבצר גבול של המדינה הטורקית של מולדביה, ששומר על ידי חיילים עות'מאנים. בתגובה, פיטר הגיע לאיאשי בשנת 1710. שם הוא חתם מחדש על הסכם הברית הרוסי-מלדווי (שנחתם בעבר בלוטסק ב-24 באפריל 1711), אשר קבע את ההנהגה הירשתית של חברו הקרוב דימיטרי קנטמיר (בנו של קונסטנטין קנטמיר ואחיו של אנטיאה קונסטנטין) שהיה אמור לשאת את התואר של אדון שקט של ארץ מולדביה, ריבוני, וחבר (ווולגאטור) של ארץ רוסיה, אבל לא כעובד ואסלה, כמו תחת העות'מאנים. למרות שבאותו זמן הגבול המערבי של רוסיה היה נהר בוג הדרומי, ההסכם קבע כי דניסטר צריך להיות הגבול בין מולדביה והאימפריה הרוסית וכי Budjak יהיה שייכת מולדביה. המדינה לא הייתה צריכה לשלם אגורה. הצאר התחייב לא להפר את הזכויות של המלך המולדבי, או מי שיחליף אותו. בהשקפתם אותו כמושיע של מולדביה, החזיקו הבויארים במסיבה לכבוד הצאר ולחגוג את ההסכם.