סיכום המאמר:  ירושלים (סי-אן-אן) או שבנימין נתניהו רק ביים את הקאמבק הפוליטי הדרמטי ביותר בהיסטוריה הישראלית ומעבר לה, או שמשהו היה מאוד לא בסדר עם הסקרים לפני ובמהלך הבחירות. סקרים חזו תחרות צמודה עד הסוף, כאשר נתניהו נמצא כמעט בתיקו עם המתחרה העיקרי שלו, יצחק הרצוג מפלגת האיחוד הציוני. רק ארבעה ימים לפני הבחירות, סקרים הראו שהרצוג מוביל בארבעה מושבים בסוף השבוע האחרון לפני הבחירות. סקרים שנערכו בליל הבחירות הראו כי נתניהו סגר את הפער. הסקרים הציעו שהוא היה במכה קשה, עם חלוקה שווה מאוד בין מפלגות ימין ושמאל. ואז הגיעו התוצאות. לא עוד סקרים או סקרים, אלא ספירת קולות ממשית מקופסאות ההצבעה. נתניהו לא היה במאבק על חייו הפוליטיים אחרי הכל. הוא היה המנצח הברור, ברח עם הבחירות והתמודד עם דרך ברורה למדי ליצור ממשלת קואליציה. למרות שהתוצאות אינן רשמיות, נראה כמעט בטוח שנטניהו יישאר ראש ממשלת ישראל. אבי דגאני, סקרן, פרופסור באוניברסיטת תל אביב ונשיא קבוצת הידע של גיאוקרטוגרפיה, ראה תוצאות שונות מאוד מהסקרים שלו. הוא מעולם לא ציפה לניצחון של האיחוד הציוני. במקום זאת, הוא אומר, הוא תמיד ראה את הליכוד מוביל. הטעות שאחרים עשו, לפי דגני, הייתה בשיטה. "האינטרנט אינו מייצג את מדינת ישראל ואת העם הישראלי", הוא אמר, בהתייחסו לשיטות סטטיסטיות מודרניות. "זה מייצג פאנלים, והפאנלים מוטים מאוד למרכז -- תל אביב, משכילה יותר, יותר משתתפים בסוג זה של שיחה. ואנשים שבפריפריה וכו' ויש להם נטייה חזקה יותר להצביע לליכוד, אני חושב, הם מיוצגים בצורה גרועה". "בדקתי לפעמים באותו לילה, בטלפון כמו שאני עושה תמיד -- ובאופן מאוד ספציפי מבחינה גיאוגרפית, ואני... אני...
סקרים חזו תחרות צמודה עד הסוף, כאשר נתניהו נמצא כמעט בשוויון עם יצחק הרצוג מפלגת האיחוד הציוני. אבל התוצאות האמיתיות מראות נתניהו בורח עם הבחירות. סיבות אפשריות: שיטת הסקר, הפניית ימין של נתניהו ברגע האחרון.