כתוב המשך לפרק זה - עם הכיבוש העות'מאני, הטירה איבדה הרבה מהמשמעות האסטרטגית שלה, למרות שהיא כבושה על ידי הוונציאנים במהלך המלחמה העות'מאנית-וונציאנית של 1463-79, ותקפה על ידי אבירי מלטה בשנת 1620. במהלך תקופת השלטון הוונציאני בפלופונס (1687<unk>1715) לאחר מלחמת המורה
, היא שימשה כמושב של מחוז מס. עם זאת, הדוחות של המושלים הוונציאנים באותה תקופה, דחו את קלמוצי כקטן בגודלו וכמעט לא מיושב. בשנת 1701 הציע פרנצ'סקו גרימאני להרוס אותה, מכיוון שהיא הייתה רחוקה מדי מהים - עניין חיוני עבור הרפובליקה הימית - וקשה להגן עליה, והמליץ כי גלארנטזה, עד אז נטושה והרוסה, תיבנה מחדש במקום. בשנת 1715, מוראה חזרה לשליטה העות'מאנית, ובתחילת המאה ה-19, המבצר היה נטוש לחלוטין. בשנת 1825, במהלך מלחמת העצמאות היוונית, כוחותיו של איברהם פאשה ממצרים כבשו את הטירה ופרקו חלק מהקירות שלה, כך שלא יכלו המורדים היווניים להשתמש בה.