סיכום המאמר:  חמישים שנה לאחר שגופתו של חקלאי חלב נמשכה מהנהר, תיאוריה חדשה הופיעה במקרה הבלתי פתור של מותו. חקלאי חלב משגשג אך לא פופולרי אורוויל גיבסון נעלם בשעות המוקדמות של ערב השנה החדשה 1957 בניוברי, ורמונט. מחפשים הוציאו את גופתו הקשורה מהנהר כמעט שלושה חודשים לאחר מכן. המקרה עדיין לא נפתר באופן רשמי, אבל זה מקובל כבר עשרות שנים כי כנופייה קטנה של תושבי העיר שיכורים כועס על ידי שמועות כי גיבסון היה להכות את השכיר הזקן שלו חטף אותו, קשר אותו וזרק אותו בתא המטען של המכונית, שבו הוא נחנק. הם זרקו את גופתו לנהר. התגלגל למטה עבור וידאו. גופתו של אורוויל גיבסון (בתמונה) הוצאה מהאגם שלושה חודשים לאחר שנעלם. הוא היה קשור עד הקרסוליים, ועם ידיו מאחורי הברכיים שלו. ספר חדש טוען שהוא ביים התאבדות מפורט. הפשע נחשב ל'לינץ' על ידי כותבי עיתונים מבוסטון ועד וושינגטון ועד דרום תקופת זכויות האזרח. (כל השחקנים בוורמונט היו לבנים, אבל בעלי העליונות הלבנה בדרום השתמשו בסיפור כדי לבכות שהם נבחרו בצורה לא הוגנת על רצח ההמון של גברים שחורים.) הסיפור התפשט ברחבי העולם, אפילו הרוויח מאמר במגזין "לייף". אורוויל גיבסון היה חקלאי חלב מצליח שהיה לו אויבים רבים בקהילה של ניוברי. "אתה יכול ללכת לכל מקום, רחוק למדי, ואם אתה אומר שאתה מניוברי הם יעלו את זה", אמרה אלינור פלאסי, בת 72, שהייתה קשורה לגיבסון בנישואין. שני גברים הועמדו מאוחר יותר למשפט אך שניהם זוכו. אז מה באמת קרה? השופט סטיבן מרטין, שהיה עורך דין חדש ב-1960 עזר לייצג את אחד הנאשמים, פרסם לאחרונה ספר שבו הוא טוען כי אורוויל גיבסון הרג את עצמו, עם כמה חוכמה וקושי, בניסיון מוצלח לרוב לנקום בשכניו על ידי הטלת האשמה עליהם. ב"נקמתו של אורוויל: אנטומיה של התאבדות", מרטין טוען שג'יבסון, שבור על ידי האישום הפלילי שהוא עמד בפני בהכותו של האיש שכר, ועל ידי העוינות שהיה לו...
חקלאי חלב משגשג אך לא פופולרי אורוויל גיבסון נעלם בשעות המוקדמות של ערב השנה החדשה 1957 - גופתו הוצגה מאוחר יותר מהנהר. המקרה נותר לא פתור, אבל זה מקובל שאספסוף קשר אותו וזרק אותו לתא המטען של המכונית, שם הוא נחנק, ואז זרק את הגופה לנהר. האספסוף לכאורה כועס על ידי שמועות כי גיבסון הכה את האיש הזקן שכרו. תיאוריה חדשה טוענת שהוא הרג את עצמו, עם כמה חוכמה וקושי, בניסיון לנקום בשכניו על ידי הטלת האשמה עליהם.