כתוב המשך לפרק זה - צ'ארלס העשירי מת בפברואר 1660. שלושה חודשים לאחר מכן, הסכם קופנהגן סיים את המלחמה. בנו של צ'ארלס ויורשו, צ'ארלס ה-11, היה בן חמש בלבד כאשר אביו נפטר, כך שמועצת נשיאות בראשות המלכה האמא הדוויג אליאונורה קיבלה את השלטון עד שהגיע לגיל הבגרות. שוודיה הייתה קרובה לשליטה על הסחר בבלטיקה, אבל המלחמה חשפה את הצורך למנוע את היווצרות הברית האנטי-שבדית החזקה שכללה את דנמרק. היו כמה הצלחות במדיניות החוץ, בעיקר ברית השלישית האנטי-צרפתית של אנגליה, שוודיה והרפובליקה ההולנדית. בתחילת 1672, שוודיה שיפרה את יחסיה עם צרפת מספיק כדי ליצור ברית. באותה שנה, המלך לואי ה -14 תקף את הרפובליקה ההולנדית, ובשנת 1674 שוודיה הייתה תחת לחץ להצטרף למלחמה על ידי תקיפת בעלות הברית הגרמניות הצפוניות של הרפובליקה. צרפת הבטיחה לשלם לשוודיה תשלומי מלחמה נחוצים מאוד בתנאי שהיא תפעיל כוח על ברנדנבורג. צבא שוודי בן 22,000 איש תחת פיקודו של קרל גוסטב ורנגל התקדם לברנדנבורג בדצמבר 1674 וסבל תבוסה טקטית קלה בקרב פרהבלין
ביוני 1675. אף על פי שלא הייתה משמעותית מבחינה צבאית, התבוסה קלקלה את המוניטין של כמעט חסינות שהנשק השוודי נהנה ממנו מאז מלחמת השלושים. זה העצים את אויבי שוודיה, ובספטמבר 1675 דנמרק, הרפובליקה ההולנדית והאימפריה הרומית הקדושה היו במלחמה עם שוודיה וצרפת.