היא חזרה לאנגליה לאחר ארבע שנים באיטליה ובדרום אפריקה, והעבודה שלה הוצגה וקיבלה קבלה חיובית בתערוכות האקדמיה המלכותית לאמנויות. לאחר שעברה לארצות הברית עם בעלה, ניקולס הציגה את עבודותיה בחברה של אמנים אמריקאים. היא הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות היפות ובבניין הנשים.
בתערוכה הקולומביאנית העולמית של 1893 בשיקגו, אילינוי. היא קיבלה פרסים באירופה ובארצות הברית, כולל ביריד העולם בשיקגו, מדליית כסף בבוסטון בשנת 1885 עבור "אור שמש ונציאני", ומדליית זהב באגודת האמנות האמריקנית בניו יורק עבור "הפעמונים הערביים האלה". מלבד היריד העולמי בשיקגו, ניקולס זכה במדליות בתערוכות רבות בין 1893 ל-1904. היא העדיפה לעבוד בשמנים וזכתה בכבוד הגבוה ביותר עבור ציורי השמן שלה. לאחר שחי בעיר במשך שמונה שנים, היא תוארה כ"אחת האמניות הידועות ביותר של ניו יורק".