התייחסו לקטע הבא ואז ענו על השאלה שאחריו באותה שפה כמו הקטע:  מעבר: מהשלבים המוקדמים של הקריירה שלו, קסגרנדה החל לערבב ארכיטקטורה עם תחומים אחרים של אמנות ומדע, עם סדרה של התקנות ארכיטקטוניות מודעות אקולוגית ברחבי העולם. לאחר שהגיעו לגמר בתחרות הארכיטקטורה המתעוררת של המגזין הבריטי Architectural Review (1999) הוזמנו מרקו קסגרנדה ושותפו של אז סאמי רינטלה לבינאלה של ונציה 2000. כתב הניו יורק טיימס בחר את הפרויקט שלהם "60 דקה אדם" כמו המועדף האישי שלו ביאנלה. בפרויקט, Casagrande & Rintala שתלו על יער אלון בסירה נטושה על גבי 60 דקות של פסולת אנושית מופסת שנוצרה ע"י העיר ונציה. עבודתו הארכיטקטונית של קסגרנדה כוללת את תחומי האדריכלות, תכנון עירוני וסביבתי, אמנות סביבתית, קרקסים ודיסציפלינות אמנותיות אחרות. בחיפוש אחר אדריכלות תת-מודעת, מציאות אמיתית וקשר בין האדם המודרני לטבע. הוא מאמין שאיש לא צריך להיות עיוור על ידי לחץ, סביבת הכלכלה, הגישה באינטרנט לבידור או מידע. מה שאמיתי הוא בעל ערך. עבודותיו של קסגרנדה והוראתו נעו בחופשיות בין אדריכלות, עיצוב עירוני וסביבתי ומדע, אמנות סביבתית וקרקס, שהופכים את המחשבה האדריכלית של קומדיה דלארכיטקטורה, חזון רחב של סביבת האדם הבנויה הקשורה לדרמה חברתית ומודעות סביבתית. אין מציאות אחרת מלבד הטבע. קסגרנדה היה מועמד לפרופסור לתכנון עירוני אקולוגי באוניברסיטת טמקנג שבטייוואן לאחר פרויקט Treasure Hill, שבו קסגרנדה הפך את ההתיישבות הבלתי חוקית של חקלאים עירוניים למעבדה ניסיונית של אורבניזם סביבתי. לתיקון היו תגובות מעורבות מהקהילה. בשנת 2017 הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת ENSAV: École Nationale Supérieure d'Architecture de Versailles.  שאלה: קסגרנדה מאמין שאנשים מודרניים עיוורים על ידי מה?
לחץ, סביבת הכלכלה, גישה מקוונת לבידור או למידע