בקיצור, אין גוף חומרי שיכול לתפוס או לעקוף דופק אור. אין השפעה של אירוע A יכולה להגיע למקום אחר X לפני שהאור נשלח מ-A ל-X. כתוצאה מכך, חקר כל קווי העולם של האור (גיאודטיקה אפסית) מביא למידע מרכזי על המבנה הסיבתי של חלל-זמן. מבנה זה יכול להיות מוצג באמצעות תרשימות פנרוזה-קרטר שבהן אזורים גדולים אינסופיים של חלל ומרווחי זמן אינסופיים מתכווצים ("מתכווצים") כדי להתאים למפה סופית, בעוד האור עדיין נעים לאורך דיאגונלים כמו בתרשימות סטנדרטיות של חלל-זמן. מודע לחשיבות של מבנה סיבתי, רוג'ר פנרוזה ואחרים פיתחו את מה שידוע כגיאומטריה גלובלית. בגיאומטריה גלובלית, המחקר של אובייקט מסוים אינו אחד (או אחד) מפתרונות משפחת איינשטיין.
A עד X