תנועות פופולריות שדרשו "אנוסיס" (ההשתלבות של שטחים מגוונים מאוכלסים יווניים במדינה יוונית גדולה יותר) הובילו להצטרפות של כרתים (1912), איי יוני (1864) ודודקנז (1947). קריאות ל"אנוסיס" היו גם מאפיין של הפוליטיקה הקפריטית בתקופת השלטון הבריטי בקפריסין. במהלך שנות הבין-מלחמות המורכבות, חלק מהלאומנים היווניים ראו את האלבנים הנוצרים האורתודוקסיים, את הארומנים ואת הבולגריים כקהילות שניתן היה ליישב אותם לתוך האומה היוונית. האירדנטיזם היווני, "רעיון מגאלי" סבל מכשל במלחמת יוון-טורקיה (1919<unk>1922) וברצח העם היווני
אני לא יודע. מאז, היחסים היווניים-טורקיים מאופיינים במתיחות בין הלאומיות היוונית והטורקית, שהגיעה לשיאה בפלישה הטורקית לקפריסין (1974).