ב-1937, וואנג הוביל את יחידתו בקרב על שנגחאי. מפקד הגדוד שלו היה ז'אנג לינג פו, אותו הוא בדיוק שחרר מהכלא. בסוף נובמבר, הצבא הסיני הפסיד בקרב על שנגחאי והצבא היפני באזור מרכז סין תחת גנרל איוואן מאטסוי התקדם לעבר נאנקינג. במהלך הקרב על נאנג'ינג, הדיוויזיה ה-51 של וואנג סבלה מפציעים כבדים והגנרל הטאנג שנגג'י, המפקד העליון שלו, נמלט מהעיר מבלי להודיע לו ולמפקדים הבכירים האחרים. וואנג בקושי נמלט מהעיר ורק 3,000 חיילים תחת פיקודו הצליחו לפרוץ מההתקפה היפנית. ב-1938 הוא השתתף בקרב על לאנפנג כדי להילחם נגד הדיוויזיה היפנית ה-14 (צבא יפן הקיסרי) בראשותו של הגנרל קנג'י דוהרה, אחד ממנהיגי תקרית מנצ'וריה. הכישלון להדוף את ההתקפות היפניות הוביל גם את הממשלה הלאומנית לפתוח סכרים בנהר הצהוב, מה שגרם לשריפה בנהר הצהוב ב-1938.
אני לא יודע. במהלך קרב ונג'ילינג, היחידה של וואנג נלחמה בניסיונות היפנים לפרוץ מהקיפה הסינית, שבה דיוויזיה 106 (צבא יפן הקיסרי) תחת מפקד הגנרל ג'ונרוקורו מאטסואורה כמעט הושמדה. ב-1939, וונג הוביל את יחידתו להשתתף בקרב נאנצ'אנג, אך הכוחות הסיניים לא הצליחו להחזיק בעיר. ואנג, עם זאת, הבחין בעצמו במהלך קרב צ'אנגשה וקידמו אותו לפיקוד על הקורפוס ה-74. תחת פיקודו הפך הקורפוס ה-74 לאחת יחידות האליטה של כוחות הממשלה הסינית ונלחם כמעט בכל עימות בתקופה הנותרת של המלחמה. עד סוף המלחמה, גנרל וואנג הועבר לפיקוד על צבא האזור הרביעי והפך לחבר בוועדת המרכז של הקומאנט.