סיכום המאמר:  באמצעות עבודתו באופנה, אריק שנאקןברג נמשך לסגנון האמריקני הקלאסי שזכה להתחדשות בעשור האחרון. מחיר הבגדים המיוצרים באמריקה הרתיע אותו: חולצות טי בסיסיות עם צוואר צוות החל מ-50 דולר, ג'ינס ג'ינס לא מעוטר במחיר של 250 דולר ומעלה, כפתורים באוקספורד שנחתכו ופורטים בלוס אנג'לס בשווי 150-300 דולר. "זה העיצוב הקל שרוב הגברים נראים טוב לבוש, אבל זה לא באמת קרה לאף אחד חוץ מנקודת המחיר הגבוהה יותר", אמר שנקנברג. כדי לסייע לצמצם את הפער, שנאקןברג ושכנה בלוס אנג'לס, סאשה קוהן, הקימו עסק במטרה להוריד את המחסום לאופנה "מתוצרת בארה"ב". באק מייסון פועל מאז סוף 2013, ומציע אוסף ממוקד של בגדים אמריקאים. המחירים נעים בין 24 דולר לחולצה ל-155 דולר לג'ינס היקר ביותר שלה, בערך 25 עד 50 אחוז פחות מאשר מותגים דומים שמגדירים את התווית "made in USA". איך הם שומרים על עלויות נמוכות? על ידי התמקדות רק בכמה פריטים ולסלק את המתווך כך שהם יכולים למכור ישירות ללקוחות דרך האתר שלהם וחנות בונציה, קליפורניה, הם אומרים. בעזרת האינטרנט והתקשורת החברתית, הם הצליחו לבנות את המותג שלהם ולמצוא קהל ללא עזרת רשתות או חנויות מכולות. "זה לא היה הגיוני עבורנו לא לעשות את זה ככה", קוהן אמר. "אולי אנחנו תמימים או לא חושבים כמו מנהל עסקים מסורתי, אבל אני לא רואה איך היינו יכולים להתחיל את זה בדרך אחרת". מותגים שמוכרים ישירות ללקוחות אינם דבר חדש בקמעונאות, וזה עדיין הימור גדול לרוב. מתווכים מסורתיים כמו חנויות גדולות, רשתות ובוטיקים מסייעים לגיטימציה של מותגים ולחשוף אותם לצרכנים מהר יותר מאשר מותגים עשויים להיות מסוגלים לבנות בסיסי מעריצים משלהם. אבל כמה עסקים קטנים מוצאים את העלות של חשיפה זו כבדה מדי. על ידי מכירה ישירה לצרכנים, מותגים להגדיל את הרווחים שלהם, שליטה במלאי על בסיס התחזיות שלהם ולא צריך לדאוג...
מותגי בגדים אמריקאיים מנסים לחתוך את המתווך, למכור ישירות לצרכנים. היתרונות כוללים שוליים קטנים שיכולים להוריד את המחירים לצרכנים. המדיה החברתית מקלה על מציאת לקוחות, אבל זה עדיין קרב קשה.