הוא גם עבד על ההיסטוריה של עיר הולדתו, ופרסם את מחקריו בשמונה כרכים: "Il lago maggiore Stresa e le isole Borromeo" (פרטו, 1875<unk>78); "Memorie storiche di Borgomanero e del suo mandamento" (1859; מהדורת 2, 1880); "Adria e le sue antiche epigrafi illustrate" (פרטו, 1888); "La provincia romana dell' Ossola ossia delle Alpe Atreziane" (פרטו 1892). כל עבודות אלה נאספו בסדרה של "Opere varie" (11 כרכים, פראטו, 1875-92), אשר מכילה גם זיכרונות רבים של עתיקות ולקסיקוגרפיה, הידוע ביותר הוא "Della distinzione tra i Britanni o Brittonnni dell' Isola e i Britanni o Brittonni del continente", (מודנה, 1867-72). לדברי דה ויט, השם בריטניה ניתן לארמוריקה משום שחלק מהבריטונים התיישבו שם בתקופת יוליוס קיסר, באים מהגדה המזרחית של הריין. אלה היו בוודאי הבריטים, בעוד תושבי האי היו בוודאי הבריטים. בלבול של שמות צץ לאחר מכן. עם זאת, תיאוריה זו לא התקבלה על ידי חוקרים. עבודת מחקר נוספת (1873<unk>74 ו-1881), הנוגעת לכביש הפלישה לקמברי, ובאתר קרב אקווה סקסטיה
, גם עורר מחלוקת.