הוא חזר ל"חצים", שהקימו חבילה מרשימה, כולל מנועי סופר-טק, מגרש נקי עם מהירות טובה בקו ישר ומספר גדול של נותני חסות. המכונית הוכיחה כי היא לא אמינה, אך המהירות שלה אפשרה לפורסטפן ולחברו לקבוצה פדרו דה לה רוזה להתחרות עם המנהיגים המובילים בכמה מסלולים (אם כי חלקית בשל מיכל הדלק הקטן של העיצוב, כלומר המכוניות היו לעתים קרובות קלות יותר מאשר יריבותיהן). במירוץ השני שלו בחזרה ב
באינטרלאגוס הוא רץ במקום השישי לפני שהסתובב בגלל כאב צוואר שנגרם על ידי חוסר זמן מושב לאחרונה. בגראנד פרי הקנדי רטוב/יבש, הוא נהג בצורה מצוינת בשלבים המאוחרים כדי לעבור למקום החמישי החזק ולקבל את הנקודות הראשונות שלו מאז 1996. לאחר תאונות הפינה הראשונות באוסטריה, דה לה רוזה וורסטפן היו במקום הרביעי והחמישי, אך בעיות מכניות גרמו לשניהם לצאת מהמרוץ. וורסטאפן ישיג רק פעם אחת נוספת, מקום רביעי חזק במונזה.