כשעובד ב-NRC בארה"ב, אקלסטון טען כי כדי למזער את הדאגה הציבורית ואת ההתנגדות, ניהול NRC בכוונה הטעה את הציבור על ידי דחיית בעיות חשובות של בטיחות גרעינית וסביבתית. בפרט, אקלסטון טען כי הערכות NRC על הסיכון הנובע מתאונה גרעינית, כגון התמוטטות בקנה מידה מלא, היו כל כך קטנות שהסוכנות יכלה לדחות את הנושא מהניתוח EIS שלה. באמצעות "בדיקת חוסר ודאות סיכון". אקלסטון הגיע למסקנה שהטענה הרקיבה כזו הייתה בלתי אחראית מבחינה מדעית, במיוחד בהתחשב באי של שלושה מיילים
תאונות צ'רנוביל ופוקושימה. הוא הגיע למסקנה נוספת כי הנהלת NRC הסתירה את הסיכון האמיתי שהוצג לאומה, באופן כללי, על ידי התעלמות מאחת הדרישות הבסיסיות של EIS להערכת הסיכון המצטבר של תאונה גרעינית גדולה; בפרט, הוא האשים את הנהלת NRC שהפחית בכוונה את הסיכון האמיתי שהוצג על ידי יותר מ 100 כורים גרעיניים הפועלים בכמעט שתי סדרות של גודל (100 פעמים). צוות כוח גרעיני מיוחד של המחוקקים של מדינת וושינגטון אישר את הממצאים שלו בחלק מהדו"ח הסופי שלהם שכותרתו "האם NRC לא מתייחס לתוצאות של תאונה חמורה ב- EIS עבור רישוי מחדש?" (ספטמבר 24, 2014)