סיכום המאמר:  ביום רטוב בווייט הארט ליין, לפני יותר מחמישים שנה, התאספנו כדי לדווח על דייב מקיי שחזר אחרי שבירת רגל. עמדנו להיות עדים להוכחה מדהימה של מה שרבים מאתנו האמינו, שמקיי היה האיש הקשוח מכולם בעידן של כדורגלנים שהתקפו כמו טנקים. השחקן הנמוך, החזק והעוצמתי שזכה להוקרה בפולקלור של הספורס כ"דופק הלב" של הקבוצה הראשונה שזכתה באליפות הליגה ובכוס האף-איי כפול לאחר מלחמת העולם השנייה, סבל משבר ברגל שמאל בהתנגשות עם נואל קנטוול של מנצ'סטר יונייטד באולד טרפורד. התמונה האיקונית של דייב מקיי מתעמת עם בילי ברמנר מלידס באוגוסט 1966. מייק סאמרבי מנצ'סטר סיטי תופס את מאקיי במהלך משחק של דיוויזיה אחת ב-1968. מקי בתמונה במהלך אימון בווייט הארט ליין של טוטנהם ב-1967. מקיי זכה בגביע ה-FA עם טוטנהאם בשלוש הזדמנויות - בשנת 1961, 1962 ו-1967. מאקיי הוא כתר על ידי ג'ימי רוברטסון (מימין) לאחר שספרס ניצחה את צ'לסי 2-1 בגמר גביע ה-אף-איי 1967. המאמן של טוטנהם ביל ניקולסון עם שחקנים כמו קליף ג'ונס, ג'ימי גריבס, מקיי, פול שומרק וסטיבן פיט בשנת 1965. מקיי רץ במעלה המדרגות בווייט הארט ליין כשהוא נלחם בדרך חזרה משבר ברגל כפולה. זו הייתה פציעה קשה ומורכבת, וזה היה תשעה חודשים לפני שחזר, במשחק חילוף נגד שרוזברי. באופן טיפוסי, מקיי הלך רועד בכדור. למרבה הפחד שלנו, היה קול של סדק. הוא עדיין קם, אבל המאמן מיהר, הביט במהירות ואמר לו בלב שבור שהרגל שוב נשברה. הכאב בטח היה נורא, אבל מקיי התעקש לבדוק את האבחנה באופן אישי. הוא דרס את רגלו על הקרקע ורק כשהעצם השבורה יצאה מהגרב הדם שלו הוא קיבל שהוא לא יכול להמשיך לשחק. אפילו אז הוא דחף את המשא והלך, מנסה לא לקפוץ. "לעולם אל תראה שאתה פגוע", הוא גמגם כשהם מיהרו לקחת אותו לבית החולים. זו לא הייתה הפעם הראשונה ששמענו אותו אומר את זה. זו הייתה המנטרה שלו. מקיי ריחם...
מאקיי, האכיף הסקוטי של הזכייה הכפולה של הספרס ב-1961, נפטר בגיל 80. חצי הכנף החזק היה ידוע כ"דופק הלב" של טוטנהאם. הוא מעולם לא נמנע מלהתעסק והיה לו מוניטין של איש קשוח. מקיי זכרו הכי טוב על ידי תמונה איקוני לתפוס בילי ברמן. אבל הוא היה גם שחקן משכיל ומשפיע שזכה במדליות רבות.