סיכום המאמר:  הנה הסצנה: בעלי טוני חולה נואשות ואני יושב ליד מיטתו בבית החולים. הוא היה חולה במשך שבועות ובשלב אחד נאמר לי שהוא היה צפוי למות. הוא עכשיו מתוך תרדמת ולא יותר, תודה לאל, אחד מעשר האנשים החולים ביותר בבית החולים הוראה עצום. אבל עדיין אף אחד לא יודע מה לא בסדר איתו. הוא הועבר ממחלקה לטיפול נמרץ לחדר קטן כאשר פתאום יועץ יורד. שרה פוט אומרת שכאשר עם בעלה החולה טוני בבית החולים יועץ עם שפת גוף עוינת התפרץ פנימה והחל לדבר אליהם כפי שהיא נתנה את האבחנה. היא מתפרצת דרך הדלת, ואחריה חצי תריסר מהצעירים שלה, אשר מתאספים סביב המיטה ומחכים שהיא תדבר. אף אחד לא בספק מי האחראי. היא לא מדברת אלינו, אלא אלינו, כמו איזה גלגול מחדש של המפלצתי סר לאנסלוט ספראט (שמשחק על ידי ג'יימס רוברטסון ג'סטיס) מסרטים של "דוקטור בבית". רק שזה לא מצחיק. טוני היה בבית החולים במשך יותר מחודש, אבל איך או למה הוא חלה כל כך פתאום אף אחד לא באמת יודע. רגע אחד תהיתי אם הוא פשוט חלה בשפעת גברים; רגע לאחר מכן הוא היה בהזיות עם חום וכאבי בטן נוראיים, והובל לבית החולים באמבולנס. רק 48 שעות לאחר מכן, הוא היה בתרדמת הנגרמת על-ידי תרופות עם ספסיס, מצב מסוכן לחיים שנגרם על-ידי זיהום, האיברים שלו נפלו אחד אחרי השני. כשהוא התקבל, הסימפטומים שלו הציעו דלקת בלבלב - שבו הלבלב הופך דלקת. אני רוצה לדעת אם הרופאים יודעים מה גרם לגופו ליפול חופשי. שרה ליוותה את טוני כשהוא נלקח לבית החולים באמבולנס, וזמן קצר לאחר מכן היה בתרדמת הנגרמת על ידי סמים עם ספסיס. אז, כשאני מסתכל על הים של פרצופים, אני שואל: 'האם זה היה דלקת הלבלב שהחלה בזה?' אני נשאר יושב, כי אם אני עומד, טוני - שאינו מסוגל לדבר בעצמו כי יש לו צינור בצינור הנשימה שלו - ירגיש אפילו יותר חסר אונים. "כן", אומר היועץ בגאווה, "הוא הופיע עם תסמינים דומים". "אבל זה היה...
שרה פוט אומרת שהיועץ דיבר עליה ועל בעלה החולה. 'שפת הגוף העוינת' שלה הייתה 'לומר לי לשתוק ולדעת את מקומי' הוא אומר שדומה לכל קרובי משפחה, מה שהיא הייתה צריכה זה חסד ותמיכה.