השלים את המשפט הבא: בשנת 221 לפנה"ס, ינג ג'נג, שהיה מלך צ'ין באותה עת, הכריז על עצמו "שי הוואנגדי" (始皇帝), שמשמעותו "קיסר ראשון". "הואנגדי" מורכב מ"הואנג" ("אוגוסט אחד", 皇) ו"די" ("מלך חכם", 帝), ונוגע לקיסרים חכמים אגדיים / מיתולוגיים שחיו כמה אלפי שנים קודם לכן, מהם שלושה היו "הואנג" וחמישה היו "די". כך ז'נג הפך לצ'ין שי-הואנג, ביטל את המערכת שבה התארים "הואנג" / "די" היו שמורים למלכים מתים ו / או מיתולוגיים. מאז, התואר "מלך" הפך לתואר בדרגה נמוכה יותר, ומאוחר יותר מחולק לשני דרגות. אף על פי שלא היה פופולרי, התואר 王 "וואנג" (מלך או נסיך) עדיין שימש על ידי מלכים ושושלות רבות בסין עד
טייפינגים במאה ה-19. 王 מבוטא "vương" בווייטנאמית, "ō" ביפנית, ו"וואנג" בקוריאנית.