סיכום המאמר:  התקף הצחוק יכול לפעמים להופיע ברגעים מוזרים ביותר. בין אם זה במהלך נאום או בפגישה, צחוק חסר אונים הוא אחת התנהגויותינו החזקות ביותר, על פי מדענית המוח סופי סקוט. בהרצאה של טד לאחרונה בוונקובר, פרופסור סקוט חשף שהצחוק לעתים קרובות לא קשור לערך הקומדי, אלא למערכות היחסים שלנו עם אחרים. הצחוק משמש לעתים קרובות ככלי לקשר חברתי ולא בתגובה למשהו שיש לו ערך קומי, על פי פרופסור סופי סקוט מאוניברסיטת UCL. בתמונה נמצאים ראש הממשלה דייוויד קמרון ונשיא ארה"ב ברק אובמה במהלך משחק כדורסל. לדברי דיוויד רובסון ב-BBC עתיד, המחקר של סקוט על אנשים בנמביה חשף כי צחוק הוא מנגנון תרבותי מרכזי המסייע לקשר חברתי. כשסקוט ביקש מאנשי נאמיביה ילידים ואנשי אנגליה להקשיב להקלטות אחד של השני ולתאר את הרגשות, הצחוק היה הכי מזוהה. "אנשים באמת חושבים שהם בעיקר צוחקים על הבדיחות של אנשים אחרים, אבל בתוך שיחה, האדם שצוחק הכי הרבה בכל רגע הוא האדם שמדבר", היא אמרה ל-BBC. המחקר הנוכחי של פרופסור מאוניברסיטת קולג' לונדון נועד להבחין בין צחוק מזויף בשיחה, לבין צחוק לא מרצון. היא ערכה סריקות מוח על מתנדבים שהקשיבו לביטויים של גועל, צחוק בטן אמיתי וצחוק מזויף מציאותי. הצחוק מפעיל את אזורי המראה במוח שמחקים פעולות של אחרים, והיא אומרת שזו הסיבה לכך שצחוק יכול להיות מדבק כל כך. עד כה, המחקר שלה מצא כי מתנדבים היו כמעט תמיד מסוגלים לזהות צחוק מזויף. היא גם גילתה שהצלילים פחות אותנטיים יותר באף, והצחוק הבטן אף פעם לא מגיע דרך האף. חוקרים מאוניברסיטת מדינת אינדיאנה מצאו כי עם צחוק ניתן להגביר את המערכת החיסונית עד 40 אחוז. המחקר בחן 33 נשים בריאות. חצי מהנשים צפו בסרטון קומי ביחד, בעוד שאר הנשים צפו בסרטון משעמם על תיירות. כאשר...
פרופסור סופי סקוט אומרת שצחוק לעתים קרובות לא קשור לערך קומי. בשיחה, האדם שצוחק הכי הרבה הוא בדרך כלל זה שמדבר. אנשים נוטים לצחוק פי 30 יותר אם הם עם מישהו אחר. זה גם מפעיל את אזור המראה במוח, מה שמסביר למה זה מדבק.