סיכום המאמר:  מולקולות דנ"א המופקקות מזרע דגים משמשות לפיתוח סוגים חדשים של חומרים דוחקים להבות. מדענים גילו לאחרונה ש-DNA עמיד מאוד לשריפה. בסדרת ניסויים, החוקרים כיסו בד את הדנ"א מחיידק זרע של דגי הארינג וגילו שהוא הופך לחומר דומה לקרמיקה כאשר הוא חשוף לחום קיצוני. כותנה שכבה עם מולקולות DNA מתנגדת לשרוף כמו חומר הגנטי יוצר שכבה קרמיקה כמו על הבד, מוצג בתמונה התחתונה בתמונה לעיל, בעוד כותנה לא מטופלת ישרוף בקלות (מעלה) הקצף הזה כמו פחם עוזר למנוע את הלהבות מלהתלקח על החומר. החוקרים שמאחורי העבודה מאמינים ש-DNA יכול לספק דרך טבעית וידידותית לסביבה להגן על הבדים מפני אש. דנ"א נחשב לחומר עדין ונוזל בקלות. עם זאת, בשנים האחרונות, מדענים גילו שהוא יכול לשרוד את התנאים הקשים של החלל ואפילו את החום של הכניסה חזרה. מדענים שהחברו חוטים כפולים קטנים של דנ"א לכיסוי החיצוני של טיל אמרו שהם "היו מופתעים לחלוטין" כאשר יותר ממחצית הדגימות נשארו ללא פגע. זאת למרות הטמפרטורות שעלו ליותר מ-1,000 מעלות צלזיוס במהלך הטיסה הקצרה לחלל תת-מסלולי וחזרה, וזה מעלה את האפשרות של מולקולות חיים חוצניות שהגיעו לכדור הארץ מהחלל. המשימה תת-מסלולית של טקסוס-49 שוגרה מהבסיס האירופי של אסראנג' בקירונה, צפון שוודיה, והייתה אמורה במקור לחקור את השפעת הכבידה על הגנים של תאים אנושיים שנשאו בתוך הטיל. אבל מדענים החליטו, בנוסף, לבחון את ההשפעות של מסע בחלל על DNA כאשר נשא בשלוש עמדות על הקליפה החיצונית של הטיל - וגילו שהוא שרד. כיום חומרים רבים, כולל רהיטים, כגון ספות, מכוסים בחומרים כימיים דוחקים להבה, שנמצאו כי הם מצטברים בסביבה וקשורים לעקרון של אי פוריות, סרטן וחלות מלידה. פרופסור ג'וליו Malucelli, מדען חומרים ב...
חוקרים באוניברסיטה הפוליטכנית של טורינו משתמשים בדנ"א שהופק מתאי זרע של דגי הארינג כדי לפתח סוגים חדשים של חומרים דוחה להבה. הם מצאו דנ"א יוצר שכבת מגן כאשר מחומם כי מתנגד אש. הדנ"א מתפרק לקצף שמתפוגג לחומר דמוי קרמיקה. מדענים מאמינים שזה יכול ליצור חומרי דחיית להבה ידידותיים לסביבה. אלה יכולים לשמש כדי להגן על בדים, רהיטים ופלסטיק מפני אש.