כתוב המשך לפרק זה - לאחר הבחירות הנשיאותיות האיראניות במחלוקת ביוני 2009
, אובמה גינה את האכיפה של ממשלת איראן על האופוזיציה התנועה הירוקה של איראן, קבוצה של מפגינים פרו-דמוקרטיים. ב-15 ביוני 2009, תומכיו של מוסאווי ערכו את ההפגנות הגדולות ביותר מאז המהפכה של 1979. אובמה הצהיר: "אנו מכבדים את הריבונות האיראנית ורוצים להימנע מארה"ב להיות הנושא בתוך איראן, אבל "אני מוטרד עמוקות מהאלימות שראיתי בטלוויזיה. אני חושב שהתהליך הדמוקרטי - חופש הדיבור, היכולת של אנשים לחלוק בשלום - כל אלה הם ערכים אוניברסליים וצריך לכבד". לאחר יותר אלימות הכוונה למפגינים, אובמה הצהיר: "ארה"ב והקהילה הבינלאומית נחרדו וזועזעים מהאיומים, הרביצות והמעצרים של הימים האחרונים" והוציאו גינוי חזק של "מעשים לא צודקים אלה". כמה מבקרים, כולל יריבו במסע הבחירות לנשיאות 2012, מיט רומני, האשימו את אובמה, ואמרו שהוא היה צריך לעשות יותר כדי לתמוך בתנועה הירוקה. אחרים לא הסכימו, ציינו כי התנועה הירוקה לא זקוקה או רוצה תמיכה זרה ישירה, וטענו כי תמיכה ישירה של ארה"ב באופוזיציה האיראנית עשויה "לערער את אמינותה, ואולי אפילו לתת אמון לטענת הממשלה כי התנועה היא מזימה בהשראה זרה שתגנב מאיראן את עצמאותה".