כתוב המשך לקטע זה - במהלך מלחמות נפוליאון, הדוכסות של ורשה העלה ייצוגים אולאן. הפולנים ששימשו בצבא הצרפתי כללו את לגיון ויסטלה ואת גדוד הפרשים הקל הפולני הראשון של המשמר הקיסרי. החמושים של המשמר הקיסרי היו חמושים ברובים, חרבות ואקדחים. החמושים של חיל המשלחת הפולני, שנלחם לצד הצרפתים בספרד ובגרמניה, הפכו את הפופולריות של המודל הפולני של פרשים קלים. לאחר קרב סומוזירה
נפוליאון אמר שפרש פולני אחד שווה עשרה חיילים צרפתים. צ'באל-לג'ר, יחידות פרשים קלים צרפתיות מהמאה ה-16 עד 1815, נוסדו מחדש על פי האולנים. בעקבות הסכם טילזיט ב-1807, גדודי החנית המכונים אולאן הוחזרו לשירות הפרוסי. בהתחלה, הם היו רק שלושה. לאחר מלחמת הקואליציה השישית, גדודי אולאן הוקמו מתוך חיל החופשי של לוטזו, חיל החופשי של שיל, מתנדבי ברמן ו- Hellwig's Streifkorps.