כתוב המשך לפרק זה - בתגובה לאירועים הפוליטיים ולאווירה הסוערת יותר של 1968, הביטלס הוציאו את "המהפכה", שבקריתה לנון דגל סדר יום פסיפיסטי על פני עימות אלים. השיר עורר את הדיון העמוק הראשון בנוגע לקשר בין מוזיקה רוק ופוליטיקה, שם קודם לכן עיתונאים מוזיקליים ורדיקלים פוליטיים בארה"ב ראו בעיקר את תחומיהם בהתאם בידוד. עמדתו של לנון גרמה לביקורת כבדה מצד סופרי השמאל החדש, שכן שחרור הסינגל התגלם עם הכניעה האלימה של מפגיני מלחמת וייטנאם בוועידה הלאומית הדמוקרטית בשיקגו, וגינוי במערב של הפלישה של הסובייטים לצ'כוסלובקיה.
והרסיסה של הניסיונות להציג שם רפורמות דמוקרטיות. עם המסר האוניברסלי יותר שלו, "היי ג'וד" של מקארטני, הצד הא-א של הסינגל, אומץ כמנון על ידי אזרחי צ'כיה במאבק שלהם. "הביטלס" הותקפו באופן דומה על ידי השמאל הקיצוני. בעוד שהתרבות המנוגדת אימצה את "Piggies" כאמנון נגד הממסד, רדיקלים רבים ראו את השימוש של הלהקה בפרודיה ובסאטירה לאורך כל האלבום כראיה להתנתקותם מהנושאים הפוליטיים הדחופים.