לפני עצמאותה באוקטובר 1953, לאוס חסרה כמעט לחלוטין מערכת של בתי ספר צבאיים מקצועיים <unk> קצינים, קצינים לא פקודתיים (NCO) ובתי ספר לאנשי סגל, וכן בתי ספר להכשרה טכניים וענפים <unk> עבור הכוחות המזוינים שלה, והתבססה במידה רבה על סיוע זר להכשרת אנשי הצבא שלה. החל משנות החמישים המוקדמות של המאה ה-20, נשלחו קצינים לאוטיים ואנשי צבא נבחרים לחו"ל כדי ללמוד בקורסים מיוחדים ובבתי ספר מתקדמים, והפרקטיקה הזו נמשכה לאורך שנות השישים והשבעים המוקדמות. עם זאת, תשתית אימונים ילידית קטנה (בהתחלה מנוהלת אך ורק על ידי הצרפתים) החלה להצטבר בהדרגה במהלך השנים האחרונות של מלחמת הודו סין הראשונה, וכשהמלחמת האזרחים בלאוטי
התקדמה, היא התרחבה בעזרת תוכניות הסיוע האמריקאיות, עם רוב ההכשרה מתבצעת על ידי יועצים אמריקאים.