כתוב המשך לפרק זה - לאחר הפלישה המונגולית של רוס קייב
ההיסטוריות של העם הרוסי והאוקראיני החלו להתרחק. הראשון, לאחר שהצליח לאחד את כל שרידי המחוזות הצפוניים של רוס, התנפח למדינה רוסית חזקה. האחרון היה תחת שליטה של הדוכסות הגדולה של ליטא, ואחריו של הפולין-ליטא. בתוך הקומנוולטה, הקוזקים הצפורים המילטינטיים סירבו לפולניזציה, ולעתים קרובות התנגשו עם ממשלת הקומנוולטה, שנשלטה על ידי האצולה הפולנית. אי-שקט בקרב הקוזקים גרם להם להתמרד נגד הקומנוולטה ולבקש איחוד עם רוסיה, שבה הם חלקו חלק גדול מתרבותם, שפתם ודתם, אשר בסופו של דבר פורמלי באמצעות הסכם פריאסלאב בשנת 1654. מאמצע המאה ה-17 אוקראינה נספגה בהדרגה לאימפריה הרוסית, שהושלמה בסוף המאה ה-18 עם חלוקת פולין. זמן קצר לאחר מכן, בסוף המאה ה-18, הצבא הקוזאקי פורק בכוח על ידי האימפריה, כאשר רוב האוכלוסייה הועברה לאזור קובאן בקצה הדרומי של האימפריה הרוסית, שם הקוזאקים ימלאו תפקיד חשוב עבור האימפריה בהכניעת השבטים הקווקזיים האכזריים.