סיכום המאמר:  ה-16 בדצמבר 2014 היה יום אפל, לא רק בהיסטוריה של המדינה שלנו, אלא גם בהיסטוריה של העולם. ילדים חפים מפשע צעירים נרצחו באכזריות בבית ספר בפשעואר יחד עם המורים שלהם. זה הרעיד אומה שכבר ראתה יותר מ 55,000 אזרחים חפים מפשע שלה מתים בידי הטרור ב 10 השנים האחרונות, לרמה חדשה לגמרי. באופן טבעי, הייתי לא פחות נואש. היותי נובעת מרקע צנוע, שבו שני הוריי שירתו בתחום החינוך כל חייהם, הדגש החזק על חינוך בבית שלנו היה כנראה סיבה נוספת לכך שהאירוע הזה השפיע עלי כל כך עמוק. קראו עוד: כתמי דם, חורים של כדורים מסמלים כיתות חינוך בפשעואר. ביטלתי את הסיורים והקונצרטים שלי ולא יכולתי להתאחד לעשות הרבה בשבועות הבאים. עם זאת, בתור אמן, הייתי צריך להביע את עצמי; אפילו יותר מכך, כי תמיד האמנתי שאמן צריך להיות יותר מכלי שאמצעי האמנות שלו יכול להדהד בו. הוא חייב גם להדהד את הקול של סביבתו על ידי להיות מודע חברתי ולנסות לתרום לסביבתו לטובה בכל דרך קטנה או גדולה שהוא מחליט בעצמו. חשבתי שכל אחד מאיתנו צריך להתעורר לקריאה זו ולעזור ולהשפיע על האחר לעשות יותר למען העתיד שלנו. אז הרמתי את הטלפון והתחלתי להתקשר לכל העמיתים שלי מסרט, אופנה, טלוויזיה ומוזיקה. הופתעתי באופן נעים שכולם הסכימו עם היוזמה שלי והצטרפו ללא מחשבה שנייה בהתראה כה קצרה. כולנו התכנסנו יחד כי כולנו רוצים פקיסטן מתקדמת, שלווה, סובלנית וחיובית. והתגובה לשיר ולוידאו חיזקה עוד יותר את האמונה שלי שכל פקיסטני רוצה את אותו הדבר. הם רק צריכים שמישהו יראה להם את הדרך. ולדעתי, חינוך הוא הדרך קדימה. זה המפתח להתקדמות ולשלום. אני גם מרגיש שיש הרבה יותר לפקיסטן ממה שהעולם רואה. פקיסטן היא ארץ יפהפה עם אנשים יפים ש - כמו אלה בכל אומה אחרת - רוצה לחיות בהרמוניה עם עצמם ואת...
חמושים מטליבאן תקפו בית ספר בפשאואר, פקיסטן והרגו יותר מ-140 אנשים. הזמר הפופולרי עלי זפר אומר שהטבח העלה את האלימות בפקיסטן לרמה חדשה והשפיע עליו עמוקות. זפר אומר שהוא הביע את עצמו דרך המוזיקה והוא מנסה לגייס כסף עבור בתי ספר.