תחת תנאי ההסכם והפרוטוקול הסודי אליו, שוודיה סיפקה חיל שכירי חרב, בתשלום רוסיה, בתמורה למבצר קורלה עם מחוז. בשנת 1609-1610, חיל העוזרים השוודי
תחת פיקודו של יעקב דלאגארדי השתתף במלחמות נגד תומכי דמיטרי השקר השני והמתערבים הפולנים. לאחר הפלתו של שואיסקי, דלאגרדי, בתירוץ של אי-מילוי של התנאים של ההסכם על ידי הרוסים, בשנת 1610-1613 כבש את נובגורוד ומספר ערים רוסיות אחרות בצפון, והוסיף למשוך את שוודיה לבעיות הרוסיות. ממשלתו של מיכאיל רומנוב במהלך השנים 1614-1617 ניהלה משא ומתן לסיום הכיבוש, אך השוודים התעקשו על ויתורים טריטוריאליים. המשא ומתן נערך בעיצומו של פעולות עוינות מחודשות חוזרות ונשנות והגיע לשיאו בחתימת הסכם סטולבובו.