סיכום המאמר:  (סי-אן-אן) התלבשתי באותו סוג של תחפושת ליל כל הקדושים במשך שנים - תמיד גיבור-על. לא דמות אחת בפרט. "כל תירוץ כדי ללבוש פאה ומעיל", הייתי אומר לחברים. בשנה שעברה, מצאתי אישיות ספציפית יותר. אני אהיה אישה פלא. אתם מבינים, ליל כל הקדושים הזה היה שונה: אובחנתי עם גידול במוח רק שבועות לפני כן, ולבוש את התחפושת הזאת הייתה דרך קלה להרגיש מחוזקת לפני הקרב הגדול ביותר בחיי. היה יום שבת, 25 באוקטובר, 2014 -- מוקדם מהרגיל עבורי לחשוב על תחפושת לחג האהוב עלי. אבל השנה, לא אוכל לחגוג באותו יום כמו כולם. ארגנתי חגיגה גדולה אחת אחרונה לכבוד חיי ואנשים שאני אוהב לפני ניתוח המוח שלי יומיים לאחר מכן. הכל התחיל בוקר אחד מוקדם בספטמבר בזמן שסיימתי את עבודתי כמפיק דיגיטלי עבור "יום חדש" של סי-אן-אן. בזמן שכתבתי במחשב, אותיות ירדו מהצד הימני של המסך. התחלתי להרגיש מוזר והלכתי למשרדו של האחות בבניין שלי כדי לבקש עזרה. התחלתי לדבר בשפה לא נכונה, הידיים שלי התחילו לרחרח, והראש שלי התנפץ. אני גם שכחתי את השמות של עמיתיי לעבודה והבוסים שלי. האחות חשבה שאולי יש לי שבץ וקראה לאמבולנס. בתוך שעה, עברתי מהחשבה שאולי יש לי מיגרנה כי הייתי צריך משקפיים חדשים להיות נלקח לבית החולים. הייתי בן 28. הם הפשיטו אותי בחדר המיון כדי לחבר אותי למכונות שיחשפו שלא היה לי שבץ. חדשות נהדרות! אבל אז, מה קרה? קניות עבור מעיל חדש משחררים זיכרונות ישנים. לאחר MRI, היה לנו את תחילתו של תשובה. כשהסתכלתי על הסריקה של המוח שלי, ישבתי שם, גדול כמו תפוז, בחצי הכדור השמאלי היה נקודה שחורה גדולה. הדיבור שלי חזר באופן מלא לאחר כמה שעות, אבל כאב ראש נוראי נמשך כל היום, ושארתי בבית החולים במשך הלילה בלי לדון עם הצוות הרפואי בפרטים המלאים של מה שנמצא בסריקה. המשפחה שלי ואני היינו...
המפיקה הדיגיטלית של "יום חדש" ג'סיקה מוסקוביץ אובחנה עם גידול במוח בספטמבר. מוסקוביץ, אז בת 28, הייתה בעבודה כשהחלה לחוש סימפטומים מוזרים ונלקחה לבית החולים. אחרי הניתוח והשיקום המתמשך, היא אומרת, היא זכתה להערכה לחיים שהיא מעולם לא הייתה.