השלים את המשפט הבא: אף על פי שהשנה החדשה 1956 סימנה את עצמאותה של סודן, הבריטים למעשה העבירו את השלטון ב-1954. סודאן החלה כמעט מיד להרחיב את יחסיה עם מדינות ערביות ואפריקאיות ולאחר מכן עם ברית המועצות, סין, מזרח אירופה ויוגוסלביה. בריטניה המשיכה לספק סיוע משמעותי, כולל סיוע צבאי. כאשר מלחמת האזרחים בדרום גדלה בעוצמה, סודאן האשימה באופן שגרתי את "המדיניות הקולוניאלית הרעה" כאחת מהסיבות. היחסים עם בריטניה ירדו בחשיבותם בעוד אלה עם המזרח התיכון ואפריקה גדלו. סודאן ניתקה יחסים עם בריטניה ב-1965 בשל התמודדותה של בריטניה עם הכרזת העצמאות החד-צדדית של דרום רודזיה (כיום זימבבואה). חרטום החזירה את הקשרים שנה לאחר מכן, אך שוב ניתקה אותם ב-1967 בגלל מלחמת ששת הימים בין ישראל ומדינות שכנות. היחסים התחדשו שוב שנה לאחר מכן. סודאן טענה כי בריטניה הייתה קשורה לניסיון הפיכה שנכשל ב-1976. עד סוף שנות השבעים, ארצות הברית החליפה את בריטניה כהשפעה המערבית השולטת בחרטום, מצב שנמשך עד שההסכם הסחר בין ארצות הברית
הפלת ממשלת סאדיק אל-מהדי ב-1989. בריטניה נותרה חשובה מסיבות היסטוריות ושמרה על קשרים מסחריים חזקים. יחד עם ארצות הברית ונורבגיה, בריטניה תמכה בחוזקה בתהליך השלום של IGAD שהביא לסיום הסכסוך בין חרטום ל- SPLM / A. ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר, ביקר בחרטום באוקטובר 2004, אך לקח עמדה ביקורתית יותר לגבי מדיניות סודן בדרפור ככל שהמשבר נמשך. מכל חברי האיחוד האירופי, עמדת בריטניה על דארפור הייתה הקרובה ביותר לעמדה של ארצות הברית.