כמו בעונה הקודמת, מכונית מספר 0 ננהגה על ידי דיימון היל במשך כל השנה. רק לאלוף המכהן הייתה הזכות להשתמש במספר 1 והאלוף השולט, אלן פרוסט, עזב את הספורט. מכונית מספר 2 נהגה על ידי איירטון סנה עד שנהרג באימולה. נהג המבחנים של ויליאמס, דיוויד קולת'רד, מילא את רוב העונה, אך ויליאמס החזיר גם את נייג'ל מנסל, שזכה להם בתואר הנהגים עבורם בשנת 1992, כאשר התחייבויותיו באינדיקר איפשרו זאת. אף על פי שהרכב היה מהיר, הוא הוכיח שהוא הצעה מסובכת בבדיקות מוקדמות ובחלק הראשון של העונה. למכונית היו מספר בעיות שלא טופלו כראוי: התגלה פגם בעיצוב בחלק הקדמי של המכונית, והיו ניסיונות לתקן זאת בזמן למרוץ השלישי האומלל, בגראנד פרי של סן מרינו
אני לא יודע.