כותב המשך עבור הפסקה הזו - בעוד שקדמי-דראדנוטים התקבלו ברחבי העולם, לא היו התנגשויות בין ספינות קרב טרום-דראדנוט עד סוף תקופת השליטה שלהם. המלחמה הסינית-יפנית הראשונה ב-1894-1995 השפיעה על פיתוח הדראדנוט, אך זו הייתה התנגשות בין ספינות קרב סיניות לבין צי יפני המורכב בעיקר מסירות ספינה. מלחמת ספרד-אמריקה של 1898 הייתה גם היא אי התאמה, כאשר הצי האמריקאי של טרם-דרדנוט התמודד עם סוללות חוף ספרדיות בסן חואן ולאחר מכן עם טייסת ספינות שיט מובטחות וטייסים במלחמת סנטיאגו דה קובה. רק במלחמת רוסיה-יפן של 1904-1905 נלחמו ספינות טרום-דראדנוט על בסיס שווה. זה קרה בשלושה קרבות: הניצחון הטקטי הרוסי במהלך קרב פורט ארתור ב-8-9 בפברואר 1904, הקרב הבלתי נחוש של הים הצהוב
ב-10 באוגוסט 1904, והניצחון היפני המכריע בקרב צ'ושימה ב-27 במאי 1905. קרבות אלה הפכו את התיאוריות השלטות על האופן שבו ייערכו קרבות ימיים, כאשר הציים החלו לירות אחד על השני במרחקים גדולים הרבה יותר מאשר בעבר; אדריכלים ימיים הבינו כי ירי צולע (פצצות נפץ נופלות על המטרות שלהם בעיקר מלמעלה, במקום ממסלול קרוב לאופק) היה איום גדול בהרבה ממה שחשבו.