כתוב המשך לפרק זה - מ 1768 עד 1772 אחד המנהיגים של קונפדרציית הבר, שנחשב על ידי כמה להיות ההתקוממות הפולנית הראשונה. היא נוצרה על ידי האצולה הפולנית שהתנגדה להתערבות רוסית בפוליטיקה הפנימית הפולנית.
קראסינסקי גם ביקר את הכס הקדוש על שתיקתו בנושא מעצרם של כמה אצילים פולנים באותה תקופה, כולל שני בישופים (קייתן איגנטי סולטיק ויוזף אנדריי זלוסקי, על ידי הרוסים. בקונפדרציית הבר הוא הפך להיות הדיפלומט החשוב ביותר שלהם, אחראי למשא ומתן רב וליחסיהם עם מעצמות זרות. באוקטובר 1768 הוא נסע לפריז, שם התקבל על ידי לואי ה -15 של צרפת שהבטיח תמיכה בקונפדרציה. בשנת 1769 הוא תמך ברצח המלך פוניאטובסקי, מאוחר יותר באותה שנה הוא הפך לראש ממשלת הקונפדרציה בבלא. בשנת 1770 הוא נסע לדרזדן כדי להשיג תמיכה מהאימפריה הרומית הקדושה; מאוחר יותר באותה שנה הוא פגש את יוסף השני, הקיסר הרומי הקדוש וקיבל ממנו הצעת עזרה. כמו כן, הוא לא תמך בהכרזה כי המלך פוניאטובסקי אינו המלך הלגיטימי של פולין, למרות זאת הוא תמך בפרדריק אוגוסטוס הראשון מסקסוניה כמועמד נגד. סביר להניח שהוא היה אחד התומכים או אפילו המנהיג של התוכנית לחטוף את פוניאטובסקי, שבסופו של דבר הובא על ידי קזימיר פולסקי בשנת 1771. למרות זאת, תוכנית זו פעלה כנגד כוונתו, כיוון שפוניאטובסקי לא רק נמלט, אלא פעולה זו גרמה למחלוקת רבה באירופה וגרמה לאובדן תמיכה בינלאומית רבה לקונפדרציה. בסופו של דבר בשנת 1772 הוא החל במשא ומתן עם המלך על כניעת הקונפדרטים; מאוחר יותר באותה שנה הוא עצמו נחטף על ידי הקוזקים ונכלא באופן זמני בוורשה. למרות זאת, הוא שוחרר לאחר שנשבע נאמנות למלך וקיבל מחדש את תפקידיו בקהילה הפולנית-ליטאנית.