-ברייר הפך למנהל בית הספר הנורמלי של מורים כפריים ב-1928 בגיל 19. בריר מונה לאחר מכן, בגיל 21, כמזכיר המשלחת בפריז, שם למד מדעי המדינה. בשנת 1931 החל ללמוד משפטים וסיים את קורסיו בשנת 1935. הוא היה ראש המחלקה התרבותית של שר החוץ, מנהל משרד התיירות ולאחר מכן סגן מזכיר המדינה של משרד התיירות. בריר היה גם חבר במועצת הממשלה ונבחר לשגריר האיטי בבואנוס איירס. בריר עבד כפוליטיקאי ודיפלומט. הוא הופיע בשנות ה-30 כמשורר ופעיל במאבק נגד הכיבוש האמריקני של האיטי.
(1915<unk>34). השיר האפי שלו חגג את גיבורי העצמאות של האיטי ואת הגזע השחור. "הנשמה השחורה" (1947) ו"המקור" (1956) שלו הן דוגמאות היטיות ידועות לשירה של négritude. ב-1932 ייסד בריר את העיתון "לה באטייל", שבו הביקורת שלו על משטר סטיניו וינסנט והכיבוש האמריקאי הביאה לו לשנתיים של מעצר סגור בכלא הלאומי.