סיכום המאמר:  מעולם לא הבחנתי בשערורייה הקלה ביותר בנוגע לפאוול, כותב סיימון הפפר. ארבע שנים לפני מותו ב-1998, אנוך פאוול עשה לי את הכבוד לבקש ממני לכתוב את הביוגרפיה שלו. דיברתי כמעט עם כל מי חי שהכיר אותו. כשהוא מת, הייתה לי גישה מיוחדת לאוסף עצום של מסמכים פרטיים, כולל מכתבים אינטימיים רבים. אם יש מישהו בחיים מלבד אלמנתו של חנוך ובנותיו שיודע עליו יותר ממני, הייתי רוצה לפגוש אותו. מעולם לא הבחנתי בשערורייה הקלה ביותר בנוגע לפאוול. יושרו בעניינים אישיים ופיננסיים היה מוצק כמו סלע. כאשר ביום שבת בערב עמית עיתונאי סיפר לי על ההאשמות שהועלו על ידי הכנסייה האנגלית, האינסטינקט הראשון שלי היה לצחוק: אבל זה השתנה במהרה לזעם מוחלט כאשר הבנתי שהוא רציני. הכנסייה האשימה את חנוח בפומבי שהוא מעורב בהתעללות שטנית טקסית על פי שמועה, ללא העדות הקטנה ביותר. הם יכולים גם להאשים אותו שהיה פושע מלחמה או שודד חמוש, כי יש אמת באותה מידה בכל אחת מהאשמות. ההשפלה המזעזעת היא בדיוק כמו אלה שנעשו נגד לורד בראמל בן ה-91 שנה, ותיק ימי ה-D וראש צוות ההגנה לשעבר, שבתיו בלונדון ובצפון יורקשייר הופשטו ללא סיבה על ידי המשטרה לאחרונה על גב טענה לא מוגדרת של אופי מיני החל משנות ה-70. זה לא רק שהבישופים שהגישו את ההאשמות האלה מתנהגים באופן בלתי נוצרי באופן יוצא דופן על ידי הפצת השמצה הזו אל תחום הציבור. אבל הם אפילו לא נראים כמי שעבדו על מה שנחשב למוח שלהם, או על מצפונם, לפני שהתנהגו בצורה מגוחכת ומעליבה זו. התגלגל למטה עבור וידאו. המוח שלהם היה צריך לומר להם שאדם בעל המוניטין המחלוקת של חנוך לעולם לא היה יוצא מזה לרגע עם סוג ההתנהגות שהם טוענים שהוא התעסק בה במהלך שנות השמונים. הממסד הפנה נגד חנוח ב 1968 לאחר מה שנקרא נהרות של נאום דם; זה לעולם לא היה מגן עליו לשנייה אם זה היה...
חבר הפרלמנט המנוח היה אחד הפוליטיקאים הבולטים ביותר של המאה ה-20. הוא נקרא בביקורת של הכנסייה האנגלית על התעללות מינית היסטורית. שמו של פאוול ניתן למשטרה על ידי הבישוף של דורהם פול באטלר.