סיכום המאמר:  איגוד החירויות האזרחיות האמריקאי מאתגר חוק באלבמה שיאלץ את אלה מתחת לגיל 18 מבקשים הפלה לעבור תהליך התנגדות זה דומה למשפט. באופן כללי, החוקים בארצות הברית דורשים הסכמה הורה עבור קטין לקבל הפלה. אבל עבור ילדים מסוימים, הסכמה הורה היא בלתי אפשרית או אפילו מסוכנת. קבוצה זו של קטינים חייבת לחפש עיקוף משפטי. בעוד שהבייפאס הוא תכונה נפוצה של חוקי הפלה במדינות אחרות, החוק הזה באלבמה אולי הלך רחוק מדי. הנה הוראות חשודות של "המעבר על ידי משפט": • אלבמה הפכה את מה שאמור להיות שימוע לא רשמי וממוקד בילדים למשפט. • בית המשפט יכול למנות שומר על הילד - בדרך כלל עורך דין שנבחר לילד, למשל, בהליך גירושין או בשימוע המעורב הורים לא מתאימים - עבור העובר. • הקטינה עשויה להיחקר על ידי עורך הדין המחוזי ואולי הוריה של הקטינה. • מידע על הריון של הקטינה עשוי להיות חשוף למשפחתה, לחברים ולמעסיקים, ואפילו הם עשויים להיות הובאו לבית המשפט להעיד - נגד הקטינה. כשמדובר בהפלות, קטינים אמורים ליהנות מאותה זכות חוקתית לפרטיות כמו מבוגרים, ללא התערבות בלתי הולמת של המדינה. עם זאת, בית המשפט העליון גם ציין באופן ספציפי סיבות מדוע הזכויות החוקתיות של ילדים אינן זהות לזכויות של מבוגרים. ילדים פגיעים ולא מסוגלים לקבל החלטות קריטיות, וכמובן, להורים יש זכות להשתתף בגידול הילד שלהם. מדינות עשויות להעביר חוקים אשר כפופים קטינים מבקשים הפלה לדרישה נוספת: מעורבות ההורים. עם זאת, אם המדינה בוחרת לדרוש את הסכמת ההורים עבור קטין בהריון לקבל הפלה, המדינה גם חייבת לספק נוהל חלופי לקבלת הרשאה זו - אחד כי "מעקב" שיש לקבל את אישור של אמא ואבא. בית המשפט העליון דרש שהדיונים האלה "חייבים להבטיח שההחלטה... תהיה מלאה עם אנונימיות ומספיק...
אלבמה עשויה ללכת רחוק מדי בתהליך בשימוש כדי להחליט אם נערה יכולה לעשות הפלה ללא הסכמה של ההורים. הוא אומר שימוע בבית המשפט הגיוני, אבל תהליך היריבות, כמו משפט, הוא מפוקפק.