כתוב המשך לקטע זה - "כיבוש" ספרדי פדרו דה אלברדו עבר דרך סוקונוסקו עם כוח ניכר בשנת 1523, בדרכו לכבוש את גואטמלה
אני לא יודע. צבאו של אלווארדו כלל ותיקים מחוננים של הכיבוש של האצטקים, והכלל פרשים וארטילריה; היו גם בעלי ברית ילידים רבים מאוד מצ'וללה, טנוצ'טיטלן, טזקוקו, טלאקסקלה וקסוצ'ימילקו. אלברדו התקבל בשלום בסוקונוסקו, והתושבים נשבעו אמונים למלוכה הספרדית. הם דיווחו כי קבוצות שכנות בגואטמלה תקפו אותם בגלל השקפה ידידותית שלהם כלפי הספרדים. המכתב של אלברדו להרנן קורטס המתאר את המעבר שלו דרך סוקונוסקו אבד, וידע על האירועים שם מגיע מהדיווח של ברנל דיאז דל קסטילו, שלא היה נוכח, אבל סיפר את הדיווח של גונזלו דה אלברדו. עד 1524, סוקונוסקו היה לגמרי pacified על ידי Alvarado וכוחותיו. במהלך חמישים השנים הבאות, רמות האוכלוסייה הילידית קרסו באופן קטסטרופלי כתוצאה מהחשיפה למחלות העולם הישן, עם ירידה מוערכת של 90-95%. למרות זאת, הממשל הקולוניאלי דרש פי שניים יותר מחווה בקקאו מאשר שילם לאצטקים לפני הפלישה הספרדית, וקקאו המשיך להיות יבול חשוב לאורך התקופה הקולוניאלית. בשל החשיבות הכלכלית של הקקאו עבור המושבה החדשה, הספרדים היו מהססים להעביר את התושבים הילידים הרחק משדות הקקאו הקבועים שלהם. כתוצאה מכך, תושבי סוקונוסקו היו פחות סבירים להיות מעוגלים לתוך יישובים חדשים "הפחתת", שבו נטיעת גידול קקאו חדש היה דורש חמש שנים כדי להתבגר.