צבא מקסיקו פיטר את הנזירים שחיו כאן במהלך המלחמה המקסיקנית-אמריקאית כדי להגן על מקסיקו סיטי מפני צבא ארה"ב הפולש. המקסיקנים החזקו את הבניין, כולל בניית הגדר. בזמנו, המתחם היה רחוק מחוץ לגבולות העיר. ב-20 באוגוסט 1847, קרב צ'רובוסקו
נלחם. כשהמקסיקנים אזלו את התחמושת, הקרב הפך לקרב יד ביד. כשהמקסיקנים הובסו, גנרל דיוויד טוויגס ביקש מהגנרל פדרו מריה דה אנאיה למסור את התחמושת שלו. התגובה של אנאיה היא "אם היה כזה, לא היית כאן". זה היה גם המעמד האחרון של גדוד סנט פטריק, גדוד של רוב הנמלטים איריים מהצבא האמריקאי. לוח לכבודם ממוקם בכניסה הראשית. בשנת 1869, הנשיא בניטו חוארז הכריז על האתר כאנדרטה לאומית לכבוד הקרב, אשר אושר מחדש בשנת 1933. עם זאת, זה לא הפך אותו למוזיאון. משנת 1876 עד 1914, הוא שימש כבית חולים צבאי, המתמחה במחלות זיהומיות. בשנות ה-20 של המאה ה-20, זה היה בית ספר לאמנות, ובין 1920 ל-1960 זה היה מחסן. בשנות השישים והשבעים של המאה ה-20, הבניין היה ידוע באופן לא רשמי כמוזיאון התחבורה, מכיוון שמספר רב של כלי רכב ישנים מאוחסנו שם. האוסף הזה נשלח בסופו של דבר לזקאטקס בשנת 1985.