השלים את המשפט הבא: ב-24 בפברואר 1880, כ-11,000 אנשים ב-19 ספינות, מוגנים על ידי "בלאנקו אנקלאדה", "טורו", ו"מגלאנס" ושני ספינות טורפדו, הפליגו מפסיסגואה. יומיים לאחר מכן, ב - 26 בפברואר, הצ'יליאים הגיעו לפונטה קולס, ליד פאקוצ'ה, אילו. הנחיתה לקחה מספר ימים להשלמה אך לא נתקלה בהתנגדות. המפקד הפרואני, ליזארדו מונטרו, סירב לנסות לגרש את הצ'יליאנים מהראש החוף, כפי שצפו הצ'יליאנים. ב-22 במרץ, 3,642 חיילים צ'יליאנים ניצחו 1,300 חיילים פרואניים בקרב על לוס אנג'לס, ובכך חתכו כל אספקה פרונית ישירה מלימה לאריקה או טקנה (הספקה הייתה אפשרית רק דרך הדרך הארוכה, דרך בוליביה). לאחר הקרב על לוס אנג'לס, נותרו רק שלוש עמדות בעלות הברית בדרום פרו: הצבא השני של גנרל לייבה בארקיפה (כולל כמה ניצולים מלוס אנג'לס), הדיוויזיות השביעית והשמינית של בולונזי באריקה, ובטקנה הצבא הראשון. הכוחות האלה היו תחת פיקודו הישיר של קאמפרו. עם זאת, המספרים הוכיחו כי הם חסרי משמעות, מכיוון שהפרואנים לא יכלו למרכז חיילים או אפילו לזוז מהגניזונות שלהם. לאחר חציית המדבר, ב-26 במאי הצבא הצ'יליאני (14,147 אנשים) השמיד את צבא בעלות הברית של 5,150 בוליביאים ו 8,500 פרואנים במערב.
קרב טאקנה. הצורך בנמל קרוב לצבא כדי לספק ולחזק את החיילים ולפנות את הפצועים אילץ את הפיקוד הצ'יליאני להתרכז במבצר הפרואני הנותר של אריקה. ב-7 ביוני, לאחר קרב אריקה, התמוטט המבצר הפרואני האחרון במחלקת טאקנה. לאחר מסע הטקנה ואריקה, הצבאות הרגילים של פרו ובוליביה הפסיקו להתקיים, ובוליביה למעשה עזבה את המלחמה.