ב-1989, הוא נהג בוויליאמס FW12C החדש עם V10 רנו. הוא החל עם בוטסן על הרגל האחורית בגלל תאונת בדיקות חזקה לפני העונה בריו ובגלל שחברו לקבוצה הוותיק ריקארדו פטרז היה חידוש גדול בצורת. עם זאת, בגרנד פרי הקנדי, בוטסן נהג היטב בתנאים רטובים ולקח את ניצחונו הראשון לאחר שסנה סבל מכשלת מנוע מאוחרת. למרות שזה היה ניצחון מבורך (באוטסן הפך לזוכה החדש הראשון בF1 מאז חברו לשעבר חצים גררד ברגר ניצח בפרס הגדול של מקסיקו 1986
עבור בנטון. עד אז רק סנה, פרוסט, נייג'ל מאנסל, נלסון פיקט וברגר ניצחו במירוץ), זה נחשב ניצחון בר מזל עבור הבלגי, שכן הוא היה האחרון בשלב אחד והיה לו סיבוב של 360 מעלות, אם כי למרבה המזל הוא הצליח לשמור על המכונית שלו מהקירות. הוא הצליח לתפוס ולהעביר את פטרז' שהיה סובל ממתחתון רופף ולקח את המנהיגות שלושה סיבובים מהסוף כאשר מנוע הונדה V10 של סנה נלקח. עוד שלוש נקודות על הפודיום הגיעו לפני שבוטסן סיים את השנה עם ניצחון שני בגראנד פרי של אוסטרליה. למרבה האירוניה, בוטסן היה אחד הנהגים שהפגינו על התנאים במסלול לפני המירוץ.