פורטוגל ויפן התחילו את הקשר הראשון שלהם בשנת 1543, כאשר הפורטוגלים הפכו לאירופאים הראשונים שהגיעו ליפן על ידי הנחיתה בארכיפלג הדרומי. הייתה להם השפעה משמעותית על יפן, אפילו באינטראקציה המקורית המוגבלת הזו, והכניסו כלי נשק למלחמה היפנית. משלחת פרי האמריקאית בשנת 1853-1954 סיימה לחלוטין את בידוד יפן; זה תרם לירידת השוגונאט וחזרת הכוח לקיסר במהלך מלחמת בושין בשנת 1868. ההנהגה הלאומית החדשה של תקופת מייג'י שלאחר מכן הפכה את מדינת האי הפאודלית המבודדת לאימפריה שעקבה מקרוב את המודלים המערביים והפכה למעצמה גדולה. אף על פי שהדמוקרטיה התפתחה והתרבות האזרחית המודרנית שגשגה בתקופת טאישו (1912<unk>26), הצבא היפני החזק היה בעל אוטונומיה רבה ודילל על המנהיגים האזרחיים של יפן בשנות ה -20 וה -30. הצבא היפני פלש למנצ'וריה ב-1931, ומהשנת 1937 הסכסוך התדרדר למלחמה ממושכת עם סין. ההתקפה היפנית על פרל הארבור ב-1941 הובילה למלחמה עם ארצות הברית ובעלות בריתה. כוחותיה של יפן הפכו במהרה למגושמים, אבל הצבא עמד על הגבול למרות תקיפות האוויר של בעלות הברית שגרמו נזק חמור במרכזי האוכלוסייה. הקיסר הירוהיטו הודיע על כניעת יפן
ב-15 באוגוסט 1945, בעקבות הפצצות האטום על הירושימה ונגסאקי והפלישה הסובייטית למנצ'וריה.