השלים את המשפט הבא:
המלחמה הסתיימה במאי 1945 ווויידט שוחרר מהצבא הבריטי במהלך אביב 1946. הוא חזר מיד לפריז, בכוונתו להתיישב שם, וייסד את "באלט דה ארטס". מנהל התיאטרון צ'ארלס דולין סידר לו להשתמש באולפן בתיאטרון שרה ברנהרדט. במקרה זה היה אותו אולפן שהאימפרסריו סרגיי דיאגילב העניק לניג'ינסקי בשנת 1909. בשלב זה הוא נתמך בפעילויות הריקוד שלו על ידי דומיניק (1930-) ופרנסואה דופוי. דופאי, רקדנית ומעצבת, והמחנכים הצעירים ביותר שלו, שפגשו זה את זה לראשונה בשנת 1946 בשיעור ריקוד של ז'אן וייט, ימשיכו להציג מאוחר יותר את כוריאוגרפיה של ונדט גם במאה ה-21. בפריז, וידט הקים את החברה שלו ולמרות מחסור בכסף ותנאי חיים קשים לעתים קרובות, ביצע סיורים שונים ברחבי יבשת הרוסה, כולל אחד לגרמניה הכבושה ואחר, בשנת 1947, לקופנהגן. סיבוב ההופעות של קופנהגן ב-1947, שכלל את "תחרות הכוריאוגרפיה הבינלאומית" שבה וייט זכה בפרס ראשון עם יצירה מהפכנית בשם "La Cellule / Die Zelle" ("התא"). עם זאת, בביתו בפריז, המבקרים לא התרשמו מהניצחון שלו בדנמרק, ונראה שהכוריאוגרפיה של ז'אן וייט יצאה מהאופנה מאז סוף המלחמה. היה סיור מוצלח נוסף בהולנד ובבלגיה, ומוניטין שלו נשאר חזק במה שנשאר מגרמניה, אבל מימון המשיך להיות אתגר. בשנת 1948 הוא סוף סוף עבר לחלק המזרחי של ברלין, מאז 1945 ניהל כחלק מאזור הכיבוש הסובייטי, שם הסיכוי לתמיכה כספית ממשלתית נדיבה יחסית לבלט הוזמן.