כתוב המשך לפרק זה - בשנת 1259 המונגולים כבשו את העיר הסורית דמשק, ולבסוף בשנת 1260, את חאלב. הסולטאן הממלוכי סאיף א-דין קוטוז ביקש להתחבר עם הפרנקים, אך הם סירבו. בספטמבר 1260, הממלוכים הביסו את המונגולים בקרב עין ג'לוט
, זמן קצר לאחר קוטוז נרצח באל-Salihiyya, ולפי מקורות שונים יורשו Baibars היה מעורב ברצח שלו. (בייברס "הגיע לשלטון עם [ה] רצח המלך [של קוטוז] על מצפונו" על פי צ'אנץ.) למרות זאת, בייברס נקרא סולטאן, ובשנת 1263 פיטר את נצרת, איים על אנטיוכיה בפלישה, והופיע לפני חומות עקר. בינואר 1265 פתח בייברס במתקפה נגד הלטינים, החל מאקרה, בירת שארית ממלכת ירושלים, אך לא הצליח לכבוש אותה, אך הביס את הצלבנים במלחמות רבות אחרות בארסוף, אתלית, חיפה וכו'. ובשנת 1268 בייברס הטיל מצור על אנטיוכיה, וכבש את העיר ב-18 במאי. בייברס הבטיח לחסוך את חייהם של התושבים, אך הפר את הבטחתו והרס את העיר, והרג או עבד כמעט את כל האוכלוסייה על כניעתם.