סיכום המאמר:  לאחר שהייתי דוברו וסטרטגיו של טוני בלייר במשך עשור ויותר, לאחר שהייתי לצידו במהלך מסעות בחירות, מלחמות ותהליכי שלום, משברים פוליטיים ואישיים, שערוריות רבות, לאחר שבילתי אלפי שעות מול האמצעים התקשורתיים המתלוננים ביותר על פני כדור הארץ, אבל כרגע, אני נאבקת וחשבתי שכמה מקורות קהל עם הגברים האינטליגנטיים ביותר -- ובמיוחד הנשים -- שמבקרים ב- CNN.com עשויים לעזור. זה משהו שמעולם לא הייתי שוקלת לפני הופעת הבלוגוספירה והתקשורת החברתית, אבל איפה טוב יותר להתחיל עכשיו מאשר בבית של אנשים כמו כריסטיאן אמנפור ובקי אנדרסון. אז הנה המצב. כפי שאתם אולי יודעים מהשיחה שלי עם כריסטיאן בחודש שעבר, כתבתי את הספר ה-11 שלי. זה נקרא "זוכים: וכיצד הם מצליחים". היא מסתכלת על אנשים בעלי הישגים גבוהים בספורט, בעסקים ובפוליטיקה, מראיינת כמה מהשמות הגדולים והמצליחים ביותר בחיים -- ומנתחת כמה מהמתים -- ומנסה להוציא לקחים כלליים לכולנו. זה הולך מאוד טוב תודה לך. לא רק הודות לתשומת הלב של התקשורת ולמספר אירועים, שבהם הוא נלקח בצורה מגוונת במפגשים של סטודנטים, אנשי עסקים, אוהדי כדורגל, אנשי סביבה ופעילים פוליטיים, הוא הגיע תוך ארבעה ימים מהפרסום למספר 1 במצעד הלא-בדיוני של בריטניה. הייתי משקר - משהו שאני לא נוטה לעשות לא משנה מה האייטרים יגידו - אם הייתי אומר שאני לא ממש נרגש מזה. כפי שעמיתי לשעבר בדאונינג סטריט, שעכשיו בפורטלנד יחסי ציבור, סטיב מוריס, אמר בהשקה: "אם אתה כותב ספר שנקרא 'זוכים' והוא הולך ישר לחנויות הצדקה, אל תופתע אם אנשים קוראים לך מפסידן". הפחד מהכישלון היה גורם גדול יותר לרוב המראיינים שלי מאשר כל שמחה בהצלחה, זה לא היה משהו שהייתי מוכן להרשות. אז מה הבעיה כשאני...
אלסטייר קמפבל מבקש מהמשתמשים של סי-אן-אן לעזור לו לענות על השאלה: "האם גברים ונשים מנצחים בדרכים שונות?" אשתו אמרה לקהל אחד שזה עדיין עולם של גברים ושהנשים היו צריכות לעשות פי שניים יותר עבודות מגברים.