סיכום המאמר:  (סי-אן-אן) נתונים חדשים מצביעים על כך שכ-11 מיליון אנשים נרשמו לביטוח בריאות בתקופת ההרשמה האחרונה של אובמה-קייר, מחציתם יהיו מאוכלוסיית הלא מבוטחת, בהתבסס על הערכות קודמות. שוב, תומכי החוק חוגגים עם הכרזות ש"זה עובד". אפשר לומר שההערכה הזו נכונה, אם ההגדרה של "עבודה" פירושה להירשם לאנשים לכל דבר שנקרא ביטוח בריאות. אין ספק, שהיישום של החוק מתקדם, אבל אין סיבה לחגיגה. זה אכן נכון שמיליוני אמריקאים נרשמו כעת לביטוח בריאות, אבל זה לא כנה להציג את זה כצלחה גדולה. כ-71% מהביטוח החדש נוצר דרך מדיקייד, באמצעות חישובים של 2014 המבוססים על ניתוח של הייסלמאייר וגונשורובסקי של נתונים ממרכזי מדיקייד ומדיקר. המציאות הקשה שממתינה לאמריקאים בעלי הכנסה נמוכה אלה אינה ניתנת להכחשה: על פי נתוני 2013 ממחקר מרייט הוקינס משנת 2014, 55% מהרופאים כבר מסרבים לחולים חדשים של מדיקייד. על פי סקר רופאים של ה-HSC Health Tracking, 2008, אחוז הרופאים שמסרבים למטופלים חדשים של מדיקייד קטן פי 8 עד 10 מה אחוז שמסרב למטופלים חדשים של ביטוח פרטי. "ביטוח" כזה מאובמה-קייר לא רק אינו מספק גישה לרופאים, אלא מחקרים בכתבי עת רפואיים מובילים כמו סרטן, כתב עת אמריקאי של קרדיולוגיה, כתב עת של השתלת לב וריאות ו"אנאלס של כירורגיה", מראים כי מועמדי מדיקייד סובלים תוצאות גרועות יותר מאשר חולים דומים עם ביטוח פרטי... הכל במחיר נוסף של 800 מיליארד דולר נוספים על ידי הערכות CBO למסכנים לאחר העשור. זה לא הגזמה לקרוא למדיקייד בושה עם העלות השנתית של כ-450 מיליארד דולר, ולהרחיב אותו במקום לעזור לאנשים עניים לקנות ביטוח פרטי זה פשוט בלתי מוסבר. גישה לטיפול רפואי עבור אמריקאים ממעמד הביניים גם מחמירה באופן משמעותי על ידי צווי הביטוח הפרטי של אובמהקר. החוק כבר אילץ הפסקת בריאות...
כמעט שלושה רבעים של אלה מבוטחים תחת אובמהקר הוספו למדיקייד. הגישה לרופאים הטובים ביותר מוגבלת מאוד; לחולים יש לעתים קרובות מעט אפשרויות בחירה של רופאים, הוא אומר.