כתוב המשך לפרק זה - ההפיכה תוכננה בקפידה מ-20 באוגוסט 1851. הכנות ותכנון ההפיכה הזו התרחשו בסיינט-קלווד. בין הקושרים היו ז'אן-גילברט ויקטור פיאלין, חבר נאמן של לואי-נפוליאון, צ'ארלס דה מורני, אחיו למחצה של לואי-נפוליאון, והגנרל ז'אק לורוי דה סנט ארנו. ב-14 באוקטובר, לואי-נפוליאון ביקש מהפרלמנט להחזיר את זכות הבחירה הגברית, אך הבקשה נדחתה. גם בקשתו לבחינה מחדש של הצעת הרפורמה החוקתית נדחתה ב-13 בנובמבר. מוכן להכות, לואי-נפוליאון מינה את גנרל סנט-ארנו כשר המלחמה והוצא צוואר שמזכיר לחיילים את הבטחתם של "צייתנות פסיבית". חסידיו של הנשיא מונה לתפקידים חשובים שונים: הגנרל מגנאן כמפקד הכוחות של פריז, ומאופס, פרפקט של הוטה-גרון, כפרפקט של משטרת פריז. משוכנע שהפיכה הייתה בלתי נמנעת לאחר הסירוב האחרון, לואי-נפוליאון קבע את יום השנה להכתרתו של נפוליאון ב-1804, והניצחון באוסטרליץ
ב-1805, כמו יום ההפיכה. המבצע נקרא "רוביקון", בהתייחסות ליוליוס קיסר.