סיכום המאמר:  לונדון (סי-אן-אן) השוליים הקיצוניים ביותר של טוניסיה חזרו כדי לנשוך ממשלה שנולדה מהניסוי המוצלח ביותר בשינוי חוקתי שיצא מהמהפכות האביב הערבי של 2011. ההתקפה של יום רביעי על מוזיאון ברדו בטוניס הייתה צפויה מאוד, שמגיעה ממה שמשרד הפנים הטוניסי מכנה חטיבה אלימה של איסלאמיסטים קיצוניים שנאלצה למחתרת - אבל לא נמחצה - על ידי שירותי הביטחון. ג'יהאדיסטים המייצגים אלפי לוחמים פעילים בבית ובחו"ל מאיימים בתגובה על הרוב הטוניסי החושב חיצוני, ידידותי להשקעות. ההתקפה בוצעה על ידי שני חמושים, שנחשבו כמי שסייעו להם לפחות שני שותפים. זה עלול לטורפד את המאמצים להחיות את תעשיית התיירות המייצרת תעסוקה של טוניסיה ועלול להרתיע מבקרים אחרים שמשקיעים הרבה. זה כנראה יוביל את התוניסים - אשר הראו נטייה נבונה להתאחד לנוכח מצוקות גדולות למרות תיאבון מובהק לריב פוליטי - לתמוך בתגובה חזקה של הנשיא הנבחר ביג'י קאיד אסבסי. ההתקפה מוסיפה לנרטיב הגלובלי שבאמצעותו המהפכנים האסלאמיים - הנעצים יותר ויותר תחת דגל מה שנקרא המדינה האסלאמית (ISIS) - מציבים משבר קיומי למדינות מתונות, לעתים קרובות בעלות ברית מערביות, בעולם הערבי. טוניסיה היא המדינה היחידה שיצאה מהמהפכה של האביב הערבי עם התהליך הפוליטי שלה שלם -- הנשיא הנוכחי, אסבסי, שנבחר בנובמבר 2014, והקואליציה השלטת שלו, הם תוצר של תהליך חוקתי ארוך. בארבע השנים הסוערות הם התחרו קשה עם, אבל גם הראו יכולת לעבוד עם, מפלגות אופוזיציה, בראשות "האיסלאמיסטים המתונים" אננהדה, המייצגים בממשלה ובפרלמנט. איסלאמיסטים בצבע שונה מאוד היו אחראים להתקפת ברדו. קבוצות סלפיסטיות מקומיות (הכי ידועות מהן היא אנסר אל-שריעה) כמו גם יחידות רב לאומיות כולל דאעש היו יעילות ביותר בגייסת טוניסים צעירים מרוצים בשכונות העניות של הבירה...
ג'ון מרקס: פרינג אולטרה-רדיקלי איים בעבר על הרוב הליברלי של טוניסיה. הוא כותב כי רוב התוניסים סביר שתמכו בתגובה חזקה של הנשיא. התקפות מזכירות כי המעבר של טוניסיה לדמוקרטיה הוא "שברירי", אומר מרקס.