סיכום המאמר:  (סי-אן-אן) ולדימיר פוטין משקר. באופן בוטה. בפומבי. וככל הנראה, ללא כעס. אבל שנה לאחר סיפוח קרים, מה זה אומר על יכולת המערב להתמודד איתו בנוגע לאוקראינה? בפברואר 2014, "גברים ירוקים קטנים" - המונח האוקראיני לחיילים מקצועיים שלובשים מדים קרביים רוסיים אך ללא סימני זיהוי - השתלטו על מתקנים ונקודות ביקורת מרכזיות סביב קרים. אתר האינטרנט של נשיא רוסיה דיווח על השיחה הבאה בוועידת עיתונאים ב-4 במרץ 2014: שאלה: "האנשים שחסמו את יחידות הצבא האוקראיני בקרים לבשו מדים שדומים מאוד למדים של הצבא הרוסי. האם אלה היו חיילים רוסים, צבא רוסי?" ולדימיר פוטין: "למה שלא תסתכל על המדינות הפוסט-סובייטיות? יש שם הרבה מדים דומים. אתה יכול ללכת לחנות ולרכוש כל סוג של מדים". שאלה: "אבל הם היו חיילים רוסים או לא?" ולדימיר פוטין: "אלה היו יחידות הגנה עצמית מקומיות". בתוך שבועות, פוטין הודה שהם היו חיילים רוסים. באותו מסיבת עיתונאים, פוטין אמר שהוא לא רואה שום אפשרות של קרימיה להצטרף לרוסיה ואמר מוסקבה לא תעשה שום דבר כדי "להסית" את זה. שבועיים לאחר מכן, הוא הוביל את הפרלמנט הרוסי בדוקומנטרי שהוצג בטלוויזיה הרוסית ביום ראשון שעבר, פוטין אמר שהוא נתן את הפקודה לכבוש את קרים ב-23 בפברואר 2014. אז, זה ברור שפוטין יכול לשקר והוא כן משקר. אבל בהתחשב בכך, איך מנהיגים מערביים שעליהם להתמודד איתו צריכים לעשות זאת? קודם כל, הם צריכים לזכור את המשפט של רונלד רייגן "בטוח אבל לאמת". שנית, בעוד פוטין עשוי לשחק במהירות ופינוי עם האמת, הוא נראה להיות שחקן רציונלי שחושב עלויות ויתרונות. האתגר של המערב הוא לבנות הסכמים כך שזה יהיה אינטרס שלו לציית להם. קחו למשל את הסכם הפחתת הנשק האסטרטגי החדש משנת 2010, שמגביל את הכוחות האסטרטגיים של ארה"ב ורוסיה לא יותר מ-1,550 ראשי נפץ אסטרטגיים מוצבים על 700 טילים ומפציצים מוצבים. ה... מה?
רוסיה סיפקה את קרים במרץ 2014. רוסיה לא עשתה דבר כדי ליישם את הפסקת האש הראשונה של מינסק.