כתוב המשך לפרק זה - במקביל לכתיבתו, תיאודוריאן התקדם בעבודות המשרד שלו, עבד כמפקח שני למנופולות המדינה בשנת 1896, והוקצה לתפקיד משרתי במפקדת המשטרה בבוקרשט בשנת 1897. באפריל 1898, בעת פיקוד על יחידת המשטרה בגארה דה נורד, הוא תפס רשת של גנבי דואר שגשגו על סחורה מערבית. מאוחר יותר באותה שנה, הוא הפך לראש המשטרה ברמניקו ואלצ'ה, מתווך בין אחיו השאפתני מבחינה פוליטית לבין מפקד מחוז ואלצ'ה (1900). הוא התחתן עם אנה ינקובסקו ב-1899, והיו לו שתי בנות ממנה - אמה ואליס. בין השנים 1901-1903 היה סגן מפקד דוברוג'ה הצפונית, בין Babadag, Sulina, Cataloi ו Măcin. הוא היה שוב ב- Vâlcea כמפקח כפר על Lotru (1904), להוציא את המגזין "Râmnicul" (1906). בעקבות מרד האיכרים במרץ 1907
לאחר מלחמת האזרחים והעברת השלטון לקבינט הלאומי הליברלי, הוא הפך לזמן מה למנהל מחוז ואלצ'ה. במהלך הפסקה זו, הוא אירח מפגש לא רשמי של סופרים, כולל ויקטור אפטימיו, אוקטביאן גוגה, ואילארי צ'נדי. על פי Eftimiu, זה היה כאן כי צ'נדי הראה את הסימנים הראשונים של מחלה נפשית מעייפת.