סיכום המאמר:  כשהפכתי לראשונה לאמא, מעולם לא פקפקתי בכך שילדיי יקבלו חיסון. זה היה בדיוק מה שעשיתם כשיש לכם ילדים - אתם עושים מה שהרופא שלכם אומר לכם, כי הם יודעים הכי טוב. בעלי ואני מעולם לא נודע לנו על התגובות השליליות, רק קצת אדמומיות ונפיחות במקום הזרקת הזרקת. אז כל אחד משש ילדינו הבכירים חלה יותר ויותר לאחר כל חיסון, מעולם לא יצרנו את הקשר הזה. מתוך ששת הילדים שלנו שהוטלו, לילדים שלנו בני 16, 12 ו-10 יש אוטיזם בינוני עד חמור, לילד שלנו בן 25 יש ADHD, לילד שלנו בן 14 יש הפרעת שפה חמורה, ולילד שלנו בן 20 יש שינויי מצב רוח חמורים. טאשה דיוויד (מאחורי ימין) מספרת כיצד היא בחרה לא לחסן את שני ילדיה הצעירים ביותר סאסה, בת שמונה (מאחור שמאלה), וצ'יאנטה, בת חמש (מאחור באמצע) לאחר שש הראשונים שלה (שורה מאחור L-R: Asante, 16, Jourdahn, 25, שורה באמצע L-R: Deveraux, 20, סהרה, 14, אקאסיה, 10, ארמאן, 12) סבלו מבעיות בריאותיות. הם סבלו גם מדלקות אוזניים כרוניות, ברונכיוליטיס, אסתמה, אקזמה, פסוריאזיס, זיהומים בשתן, הפרעות גסטרואינסטרינליות ואוטואימוניות, אלרגיות, רגישות כימית ואי סובלנות. ניסינו בדיקות גנטיות כדי לחפש תשובות, אבל לא נמצאה סיבה למצוקות של הילדים שלנו. אז התחלתי לחפש תשובות בעצמי. קראתי ספרים, הלכתי לסמינרים, קראתי את כל המחקרים המדעיים שמצאתי בידיים שלי וזה כאשר גיליתי שמשפחתנו לא הייתה היחידה. היו הרבה משפחות אחרות שסבלו מאותן בעיות כמו שלנו. "מתוך ששת ילדינו שהושתלו, לילדינו בני 16, 12 ו-10 יש אוטיזם בינוני עד חמור, לילדנו בן 25 יש ADHD, לילדנו בן 14 יש הפרעת שפה חמורה, ולילדנו בן 20 יש שינויי מצב רוח חמורים". ההבנה הזו הובילה אותנו לא לחסן את ילדינו בני חמש ושמונה והם שגשגו בזכות זה. מתוך כל אחיהם הם היו צריכים להיות הכי רגישים לבעיות גנטיות...
אמא של שמונה טאשה דיוויד מסבירה למה היא נגד חיסון. ששת ילדיה המחוסנים סובלים ממגוון בעיות בריאותיות. לשלושה יש אוטיזם, לאחד יש ADHD ואחד יש הפרעת שפה. דיוויד אומר ששני ילדיה לא מחוסנים בריאים. טאשה דיוויד היא נשיאת רשת האוסטרלית של ספקני חיסון.