סיכום המאמר:  (סי-אן-אן) הייתי בפלורידה בשנה שעברה כשקיבלתי שיחת טלפון שביקשו ממני להצטלם ללוח שנה. -מה? מה? לוח שנה? כמו בגד ים של ספורטס אילסטרייטד? מלאכי ויקטוריה סיקרט? נערות כיסוי. פינופים. כוכבי קולנוע. גלאם. הסכמתי, ועכשיו אני גברת דצמבר. אבל זה לא בדיוק מה שאתה חושב. התקשרה מהצד השני באותו יום הייתה פטי טריפאתי. היא הייתה מנחה ב-CNN Headline News בתקופה שבה היו מעט נשים הודיות-אמריקאיות בעבודות תקשורתיות בולטות. לטריפתי יש עכשיו חברת תקשורת משלה, אבל לאחרונה היא הקימה ארגון ללא מטרות רווח בשם "סריס לתלבושות". היא ביקשה ממני לעזור. היא התחילה בכך שהיא סיפרה לי את הסיפור שלה. היא הייתה בת 12 כשמשפחתה היגרה לארצות הברית. הורים הודיים לעתים קרובות צריכים לחסוך הרבה כסף כדי להבטיח נישואין טובים לבת שלהם. טריפאתי אמר שזו הסיבה העיקרית לכך שהמשפחה שלה עזבה. דיברנו על חוויות דומות כמתבגרים אינדיאנים באמריקה. אסור היה לה ללכת לנשף או ללבוש מכנסיים קצרים, מלבד לשחק טניס. היה לה עוצר בשמונה בערב ואביה ציפה שהיא תתחתן בקרוב אחרי הקולג'. טריפאתי הרגיש כמו נטל. היא עשתה הכל כדי לעמוד על עצמה. והיא עשתה זאת. אבא שלי לא היה קשוח, אבל היה לו קשה לראות את הבת הקטנה שלו הופכת לאמריקנית. גם אני השתוקקתי להיות עצמאית, הרבה יותר ממה שציפו מנערה בנגלית בשנות ה-70. בבית ספר של נערות במנזר בקולקאטה, נהגתי לטפס על שלוש קומות של מדרגות כדי להגיע לכיתה שלי. על כל נחיתה היו דיוקנאות גדולות של מנהיגים לאומיים, רובם הודים. מאות בנות במדים לבנים רצו במדרגות. זה היה בלתי אפשרי להפסיק אבל תמיד הסתכלתי למעלה כשאני הגעתי לאינדירה גנדי. הנה היא, בסארי הלבן המסחרי שלה, וחשבתי שזו הייתה חתיכת קרואלה דה ויל בשיער שלה. במדינה שהוקירה בנים יותר מבנות, הייתי בהלם שיש לנו ראש ממשלה אישה. הקריירה הפוליטית של גנדי התבררה כבלתי מופלאה, אבל זה היה 1971 ואני עדיין לא הייתי בן 9. רציתי לגדול להיות...
מוני בסו מ-CNN חולקת את סיפור המאבק וההצלחה שלה כאישה דרום אסיאתית. בסו הוצגה כחלק מהלוח השנה של סאריס עבור חליפות, כלי שנוצר כדי להעצים נשים. קמפיין "סארס לחליפות" נועד ליצור מודעות לגבי אלימות נגד נשים בקהילות מהגרים.