כתוב המשך לפרק זה - העיתון הקתולי "אספיט" ביקר את פטאיין על חוקיו האנטישמיים, והעיתון הודחק. הבישופים הצרפתים היו בתחילה זהירים בלדבר נגד התעללות ביהודים. בשנת 1997 הכנסייה הצרפתית הוציאה "הצהרת חרטה" על גישה זו. זמן קצר לאחר שפאצ'לי הפך לאפיפיור, צרפת של וישי הציגה צווים אנטישמיים. שגריר וישי בוותיקן, לאון ברארד, דיווח לממשלתו כי לאחר שדיבר עם הרשויות המוסמכות, לא היו לכיסא הקדוש קשיים בלתי ניתנים להתגבר על כך ולא התכוון להיות מעורב. במהלך המלחמה, הקרדינל טייסראנט, קרא לוותיקן לגנות בכוח את הנאציזם בשם. בעקבות הפשיטה של וולודרום ד'יוור
ב-15 ביולי 1942, האסיפה הצפונית של הקרדינלים והארכיבישופים שלחה מכתב מחאה לפטיין, ולאחר סיבובים של יהודים בווישי צרפת בשנת 1942, כמה בישופים - הארכיבישוף סליג' מטולוז, הבישוף תיאס מונטובן, הקרדינל גרליאר (ארכיבישוף ליון), מונסינור אדמונד ואנסטיןברג'ה מבאיון ומונסינור מוסארון מאלביי - גינו את הסיבובים מהמדרש ומפיצות הקהילה, תוך התנגדות למשטר וישי. אלפי כמרים, נזירות ומומחים פעלו כדי לסייע ליהודים הצרפתים, בהגנה על מספר גדול במנזרים, בתי ספר פנימיים, כנסייה ומשפחות. על־פי "ניו־יורק טיימס", "הגישה המתריסה של אנשי הכנסייה הללו לאחר שנת 1942 תרמה לעובדה ששלושה רבעים מאוכלוסיית היהודים בצרפת שרדו, רבים מהם מוגנים על־ידי קתולים צרפתים". דת קתולית צרפתית בין צדיקי האומות כוללת: הנזיר הקפוצ'יני פרה מארי-בנואיט, הקרדינל גרלייר, הארכיבישוף של טולוז ז'ול-גראוד סאליג' והבישוף של מונטאובה פייר-מארי תיאס.