קבוצה מוסלמית הידועה בשם הרבדיס, שהתקוממה בקורדובה באל-אנדלוס (אנדלוסיה בספרד המודרנית), התיישבה מחדש בווולוביליס בשנת 818. אף על פי שאנשים המשיכו לחיות בVolubilis במשך כמה מאות שנים נוספות, זה היה כנראה כמעט נטוש עד המאה ה -14. לאו אפריקאנוס מתאר את חומותיה ושעריה, כמו גם את קברו של אידריס, שומר רק על ידי שניים או שלושה טירות. גופתו הועברה לאחר מכן למולאי אידריס זרהון, שם נבנה עבורו מאוזוליאום גדול. שמו של העיר נשכח, והיא נקראה "קסאר פרואון", או "טירת פרעה", על ידי אנשי המקום, בהתייחסות לאגדה כי המצרים העתיקים בנו אותה. עם זאת, חלק מבנייניו נותרו עומדים, אם כי הרוסים, עד המאה ה-17, כאשר מולאי איסמעיל פשט את האתר כדי לספק חומרי בנייה לבירת האימפריה החדשה שלו במקנס. רעידת האדמה של ליסבון ב-1755
גרם להרס חמור נוסף. עם זאת, אנטיקוארי אנגלי ג'ון ווינדוס צייר את האתר בשנת 1722. בספרו משנת 1725 "נסיעה למקווינז", ווינדוס תיאר את הסצנה: