ביום שאחרי הקרב, שרמן חתר אל ספינת הדגל של דהלגרן כדי לברך את האדמירל. לשרמן הייתה גם סיבה להתגאות בכוחות שהשתתפו בניצחון בפורט מקליסטר; הם היו אותם חיילים שהוא אישית הוביל כמפקד דיוויזיה בשילו
ומפקד גדוד בוויקסבורג.