ב-1989, לאחר ששינו את חוקי הבחירות בתקופת הפרסטרויקה, הוא נבחר כמועמד עצמאי לקונגרס נציגי העם של ברית המועצות. הוא היה אחד מהחברים המעטים שהיו להם רקע משפטי, אז הוא תרם באופן עצום לרוב החוקים שנוצרו מ-1989 עד 1991. הוא הפך לאחד המייסדים ושותף לנשיא הקבוצה הבין-אזורית של הנציגים יחד עם אנדרי סחרוב ובוריס ילצין. הוא היה גם יו"ר הוועדה הפרלמנטרית לחקירת האירועים של 9 באפריל 1989.
בטביליסי. הוועדה גינתה את הצבא, אשר הואשם ברוב מקרי המוות בעת פיזור מפגינים. דו"ח הוועדה הפך את השימוש בכוח צבאי נגד הפגנות אזרחיות בברית המועצות ורוסיה לקשה יותר.