הרפובליקה העממית של קוריאה (PRK) הייתה ממשלה זמנית בעלת חיים קצרים שהוקמה בזמן כניעת האימפריה היפנית.
בסוף מלחמת העולם השנייה. הוא הוכרז ב-6 בספטמבר 1945, כאשר קוריאה הייתה מחולקת לשני אזורי כיבוש, כאשר ברית המועצות כבשה את הצפון, וארה"ב כבשה את הדרום. בהתבסס על רשת של ועדות העם, היא הציגה תוכנית לשינוי חברתי קיצוני. בדרום, ממשלת צבא ארה"ב הוציאה את ה-PRK מחוץ לחוק ב-12 בדצמבר 1945, בעוד שבצפון, הרשויות הסובייטיות אימצו את הוועדות לתוך המבנה של הרפובליקה העממית הדמוקרטית המתעוררת של קוריאה (צפון קוריאה).