סיכום המאמר:  הלייבור והטורי של דיוויד קמרון נשארים צמודים, למרות שהשמרנים מובילים בסקרים. מחר המלכה תפרק את הפרלמנט והקמפיין לבחירות יתחיל. זה יהיה הבחירות המוזרות ביותר של הזמנים המודרניים ומשאיר את המומחים מבולבלים. רובם ציפו שעם ההתאוששות הכלכלית, וקמרון לפני מיליבנד בבחירות כראש הממשלה המועדף, השמרנים יצליחו. זה לא קרה. הלייבור והטורי נשארים צוואר אל צוואר. רק טיפש, או מדען חברתי, יכול לחזות את התוצאה. שתי המפלגות הגדולות מושכות כעת נתח נמוך יותר של מצביעים - כ-2 מתוך 3 ב-2010 בהשוואה ליותר מ-96% ב-1951. לבוחרים יש ברירה רחבה יותר מאי פעם. באנגליה, הם יכולים לבחור בשלושה חלופות אחרות - לא רק הליברל-דמוקרטים, אלא גם Ukip והירוקים - שכולם מקבלים יותר מחמישה אחוזים בסקרים. בסקוטלנד ובוויילס, יש אלטרנטיבה נוספת - הלאומנים. החלשה של מערכת שתי המפלגות הופכת את הפרלמנט המנופף לאפשרי מאוד. אבל, באופן מוזר, רוב קטן של הטורי או הלייבור עלול להיות אפילו יותר בלתי יציב מאשר פרלמנט חסר תמיכה. השמרנים יהיו נתונים לחסדי הימין האירוסקפטי שלהם, כפי שג'ון מייג'ור היה ב-1992. היה לו רוב של רק 21, והוא נהג לומר שהוא היה בחסדי 13 מהם שהיו די מטורפים. הם הפכו את חייו לאומללים כשהוא ניסה לאשר את אמנת מאסטריכט ששינתה את האיחוד האירופי. ממשלת הלייבור עם רוב קטן תהיה בחסדי הכנף השמאלית שלה שמתנגדת למגמת הצנע. הלייבור, בניגוד לתעמולה של הטורי, מחויבים לא לחיסכון בהוצאות הציבוריות, אלא לקצוצים בהוצאות הציבוריות, אם כי פחות חמורים ממה שקמרון ואוסבורן מציעים. אבל צמצום הלייבור יאכזב את הציפיות של תומכיו, שרבים מהם מחפשים שיפורים מהירים ב-NHS ובטיפול חברתי. לפני שבועיים, בנאום בבית הספר לכלכלה בלונדון, ניקולה סטרג'ון, מנהיגת ה-SNP, ייעצה לבוחרים האנגלים לתמוך ב"ירוקים" או במה שהיא קראה...
מחר המלכה תפרק את הפרלמנט והקמפיין לבחירות יתחיל. בשל ההתאוששות הכלכלית, רובם ציפו שהטורי יהיו נוחים. אבל כפי שזה עומד כעת, הלייבור והמרנים יושבים בצוואר לצוואר. ספריו של ורנון בוגדנור כוללים את "הקואליציה" ואת "החוקה".