כותב המשך לפרק זה - מלא ביטחון עם שובו לברלין, הוא היה נחוש להשיג הצלחה כפסל חופשי, השתתף במספר תחרויות לעיצוב אנדרטאות וזרקות. עד 1898, הוא זכה בשלוש הזמנות גדולות. ב-1899, באמצעות חברו קונסטנטין סטארק, הוא פגש את הדוכס ג'ון אלברט ממקלנבורג, שאהב את עבודתו והציב כמה הזמנות. הקריירה שלו באמת המריאה לאחר מכן, והשנים 1897-1916 הוכיחו את הצלחתו הגדולה ביותר. מעודד על ידי קבלת הפנים החיובית שקיבל ביריד העולם בסנט לואיס
בשנת 1904, הוא נכנס לתחרויות עבור אנדרטאות במקומות מגוונים כמו מנילה, קייפטאון וקיטו, אבל ללא תועלת. לבסוף הוא קיבל הזמנה לפסל מיכאל אנדריאס ברקלי דה טולי בריגה והוצע לו להזמנה להתחרות על אנדרטה בסנט לואיס, שתוקדש לעיתונאים הגרמנים-אמריקאים קרל שורץ, אמיל פריטוריוס וקרל דיינזר.