כתוב המשך לפרק זה - לאחר שהושגה האחדות הלאומית בשנת 1918, הספרות הרומנית נכנסה למה שניתן לכנות עידן זהב, המאופיין בהתפתחות הרומן הרומני. החברה המסורתית והאירועים הפוליטיים האחרונים השפיעו על יצירות כגון "Răscoala" ("המרד") של ליביו רבראנו, שפורסם בשנת 1932, בהשראת מרד האיכרים הרומנים בשנת 1907
, ו"Pădurea Spânzuraților" ("יער התלויים"), שפורסם בשנת 1922 ונושא השראה בהשתתפות רומניה במלחמת העולם הראשונה. שחר הרומן המודרני ניתן לראות בהורטנסיה פפדאט-בנג'סקו ("Concert din muzică de Bach"<unk> "קונצרט באך"), קמיל פטרסקו ("Ultima noapte de dragoste, întâia noapte de război"<unk> "ליל האהבה האחרון, הלילה הראשון של המלחמה"). ג'ורג' קאלינסקו הוא עוד אישיות מורכבת של הספרות הרומנית: רומן, מחזאי, משורר, מבקר ספרותי והיסטוריון, מאמרן, עיתונאי. הוא פרסם מונוגרפיות סמכותיות אודות אמינסקו וקריאנגה, והיסטוריה מונומנטלית (כמעט 1,000 עמודים בקוורטו) של הספרות הרומנית ממקוריה ועד זמן כתיבתו (1941).