ב-1940, חיל הים המלכותי האיטלקי ("Regia Marina") לא יכול היה להתחרות בכוחו הכולל של חיל הים המלכותי הבריטי בים התיכון. לאחר כמה מכשולים ראשוניים, חיל הים האיטלקי סירב לעסוק בהתנגדות של ספינות הון. מאחר שהמטרה העיקרית של חיל הים הבריטי הייתה אספקת והגנה על שיירות הספינות שהספקו את עמדות החלוץ של בריטניה בים התיכון, עצם המשך קיומה של הצי האיטלקי (מה שנקרא "רעיון הצי בקיום") גרם לבעיות עבור בריטניה, אשר נאלצה להשתמש בספינות מלחמה שנדרשו מאוד במקום אחר כדי להגן על שיירות הים התיכון. ב -11 בנובמבר, בריטניה השיקה את המכה הראשונה של המלחמה, באמצעות טייסת מפציצי טורפדו פיירי ספורדפיש לתקוף את טארנטו
אני לא יודע. הפשיטה הותירה שלוש ספינות קרב איטלקיות פגועות או נהרסו בעבור אובדן שני מטוסים בריטיים שנרצחו.