כותב המשך לפרק זה - כוחות ארה"ב חזרו לפיליפינים בפלישה גדולה בלייטה
החל מ-20 באוקטובר 1944. הצי היפני הקיסרי תקף את צי הפלישה ב-23-26 באוקטובר בקרב על מפרץ לייטה, הקרב הימי הגדול ביותר במלחמה, אך הודח עם הפסדים כבדים. בדצמבר 1944 פורט וינט הושלמה "בלי לירות ירייה אחת". בתחילת פברואר 1945 רוב אזור מנילה וחלק מבאטאן היו מאובטחים. קורגידור היה המכשול הגדול ביותר לפתיחת המפרץ של מנילה לספנות. הומצא מבצע מסוכן לכבוש מחדש את האי באמצעות תקיפה אווירית ואמפיבית כמעט בו זמנית. הפלישה נקבעה ל-16 בפברואר והוקדמה על ידי הפצצות אוויריות וצי. ההתקפה האווירית הייתה אמורה להתרחש בטופסייד, הקרקע הגבוהה במערב האי. רק שני אזורי ירידה קטנים, שטח ההצגה ומגרש הגולף לשעבר, היו זמינים. התוכנית הכללית הייתה להתקפה הראשונה בשעה 0830, הנחיתה האמפיבית בשעה 1030, והליפוט השני בשעה 1215. הכוח האווירי היה צוות הקרב של גדוד המצנחים 503 של סגן הקולונל ג'ורג 'מ' ג'ונס, עם גדוד ארטילריה שדה מצנחים כלול. ההתקפה האמפיבית בוצעה על ידי הגדוד השלישי המוגבר, גדוד חיל הרגלים ה-34 של דיוויזיית חיל הרגלים ה-24.