כתוב המשך לפרק זה - למרות שהיה קומוניסט בעל כרטיס, לאזראנו גם קיבל מושב במועצה המנהלת של הוועדה היהודית הדמוקרטית (CDE), שכללה גם את חבריו למפלגה מ.ה. מקסי, מקסימיליאן פופר, ארתור קריינדלר וברקו פלדמן. במהלך סידור מחדש שהורה על ידי הקומוניסטים ב-18 באפריל 1948, הוא קיבל את תפקיד יו"ר ה- CDE. זמן קצר לאחר המלחמה הערבית-ישראלית
, הוא נתן אישור פומבי לפלטפורמת ה-CDE והקומוניסטית של אנטי-ציונות ואנטי-קוסמופוליטיזם. מדיניות החוץ נוצרה גם על ידי בנו של הסופר, אלכסנדרו לאזאראנו, שהיה כביכול משתף פעולה קרוב של שר החוץ אנה פאוקר; עובד בשגרירות רומניה בוושינגטון הבירה בשנת 1947, הוא דיווח על פעילותם של גולים אנטישמיים כמו ויורל טיליה וברוטוס קוסטה, וניסה לשכנע את פיטר ניאגו לכתוב סדרה של רומנים פרו-קומוניסטים. סביר סוכן של Securitate, הוא היה מעורב בחסות רשת ריגול לכאורה, שכלל דטרויט עיתונאי הארי Făinaru. בדצמבר 1948 דרשה מחלקת המדינה האמריקנית את כי השגריר גריגור פרוטאסה ולאזראנו ג'וניור ייזכרו בבוקרשט.