ב-1 במרץ 1918, טדיאה סונדרמאייר הועברה לסדרת הלוחמים האליטית הצרפתית (GC 12) 'Les Cigognes' ('The Storks') קבוצת המטוסים הלוחמים הטובה ביותר בצרפת, היא הונחה על ידי האס הצרפתי המפורסם ג'ורג' גוינמר, ולאחר מותו של גוינמר, על ידי אס גדול עוד יותר - רנה פונק האגדי; כאחד מ-60 טייסי המטוסים הטובים ביותר, טדיאה נבחרה להצטרף לקבוצת האחראית על משימות הלחימה הקשות ביותר בחזית המערבית במהלך קרב מרנה
אני לא יודע. מ-15 באפריל עד 21 במאי, קבוצתו הייתה אויב "הקרקס המעופף" המורכב ממטוסי פוקר בראשות האס המפורסם של הטיסה הגרמנית, מנפרד פון ריכטהוף, הידוע יותר בשם הברון האדום. במהלך משימה אחת מעל קו האויב, כשהוא חזר לבסיס עם מקלע ריק, סונדרמאייר הותקף על ידי שלושה מטוסי קרב גרמניים. הוא הציל את עצמו על ידי ביצוע אקרובטיות מעופפות, אשר גרם לאויב לא להפיל אותו. כשחזר מקרב שני ב-21 במאי, הלהט שלו העלה באש לאחר שנורה, ובאופן נס הוא הצליח לנחות בפלנדריה. סונדרמאייר שרד את התרסקות המטוס שלו, אך נשרף קשה עם פציעה ברגל. לאחר טיפול ודימובליזציה, זונדרמאייר נרשם לבית הספר לאווירונאוטיקה ולבנייה מכנית בפריז (1921), שם קיבל תואר בהנדסת מטוסים בשנת 1921. ב-1923 הוא עזב את השירות הפועל והפך לקצין מילואים.