השלים את המשפט הבא:
לאחר הפלישה של חוזה ורשה לצ'כוסלובקיה באוגוסט 1968, האוול סייע להתנגדות על ידי מתן סיפור על-אוויר באמצעות תחנת רדיו צ'כוסלובקיה החופשית (בליברץ). בעקבות הדיכוי של האביב בפראג ב-1968, הוא נאסר מהתיאטרון והפך לפעיל יותר פוליטית. הוא קיבל עבודה במפעל הבירה קרקונוש בטרוטנוב, חוויה שכתב עליה במחזה שלו "קהל". המחזה הזה, יחד עם שני מחזות "וואנק" אחרים (הנקרא כך בגלל הדמות החוזרת פרדיננד ואנק, מחליף להבל), הופץ בצורת סמיזדאט ברחבי צ'כוסלובקיה, והוסיף מאוד למוניטין של האבל כאחד מהדיסידנים המובילים (כמה סופרים צ'כיים אחרים כתבו מאוחר יותר מחזות משלהם עם ואנק). מוניטין זה הותקן עם פרסום המניפסט "מנפסט 77", שנכתב בחלקו בתגובה לכלא של חברי להקת הרוק הפסיכדלית הצ'כית "אנשי הפלסטיק של היקום"; האוול השתתף במשפט שלהם, שהתמקד בחוסר התאימות של הקבוצה בשיער ארוך, בשימוש בשטויות במוזיקה שלהם, ובמעורבותם הכללית בתנועת המחתרת בפראג. האוול היה שותף להקמת הוועדה להגנת הנאשמים שלא בצדק ב-1979. הפעילויות הפוליטיות שלו הובילו לכלא רב של הרשויות, ופיקוח ממשלתי מתמיד וחקירה על ידי המשטרה החשאית (Státní bezpečnost). תקופת הכלא הארוכה ביותר שלו, מאי 1979 לפברואר 1983, מתועדת במכתבים לאשתו שפורסמו מאוחר יותר כ"מכתבים לאולגה".