כתוב המשך לקטע זה - לאחר שחיזה את משבר הנפט של 1973, מורל הפך מודאג יותר ויותר על הסכנות הנובעות מאנרגיה גרעינית ונשק. היא החלה לחקור את התחום הטכני ביותר הזה. בשנת 1978 היא כתבה מאמר שכותרתו "מה המחיר של כוח גרעיני?" שבו היא הטילה תיגר על הכלכלה של תעשיית הגרעין האזרחית. אחרי התאונה האמריקאית ב-1979 באי "שלוש מיילים"
, היא הפנתה את תשומת הלב שלה לאספקטים של בטיחות, והתמקדה בבעיית הפסולת הרדיואקטיבית, שהידידה שלה הייתה עקב אכילס של התעשייה. בשנת 1982, מחלקת הסביבה פרסמה ספר לבן (Cmnd 8607) על מדיניות הממשלה הבריטית לטיפול בפסולת רדיואקטיבית. מורל, עכשיו בשנות ה-70 המאוחרות שלה, כתבה ביקורת על זה, שהיא פיתחה את ההצעה שלה "השקפה של אזרח רגיל על ניהול פסולת רדיואקטיבית" לחקירת התכנון הרשמית הראשונה למפעל כוח גרעיני בבריטניה, כור המים בלחץ Sizewell B בסאפוק.