סיכום המאמר:  קמילה באטמנגהלידג'ה, 52, הקימה את חברת הילדים, ארגון צדקה המספק תמיכה לצעירים פגיעים, כמרכז קטינה בקמברוול, דרום לונדון בשנת 1996. ב-19 השנים מאז, הוא גדל לתמוך ב-36,000 ילדים ברחבי המדינה, במרכזי הליכה, קבוצות טיפול ויותר מ-40 בתי ספר. היא הזמינה את הדיילי מייל למשרדה ושיתפה את הסיפור מאחורי חלק מהנכסים הרגשניים ביותר שלה. קמילה באטמנגהלידג', 52, במשרד של חברת הילדים שלה בדרום לונדון. תמשיך לחייך. הקמתי את חברת הילדים ב-1996, אבל עברנו למשרד הזה לפני חמש שנים. הדלתות שלנו פתוחות לכל ילד נטוש שמרגיש שהוא זקוק לנו, ועכשיו אנחנו מגיעים ל-36,000 ברחבי לונדון, בריסטול וליברפול. זה המשרד שלי, והוא מלא בעבודות האמנות של הילדים. אני לא יכולה לשחרר את זה, והם אוהבים את העובדה שיש לי את זה בסביבי. כמו הסרט הזה של "האיש הצוחק" אני פשוט אוהב את הדמיון. הרבה מהאמנות נעשית עבור התורמים הגדולים שהכסף שלהם מחזיק אותנו, אבל חשבתי, "אף תורם לא מקבל את זה!" סופר אנני. לאחד מהילדים שלנו, אנני, יש צרכים מיוחדים, אבל היא יוצאת דופן. אמה מתה, אחותה נורתה למוות, ואז סבתא שלה, שהפכה לטפלתה, מתה. היא הותקפה ונגמרה ברחובות כמתבגרת בהסחר של סוחרי סמים. היא באה לכאן והתחילה לעשות אמנות מדהימה כמו השולחן הזה. עכשיו היא הולכת לבתי ילדים נטושים ומנקה ואז מציירת ומעצבת. גם השולחן הזה היה עבור תורם, אבל הוא לא הולך לשום מקום, הוא ממש מעולה. הברווז הזה עם כתר פלסטיק אמור להיות קמילה. קוואקרים! ילדה קטנה בשם אריאנה יצרה את בריכת הברווזים מתחת לשולחן הראשי. הילדים מביאים לי ברווזים מפלסטיק ואני משתמש בהם לטיפולים משפחתיים כאשר ילדים רוצים להראות לי מה קורה במשפחות שלהם, או בטיפול. אנחנו משתמשים בזה גם עם הילדים הקטנים יותר כי השולחן גדול מדי בשבילם. הם אוהבים לשבת על הבטן, אז הם מדברים מתחת לשולחן ומזיזים את הברווזים. הבית משמאל אמור להיות...
קמילה באטמנגהלידג'ה, 52, הקימה את חברת הילדים ב-1996. היא עוזרת כעת ל-36,000 ילדים וצעירים ברחבי בריטניה. היא מספרת את הסיפור שמאחורי חלק מהנכסים היקרים ביותר שלה.