כותב המשך לפרק זה - עם הזמן, חיילי העבדים הממלוכים הפכו לאריסטוקרטיה אדמית חזקה מאוד, עד לנקודה של להיפטר מהשושלת האיובידית בשנת 1250 והקמת שושלת ממלוכית. הממלוכים החזקים יותר נקראו "אמירים". במשך 250 שנה, הממלכים שלטו בכל מצרים תחת דיקטטורה צבאית. מצרים הרחיבה את טריטוריותיה לסוריה ולפלסטין, עיכבה את הצלבנים, ועצרה פלישה מונגולית ב־1260 בקרב עין ג'לוט
אני לא יודע. מצרים הממלוכית נחשבה כמגינה על האסלאם, ומדינה ומכה. בסופו של דבר, מערכת "איקטה" התמוטטה והוכיחה שאינה אמינה לספק צבא מתאים. הממלוכים החלו לראות את ה"איקטה" שלהם כירושה והתרגלו לחיים עירוניים. הפקת החקלאות ירדה, והסכרים והערוצים נהפכו לשחיקה. מיומנות צבאית ומטכנולוגיה של הממלוכים לא עקבו אחר הטכנולוגיה החדשה של אקדחים ותותחים.