כתוב המשך לקטע זה - כשהמלחמה החלה להשתבש לרומניה בסתיו 1916, המשרד היה מעורב בארגון ההתנגדות לכיבוש המובל על ידי הגרמנים, בהרס תשתית הנפט, בהטמעת מאגרי דגנים בדנובה ובשלוח האוצר הרומני למוסקבה. כשהצבא החל לסגת למולדביה, מורצ'ון הואשם בטיפולו בפינוי החומר, ובמיוחד באספקת הדגנים. הוא גם נלקח ביקורת על כך שלא עבד מראש על יצירת רשת של מודיעים באזורים פוטנציאליים שכבושים. הוא עזב את הממשלה מיד לאחר קרב בוקרשט.
התוצאה הייתה שהבירה נפלה לידי המעצמות המרכזיות וההנהגה הלאומית עברה לאיאשי. במהלך תקופתו הבאות כנשיא האסיפה, הוא פיקח על אימוץ הרפורמות בחודש יוני 1917 לחוקה, שסיפקו רפורמה בחירות ובקרקעות, ועל אישור האיחוד של בסרביה עם רומניה באפריל 1918. הוא היה הבעלים של נכס בברוסטני, מחוז נאמץ, מחוץ לרומאן; במהלך מרד האיכרים בשנת 1907, כ-400 איכרים הרסו את ביתו של בעל השכירות היהודי. מורצ'ון עצמו, שחי כדי לראות חלק גדול מהאחוזה שלו נלקח, מת בברוסטני בשנת 1919, ונקבר במתקן.