במהלך תקופת האימפריאליזם המערבי באסיה, סיאם נותרה המדינה היחידה באזור שלא הושבה על ידי מעצמות זרות, אף על פי שהיא נאלצה לעתים קרובות לוותר על שטח ויתורים מסחריים במסגרת הסכמים לא שווים. מערכת הממשל הסיאמית הייתה מרכזית והפכה למונרכיה מוחלטת מודרנית ביחידה בתקופת שלטונו של צ'ולולונגקורן. במלחמת העולם הראשונה, סיאם עמדה לצד בעלות הברית, החלטה פוליטית לשנות את האמנות הלא שוויוניות. בעקבות מהפכה חסרת דם בשנת 1932, היא הפכה למלוכה חוקתית ושינתה את שמה הרשמי לתאילנד, שהייתה לוויין של יפן במלחמת העולם השנייה. בסוף שנות החמישים, הפיכה צבאית תחת הפילדמרשל סאריט תנארת החיה את התפקיד המשפיע ההיסטורי של המלוכה בפוליטיקה. תאילנד הפכה לבעלת ברית מרכזית של ארצות הברית, ושיחקה תפקיד אנטי-קומוניסטי באזור כחברה ב-SEATO הכושל, אך מאז 1975, ביקשה לשפר את היחסים עם סין הקומוניסטית ושכנותיה של תאילנד. מלבד תקופה קצרה של דמוקרטיה פרלמנטרית באמצע שנות ה-70, תאילנד החלפה מדי פעם בין דמוקרטיה לשלטון צבאי. מאז שנות ה-2000, היא נתפסה בסדרה של סכסוכים פוליטיים מרים בין תומכיו של טקסין שינאוואטרה לבין מתנגדיו, שהגיעו לשיאו בשתי הפיכות, לאחרונה בשנת 2014.
והקמת החוקה הנוכחית והעשרים שלה ומעמתת עם הפגנות הפרו-דמוקרטיות המתמשכות.