סיכום המאמר:  זהו הרגע המדהים בו קבוצה של נועזים צועדת במאות מטרים מעל הקרקע בין צוקים ענקים. ב-6 במרץ, חברים מקומיים ובינלאומיים של קהילת הרים טיפסו על הר ויקטוריה בהרי הכחול, 80 ק"מ מערבית לסידני, לסוף שבוע של הליכות מאיימות על המוות בגובה בין 60 ל-100 מטר באוויר. הפעם הקודמת כרוכה בהצמדת חבל בעובי סנטימטר אחד בין שני הרים והליכה ביניהם, לפעמים ללא ציוד בטיחותי כלשהו. בעוד שרוב האנשים בטוחים בהליכה על חבל נמוך עד הקרקע, המכשול המנטלי של עשיית כך מגובה עצירת לב בשילוב עם משתנים סביבתיים כמו נפיחות רוח פתאומיות הופכים את זה לאתגר הרבה יותר. טים דזמונד צועד על קו הרים בקורובורי וולס בהר ויקטוריה, הרים הכחולים, כחלק ממפגש על קו הרים ב-6 במרץ. חברים מקומיים ובינלאומיים של קהילת הרים עלו על הפארק הלאומי, 80 ק"מ מערבית לסידני, לסוף שבוע של הליכות מאיימות על המוות בין פני הסלעים. חשמלאי סידני לוק סארנטוס (בתמונה) אמר שהגלישה היא ההפך מחיפוש אחר ריגוש: "זה למעשה מאוד רגוע ומרגיע כשאתה מרגיש את הרוח על הפנים שלך ומרגיש את עצמך בחלל חופשי". אבל חשמלאי סידני לוק סארנטוס, שהשתתף באירוע, אמר ל"דיילי מייל אוסטרליה" שהגלישה היא ההפך מחיפוש אחר ריגוש. <unk>זה למעשה מאוד רגוע ומרגיע כשאתה מרגיש את הרוח על הפנים שלך ומרגיש את עצמך בחלל חופשי. במובן מסוים, זה בדיוק ההפך מחיפוש אחר הרגשה. סארנטוס אמר כי המפגש, שאורגן ברשתות החברתיות, משך למעלה מ -70 רוכבי גבעות מנוסים ומתחילים מכל רחבי אוסטרליה והעולם. זה הלך בלי בעיות. היו בחורים מכל רחבי אוסטרליה, ואפילו כמה מצרפת וקנדה. "אתה יכול לראות שהקהילה צוברת כוח", הוא אמר. שון מקלארן מתנדנד על ידי חגורות הבטיחות שלו לאחר שנפל מקו גבהים. למרבה הפלא, חלק מהמשתתפים במסלול ההר בלי שום ציוד בטיחותי....
ב-6 במרץ, חברים מקומיים ובינלאומיים של קהילת הרים עלו על ההרים הכחולים. המפגש ראה 70 חברים מקומיים ובינלאומיים של הקהילה הגבוהה ללכת בגובה של עד 100 מטר. הספורט הוא צורה של slackroping אשר רואה את המשתתפים ללכת בין נקודות עוגן עם גובה עצום.