סיכום המאמר:  בדיוק כפי שאני לא יכול לנסוע לליברפול בלי לחשוב על הביטלס, כך אני לא יכול לנסוע ללוס אנג'לס בלי לחשוב על ה"ביץ' בויס". השירים שלהם של חופים, שקיות, לוחות וביקיני ציירו תמונה של גן עדן נשק בשמש, וקולותיהם נשמעו בהירים ומנוחים כמו קליפורניה עצמה. הפעם נסעתי במיוחד כדי לגלות את האנשים והמקומות שהשפיעו על הלהקה. השירים שלהם נשמעו בהירים כמו גן עדן שמש, הקולות שלהם נשמעו רגועים כמו קליפורניה עצמה. התחלתי בהות'ורן, שם גדלו שלושת האחים ווילסון - בריאן, קרל ודניס, והצטרפתי לגיטריסט אל ג'רדין ולזמר מייק לאב כדי להקים קבוצה. ביתם של משפחת וילסון ברחוב 119, שם הקליטו הבנים את הסינגל הראשון שלהם "Surfin'" ב-1961, נהרס כדי לפנות מקום לכביש המהיר 105. אבל שאר הרחוב נשאר, הדשא הנקי שלו, המרפסת והדגלים המתנופפים מזכירים את המקורות האמריקאים של הקבוצה. אנדרטת לבנים אדומות עומדת כעת במקום שבו היה הבית של וילסון, עם פריז בעל דקלים מראה את הקבוצה נושאת לוח גלישה ומצלחת שציינת שהמוזיקה שנוצרה כאן "העבירה לעולם תמונה של לוס אנג'לס כמקום של שמש, גלישה ורומנטיקה". הות'ורן היא אכן מקום של שמש (263 ימים בשנה) אבל אין גלישה וקטן רומנטיקה. זו עיר חסרת קסם שהתרחבה בעזרת תעשיית התעופה של אחרי המלחמה (לוס אנג'לס הבינלאומית נמצאת במרחק של רק חמישה מיילים). יכולתי להבין למה בני העשרה של שנות ה-50 היו 'מוקפים' בנהיגה 'למעלה ולמטה באותו הרצועה הישנה'. שדרת הות'ורן, עם חנויות התכשיטים והרהיטים שלה, היא לא מקום לצעירים. "תוכנית הפיצה" הוסיפה טיפת צבע כשהגיעה ב-1956 והפכה לבית רחוק מהבית עבור ה"ביץ' בויס" הצעירים. התחלתי בהות'ורן, שם גדלו שלושת האחים ווילסון, בריאן, קרל ודניס, והצטרפתי לגיטריסט אל ג'רדין ולזמר מייק לאב כדי להקים קבוצה. עכשיו מנוהל על ידי בנו של הבעלים המקורי, הוא שומר על קיטש ימי הביניים האיטלקי שלו...
שירים של חופים, לוחות וביקיני מציירים תמונה של גן עדן נשק בשמש. סטיב טרנר נסע לראות את האנשים ואת המקומות שהשפיעו על הלהקה. טריפ התחיל בהותורן, שם גדלו שלושת האחים ווילסון. מלבד דניס וילסון, ה"ביץ' בויס" היו מפורסמים כבלתי גולשים.