בשעות הלילה של 7 ו-8 בדצמבר 1940, כוח המדבר המערבי הבריטי תחת פיקודו של מייג'ור-גנרל ריצ'רד אוקונור, הכולל את הדיוויזיה המשוריינת השביעית הבריטית ואת הדיוויזיה הרביעית של חיל הרגלים ההודי, מחוזקת על ידי חטיבת חיל הרגלים ה-16 הבריטית, התקדמו בסך הכל למקומות ההתחלה שלהם לתקיפה. דיוויזיית "קטנזארו" שמרה באותו רגע על אזור בוקבוק, מצפון לדיוויזיית חיל הרגלים 63 סירנה באבר אבו ספאפי (ספאפי), מדרום לדיוויזיה הליבית 1 סיבלה באל מקטילה (מקטילה) ודיוויזיה ליבית 2 פסקאטורי ב <unk>Alam aţ Ţummār (טומאר). ההפצצה הכבדה וההתקפה המשוריינת הבריטית ב- 9 בדצמבר 1940 חדרו למגנות הדיוויזיה "קטנזארו". ההשמדה של קבוצת Maletti ב <unk>Alam Nibeiwa באותו יום החריפה את המצב גם כן. "קאטנזארו" לא הצליחה להתנגד או לעצור את ההתקפות, והתחברה עם יחידות איטלקיות אחרות בבוקבוק וברכבת החוף ב-10 בדצמבר 1940, כיסתה את נסיגת דיוויזיית החולצות השחורות הרביעית "3 בינואר" ואת המפקדה של "הגוף הליבי" מסידי בראני. עד ה-11 בדצמבר בוקבוק הוסקה מכל התנגדות ורבים מהאיטלקים ונשק נלקחו בשבי. שרידי הדיוויזיה הצליחו להתייצב בביר טישדידה, בפרברי סאלום המזרחיים, והכילו את ההתקדמות הבריטית, על חשבון רוב הטנקים האיטלקים שנותרו. 13-14 בדצמבר 1940, הדיוויזיה "קטנזארו" תחת הלחץ הבלתי פוסק נסוגה לסאלום, וב-15 בדצמבר 1940 נפלה חזרה למרחק ההגנה של ברדיה. מה שנשאר מהדיוויזיה נהרס לחלוטין בקרב על ברדיה.
עד 5 בינואר 1941.