נושאי מטוסים מקורם בימי מלחמת העולם הראשונה. הניסויים המוקדמים ביותר כללו את התקנת פלטפורמות "טיסה" זמניות למגדלי התותחים של ספינות המלחמה של מספר מדינות, בעיקר ארצות הברית ובריטניה. הספינה הראשונה ששינתה עם סיפון טיסה קבועה הייתה ספינת הקרב, אשר בתחילה הייתה סיפון טיסה יחיד לפני המבנה העליון המקורי. לאחר מכן, היא הותאמה עם סיפון נחיתה נפרד בחלק האחורי, ומאוחר יותר עם סיפון מלא. ספינות אחרות, לעיתים קרובות ספינות קו, הותאמו כדי שיהיו להם סיפוני טיסה מלאים, והיו הראשונות שהתחילו שינוי כזה. הצעדים הראשונים המשתלשלים האלה נתנו אינדיקציה קטנה עד כמה חשוב נושאת המטוסים הייתה להוכיח להיות. במהלך שנות הביניים (בין מלחמות העולם), יפן, בריטניה וארה"ב בנו ציים של נושאות מטוסים משמעותיים, כך שלפני תחילת מלחמת העולם השנייה, היו להם 18 נושאות מטוסים. קרב טארנטו 1940
ותקיפת פרל הארבור בשנת 1941 בהסתכלות לאחור הראה לעולם כי נושאת המטוסים הייתה להיות הספינה החשובה ביותר בצי המודרני. כיום, נושאות המטוסים הן ספינות הון של הצי שבו הן משרות, ובמקרה של "נושאות-על" מודרניות של ארה"ב, הן עונות על קבוצת אוויר שהיא למעשה כוח אוויר קטן.