תפקידו החשוב ביותר של פרנץ' היה כמפקד העליון של כוח המשלחת הבריטי (BEF) לשנה וחצי הראשונות של מלחמת העולם הראשונה. הייתה לו התנגשות אישיות מיידית עם הגנרל הצרפתי צ'ארלס לאנזאק. לאחר שהבריטים סבלו מפגיעות כבדות בקרב מונס ול קאטו,
(שם סמית-דוריאן עמד בניגוד לרצונו של פרנץ'), פרנץ' רצה למשוך את ה-BEF מהקו של בעלות הברית כדי לשפץ אותו והסכים להשתתף בקרב הראשון על המארן רק לאחר פגישה פרטית עם מזכיר המדינה למלחמה, לורד קיצ'נר, נגדו הוא נשא טינה לאחר מכן. במאי 1915 הוא הדליף מידע על מחסור בכדורים לעיתונות בתקווה להנדס את הסרתו של קיצ'נר. בקיץ 1915 הפקודה הצרפתית הייתה מותחת ביקורת גוברת בלונדון על ידי קיצ'נר וחברי ממשלה אחרים, ועל ידי הייג, רוברטסון וגנרלים בכירים אחרים בצרפת. לאחר קרב לוס, שבו שחרורו האיטי של חיל ה-11 מהשמורה על ידי הצרפתים היה האשם בחוסר ההצלחה להשיג פריצת דרך מכרעת ביום הראשון, ה.ה. אסקית', ראש ממשלת בריטניה, דרש את התפטרותו. הייג, שהיה בעבר בן-שפחתו הנאמן של פרנץ' שהציל אותו מפשיטת רגל על ידי הלוואת סכום גדול של כסף בשנת 1899, החליף אותו.