כתוב המשך לפרק זה - עם זאת, בסוף עונת 1983, ווטסון נזרק על ידי מקלארן ולאחר מכן פרש מפורמולה 1. לפי הדיווחים, המשא ומתן עם ראש הקבוצה, רון דניס, התפרק כאשר ווטסון ביקש יותר כסף מאשר אלוף העולם הכפול לודה הרוויח, בהתייחסו לכך שזכה בג'י.פי. בשנת 1983 כאשר לאודה לא זכה. במקום זאת, דניס חתם על פליטי רנו, אלן פרוסט, עבור כלום יחסית (מאחר שהוא כבר היה תחת חוזה עם רנו, אך פוטר ב-1984). הוא חזר למירוץ נוסף שנתיים לאחר מכן, נהג עבור מקלארן במקום ניקי לאודה הפצוע בפרס הגדול של אירופה בשנת 1985.
בברנדס האטץ', שבו הוא התאים במקום ה-21 והציב את עצמו במקום השביעי במירוץ (לאודה פצע את פרק כף היד שלו בתחרות הקודמת בספא, מה שהכריח אותו לפספס גם את המירוץ הזה). ווטסון התחרה עם מספר המירוץ של לודה "1" (האוסטרי ניצח באליפות העולם). זו הייתה רק הפעם השנייה מאז שהנהג שאינו אלוף העולם השולט רץ במכונית מספר 1 במרוץ באליפות העולם, השני היה רוני פיטרסון כאשר השיטה החלה לראשונה, כאשר אלוף העולם השולט ג'קי סטיוארט פרש לאחר סיום עונת 1973.