כתוב המשך לקטע זה - לאחר משלחת צ'ינדיט הראשונה, הודות לאימונים שקיבלו הכוחות הרגילים ולדוגמה של צ'ינדיט וטקטיקות דיוויזוניות חדשות, היחידות הרגילות של הצבא ה-14 החלו לקבל את המידה של הג'ונגל והאויב. כאשר היפנים השיקו את מתקפת ארקאן שלהם בסוף 1943, הם הסתננו בקווי בעלות הברית כדי לתקוף את דיוויזיית הרגלים הודית השביעית מאחור, והשתלטו על מפקדת הדיוויזיה. בניגוד לאירועים קודמים שבהם זה קרה, כוחות הברית עמדו איתנים נגד ההתקפה ואספקה הושלכה אליהם על ידי מצנח. בקרב על תיבת הפיקוח מ-5 לפברואר עד 23 לפברואר, היפנים לא הצליחו לפרוץ את המערכת המוגנת היטב של התיבה. היפנים החליפו את ההתקפה שלהם אל החזית המרכזית, אבל שוב הבריטים חזרו אל תיבת ההגנה של אימפאל, והרדואט של קוהימה
אני לא יודע. כשהחזרו לעמדות ההגנה סביב אימפאל, הצוותים הבריטיים המובילים מצאו את נסיגתם נקטעה על ידי הכוחות היפנים, אבל בניגוד לשעבר, הם לקחו את הגישה שאם היפנים היו מאחוריהם אז הם היו בדיוק כמו הבריטים. מפות המצב של הלחימה לאורך הכבישים המובילים לאימפאל נראו כמו חתיכת עוגת שיש כששני הצדדים השתמשו בג'ונגל כדי לעקוף אחד את השני. שינוי משמעותי נוסף על ידי הבריטים היה השימוש בתמיכה אווירית הן ככלי התקפה כדי להחליף ארטילריה, והן ככלי לוגיסטי להעברת אנשים וציוד. לדוגמה, דיוויזיית חיל הרגלים הודית החמישית הועברה ישירות מהחזית של ארקאן שקטה יותר לחזית המרכזית והייתה בפעולה בתוך ימים של הגעה. עד סוף עונת המערכה, גם קוהימה וגם אימפאל הוקנו והיפנים נסוגו לחלוטין.