כתוב המשך לפרק זה - חגיגת הנכבה על ידי אזרחים ערבים בישראל שנעקרו בתוך ארצם כתוצאה ממלחמת 1948 מתבצעת כבר עשרות שנים, אך עד תחילת שנות ה-90 הייתה חלשה יחסית. בתחילה, הזיכרון של האסון של 1948 היה אישי וקהילתי באופיו ומשפחות או חברי כפר נתון היו משתמשים ביום כדי להתאסף באתר של הכפרים הקודמים שלהם. חגיגות קטנות של השנה העשירית, בצורת ערבות שקטות, נערכו על ידי תלמידים ערבים בכמה בתי ספר בישראל בשנת 1958, למרות ניסיונות של הרשויות הישראליות למנוע זאת. ביקורים באתרי הכפרים לשעבר הפכו גלויים יותר ויותר לאחר אירועי יום האדמה בשנת 1976. בעקבות כשלון ועידת מדריד ב-1991
כדי להעלות את הנושא של הפליטים, הוקמה האגודה להגנת זכויות הפליטים הפנימיים בישראל כדי לארגן צעדת החזרה לאתר של כפר אחר בכל שנה ב-15 במאי כדי להציב את הנושא על סדר היום הציבורי הישראלי.