כתוב המשך לקטע זה - על הנייר, JNA נראה כוח חזק, עם 2,000 טנקים ו 300 מטוסי סילון (בעיקר סובייטי או מיוצר באופן מקומי). עם זאת, עד 1991, רוב הציוד הזה היה בן 30 שנה, שכן הכוח היה מורכב בעיקר מטנקים ומטוסי מיג-21. עם זאת, צה"ל פעל כ -300 טנקים M-84 (גרסה יוגוסלבית של T-72 הסובייטי) וצי גדול של מטוסי תקיפה קרקעית, כגון Soko G-4 Super Galeb ו Soko J-22 Orao, שהנשק שלהם כלל טילים מונחים AGM-65 Maverick. לעומת זאת, טילים אנטי-טנקים זולים יותר מודרניים (כמו AT-5) וטילים נגד מטוסים (כמו SA-14) היו בשפע ונועדו להשמיד נשק מתקדם הרבה יותר. לפני המלחמה היו ב-JNA 169,000 חיילים רגילים, כולל 70,000 קצינים מקצועיים. הלחימה בסלובניה
גרם למספר רב של עריקות, והצבא הגיב על ידי גיוס חיילים סרביים. כ-100,000 נמנעו מהגילוי, והגויסים החדשים הוכיחו כי הם כוח קרב לא יעיל. הצבא הלאומי הצבאי השתמש במיליציות לא סדירות. יחידות צבאיות כמו הנשרים הלבנים, המשמר הסרבי, דושאן סילני ושמר המתנדבים הסרבי, שביצעו מספר טבחים נגד אזרחים קרואטים ואחרים שאינם סרבים, שימשו יותר ויותר על ידי הכוחות היוגוסלביים והסרבים. היו גם לוחמים זרים התומכים RSK, בעיקר מרוסיה. עם נסיגת כוחות צה"ל בשנת 1992, יחידות צה"ל ארגנו מחדש כצבא קריינה הסרבית, שהיה יורש ישיר לארגון צה"ל, עם מעט שיפור.