השלים את המשפט הבא: ב-2008, מוריי זיהה "אחד ההצלחות" של "מדיניות הלאומים של ברית המועצות" כקידום "ההתפתחות התרבותית, הלשנית והחינוכית של כל קבוצה אתנית, לא משנה כמה קטנה או כמה שוליים מבחינה היסטורית". הערה זו נלקחה ביקורת על ידי הסופר אדוארד לוקאס ב"הגרדיאן", אשר האשים את מוריי בלהתעלם "מהצ'צ'נים, הטטרים הקרים והקורבנות האחרים של מדיניות הגירוש הרצחנית של סטאלין". בהיסטוריה קצרה של ה-CPGB, שפורסמה ב-1995, מארי כתב: "הדברים שקרו בברית המועצות שהיו בלתי נסלחים ובסופו של דבר פגעו בפרספקטיבה של כל הסוציאליזם הוא היום בלתי ניתן להכחיש. האם הקומוניסטים בעולם הקפיטליסטי יכלו או היו צריכים לעשות יותר ממה שהם עשו, זה עניין שנוי במחלוקת הרבה יותר". ב-2016, אוליבר קאם אמר ב"טיימס": "בקיצור, מר מארי סבור שקומוניסטים בריטיים בשנות ה-30 היו מוצדקים בתמיכתם בטרור הגדול, במשפטים במוסקבה וברעב באוקראינה. מר מארי תומך באופן צפוי במדינה הטוטליטרית הכי סיוטית בעולם המודרני". מוריי היה מבקר של דיוויד מיליבנד בתפקידו כמזכיר החוץ, וטען כי עמדתו על
משבר ג'ורג'יה 2008 חשף אותו כ"ניאו-שמרני", שהגישה שלו "הפכה את עמדתו בבהירות רבה על הפער הגדול בפוליטיקה העולמית כיום. הוא למען האימפריה האמריקנית".