התייחסו לקטע הבא ואז ענו על השאלה שאחריו באותה שפה כמו הקטע:  פרק: הפרלמנט יכול לקבוע את מספר חברי בית הנבחרים, אך החוקה קובעת כי מספר זה חייב להיות "כמעט ככל האפשר, כפול ממספר הסנאטורים"; דרישה זו נקראת בדרך כלל "ההוראת הקשר". לכן, בית הנבחרים מורכב כיום מ-150 חברים. לכל מדינה מוקצים מושבים בהתאם לאוכלוסייה שלה; עם זאת, לכל מדינה מקומית, ללא קשר לגודלה, מובטחים לפחות חמישה מושבים. החוקה לא מבטיחה ייצוג עבור הטריטוריות. הפרלמנט העניק מושב לטריטוריה הצפונית בשנת 1922, ולטריטוריה הבירה האוסטרלית בשנת 1948; עם זאת, נציגי הטריטוריה הללו היו בעלי זכויות הצבעה מוגבלות עד 1968. מחוזות הבחירה הפדרליים מחולקים מחדש את גבולותיהם בכל פעם שבמדינה או בטריטוריה מתאמת מספר המושבים שלה, אם מחוזות הבחירה אינם תואמים באופן כללי את גודל האוכלוסייה או אם חלפו שבע שנים מאז ההפצה האחרונה. מ-1901 עד 1949, בית הנבחרים היה מורכב מ-74 או 75 חברים (לסנאט היו 36). בין 1949 ל-1984, היו לו בין 121 ל-127 חברים (לסנאט היו 60 עד 1975, כאשר הוא גדל ל-64). בשנת 1977 הורה בית המשפט העליון לצמצם את גודלו של בית הנבחרים מ-127 ל-124 חברים על מנת לעמוד בהוראת הקשר. בשנת 1984, הן הסנאט והן בית הנבחרים התרחבו; מאז היו בבית הנבחרים בין 148 ל-150 חברים (לסנאט יש 76).  שאלה: איזה מסמך לא מבטיח שהטריטוריות יקבלו ייצוג?
החוקה