כתוב המשך לפרק זה - בתחילת המלחמות האנגליות
נסיך הכתר פרידריך הקים פקודות כלליות ברחבי דנמרק. בתחילה, היו להם כוח מוגבל והיו מתוכננים להתפרק לאחר המלחמה, אך הוחלט לשמור עליהם. בעקבות עלייתו של כריסטיאן השמיני, כוחם וסמכותם של הפקודות הכלליות התרחבו כדי להתעלות על השליטה הצבאית האמיתית. זה הוביל לשינוי במבנה הפיקוד הכללי, שכן מפקדי השדה ומפקדי הפיקוד הכללי החזיקו באותה סמכות. בעיית זו עלתה לאור במהלך מלחמת שלזוויג הראשונה והמועמדותו של רוזנל כפקד צבא השדה (). מאחר שלהדמן לא הייתה כל שליטה בתוך אזורי פיקוד כלליים, היו לעתים קרובות סכסוכים בינו לבין ראשי הפקודות הללו. ב-27 במרץ 1849, גררד כריסטוף פון קרוג' שהחליף את הדמאן קודם לכן, מונה למפקד העליון של "כל הצבא הפעיל ועל המבצרים והסוללות ביוטלנד, על אלס ועל פין, כמו גם על מחסני הצבא ומחסנים שהוקמו באזורים אלה". בנוסף, נקבע כי "הצבא הפעיל בכל המובנים היה להיות עצמאי מהמפקדות הכלליות, אשר [...] היו לסייע לצבא כאשר הוא היה לגמרי או בחלקו במחוז הפיקוד הכללי. בעוד הסדר זה הבטיח שלא יהיה סכסוך בין המפקד העליון והפקודות הכלליות, עדיין לא היה מפקד מאוחד בתקופת שלום.