השלים את המשפט הבא: מרצ'נקו, במקור חוקר נפט לא פוליטי מרקע עני, פנה לכתיבה ולפוליטיקה כתוצאה מכמה פרקים של מאסר החל משנת 1958, שבמהלכם הוא החל להתחבר עם מתנגדים אחרים. מרצ'נקו זכה למוניטין בינלאומי בשנת 1969 באמצעות ספרו, "העדותי", תיאור אוטוביוגרפי שנכתב לאחר הגעתו למוסקבה בשנת 1966 על גזר הדין האחרון שלו במחנות עבודה ובכלא הסובייטיים. לאחר התפוצה המוגבלת בתוך ברית המועצות כ"סמיזדאט", הספר גרם לסנסציה במערב לאחר שחשף כי מערכת הגולאג הסובייטית נמשכה לאחר מותו של יוסף סטאלין. ב-1968, לקראת
לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, מרצ'נקו כתב מכתב פתוח שסיפר על הפלישה. נעצר שוב, הוא שוחרר בתחילת שנות השבעים, אך ב-1974 הוא נחקר ונשלח לגלות פנימית לאזור אירקוטסק. ב-1976 הפך מרצ'נקו לאחד מחברי המייסדים של קבוצת הלסינקי במוסקבה, לפני שנעצר ושוב ונכלא ב-1981, שם המשיך לכתוב לאורך כל תקופת מאסרו, ופרסם את גורלם של האסירים הפוליטיים הסובייטיים. נאתן שכרנסקי, שבילה בסך הכל כ־20 שנה בכלא ובגולה פנימית, אמר עליו: "אחרי שחרורו של יורי פיוודורוביץ' אורלוב, הוא היה ללא ספק האסיר המצפון הסובייטי מספר אחת". הוא הפך לאחד "האסירים הנצחיים" של ברית המועצות.