סיכום המאמר:  דנטה אליג'ירי, אבי השפה האיטלקית, מסתובב בקברו. תאמינו או לא, הארץ שבה נוצרה הלטינית וממנה נוצרות שפות אירופאיות רבות אחרות הופכת ל"אלפביתת". לא רק שהאיטלקים שכחו מזמן את שפת האימפריה הרומית שלהם, אלא שהם בקושי יודעים איך לדבר ולכתוב איטלקית נכונה. הם נקראו באופן שלילי "אסיני" (חמורים), כמו ב"טיפשים". אם תסתכלו בפורומים באיטלקית ובאתרי דיון באינטרנט, ברור כי איטלקים רבים אינם יודעים דבר על דקדוק ואפילו לא יודעים להשתמש בפעלים כראוי. בגיל 15, סטודנטים איטלקים ממוקמים מתחת לרמת האלפביתות הממוצעת של ה-OECD, ואורסטוט מדווח כי באיטליה יש את האחוז הנמוך ביותר של בוגרי אוניברסיטה בני 30-34 באיחוד האירופי. התקשורת משקפת את החברה. עיתוני הערב מלאים בנאומים ובפרשנים שעושים טעויות דקדוק ואפילו מבטאים מילים לא נכון. איך יכול להיות שהארץ של דנטה הפכה ל"מבוררת" והאם תוכניות הממשלה להטיל עוד רפורמה חינוכית יצליחו להפוך כמה חמורים - אם לא לחנונים - לפחות לתלמידים חכמים? הירידה במיומנויות השפה היא מגמה המשפיעה על רוב העולם המערבי, אבל העובדה שזה קורה באיטליה, ביתם של כמה מהאוניברסיטאות העתיקות ביותר בעולם, היא די מדאיגה. הרומאים בנו אימפריה מאוחדת על ידי השפה הלטינית, אבל נראה שהאיטלקים איבדו את המורשת הזו. איטלקים היו פעם "לומדים" -- כמו ב"דוברי-לטינית וכותבים-לטינית" -- בקיאים בגיטרה, אוהבי שירה, פריקים רטוריים ופילוסופים גדולים. עכשיו הם שכחו מהו פעל חיבורי, טועים בין תארים לבין שמות, וכותבים את "מקיאווילי" עם "ק" כפול. אה... והם לא יודעים איך לפרק מילים למילים. נכון, אפשר לומר שהאיטלקית היא שפה קשה, אחת המורכבות ביותר בעולם. אבל זה לא תירוץ טוב. הידע ההולך ונפחית של העם האיטלקי בשפתם הופך למצב חירום לאומי. זה לא רק תלמידים עצלנים שאחראים. אחוז עורכי הדין שנכשלים בכל שנה...
איטליה, מקום הולדתה של הלטינית והאיטלקית, הופכת לחסרת ספרות, כותבת סילביה מרצ'טי. מרצ'יטי אומר שהידע ההולך ונפחית של האיטלקים בשפת האם שלהם הופך להיות מצב חירום. הגישה ללמידה בלטינית בבתי ספר איטלקים זקוקה לשינוי, היא אומרת.