ב-5 במאי, סאנדס מת בבית החולים בכלא ביום השישים ושישים של שביתת הרעב שלו, מה שגרם למהומות באזורים הלאומניים של צפון אירלנד. המפרי אטקינס הוציא הצהרה שבה אמר כי סאנדס התאבד "בהוראתם של אלה שחשבו שיועיל למטרתם שהוא ימות". יותר מ-100,000 איש עמדו על מסלול הלוויה שלו, שנערכה בכבודים צבאיים מלאים של ה- IRA. מרגרט תאצ'ר לא הפגינה שום סימפטיה למותו, ואמרה לבית הנבחרים כי "מר סאנדס היה פושע מורשע. הוא בחר לקחת את חייו. זו הייתה בחירה שהארגון שלו לא איפשר להרבה קורבנותיו". בשבועיים שלאחר מותו של סאנדס, שלושה שביתים רעבים נוספים מתו. פרנסיס יוז מת ב-12 במאי, מה שגרם למהומות לאומניות באזורים הלאומניים של צפון אירלנד, בפרט בלפסט, ובבלסט. למרות מותו של ג'ו
לקחת את חייו.