כתבו המשך לפרק זה - הסימפוניה מס' 7 בדו מיזור, אופוס 60, של דמיטרי שוסטקוביץ', המכונה "לנינגרד", החלה בלנינגרד, הושלמה בעיר סמרה (הידועה אז כקויבישב) בדצמבר 1941, והוצגה לראשונה בעיר זו ב-5 במרץ 1942. בהתחלה הוקדשה ללנין, היא הוגשה בסופו של דבר לכבוד העיר המצורפת של לנינגרד, שם שיחקו אותה לראשונה בנסיבות קשות ב - 9 באוגוסט 1942, במהלך המצור על ידי הגרמנים והפינים
כוחות. "לנינגרד" הפך במהרה לפופולרי הן בברית המועצות והן במערב כסמל של התנגדות לפשיזם וטוטליטריות, בין היתר הודות למיקרופילום של המלחין בסמארה והמסירה החשאית שלה, דרך טהרן וקיירו, לניו יורק, שם ארטורו טוסקניני הוביל הופעה שידורה (19 ביולי 1942) ומגזין "טיים" הציב את שוסטקוביץ' על השער. הפופולריות הזאת פחתה מעט לאחר 1945, אבל היצירה עדיין נחשבת כעדות מוזיקלית מרכזית ל-27 מיליון אנשי ברית המועצות שאיבדו את חייהם במלחמת העולם השנייה, והיא נשמעת לעתים קרובות בבית הקברות של לנינגרד, שם קבורים חצי מיליון קורבנות של המצור של 900 ימים של לנינגרד.