סיכום המאמר:  (סי-אן-אן) מה החברה שלך עושה השנה עבור "משוגעת במרץ"? אם מקום העבודה שלך הוא כמו רוב מקומות העבודה, התשובה היא כלום גדול ושמן. במקום לנצל את הטורניר השנתי של ה-NCAA ולהפוך אותו לחוויה אמיתית של חיבור בין עמיתים, רוב הארגונים מעמידים פנים שזה לא קורה. על פני השטח, התעלמות מאירוע ספורטיבי שמתקיים בשעות עבודה רגילות עשויה להיראות כמו נוהג עסקי סביר. אחרי הכל, חברות צריכות לייצר רווח, וזה קשה לייצר רווח כאשר העובדים שלך מתכרבלים סביב טלוויזיה, נכון? לא נכון. מה שהפרספקטיבה הזו מתעלמת ממנו הוא שהפרודוקטיביות אינה פשוט פונקציה של כמה שעות אנחנו מבלים במשרד. זה גם תלוי באיכות החוויה שלנו במקום העבודה. ואחד המאפיינים הקריטיים של החוויה הזו הוא עד כמה קרובים אנו מרגישים לקולגות שלנו. מחקרים הוכיחו באופן עקבי שאנחנו יעילים יותר בעבודות שלנו כשאנחנו מרגישים מחוברים לאנשים סביבנו. איך מערכות יחסים חזקות עם עמיתים לעבודה משפרות את הביצועים שלנו? דבר אחד, הם גורמים לנו להיות יותר מוטיבציה. כשאתם ושותפיכם קרובים, כשאתם לא ממלאים את חובותיכם, זה יוצר יותר מאשר לקוח לא מרוצה או מנהל לא מרוצה -- זה אומר לאכזב את החברים שלכם. הלחץ החברתי להשיג תוצאות יכול לשמש כמעורר מוטיבציה חזק יותר מכל דבר שאף בוס יכול לומר. קשרים קרובים יותר מעודדים גם תחושת אמון ודיון גלוי יותר. מחקרים השוואים את דפוסי שיתוף הפעולה של חברים למכרים פשוטים מצביעים על כך שחברים מוכנים יותר לבקש עזרה ונוח יותר לדבר כאשר עמית לעבודה טועה. מלבד ביצועים, חברות במקום העבודה מועילות לארגונים מסיבה אחרת: עובדים עם חברות עשירות נוטים להישאר בחברה שלהם לתקופות זמן ארוכות יותר. למרות היתרונות הרבים האלה, ברוב החברות, חברות הן מחשבה מאוחרת. כדי להניע עובדים, מנהלים נוטים להסתמך על בונוסים, קידומים, ועלייה בשכר, מתעלמים מהעובדה שלכל בני האדם יש...
חברות צריכות לעודד את העובדים שלהם להתחבר במשחקים של טורניר ה-NCAA. מחקר מראה את הערך של טיפוח ידידות בין עמיתים לעבודה.