כתוב המשך לפרק זה - הסדרה זוכרת בעיקר בגלל האירועים שהתרחשו בתחילת הסיבוב השמיני של משחק 6. לאחר שלא זכו באליפות מאז 1908, הקאובס ניצחו שניים מתוך שלושת המשחקים במיאמי, עם שני המשחקים האחרונים ב-ריגלי פילד בשיקגו. לקאבס היו גם שני הקלעים הטובים ביותר שלהם, מארק פריור וקרי ווד, שנקבעו להתחיל בשני המשחקים האחרונים. עם הקאובס מובילים 3-0 ורק חמישה הוצאים הרחק מ הופעתם הראשונה באליפות העולם מאז, סטיב ברטמן
, מעריץ, הגיע לכדור הפול של לואיס קסטילו מפרייר, ומנע ממוסס אלו, השחקן החיצוני של הקאבס, לתפוס אותו. קסטילו המשיך ללכת ופריור והקאבס מעולם לא התאוששו מהאירוע. בעזרת ההליכה של קסטילו ולאחר מכן טעותו של אלכס גונזלז, חסיד קצר של הקאובס, על גראונדר פוטנציאלי של משחק כפול, המארלינס שרדו שמונה ריצות במשחק וזכו במשחק ב-8-3. היו כמה אירועים מוזרים שהובילו עד הסיבוב השמיני הרסני, שהמעריצים של הקאובס קוראים לו "הקללה של בילי גאט", ובמיוחד, ברני מק שינה את השיר "קחו אותי למשחק הכדור" מ"רוט לקאובס" ל"רוט לצ'אמפס". "המרלינס" ניצחו במשחק השביעי, ואז הביסו את "ניו יורק יאנקיס" ב"סריס העולמית".