השלים את המשפט הבא: ז'אק הצטרף למפלגה הקומוניסטית של בריטניה הגדולה בגיל שמונה עשרה, ובאוניברסיטאות מנצ'סטר וקיימברידג' היה פעיל מאוד בפוליטיקה הסטודנטית. ב-1966 הוא היה אחד ממניעי התנועה העיקריים מאחורי הברית הסטודנטית הרדיקלית, ארגון בין-מפלגתי שמאל-מרכז של כ-400 סטודנטים מ-108 אוניברסיטאות וקולג'ים שחיפשו לבנות תנועת סטודנטים "הסוגלת לנקוט פעולה קולקטיבית בעניינים של דאגה חברתית כללית". בקיימברידג' הוא היה מכשיר בהקמתה של איגוד הסטודנטים של אוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1967 הוא היה חבר בוועדת המנהלים של המפלגה הקומוניסטית, "כנראה החבר הצעיר ביותר אי פעם בסביבות עשרים ושתיים", והוא נשאר חבר עד 1991. הושפע עמוקות על ידי
לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ואירועי מאי בפריז בשנת 1968, אותו תיאר כ"לידתו הפוליטית", הוא היה אחד המנהיגים המוקדמים של הזרוע האירוקומוניסטית או הרפורמיסטית של המפלגה, הושפע במיוחד מעבודתו של אנטוניו גראמשי. בשנת 1976, בדו"ח לוועדה המנהלת של המפלגה הקומוניסטית, הוא טען כי "המאבק המעמדי אינו מוגבל למאבק כלכלי... אלא גם אידיאולוגי ותרבותי". מאוחר יותר באותה שנה הוא נבחר, יחד עם המסורתי ג'ורג' מתיוס, לסיים גרסה מעודכנת של "הדרך הבריטית לסוציאליזם" (תוכנית המפלגה הקומוניסטית) להציג לקונגרס הלאומי ה-35 של המפלגה בשנת 1977. מאוחר יותר הוא תיאר את התהליך כ"התנגדות מקסיקנית", אבל ההשפעה של רעיונות גרמסי הייתה ברורה בפרוטוקול הסופי, שדרש "ברית דמוקרטית רחבה" וטען כי התנועה המתקדמת צריכה "לא רק... להיות איגוד של כוחות מעמדיים... אלא של כוחות חשובים אחרים בחברה שיוצאים מאזורי דיכוי שלא תמיד קשורים ישירות יחסי הייצור".