כתוב המשך לפרק זה - איטליה גם ניסתה להעניק לגיטימציה ולזכות בתמיכה ציבורית בשלטונה על אלבניה על ידי תמיכה באירידנטיזם אלבני, המופנה נגד קוסובו המאוכלס בעיקר על ידי אלבנים בממלכת יוגוסלביה ואפירוס ביוון, במיוחד באזור הגבול של צ'מריה, המאוכלס על ידי המיעוט האלבני צ'אם. כך, פרסום איטלקי פשיסטי בשם "גיאופוליטיקה" טען כי אוכלוסיית אזור אפירוס-אקרנניה של יוון שייכת לאלבניה בשל היותה דינרית מבחינה גזעית, ויצרה "מערכת גיאוגרפית יחידה" עם אזור אדריאטיק. למרות מאמציו של סגן המלך האיטלקי, פרנצ'סקו ג'קומוני, לעורר התקוממות ויצירת טור חמישי, והדוחות החיוביים ששלח לשר החוץ האיטלקי הרוזן צ'יאנו, האירועים הוכיחו כי הייתה מעט התלהבות בקרב האלבנים עצמם: לאחר הפלישה האיטלקית ליוון,
, רוב האלבנים או נטשו או חתרו.