כתוב המשך לפרק זה - נאבארו נולד כנראה בגארדה בעמק רונקל שבנבארה. מעט ידוע על חייו המוקדמים. הוא החל את הקריירה הצבאית שלו בשירותו של הקרדינל חואן דה אראגון לפני 1485. הוא נלחם נגד הפיראטים הברבריים באיטליה כקונדוטייה. גונזלו פרננדז דה קורדובה גייס אותו בשנת 1499, והוא השתתף בכיבוש ומצור של קפלוניה בשנת 1500. הוא המציא את המוקש והשימוש המיומן שלו במוקשים איפשר לפרוץ את חומות המבצר הטורקי. הוא המשיך בשירותו של גונזלו פרננדס דה קורדובה והמשיך לנאפולי, והגן על קנוסה בשנת 1502 וטארנטו בשנת 1503 נגד הצרפתים. הוא פיקח על בניית המבצרים בשדה הקרב בסריגנולה.
, אשר אפשרה לגונזלו פרננדז דה קורדובה לנצח בקרב שלו עם לואי דה ארמנג'אק, דוכס נימור ב -28 באפריל. הוא שיחק תפקיד מרכזי בניצחון הספרדי בנהר גאריג'ליאנו ב-29 בדצמבר 1503 ונוצר הרוזן של אוליבטו עבור שירותיו. לאחר שחזר לספרד ב-1507 הוא לקח חלק במשלחות צפון אפריקה של הקרדינל סיסנרוס. נאבארו סייע בהשתלטות על פניון דה וולז דה לה גומרה בשנת 1508 על ידי שימוש בסוללה צפה של עיצובו עצמו במהלך הקרב. הוא המשיך להילחם בהשתלטות על מאזלקיבר (מרס-אל-קביר) ואוראן בשנת 1509. נאברו הוביל באופן אישי את הכוחות הספרדים במהלך כיבוש בוג'י (בג'איה), אלג'יר, טוניס, טלמסן וטריפולי בשנת 1510. הוא התגייס לשירותו של רמון דה קרדונה, סגן המלך של נאפולי, וחזר לאיטליה לאחר ששמע על מלחמה חדשה נגד צרפת בשנת 1511. הוא בנה מספר עגלות קלות שהותקנו עם כלי ארטילריה קלים שנועדו לפרק את הקבוצות האויבות בשנת 1512.