ב-24 במאי 1920, מזכיר המלחמה בייקר אישר הרחבת תוכנית המלחמה לבן כדי להתמודד באופן מקיף עם התקוממות מקומיות, ללא קשר לאידיאולוגיה הפוליטית של המורדים העתידיים. האחריות ליצירת התוכנית חולקה בין מחלקת המלחמה לבין מחלקת 9 הגופים שהיוו את הצבא. פקודות בחו"ל בשטחים של ארה"ב כמו הוואי ותעלת פנמה
קיבלו את המשימה לפתח תוכניות משלהם. בעוד שכל אזור חיל פיתח תוכנית ספציפית ליכולותיו של אזור חיל זה, מחלקת תוכניות המלחמה שמרה על השליטה הכללית בפרויקט.