התייחסו לקטע הבא ואז ענו על השאלה שאחריו באותה שפה כמו הקטע:  פרק: ג'יי. סי. קופר, בספרו The Dictionary of Christianity, כותב שוולנטיין הקדוש היה "כומר של רומא שנכלא בשל סיועו לנוצרים הנרדפים". רשומות עכשוויות של ולנטיין הקדוש הושמדו ככל הנראה במהלך הרדיפה הדיוקלטיאנית בתחילת המאה הרביעית. במאה החמישית או השישית, ספר בשם Passio Marii et Marthae פרסם סיפור על מות קדוש ולנטיין של רומא, אולי על ידי השאילת עינויים שקרו לקדושים אחרים, כפי שהיה רגיל בספרות של התקופה. אותם אירועים נמצאים גם ב- Martyrology של Bede, אשר אוסף במאה ה -8. הוא טוען שוולנטיין הקדוש נרדף כנוצרי ונתחקר על ידי הקיסר הרומי קלודיוס השני בעצמו. קלודיאוס התרשם מוואלנטיין ודיבר איתו, בניסיון לגרום לו להמיר את דתו לדת הפגנית הרומית כדי להציל את חייו. ולנטינוס סירב וניסה להמיר את קלודיוס לנצרות. בגלל זה, הוא הוצא להורג. לפני הוצאתו להורג, הוא דיווח כי ביצע נס על ידי ריפוי יוליה, הבת העיוורת של אסטריוס הסוהר שלו. בתו של שומר הכלא וארבעים ושש בני ביתו (חברי המשפחה ומשרתיו) באו להאמין בישוע ווטבלו. פאסיו מאוחר יותר חזר על האגדה, והוסיף כי האפיפיור יוליוס הראשון בנה כנסייה על קברו (זה בלבול עם טריביון מהמאה ה-4 בשם ולנטינו שנתן קרקע לבניית כנסייה בזמן יוליוס היה האפיפיור). האגדה נלקחה כעובדה על ידי מרטירולוגיות מאוחרות יותר, החל ממרטירולוגיה של בדא במאה ה -8. הוא חזר על עצמו במאה ה-13, בספר "האגדה המוזהבת". ישנו עיצוב נוסף לספר "האגדה המוזהבת", אשר על פי הנרי אנסגר קלי, הוסף מאות שנים מאוחר יותר, ושוחח עליו באופן נרחב. בערב שלפני הוצאתו להורג של ולנטיין, הוא כביכול כתב בעצמו את כרטיס ה"וולנטיין" הראשון, שמופנה אל בתו של שומר הכלא שלו אסטריוס, שכבר לא היתה עיוורת, וחתם על זה כ"וולנטיין שלך". הביטוי "מואילנטיין שלך" היה...  שאלה: מי חקר את ולנטיין הקדוש?
קלודיוס השני