סיכום המאמר:  ותיק קיבל סוף סוף את מדליות מלחמת העולם השנייה שלו, בגיל 95. טבח צבא לשעבר הארי ווסטון בטעות האמין שהוא השאיר את זה מאוחר מדי לבקש אותם לאחר סיום שירותו הצבאי בשנת 1946. אבל כמעט 70 שנים לאחר סיום הסכסוך, היסטוריון מקומי ביקש בשמו, והוא סוף סוף הוענק להם. חייל המלחמה הארי ווסטון, בן 95, בתמונה עם אשתו מרגרט, לאחר שקיבל סוף סוף את המדליות שלו. מר ווסטון התגייס לצבא קייטרינג קורפוס טבח בשנת 1940 ושירת בסקוטלנד עד 1946. במהלך תקופתו בצבא, הוא וארבעה טבחים אחרים הכינו ארוחות שלוש פעמים ביום לחטיבה של יותר מ-700 חיילים. במהלך המלחמה הוא שירת בשטלנד ובאורקני, ולאחר סיום שירותו חזר הביתה לגריטהאם, ראטלנד. דיוויד בלנד חקר את ההיסטוריה של מר ווסטון כאשר גילה שהוא מעולם לא קיבל את הגונגים שלו וכתב למשרד ההגנה בחודש שעבר. רק כמה ימים לאחר מכן מדליית הגנה זוהרת ומדליית מלחמה הגיעו לבית מר ווסטון חולק עם אשתו מרגרט. דיוויד בלנד ובנו פול כותבים ספר היסטוריה של הכפר שנקרא "גרית'אם והמלחמה הגדולה". פול בלנד אמר: "הארי היה קצת מופתע, אבל שמח לקבל את המדליות שלו. הוא היה ממש מרוצה. אני מתאר לעצמי שאפילו 10 שנים אחרי המלחמה הוא חשב שזה מאוחר מדי. הארי פשוט המשיך בחייו ושכח מזה. חשבנו שהגיע הזמן לתקן את המצב. "גרית'אם והמלחמה הגדולה" ישוחרר בספר אלקטרוני בהמשך השנה. מר ווסטון, בתמונה עם אשתו, כחייל צעיר. בזמן שהוא היה בצבא הוא בישל שלוש ארוחות ביום ל-700 חיילים. מדליית המלחמה של מר ווסטון, בצד שמאל, ומדליית ההגנה, בצד ימין, שקיבל לאחר 70 שנה.
הארי ווסטון, בן 95, היה בחיל הקייטרינג של הצבא מ-1940 עד 1946. הצוות שלו הכין שלוש ארוחות ביום לחטיבה של יותר מ - 700 חיילים. מעולם לא קיבל את המדליות שלו וחשב שזה מאוחר מדי כדי להגיש בקשה עבורם. היסטוריון מקומי כתב למשרד ההגנה בשמו בחודש שעבר. מר ווסטון קיבל את מדליית ההגנה שלו ומדליית המלחמה שלו בדואר.