כתוב המשך לפרק זה - בשנות השישים, במהלך מה שנקרא "תפוגה", ווזנסנסקי נסע לעתים קרובות לחו"ל: לצרפת, לגרמניה, לאיטליה, לארצות הברית ולמדינות אחרות. הפופולריות של ווזנזנסקי, יבגני יבטושנקו ובלה אחמדולינה הייתה מסומנת על ידי הופעותיהם מול ההמונים המעריצים שמספרם באלפים באצטדיונים, באולמות קונצרטים ובאוניברסיטאות. בכך, הוא שימש כ"סוג של שליח תרבות לא רשמי של הקרמלין", על פי "הניו יורק טיימס". כישורי קריאת השירה שלו היו מעמיקים. הוא התחרה עם לורנס אוליבייה ופול סקופילד בתערוכה אחת בלונדון. הוא ביקר את הפלישה לצ'כוסלובקיה ב-1968.
אני לא יודע. בארצות הברית פגש את אלן גינסברג, ארתור מילר ומרילין מונרו.