כתוב המשך לפרק זה - עוזר המנהל ג'ימי מרפי לקח על עצמו את התפקיד של המנהל בזמן שבסבי התאושש מפציעותיו והקבוצה המוצעת של המועדון הגיעה לגמר גביע האנגליה, שבו הם הפסידו בפני בולטון וונדררס. בהכרה בטרגדיה של הקבוצה, ה-UEFA הזמין את המועדון להתחרות בגביע אירופה 1958-1959 לצד אליפות הליגה בסופו של דבר, וולברהמפטון וונדררס. למרות אישור איגוד הכדורגל, הליגה החליטה שהמועדון לא צריך להצטרף לתחרות, שכן הוא לא הגיע לתחרות. באסבי בנה מחדש את הקבוצה במהלך שנות השישים על ידי חתימת שחקנים כמו דניס לאו ופט קרראנד, אשר שילבו עם הדור הבא של שחקני נוער - כולל ג'ורג' בסט - כדי לזכות בגביע ה-FA בשנת 1963. בעונה שלאחר מכן, הם סיימו במקום השני בליגה, ואז זכו בתואר ב-1965 וב-1967. בשנת 1968, מנצ'סטר יונייטד הפכה למועדון האנגלי הראשון (והבריטי השני) שזכה בגביע אירופה, כשניצח את בנפיקה 4<unk>1 בגמר עם קבוצה שכללה שלושה שחקני כדורגל אירופיים של השנה: בובי צ'רלטון, דניס לאו וג'ורג' בסט. לאחר מכן ייצגו את אירופה בגביע הבין-יבשתי של 1968.
נגד אסטודיאנטס מארגנטינה, אבל הפסיד את הקשר לאחר שהפסיד את הגב הראשון בבואנוס איירס, לפני תיקו 1<unk>1 באולד טרפורד שלושה שבועות מאוחר יותר. באסבי התפטר מכהונתו כמנהל בשנת 1969 לפני שהוחלף על ידי מאמן קבוצת הזכייה, שחקן מנצ'סטר יונייטד לשעבר וילף מק'גינס.