כתוב המשך לפרק זה - בשנת 1931 שיטפונות סין
, אחד מאסונות המבול הקטלניים ביותר בהיסטוריה העולמית, ווהאן הייתה מקלט לנפגעי המבול מאזורים מרוחקים, שהגיעו מאז סוף האביב. אבל כשהעיר עצמה הוצפה בתחילת הקיץ, ולאחר קריסת סכר קטסטרופלית ממש לפני השעה 6:00 בבוקר ב-27 ביולי, כ-782,189 אזרחים עירוניים ופליטים כפריים נותרו חסרי בית. המבול כיסה שטח של 32 קילומטרים רבועים והעיר הוצפה מתחת למים במשך כמעט שלושה חודשים. מספר גדול של אנשים התאספו על איים מוצפים בכל רחבי העיר, עם 30,000 מחסה על חומת רכבת במרכז האנקו. עם מעט מזון ודיכאון מוחלט, אלפים החלו במהרה להיכנע למחלות. ג'ין שילונג, מהנדס בכיר בסוכנות למניעת שיטפונות הוביי, תיאר את השיטפונות: "לא הייתה שום אזהרה, רק קיר מים גדול פתאומי. רוב הבניינים של ווהאן באותם ימים היו בגובה של קומה אחת בלבד, ועבור אנשים רבים לא הייתה בריחה - הם מתו בעשרות אלפים. בדיוק סיימתי את עבודתי במשרד הראשי של החברה, בניין חדש למדי בעל שלוש קומות ליד מרכז העיר... כששמעתי את הרעש הנורא וראיתי את קיר המים מגיע, רצתי לקומה העליונה של הבניין. הייתי באחד הבניינים הגבוהים והחזקים ביותר שנותרו. באותו הזמן אף אחד לא ידע אם המים יורדים או יעלו עוד יותר. חותם המים הגבוהים הושג ב-19 באוגוסט בהנקו, כאשר רמת המים עברה את רמת המים הרגילה. בשנת 1936, כאשר אסון טבע פגע במרכז סין עם שיטפונות נרחבים שהשפיעו על חבי, הונאן, ג'יאנגסי, ווהאן וצ'ונגקינג שנגרמו על ידי נהרות יאנגצה והוואי שפרצו את גדותיהם, אונג סוק קים, כיו"ר ועדת גיוס כספים וסיוע לאסונות סיטיוואן, גייס כסף וחומרים לתמיכה בקורבנות.