למרות שקיבלה תפקיד לא לוחם, היא נלחמה לצד אנשי היחידה שלה בקרב של מסע הטראפקה בסוף 1879, בפיסגואה ובסאן פרנסיסקו. אומץ לבה בקרב וטיפולה באנשים פצועים משכו את תשומת לבו של המפקד העליון של צ'ילה, מנואל בקואדנו, אשר העניק לה הכרה רשמית ודרגת סמל. היא המשיכה לשרת בצבא למשך המלחמה והייתה אמיצה במלחמת טאקנה.
בשנת 1880. אחרי המלחמה, היא חזרה לחיים אזרחיים ומתה בחשיכה, בגיל 25 בלבד. כעת נחשבת לאחת הגיבורות הגדולות של צ'ילה במלחמה, שירותה הפך ידוע רק לאחר מותה.