המילציה הראשונה בדלאוור הוקמה כאשר מתנחלים שוודים לקחו נשק כדי להגן על פורט כריסטינה (שהייתה אז התנחלות שוודית) מפני פולשים הולנדים. במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית, דלאוור גייס מספר יחידות מיליציה לתמיכה בצד הפטריוט של המלחמה. במלחמת 1812 כל יחידות המתנדבים של דלאוור ראו קרבות בלואיס, שם הם היו מרבית הכוח שדחף את טייסת הצי הבריטית שחיפשה שליטה על נהר דלאוור. למרות שהממשלה הפדרלית אסרה בתחילה על יחידות מתנדבים במלחמת מקסיקו-אמריקאית, יחידת מתנדבים שגדלה בדלאוור שירתה בקרבות של קונטרס, צ'רובוסקו
, Molino דל ריי, ו Chapultepec, לאבד כל כך הרבה אנשים כי היחידה הייתה כינוי "ה 11 הדם". במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, דלאוור גייס מספר רב של יחידות תמיכה במטרה של האיחוד. יחידות אלה היו זוכות להבחנה בקרב פרידריקסבורג, צ'נסלורסוויל וגטיסבורג. במהלך מלחמת ספרד-אמריקה, חיל הרגלים המתנדב הראשון של דלאוור הוזמן לשירות פדרלי אך לא הוצב בחו"ל. עם חקיקת חוק המיליציה משנת 1903, כל יחידות המיליציה המדיניות הוקפאו לשמירה הלאומית של ארצות הברית, והפכו במידה רבה את המיליציות המדיניות מכוח ממומן ומנוהל על ידי המדינה לחלק מילואים של הצבא הפדרלי.