הגדוד השני, גדוד דבוןשייר היה יחידת צבא רגילה ששרתה באי מלטה כחלק מבריגדת חיל הרגלים הראשונה של מלטה (הועברה לבריגדת חיל הרגלים ה-231 באפריל 1943) והייתה מעורבת במצור על מלטה מיוני 1940 עד נובמבר 1942. ביולי 1943 לחם הגדוד, יחד עם החטיבה ה-231, בפלישה של בעלות הברית לסיציליה, ובמשך זמן קצר בפלישה של בעלות הברית לאיטליה בספטמבר. לאחר איטליה, החטיבה נסוגה לסיציליה ולאחר מכן לבריטניה, שם הפכה באופן קבוע לחלק מהדיוויזיה ה-50 (נורתומבריה) של חיל הרגלים ותיקים והתאמנה איתם בהכנות לפלישה בעלות הברית לנורמנדיה. ביום D, 6 ביוני 1944, התוכנן כי הגדוד, בפיקודו של סגן-קולונל קוסמו נויל, ינחת בל-המל, על חוף הזהב, מאחורי החטיבה הראשונה של המפשייר. עם זאת, בשל תנאי ים קשים וגל גאות גבוה באופן בלתי צפוי, שלוש מתוך ארבעת פלוגות הרובים נשאו מעל קילומטר מזרחה לפני שהם יכלו להגיע לחוף ונאלצו ללכת ברגל לנקודת ההתכנסות המיועדת להם. מארבעת מפקדי החטיבה, שניים נפצעו ואחד נהרג. הגדוד המשיך להילחם היטב במהלך קרב נורמנדי ושחרור צפון מערב אירופה.
אני לא יודע. עם זאת, בדצמבר 1944, הדיוויזיה ה-50 פורקה, בשל מחסור חמור בחיילים בצבא הבריטי באותה עת, והגדוד הועבר לגדוד חיל הרגלים ה-131 (Lorried), חלק מהדיוויזיה המשוריינת ה-7 "עכבי המדבר", ונשאר איתם למשך שאר המלחמה, השתתף במבצע Blackcock בינואר 1945 ואחריו במבצע Plunder שבו חצו את נהר הריין. הדיוויזיה התקדמה ליעד שלה בעיר המבורג, גרמניה, כחלק מהפלישה של בעלות הברית המערביות לגרמניה, והשתתפה בקרב המבורג בסוף אפריל 1945.