סיכום המאמר:  רוח בלתי נשלטת סחרחררה סביב חיפה ביום שישי, הכה את עצי הדקל ושלחה חול על החוף על ידי הים התיכון. זה נראה כמו קבלת פנים לא נוחה במזרח התיכון עבור ויילס לפני מה שמבטיח להיות משחק של טנור חם ומשמעות גדולה. כאן בארץ הקודש, ויילס רוצים לקחת צעד קרוב יותר לגרל שלהם מבוקש זמן רב: הכשרה לטורניר גדול. לא מאז גביע העולם ב-1958, הם לא היו בתחרות גמר. מחץ ויילס גארת' בייל מתמתח במהלך אימון בישראל ביום שישי. ויילס (כנראה, 5-3-1-1): הנסי; גונטר, קולינס, ויליאמס, דייוויס, טיילור; רמזי, אלן, לדלי; בייל; ווקס. ישראל (כנראה, 4-3-3): מרציאנו; דגני, בן חיים הראשון, טיבי, בן חראוש; יייני, נאצ'ו, רפאלוב; בן חיים השני, זאאווי, דמארי. ישראל מארחת את הקבוצה של כריס קולמן במפגש שעשוי לקבוע את השאיפות של שני הצדדים להגיע לאירופה 2016. זה הראשון נגד השני בקבוצה ב. קולמן לקח את השחקנים שלו דרך הצעדים האחרונים שלהם באצטדיון סמי אופר שנבנה לאחרונה, אשר הערב יהיה מלא בערך 30,000 תומכי ישראל קנאים, כמו גם 900 מוויילס. האוהדים הנוסעים האלה לא ראו את הצד שלהם מובס בקמפיין הזה, שני ניצחונות ושני תיקו, הנקודה האחרונה בבלגיה תצוגה מאוד מעודדת ותוצאה. לישראל יש שלושה ניצחונות מתוך שלושה, והביסו את בוסניה 3-0 במשחק הבית האחרון שלהם. בייל מעכב את חבריו לקבוצה באימונים בעוד ויילס מקווה לשמור על ההתחלה הבלתי מנוצחת שלהם בקבוצה ב. זו הזדמנות שצריכה להינצל על ידי ויילס. הניצחון יגדיל את ההבטחה שהופיעה עד כה ויזרוק את הגמר בצרפת קרוב יותר. תבוסה תערער את ההבטחה באותה מידה. קולמן מודע לחשיבות הדו-קרב הזה, וקרא לו הגדול ביותר של ויילס מאז הפלייאוף של יורו 2004 נגד רוסיה. הוא מקווה לומר את אותו הדבר כאשר בלגיה תגיע לקרדיף ביוני, אבל זה יכול להיות רק במקרה של תוצאה חיובית כאן. המנהל של ויילס היה פעמיים מעורב בקמפיינים...
זה הראשון נגד השני כשישראל מארחת את ויילס באירופה 2016. אצטדיון סמי אופר יהיה מלא בכ-30,000 אוהדים קנאים. ויילס לא הגיעו לגמר התחרות מאז גביע העולם 1958.