השלים את המשפט הבא: כמה חוקרים הציעו ששני שבטים שהוזכרו על ידי הכותב הגותי ג'ורדן ב"ג'טיקה" שלו בקרב העמים בממלכתו של המלך הגותי ארמאנריק במאה הרביעית לספירה ניתן לשווה עם אנשי מרי. עם זאת, הזיהוי של "Imniscaris" (או "Sremniscans") עם "Cheremis", ו "Merens" עם "מארי" הוא שנוי במחלוקת. ההזכרה הראשונה המוכחת בבטחה של אנשי מרי מגיעה ממקורות חאזרים מהמאה ה -10, שם הם מופיעים על ידי האקסונים "צארמיס" (= "Cheremis"). אזור ההתיישבות של מארי היה לאורך הוולגה. במאה ה -13, המרי נפל תחת תחום ההשפעה של ההורדה המוזהבת, וב 1443 הפך נושא של ח'אנת קזאן. במהלך תקופה זו, חוו המאריס כמה התכנסות תרבותית עם הטטרים השולטים ועם בולגרי וולגה, אשר נראית גם בהשפעה המילולית והגראמטית הטורקית על שפת המארי. ב-1552, השטח של מארי הצטרף לרוסיה עם
הכיבוש הרוסי של קזאן תחת איוון האיום. בעוד כמה מאריס (בעיקר היל מאריס) סייעו בכיבוש הרוסי, רוב מאריס נלחמו בחזרה במה שנקרא "מלחמות קרמיס". עד סוף המאה ה - 16, ההתנגדות הודתה לבסוף, והותירה מחיר כבד באוכלוסיית מארי. כתוצאה מהגירה של מתנחלים רוסים, וכדי להימלט מהכריסטיאניזציה בכפייה (התחילה בשנת 1700), מאריס החלה להתיישב מזרחה יותר בבהסקורטוסטן של ימינו. במאות הבאות תחת רוסיה הצארית, המאריס הצליחו לשמור על הזהות האתנית והתרבותית שלהם, מחוזקת על ידי גלים חוזרים ונשנים של חזרה לדת המסורתית שלהם לפני הנצרות.