כתוב המשך לפרק זה - ראקובסקי נגרר לפולימיקה עם הרשויות הרומניות, ועמד בפני האשמות פומביות כי, כבולגרי, חסרה לו פטריוטיות. בתמורה, הוא אמר שאם פטריוטיות פירושה "דעות קדומות גזעיות, מלחמת אזרחים ובינלאומית, רודנות פוליטית ושליטה פלוטוקרטית", הוא מסרב להזדהות עם זה. עם פרוץ מרד האיכרים הרומנים
בשנת 1907, רקובסקי היה קולני במיוחד: הוא הגיש האשמות על ממשלת הליברל הלאומי, בטענה כי לאחר שהרוויחה מההודעה האנטישמית המוקדמת של המרד, היא דחפה אותה באלימות מהרגע שבו החלו האיכרים לתקוף בעלי קרקעות. רקובסקי תמך בתזה לפיה לכפריות הייתה חשיבות מהפכנית בתוך החברה הרומנית ובמזרח אירופה בכלל, ופרסם את נקודת המבט שלו בעיתונות הסוציאליסטית (כתב מאמרים בנושא עבור "רומניה מונצ'יטורה", "ל'הומניט", "אוונטי!", "וורווארטס" ואחרים). ראקובסקי היה גם אחד העיתונאים שנחשדו בהגזמה רבה במספר ההרוגים הכולל בחשבון שלהם: ההערכות שלו מדברות על יותר מ - 10,000 איכרים שנהרגו, בעוד שהנתונים הממשלתיים ספרו רק 421.