כתוב המשך לפרק זה - זמן קצר לאחר שחרור פריז, הוגש כתב אישום רשמי נגד ה-PFNC ו-LVF כ"קבוצות אנטי-לאומיות", ומשרדיהם הופלשו על ידי כוחות הפנים הצרפתיים. לאחר כיבוש צרפת מחדש,
בשנת 1944, קלמנטי נסוג עם משתפי פעולה אחרים למקום מבטחים בגרמניה; הוא היה אז מסוגל לקבל מקלט בשווייץ, שם הוא המשיך לפרסם מאמרים שמסבירים את אמונותיו. גם הוא נרדף על ידי המחתרת, לאבט נמלט לספרד. בדצמבר 1944, הממשלה הזמנית של צרפת הגדירה את כל חברי ה- PFNC הפעילים לאחר 1 בינואר 1941 כאשמים ב"indignité nationale". דורסור נמלט מהבדיקה והציג את עצמו כוותיק ההתנגדות, שנרשם על ידי "האיחוד של העם הצרפתי".