כתוב המשך לפרק זה - התקפה ישירה על קומניה באה רק בשנת 1238<unk>1239, ופגשה התנגדות רצינית על ידי ח'אנים קומניים שונים. המכה הסופית הגיעה בשנת 1241, כאשר השליטה הקומנית על השדות הפונטיים הסתיימה והקונפדרציה הקומנית-קיפצ'קית הפסיקה להתקיים כגוף פוליטי, כששבטים הקומניים שנותרו התפזרו, או שהפכו לאזרחים והתערבבו עם הכובשים המונגולים שלהם, כחלק ממה שהיה ידוע כ"הורדה המוזהבת" (קנאט קיפצ'ק) ו"הורדה נוגאי", או שברחו מערבה, לאימפריה הביזנטית, האימפריה הבולגרית השנייה, וממלכת הונגריה, שם הם השתלבו באליטה והפכו למלכים ואצילים עם זכויות רבות. שבויים קומניים אחרים נמכרו כעבדים, שהפכו לממלוכים במצרים, שהגיעו לדרגת סולטאן או החזיקו בכוח אזורי כאמיר או ביי. חלק מממלוקים אלה בראשות סולטאן בייברס יילחמו במונגולים שוב, והביסו אותם בקרב עין ג'לוט
ואת קרב אלביסטן.