כתגובה למהלכים מערביים שמטרתם להתעשנות מחדש את אזורי הכיבוש הגרמני שלהם, סטלין הורה על חסימה של המגזרים המערביים של ברלין, שהיו עמוק באזור הכיבוש הסובייטי. סטאלין קיווה למנוע את הקמתה של מדינת מערב גרמניה המזוהה עם ארה"ב, או, אם זה לא יצליח, לחזק את השליטה על מזרח גרמניה. לאחר שהחסימה החלה ב-24 ביוני 1948, המפקד של אזור הכיבוש האמריקני בגרמניה, הגנרל לוציוס ד. קליי, הציע לשלוח עמודה משוריינת גדולה ברחבי האזור הסובייטי למערב ברלין עם הוראות להגן על עצמה אם היא תיעצר או תותקף. טרומן האמין שזה יביא לסיכון בלתי מקובל של מלחמה, ובמקום זה אישר את תוכניתו של ארנסט בווין לספק את העיר המצורת דרך האוויר. ב-25 ביוני, בעלות הברית יצרו את המעבר האווירי של ברלין
, קמפיין שהעביר מזון ואספקה אחרת, כמו פחם, באמצעות מטוסים צבאיים בקנה מידה מסיבי. שום דבר כזה לא ננסה בעבר, ולא הייתה לאומה אחת את היכולת, לא מבחינה לוגיסטית ולא מבחינה חומרית, לבצע את זה. המעלית האווירית עבדה, וגישה קרקעית ניתנה שוב ב-11 במאי 1949. הגשר האווירי של ברלין היה אחד מההצלחות הגדולות של טרומן במדיניות החוץ, והוא סייע באופן משמעותי לקמפיין הבחירות שלו ב-1948.