כתוב המשך לפרק זה - לפחות בהתחלה, בתי המשפט המהפכניים היו שונים מבתי המשפט המערביים הרגילים בכך שהגבילו את המשפטים לכמה שעות, ולפעמים דקות. הנאשמים יכולים להיראות אשמים על בסיס "המוניטין הפופולרי". הרעיון של עורך דין הגנה נדחה כ'שטויות מערביות'. האשמה שהופעלה באופן נרחב נגד הנאשמים, אך לא מוכרת לחלקם, הייתה 'לזרוע שחיתות על פני האדמה' (mofsed-e-filarz). זה כיסה מגוון של עבירות - "עלבון לאיסלאם ולכמרים", "התנגדות למהפכה האסלאמית", "תמיכה בפחליביים", ו"פגיעה בעצמאות איראן" על ידי סיוע ההפיכה של 1953
ונותן זכויות כניעה לכוחות האימפריאליים". בין השנים 1979-1989, בתי המשפט המהפכניים הורה על הוצאה להורג של לפחות 10,000 פוליטיקאים, השייכים לקבוצות אופוזיציה אנטי-מהפכניות, ושיפוטו אחרים למוות על פשעים כגון סחר בסמים, ניאוף, סדומיה, חטיפה, "הפרת הסדר הציבורי" ו"טרור". קשה לדעת כמה אסירים פוליטיים בפועל הוצאו להורג, כי לעתים קרובות של אלה שהוצאו להורג על פשעים פוליטיים הואשמו גם ב"סחר בסמים" או "סדום".