מאוחר יותר באותה שנה, בעזרת הגובה של מקסיקו סיטי באולימפיאדת 1968, שיפר היינס את השיא ל-9.95 תוך זכייה במדליית הזהב ב-14 באוקטובר, שהפכה להיות השיא העולמי הראשון המקובל באופן אוטומטי לחלוטין כאשר IAAF אימץ את הזמנים האלה ב-1977. באולימפיאדה זו, גרין זכה במדליית הברונזה, ושלושה מהם, יחד עם מל פנדר, זכו במדליית הזהב במתחרה ב-4x100 מטר.
בזמן שיא עולם. במהלך שמונה העונות הבאות, לפני שה-IAAF שינתה את קריטריוני השיא שלהן, שישה אנשים נוספים שוויו את שיא העולם של 9.9. האוטומטי 9.95 לא הושג עד 1983, כאשר קלווין סמית רץ 9.93, שוב בגובה, באקדמיה של חיל האוויר האמריקאי ליד