השלים את המשפט הבא: למרות שצ'אבס השראה תנועות אחרות באמריקה הלטינית לעקוב אחר המודל שלו של "צ'ביזם" בניסיון לעצב מחדש את דרום אמריקה, הוא נראה מאוחר יותר כבלתי צפוי והשפעתו בינלאומית הפכה מוגזמת. הוא מיקד מחדש את מדיניות החוץ של ונצואלה על אינטגרציה כלכלית וחברתית באמריקה הלטינית על ידי חקיקת הסכמי סחר דו-צדדיים וסיוע הדדי, כולל "דיפלומטיה הנפט" שלו, שהפכה את ונצואלה יותר תלויה בשימוש בנפט, הסחורה העיקרית שלה, והגדילה את פגיעותה לטווח ארוך. צ'אבס גם התאחד עם מדינות אוטוריטריות ותנועות קיצוניות שנחשבו כנגד המערב, כאשר היחסים עם קובה ואיראן נהיו בעלי חשיבות מיוחדת. במיוחד היחסים בין ונצואלה לארצות הברית החמירו באופן ניכר כשצ'אבס הפך למבקר מאוד של מדיניות החוץ של ארה"ב, התנגד לפלישה שהובילה ארה"ב לעיראק בשנת 2003 וגינה את
נאט"ו הובילה התערבות צבאית בלוב. היחסים התקררו במקצת תחת הנשיא ברק אובמה ביוני 2009, רק כדי להחמיר שוב בהדרגה זמן קצר לאחר מכן. צ'אבס גם התמקד במגוון של מוסדות רב לאומיים כדי לקדם את החזון שלו של אינטגרציה באמריקה הלטינית, כולל Petrocaribe, Petrosur, ו TeleSUR. יחסי הסחר הדו-צדדיים עם מדינות אחרות באמריקה הלטינית שיחקו גם תפקיד מרכזי במדיניותו, כאשר צ'אבס הגדיל את רכישות הנשק מברזיל, יצר הסכמי סחר של נפט תמורת מומחיות עם קובה, ויצר הסכמי חילופי ייחודיים שמחלפים נפט ונצואלי בתמורה לבשר ומוצרי חלב של ארגנטינה. הוא גם התיידד עם מדינות פרייה כמו בלארוס ואיראן. התנהלותו הלא נכונה של המדינה תחת צ'אבס מנעה מונצואלה לחזק את מעמדה בעולם.