כתוב המשך לפרק זה - היטלר היה מודאג שאם יוון, אשר מאז 28 באוקטובר 1940 נלחם
נגד האיטלקים באלבניה, הפך לבעל ברית בריטי, אז שדות הנפט של פלואסטי ברומניה, שבהם גרמניה הסתמכה על הדלק שלה, עשויים להיות פתוחים לתקיפה אווירית מגרמניה. כשהגרמנים תכננו פלישה לרוסיה ביוני 1941, הם לא יכלו להרשות איום כזה על אספקת הנפט החיוני שלהם, ולכן הם החלו לתכנן פלישה ליוון. במרץ 1941, ראש ממשלת אוסטרליה רוברט מנזיס, בהסכמה של הקבינט שלו, הסכים לשלוח חיילים אוסטרלים ליוון כדי להגן מפני התקפה גרמנית. גם מנזיס וגם מפקד חיל ה-1, בלמי, חשו כי המבצע היה מסוכן ויכול היה להסתיים באסון, אך מנזיס הצהיר כי יש לתמוך ביוון נגד תוקפנות גרמנית וכי ההגנה על יוון הייתה "סיכון גדול למטרה טובה".