השלים את המשפט הבא: בשנת 2017 פרסם דפיראן את ספרו הראשון "עיר המחאה: היסטוריה חדשה של מחלוקת בהונג קונג" עם Penguin Books, שעסק בהיסטוריה של תנועות המחאה בהונג קונג מאז שנות השישים. בספר, דפיראן מתמקד במיוחד
הפגנות הונג קונג 2014. לדברי דפיראן, עדות למפגשים האלה גרמה לו "להבין את הזהות שלי ככונגוראי". מאז פרסום ספרו הראשון של דפיראן, הוא הפך לאחד מהמשתתפים המערביים המובילים בתנועות המחאה בהונג קונג, במיוחד במהלך מחאות הונג קונג 2019-2020. הוא הוקיר ב"סאות' צ'יינה מורנינג פוסט" כ"מוכר כמצפה בעל עיניים צלולות של הפוליטיקה בעיר" ולעתים קרובות מצטט כמומחה בהונג קונג על ידי מדיה כגון "קווארץ", "פייננשיאל טיימס" או "טיים". דפיראן כתב בפרסומים כגון "הגרדיאן", "האטלנטי", "ניו סטייטסמן, CNN" ו"מדיניות חוץ" והופיע בתוכניות כמו BBC, Bloomberg TV, Reuters, RTHK ו-ABC. הוא ביקר מאוד את ממשלת הונג קונג ואת הממשלה המרכזית הסינית בבייג'ין, בטענה, למשל, כי "ממשלת הונג קונג כבר לא פועלת לטובת העם שלה", כי "בייג'ינג ניצלה את הסחת הדעת הגלובלית [בגלל התפרצות Covid-19] כדי להתחיל לנקום על ההתנגדות הפתוחה של הונג קונג לשלטון סין" בשנת 2019, וכי הממשלה הסינית משתמשת בחוק כדי לפעול נגד האופוזיציה בהונג קונג. ביולי 2020, הוא טען כי ממשלת סין מתנהגת כמו "כוח קולוניאלי" בהונג קונג וכי "הצעדים של ארה"ב, לצד האכיפה של בייג'ינג על הונג קונג, הופכים במהירות את העיר מרכז פיננסי בינלאומי פתוח ויציב לקרקע שנויבת במחלוקת בקו החזית של סכסוך גיאופוליטי המתעצם במהירות". מאז 2020 הוא כותב טור קבוע בעיתון הונג קונג Outlet Citizen News.