המכונית עשתה את הופעת הבכורה שלה בפרס הגדול של ספרד ב-1972 עם פיטר גת'ין, אבל פרשה כשהמנוע נכשל. האודן גנלי נהג במכונית במונקו ופרש בתאונה. המכונית לא הופיעה שוב עד פרס האיטלקי הגדול.
, כאשר זה היה נהג על ידי ז'אן פייר Beltoise והסיים במקום השמיני. הצרפתי הצטרף לקנדי ביל בראק עבור קנדה, אך בראק פרש כאשר הוא התנתק, וגם בלטואז פרש כאשר הייתה לו דליפת נפט. עבור גראנד פרי של ארצות הברית, בריאן רדמן החליף את בראק, אך הוא פרש כאשר המנוע שלו נכשל ובלטואז גם פרש כאשר ההדלקת שלו נכשלה. המכונית זכתה במרוץ ניצחון אליפות העולם של 1972 עם בלטוז לפני שפרשה לטובת ה- P160 הישן יותר.