סיכום המאמר:  תמיד הייתה יריבות גדולה בין הצדדים האלה, אבל מעולם לא שיחקתי באולד טרפורד עם פחד. הלכתי לשם כצעיר ב-1986 וזכיתי עם ארסנל ובשנים של ארסן ונגר הייתה לנו קבוצה שיכולה לנצח בכל מקום. היינו קבוצה פיזית אבל יכולנו לשחק, וזה היה כמעט מחמאה כאשר יונייטד ניסתה להתאים את הפיזיות שלנו. שחקן האחורי של ארסנל מרטין קאוון מתעמת עם רוד ואן ניסטלרוי לאחר שפספס את העונש שלו ב-2003. קאוון וחבריו לארסנל לעגו להולנדי לאחר שפספס בעיטה בשעה האחרונה. העימות של קאוון עם ואן ניסטלרוי היה המעשה הסופי במה שמכונה כיום "קרב אולד טראפורד". ב-1999, ריאן גיגס כבש את המטרה הקלאסית בגביע האף-איי, וזה הפך את העונה. ארסנל יכלו לנצח את הכפול אבל יונייטד המשיכה לנצח את הטרבל. אנדי קול ניסה לגרור אותי מהעמדה, אבל לפעמים צריך להעריך רגעים של גאונות. המשחק השני שאנשים אוהבים להזכיר לי הוא "קרב אולד טרפורד" ב-2003. בספר השחור הקטן של שחקני האופוזיציה, רוד ואן ניסטלרוי היה אחד שלא ניתן לסמוך עליו. הוא היה שחקן מצטיין, לוחם, אבל הוא היה מחפש כל סיבה ליפול. אולי הגזמתי, אבל כל הצוות כעס עליו. ואני עדיין לא משוכנע שהגיע לי לתת את העונש שרוד פספס בסופו של דבר! קאוון היה חלק מהצד הפיזי שהרגש שהם יכולים לנצח בכל מקום תחת ארסן ונגר.
ריאן גיגס כבש את המטרה הקלאסית הזאת בגביע האף-איי ב-1999 ששינתה את העונה של מנצ'סטר יונייטד. ארסנל יכול היה לזכות כפול אבל יונייטד המשיך לזכות בשולש. "קרב אולד טרפורד" ב-2003 נשאר זיכרון חי. קראו: "מנצ'סטר יונייטד" נגד "ארסנל" בכוס האף.איי. לחץ כאן לחדשות קבוצת מאן יוטד נגד ארסנל וההשתתפות הסבירה.