השלים את המשפט הבא: חלק גדול מהטקסט מתמקד בדיסידנטים של רומניה לאחר תחילת דה-סטליניזציה, ואת המאפיינים המיוחדים של תהליך זה ברומניה. טיסמאנאו מציין כיצד המנהיג הקומוניסטי ג'ורג'ה ג'ורג'יו-דג', ששלטונו הדיקטטורי של שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 קודמו ושרדו את תחילת הדסטליניזציה, היה מסוגל לממש שליטה על האינטליגנציה המקומית גם כאשר נוצרה חברה אזרחית ותנועות התנגדות לא אלימות בחלקים אחרים של הבלוק. הוא גם ידוע בטיפולו של יורשו של ג'ורג'יו-דג', ניקולאי צ'אושסקו, אשר קשר את עצמו עם מסר של ליברליזציה ותחייה לאומנית,
1968 הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה. מחווה זו, טוענת "ארכיאולוגיה טרורי", הייתה למעשה ניסיונו של צ'אושסקו לאשר אידיאולוגית את אחיזתו בחברה הרומנית. בביקורתו על הספר, מבקר הספרות יון בוגדן לפטר מסכם: "יש כאן, בתוכן, את הנחת הדעת לדיון ממושך בנושאים הקשורים לפילוסופיה של ההיסטוריה: מה הם, במציאות, היחסים האפקטיביים בין הגורל הקולקטיבי של קהילה לגורלי הפרטים המרכיבים אותה?... התשובות [של הספר] הן... מרסס. במבט לאחור אל השלב הקודם של המשטר הקומוניסטי... לא מוצאים את הנביאים הנאמנים של אוטופיה, אלא את הביצה של הזוהמה הרוחנית המגעילה... ואדם לא יכול שלא להיות מזועזע לראות למי נאמנה הגורל של עם שלם".