כתוב המשך לקטע זה - בעקבות עצמאותה בשנת 1956, סודאן סבלה ממלחמות פנימיות רבות בנושאים פוליטיים, אתניים ודתיים. ב-1983, מהפכנים ומפרידים מדרום המדינה, שרובם נוצרים-אנמיסטים, התאחדו והשיקו מרד נגד הממשלה, אשר נשלטה באופן מסורתי על ידי אליטה מוסלמית מצפון. המורדים ארגנו את עצמם כ"צבא השחרור העממי של סודאן" (SPLA) תחת הנהגתו של ג'ון גרנג, והתקוממות הסבירה בסופו של דבר למלחמת אזרחים מלאה שהשפיעה גם על המזרח והמערב של סודאן. המשא ומתן בין הממשלה ל-SPLA כמעט הוביל לפתרון של שלום של הסכסוך, אך הסתיים לאחר הפיכה ב-1989.
שהביא את החזית האסלאמית הלאומית (NIF) תחת עומר אל-באשיר לשלטון. המשטר החדש התנגד באופן מיליטנטי לכל פשרה, והיה נחוש לשבור לחלוטין את SPLA ואת כל קבוצות האופוזיציה האחרות. עקבה עלייה באלימות.