השלים את המשפט הבא: אליפות ה-אינדיקר של פנסקי ב-1994 הייתה אחת, אם לא המופע הדומיננטי ביותר של קבוצת מירוצים בהיסטוריה של מירוץ גלגלים פתוחים אמריקאי. רוג'ר פנסקי מצא את המפתח לניצחון, אבל גם מצא דרך לברוח מהמתחרים. ה-PC-23 החדש של פנסקי עם מנוע ה- V8 של אילמור- אינדי היה מעודד את נהגי הפנסקי של אל אונסר, ג'וניור, פול טרייסי ואמרסון פיטיפאלדי. הקבוצה זכתה ב -12 מ -16 מירוצים, קבלה 10 נקודות עליון ו -28 נקודות על הפודיום בדרכם אל האליפות. הקבוצה גם שלטה במאי שנוי במחלוקת באינדיאנפוליס. פנסקי הציג לראשונה מנוע מרצדס-בנץ חדש לגמרי באינדי, ה-500I. מנוע זה השתמש בהוראה בתקנות המיועדות למנועי דחף בבלוק המקוריים, כגון מנועי V-6 של ביוק, אשר איפשרו 650 ס"מ 3 ו 10 אינץ'(4.9 פסי / 33.8 ק"פ) של דחיפה. כוח נוסף זה (לפחות 900 כוחות סוס, ושמועות על יותר מ 1000) אפשרו לפנסקים לרוץ מהר יותר, ונתן להם את העמוד והחוצה הראשונה בשורה הראשונה ברשת
ה-78 באינדיאנפוליס 500. אל אונסר ג'וניור ואמרסון פיטיפאלדי שלטו במירוץ, ובסופו של דבר סיבכו את המגרש עם 16 סיבובים כדי ללכת במירוץ של 200 סיבובים כאשר פיטיפאלדי עשה מגע עם הקיר שיוצא מהפינה 4, נותן אל אונסר ג'וניור את ההובלה וניצחון. הנהג היחיד שהסיים בסיבוב המוביל היה הטירון ז'אק וילנוב. בעונה זו קיבלה פנסקי את אליפות הנהגים עם אל אונסר ג'וניור, גביע הבנייה עם פנסקי PC-23 וגביע היצרן עם מנוע ה- Ilmor-Indy V8. (באינדי 500 ב-1995, פנסקי לא הצליחה להכניס שום מכונית למירוץ)