השלים את המשפט הבא: ב-2 בפברואר 1964, אטלנטה הפסידה 7<unk>1 בבית נגד פיורנטינה; זו הייתה התבוסה המקומית הגרועה ביותר של המועדון. התוצאה הזו זעמה את האוהדים, ודרשה התערבות משטרתית כדי למנוע אלימות ביניהם לבין השחקנים. בחירותיו הטקטיות של קוואריו היו גם הן בספק, מה שגרם לפטרתו לאחר המשחק והוחלף על ידי קרלו צ'סרולי. המועדון בסופו של דבר סיים באמצע הדירוג, אך העונה הושמדה על ידי מותו של טוראני ב-25 באפריל 1964. אטיליו וינסנטיני, שהוגש על ידי המאמן לשעבר לואיג'י טנטוריו, החליף אותו כנשיא בקיץ ההוא. טנטוריו עזב את ניהול המועדון (ואת עולם הכדורגל בכלל) בשנת 1966 כאשר כל מועדוני הכדורגל הפכו לחברות מניות, כי הוא לא הסכים באופן יסודי עם הרעיון הזה. מאוחר יותר בשנות השישים, אטלנטה השתתפה בכמה תחרויות יבשתיות (אם כי לא UEFA): גביע אינטרטוטו (שהיה ידוע גם בשם Coppa Piano Karl Rappan) בשנת 1966 <unk> 67 ו- Mitropa Cup בשנת 1967 <unk> 68 ו -1968 <unk> 69. בעונת 1967-1968 הצליחה אטלנטה להימלט רק בקושי מההפלות: טאבנלי, שחזר לתפקיד שני כמנהל ב-1967, הוחלף כמאמן על ידי הקפטן לשעבר סטפנו אנג'לרי במהלך העונה בשל תוצאות גרועות. לאחר שנפסידה בדקה האחרונה 1<unk>0 נגד SPAL ביום השלישי לפני האחרון, תוצאה שהחייתה את שני המועדונים ב-22 נקודות, הישרדותה של אטלנטה הובטחה הודות לתוצאות טובות יותר מאשר האחרון בשני המשחקים האחרונים. עם זאת, המועדון לא ימלט מהדחייה ב
1969, סיים את 10 העונות ברציפות בחלק העליון. בפברואר 1969 הוא קיבל את תפקידו כנשיא לאחר התפטרותו של ויצ'נטיני, אם כי הוא הוחלף כנשיא לאחר שנה בלבד על ידי אחיל בורטולוטי - שכבר היה בעל מניות חלקי במשך מספר שנים - בעקבות חילוקי דעות בניהול בין בורטולוטי, בראקי ומסימו מסריני.