סיכום המאמר:  (סי-אן-אן) במהלך שלוש השנים שבהן שירתתי כחבר באסיפה המכוננת של טוניסיה, הייתי בדרך כלל עובר דרך שער המוזיאון בארדו כדי לראות את הפסיפס, ואולי גם ליהנות מהגן הצמחי הסמוך. המוזיאון, במרכז העיר טוניס, משמש לא רק כמזכירה פיזית של המורשת הרומית, היהודית, הנוצרית והאסלאמית של טוניס, אלא גם מחובר לפרלמנט הטוניסי. נהגתי לאהוב את הרגעים השקטים האלה בדרך לעבודה. למרבה הצער, הם כנראה לעולם לא ירגישו אותו הדבר שוב. ביום רביעי, מצב הרוח הזה התנפץ כשהמוזיאון היה תחת מצור. יותר משני עשרות אנשים נהרגו כשנשירים חמושים בקלאשניקוב פתחו באש, וגרמו לגברים, לנשים ולילדים להתרוצץ דרך שער האריות כדי לברוח. חברי הפרלמנט שהועברו, באופן אירוני, דנו בחוק נגד טרור בוועדה. שניים מהמתקפים - שנהרגו במהלך ההתקפה - זוהו, ושר הביטחון ביום שישי ציין כי השניים הופעלו ממכשיר רדום, למרות שבזמן כתיבת המאמר הרשויות עדיין לא הודיעו על קשר לקבוצת ג'יהאדיסטית ספציפית. עם זאת, ההתקפה באה בעקבות פרסום סרטוני וידאו לכאורה של המדינה האסלאמית של עיראק וסוריה המאיימים על טוניסיה. בינתיים, אנשים הקשורים לארגון הטוניסי האסיר אנסר אל-שריעה הכריזו על נאמנות למנהיג דאעש אבו באקר אל-בגדאדי. כל זה השאיר כמה תוהה אם התקפת המוזיאון מסמלת שינוי באסטרטגיה עבור ISIS. האם הטרוריסטים הסלפים עברו מעבר לפעולותיהם הרגילות בסגנון גרילה להתקפות התאבדות מחוץ לעיראק ולסוריה? אם כן, אז המנהיגים הפוליטיים שלנו - שכבר דיברו בקול על מחויבותם להילחם בטרור, ושיתפו פעולה עם טורקיה כדי למנוע מטוניסים להיכנס לסוריה - יצטרכו להכפיל את מאמציהם. איום הטרור על אזרחי טוניסיה ואורחינו לא ניתן להמעיט, הרבה פחות להתעלם. עם זאת, המציאות היא כי מקיף...
לפחות 23 אנשים נהרגו בהתקפה על מוזיאון ברדו בטוניס. מברוקה מ'ברק: טוניסיה לא הצליחה "לגייס" את אזרחיה לחברה.