כתוב המשך לקטע זה - בתקופה זו, משיחות קתוליות ופרוטסטנטיות היו נסבלות היטב בקרב האצילים, בעיקר באזור סאול וסביבו. אנימוס והרדיפה על ידי אלמנטים שמרניים יותר, שבט פונגיאנג ג'ו, לקחו את חייהם של כמרים וחסידים, הידועים כ"השהידים הקוריאנים", שהרחיקו את החברות על ידי המעמד העליון. האיכרים המשיכו להיות נמשכים לאיגליטריזם הנוצרי, אם כי בעיקר באזורים עירוניים ופרבריים. ניתן לטעון שהשפעה הגדולה ביותר הייתה בתורת הדת של צ'ו ג'ו, (최제우, <unk>濟愚, 1824<unk>64) הנקראת "דונגהק", שפירושו מילולי הוא "לימוד מזרחי", והדת הפכה פופולרית במיוחד באזורים הכפריים. נושאים של השחרור (מהשפעות זרות), לאומיות, ישועה ותודעה חברתית הוגדרו למוזיקה, ומאפשרים לחקלאים חסרי השכלה להבין ולהסכים אליהם בקלות רבה יותר. יחד עם קוריאנים רבים אחרים, צ'ו היה מודאג מהפריצה של הנצרות והכיבוש האנגלי-צרפתי של בייג'ינג במהלך מלחמת האופיום השנייה
אני לא יודע. הוא האמין שהדרך הטובה ביותר להתמודד עם השפעה זרה בקוריאה היא להציג רפורמות דמוקרטיות וזכויות אדם פנימיות. הלאומיות והרפורמה החברתית פגעו בחוט חיובי בקרב גרילות איכרים, ודונגהק התפשט בכל רחבי קוריאה. מהפכנים מתקדמים ארגנו את האיכרים למבנה מאוחד. נעצר בשנת 1863 בעקבות מרד ג'ינג'ו בראשות יו קיי-צ'ון, צ'ו הואשם ב"הטעות את העם וזריעת חילוקי דעות בחברה". צ'ו הוצא להורג ב-1864, ושלח רבים מחסידיו להתחבא בהרים.