השלים את המשפט הבא:
כניעת יפן ב-1945, סין הודיעה על כוונתה להחזיר את העיר המוגדרת. בנובמבר 1946, פקידים סינים לאומניים יצרו את "תוכנית העיצוב לחידוש הממשל" של האזור, שכללה משרד, בתי ספר, משטרה ותפקודים אחרים. פליטים שברחו ממלחמת האזרחים הסינית לאחר 1945 זרמו להונג קונג, ו-2,000 פושעים כבשו את העיר המוגדרת עד 1947. לאחר ניסיון כושל לגרש אותם ב-1948, הבריטים אימצו מדיניות של 'לא להתערב' ברוב הנושאים הנוגעים לעיר המוגדרת. ב-8 בינואר 1948, ממשלת סין הלאומית שלחה מזכר לשגריר בריטניה, ובו נאמר "משרד החוץ מצהיר כעת באופן רשמי לשגרירות בריטניה כי, בהתאם להוראות האמנה המוזכרת, ממשלת סין נהנית משפוט על העיר קולון וכי אין לה כל כוונה לוותר על סמכות שיפוט זו". משרד החוץ הבריטי, ב-4 בפברואר 1948, שקל מגוון רחב של פתרונות (כולל הפכת האתר לקונסוליה הכללית הסינית הלאומית), ובסופו של דבר המליץ לבריטים "לקבל את עקרון השיפוט הסיני על קאוולון העיר המוגדרת, אך הסינים מסכימים לא לנסות לממש את השיפוט הזה בפועל". בנוסף, משרד החוץ הבריטי אמר כי "גן ציבורי הנשלט על ידי הרשויות המוניציפליות של שטח שכיר של קוולון מציע פתרון כזה וכך גם מתחם קונסולרי סיני, אם הסינים יוכלו קודם להוביל להסכים עקרונית למנוי קונסול כללי".