כתוב המשך לפרק זה - לאחר ששלטו בה מספר מדינות לאורך השנים, התרבות המילאנית היא אקלקטית ומשלמת אלמנטים ממדינות אחרות, כולל אוסטריה, ספרד וצרפת. ניתן להבחין בדמיון בין המקומות האלה לבין מילאנו באמצעות השפה, האדריכלות, המטבח והתרבות הכללית של המדינות האלה. במאה ה-18, השלטון האוסטרי עורר חלק גדול מהחיים התרבותיים, הפוליטיים, החברתיים והכלכליים של העיר, וכתוצאה מכך הוקמו מוסדות אמנותיים חשובים רבים, וכן תרמו לארכיטקטורה של העיר. לאחר איחוד איטליה ב-1861, מילאנו הפכה למרכז תעשייתי ותרבותי מרכזי בממלכה החדשה; בסוף המאה ה-19 ואילך, העיר החזיקה בעמדה של הבירה הכלכלית של המדינה, בעוד רומא הייתה מושב הממשלה, מה שהפך אותה למרכז הפוליטי והמנהלי העיקרי של המדינה. בתקופה של סוף המאה ובתחילת המאה ה-20, העיר הפכה למרכז ארכיטקטוני חשוב (בתשפעה רבה של הארט נובו, שהודגש גם על ידי התערוכה העולמית של 1906, שהתקיימה בעיר), ונשארה עיר בולטת לגבי סצנה אינטלקטואלית גדולה. לאחר מלחמת העולם השנייה, מילאנו הושפעה מאוד על ידי הנס הכלכלי האיטלקי, או "השגשוג הכלכלי", ומשך גל של מהגרים מדרום איטליה, שחיפשו עבודה בעיר העשירה. אז מרכז חשוב עבור פיננסים ועיצוב, המטרופולין גדל להיות בירת אופנה גדולה בשנות ה -80. בשנות ה-2000 מילאנו עדיין נותרת אחד המרכזים התרבותיים, התקשורתיים והכלכליים החשובים ביותר במדינה, נחשבת לעיר השנייה במדינה; חשיבותה מורחבת ברחבי העולם, והיא מוכרת כעיר גלובלית אלפא. העיר אירחה גם את התערוכה הבינלאומית "אקספו 2015".
אני לא יודע. מילאנו נקראת באופן מסורתי כ"בירת המוסר" של איטליה, במיוחד בשל מוסר העבודה של העיר.