הוא תמך בחוקי הנייטרליות של שנות ה-30 של המאה ה-20, אך רצה ומממן הצעות חוק חמורות יותר שנועדו לוותר על כל "זכויות" נייטרליות מסורתיות ולהגביל ולמנוע כל פעולה של הנשיא שעלולה לגרום לארה"ב להיגרר למלחמה. הוא היה אחד היעילים ביותר של מבודדים diehard בסנאט. מלבד תמיכה בסיוע לפנלנד לאחר הפלישה הסובייטית
של אותה מדינה ובהתעקש על "quid pro quo" במזרח הרחוק כדי למנוע מלחמה עם יפן על השאלה של מנצ'וריה-סין, עמדתו הייתה בידודנית באופן עקבי.