כתוב המשך לקטע זה - המנדט הבריטי בפלסטין, שם רוב ערבי חי לצד מיעוט יהודי, הציב את הבריטים מול בעיה דומה לזו של הודו. הנושא מורכב על ידי מספר גדול של פליטים יהודים המבקשים להתקבל לפלסטין לאחר השואה, בעוד הערבים התנגדו להקמתה של מדינה יהודית. מאוכזבת מהקושי לפתור את הבעיה, מהתקפות של ארגונים יהודיים צבאיים ומהעלויות הגדלות של שמירה על הנוכחות הצבאית שלה, בריטניה הודיעה ב-1947 שהיא תפרוש ב-1948 ותשאיר את העניין לאומות המאוחדות לפתור. האסיפה הכללית של האו"ם הצביעה בעד תוכנית לחלוקת פלסטין למדינה יהודית וערבית. מיד לאחר מכן פרצה מלחמת אזרחים בין הערבים ליהודים של פלסטין, וכוחות בריטים נסוגו בין הלחימה. המנדט הבריטי על פלסטין הסתיים באופן רשמי בחצות ב-15 במאי 1948 כאשר מדינת ישראל הכריזה על עצמאות ומלחמת 1948 הערבית-ישראלית
פרצה, שבמהלכה השטח של המנדט לשעבר היה מחולק בין ישראל לבין המדינות הערביות הסובבות. במהלך הלחימה המשיכו הכוחות הבריטיים לסגת מישראל, כאשר הכוחות הבריטיים האחרונים עזבו את חיפה ב-30 ביוני 1948.