לפני אמצע המאה ה-20, רוב מנהלי היערות האמינו כי יש לדכא שריפות בכל עת. עד שנת 1935, מדיניות ניהול האש של שירותי היערות של ארה"ב קבעה כי כל שריפות יערות צריכות להיות מדוכאות עד השעה 10 בבוקר בבוקר לאחר שזוהו לראשונה. צוותי כיבוי אש הוקמו ברחבי אדמות ציבוריות, ובדרך כלל מאוישים על ידי גברים צעירים במהלך עונות השריפות. עד שנת 1940, כבאים הידועים בשם קופצים עשן היו נופלים מצנח במטוסים כדי לכבות את הלהבות באזורים מרוחקים. עד תחילת מלחמת העולם השנייה, יותר מ- 8,000 מגדלי תצפית אש נבנו בארצות הברית. למרות שרבים נקרעו בשל השימוש הגובר במטוסים לצורכי זיהוי אש, עדיין משתמשים בני אדם שלוש פעמים בשנה. מאמצי כיבוי יערות יערות יערות יערות יערות יערות יערות יערות יערות יערות יערות יערות יערות יערות יערות יערות יער
להחזיר את האיזון למערכות האקולוגיות.