כתוב המשך לפרק זה - המאפיינים הוותיקים ביותר של הכנסייה שנותרו בשכונה הם מתקופת הסקסונים
, שנמצאים ברצף של כנסיות על קצוות דרום דאונס או בשדות שטוחים סביב נהר קוקמיר: בארלינגטון, מזרח דין, פריסטון וג'ווינגטון. עבודות נורמניות שרדו בכנסיות באלקיסטון, ברוויק, הלנגלי, הרסטמונסוקס, איזפילד, ליטלינגטון, ליטל הורסטד, רות'רפילד (הכנסייה המקורית שלה נוסדה בשנת 792), ווסטדין, ווסטהאם וווילמינגטון. פילימנה נדירה מהעידן הנורמני שורדת במזרח הותלי בכנסייה ויקטוריאנית במידה רבה, ובארטפילד כנסייה מימי הביניים המאוחרים שומרת על קירות נורמניים בקיר אחד. מספר מאפיינים נורמניים שרדו במארספילד, אך הועברו במהלך השיקום הוויקטוריאני. הכנסייה של ודהורסט הוסיפה לאורך תקופת ימי הביניים, אך המגדל הנורמני שלה שרד; וחלק מהקאנצל הנורמני שרד בפוונסי בכנסייה של המאה ה-13 במקרים אחרים. כנסיות שנבנו בעיקר או כולן במאה ההיא - חלקן החליפו מבנים קודמים - ניתן למצוא בBuxted, Chalvington, Chiddingly, Fletching (אם כי Pevnser מתאר את המגדל שלה כנורמנדי), Folkington, Framfield (שנבנה מחדש במאה ה -16 לאחר שריפה), Lullington ו Waldron. מאפיינים מהמאה ה-13 שורדים גם בהו, לאוטון, ריפ, וורבלטון, וורטלינג ווילינגדון, שנבנו מחדש או הורחבו מאוחר יותר בתקופת ימי הביניים, ובנינפילד בכנסייה שעברה שיפוץ נרחב במאה ה-19. באלפריסטון, הכנסייה האנגלו-סקסונית המקורית הוחלפה בשנות ה -1360 על ידי "קתדרלת הדאונס" הצלבנית העצומה, אשר עבודת הפלינט שלה היא "אחת הטובות ביותר באנגליה". גם מהמאה ההיא היא הכנסייה באולד הית'פילד. הכנסייה העתיקה של מייפילד (הוקמה על ידי דנסטן, הקדוש אליו היא מוקדשת) היא בעיקר מהמאה ה-15. כנסיות אנגליקניות מהמאה ה-17 וה-18 הן נדירות, אך וית'האם (בנו מחדש בשנת 1680 לאחר שהנשיא הקודם נשרף) וקרובורו (בנו מחדש בשנת 1744 ושינו מאוחר יותר) מיוצגות במחוז.