לפני מלחמת העולם השנייה, כל אחת מאסטוניה, לטביה וליטא חוותה ראש מדינה אוטוריטרי שהגיע לשלטון לאחר הפיכה ללא שפיכות דמים: אנטאנס סמטונה בליטא (דצמבר 1926), קונסטנטין פאטס באסטוניה (מרץ 1934) וקארליס אולמאניס בלטביה (מאי 1934). חלקם מציינים כי האירועים בליטא היו שונים משני השכנים הצפוניים שלה, כאשר לסמטונה היו מוטיבציות שונות וכן הבטחת כוח 8 שנים לפני אירועים דומים בלטביה או באסטוניה. למרות התערבות פוליטית משמעותית בפינלנד לא אירועים כאלה התרחשו שם. עם זאת, פינלנד הייתה מעורבת במלחמת אזרחים עקובה מדם.
, משהו שלא קרה במדינות הבלטיות. מחלוקת מסוימת מקיפה את המשטרים האוטוריטריים הבלטיים <unk> בשל היציבות הכללית והצמיחה הכלכלית המהירה של התקופה (גם אם היא קצרה), כמה פרשנים נמנעים מתווית "אוטוריטרי"; אחרים, עם זאת, מגנים גישה "התנצלותית" כזו, למשל בהערכות מאוחרות יותר של קרליס אולמאניס.