כתוב המשך לקטע זה - המינים הראשונים שנקראו נמצאו בפאונה הגברית של מיוצ'ן של קוטנווד קריק, אורגון. בשם "אנכיתריום אולטימוס" המינים תוארו בשנת 1886 על ידי הפליאונטולוג הידוע, E. D. Cope במהלך גובה מלחמות העצם. במהלך מחקר ב-1906 על צמחי הסוסים של מאסקל, ג'יי גידלי עבר לגזע חדש שנקרא "ארכיאופיפוס". הדמיון החזק של התכונות הביא לכך שהגזע נחשב תת-גזע של "Parahippus" על ידי וו. ד. מתיו בשנת 1932. בניגוד מוחלט לדעה, "ארכיאופיפוס" אושר מחדש על ידי ד.אף. בודה בשנת 1933, יחד עם "א.א. אולטימוס", הוא כלל "א.א. מורנינג'י" ו"א.א. פנולטימוס". "ארכיאופיפוס" התרחב בכל צפון אמריקה. בנוסף למקרים בפלורידה ואורגון, נמצאו דגימות מאובנים בדרום ססקצ'ואן, קנדה. בקצה השני של הטווח שלו, "ארכיאופיפוס" נמצאו עד דרומה כמו מיוצ'ן גיילארד חתך מקומי באזור התעלה לשעבר
של פנמה. "Archaeohippus" stenolophus, הידוע ממאגרי האוליגוקן בססקצ'ואן, אינו שייך ל"Archaeohippus", ו"A. minimus" הוא מורכב משני טקסטים, כפי שציין אוסבורן (1918), כאשר P3-M1 שייך ל"A. ultimus" והדג המולרי והדג הפרמולרי שייך לאקוויד גדול יותר, נגזר יותר. "ארכיאופיפוס מנולוס" ו"ארכיאופיפוס בלאקברגי" נחשפו בפלורידה, במיוחד באתר החווה של תומאס.