סיכום המאמר:  ניצחון הוא תמיד ניצחון ואנגליה תלך למשחק בשבוע הבא נגד צרפת עם סיכוי רב לזכות בתחרות שש המדינות אבל הם יהיו מעוצבנים עם עצמם על כך שהם השאירו כל כך הרבה נקודות שם בחוץ. הכל יסתכם בהפרש הנקודות, ובמשבר עם אירלנד, אבל הנקודות שאנגליה השאירה שם בטוויקנהאם עלולות לעלות להן ביוקר. הדבר החיובי הגדול ביותר שהייתי מוציא מהמשחק הוא שהיה הרבה יצירתיות. ג'ורג' פורד ובן יונג'ס הובילו את הדרך, ולפחות אנגליה עשתה הזדמנויות ניסוי. זו לא הייתה ביצועי בעיטות מובטלים, ועם קצת יותר ניסיון, אני מקווה שאנגליה תתחיל להרחיק קבוצות טובות בנוחות. ג'ורג' פורד פורץ כדי להבקיע את הניסיון השני של אנגליה בצהריים מעצבן. בן יונגס נתן לאנגליה אפשרויות עם תצוגה של יצירתיות נחוצה מאוד נגד סקוטלנד עקשנית. פורד בפרט היה רגוע והיה בטוח מספיק כדי להאט את המשחק בהזדמנויות כדי לאפשר לשחק לבוא אליו. יש לו זמן על הכדור וחלק מהשומרים הצעירים והמרגשים של אנגליה חייבים לחקות את זה. המחצית הראשונה הייתה יוצאת דופן במובנים רבים וכתבה את הצורך המוחלט של לקחת את הסיכויים שלך בטסט רוגבי כי זה כמעט תמיד חוזר לרדוף אותך. אנגליה התחילה בקצב טוב - שהם בהחלט היו צריכים לאחר שהתרחקו מוקדם בשלושת המשחקים האחרונים של שישה אומות - אבל הם לא הצליחו לנצל את מלוא היתרון והרחיקו שלושה או ארבעה הזדמנויות ענקיות. לות'ר בורל עשה פריצה חזקה בדקה הראשונה, שהייתה אמורה להוביל לניסיון, אבל הוא לא הפגין שליטה עצמית. הוא לא האט כדי לאפשר לאנטוני ווטסון להגיע אליו מימינו, וגם לא חיפש את יונגס שמאד מתנפח עליו. במקום זה הוא פשוט הלך לקרקע ואפילו אז אנגליה לא מחזרת היטב. אנגליה עשתה ניסוי טוב במהלך תקופה זו אשר ראה אותם במיטבו עם פורד לוקח את הכדור לקו וג'ונתן ג'וזף שוב מראה כי עבודת רגליים מבריקה שלו לנצח הוג אבל אז...
אנגליה נכנסת למשחק של השבוע הבא עם צרפת עם סיכוי רב לנצח באליפות שש המדינות. אבל זה ניפ וטוק וחוסר יכולתם להרוויח יותר נגד האויב העתיק יכול לחזור לרדוף אותם. היה המון יצירתיות, עם בן יונגס וג'ורג' פורד שניהם במצב טוב. אנגליה הייתה בעקבות 10-13 בהפסקה אבל נראתה חיה אחרת במשך רוב המחצית השנייה והחזירה שליטה במשחק כדי לנצח 25-13.