סיכום המאמר:  מה זה ייקח לאוהדי ארסנל באמת לאהוב את אוליבייה ג'ירו? כן, הוא מוערך על ידי המוסד המקומי באיחוד האמירויות, אבל לא באותה מידה כמו המתקפים הבכירים האחרים. סרג'יו אגוארו, דיאגו קוסטה והארי קיין מקובלים במועדונים שלהם. אבל עם הישגים דומים של כניסת שערים העונה, ג'ירו לא מקבל כמעט את אותה רמה של חיבה מהמעריצים שלו או שאר עולם הכדורגל. הוא מוערך כשחקן, אבל לא אהוב ללא תנאים. מגיע לו הרבה יותר קרדיט. מהמתקפים שהוזכרו, רק לאגוארו יש שיעור דקות טוב יותר לכל מטרה בכל התחרויות העונה מאשר לג'ירו, שהוא איש קישור טוב ומקור חשוב של מטרות עבור ארסנל. אוליבייה ג'ירו הבקיע 11 שערים בליגת הפרימייה - ו - 15 בכל התחרויות - במהלך עונה פצועה. ג'ירווד מקיף את שומר מונקו דניאל סובאסיק במהלך ניצחון ארסנל בליגת האלופות. הצרפתי חצה את בראד גוזאן במהלך ניצחון 5-0 של ארסנל על אסטון וילה. הוא התחיל את העונה בכושר טוב ואז לא היה לו מזל עם פציעה אבל הוא פגע בקרקע רץ ברגע שהוא חזר. אחרי ההופעה שלו בליגה נגד מונקו, כולם מיהרו לבקר ולנתח את המשחק שלו. אם לקוסטה או לאגוארו יש משחק גרוע, אין דיון. עם ג'ירו זה כאילו הוא תמיד צריך לשחק טוב כדי לזכות באנשים. הוא אף פעם לא מתיר לי יום חופש. מה שהיה מרשים הוא הדרך שבה הוא התאושש מנטלית מזה, כניס בארבעה מחמשת המשחקים האחרונים שלו. המשחק היחיד בו הוא לא כבש היה נגד מנצ'סטר יונייטד בגביע האנגליה, כשהוא החל מהספסל. הנסיבות של הגעתו הן חלק מהבעיה של ג'ירו. אוהדי ארסנל קיבלו דיאטה של קצב ותנועה מאז שהגיע ארסן ונגר. ממרק אוברמרס וניקולס אנלקה ועד טרי הנרי ורובין ואן פרסי, המתקפים של ונגר תמיד היו בעלי ניידות גדולה ומהירות גסה. סרג'יו אגוארו זכה במנצ'סטר סיטי בתואר בשנת 2012 והארגנטיני מקובל על ידי אוהדי המועדון. הארי קיין פרץ...
ג'ירווד מוערך על ידי המקומי נאמן באמריצות אבל לא באותה מידה כמו תוקפים אחרים. יש לו ניצולי שערים דומים לעונה זו כמו אגוארו, קוסטה וקיין, שכולם מקובלים במועדונים שלהם. ג'ירווד לא זוכה לאותה רמה של חיבה מהמעריצים שלו או שאר עולם הכדורגל. למרות שאין לו את אותה תנועה כמו לגדולים של ארסנל הקודמים, הוא רב-תכליתי ולב שלם, וזה הפך אותו אהוב על האוהדים.