בין עבודותיו המוקדמות היו יצירות פסל ב-World's Columbian Exposition של 1893 וב-Panama Pacific International Exposition של 1915 בסן פרנסיסקו
, אחד היצירות המפורסמות ביותר שלו, "סוף השביל". גם עבור תערוכת סן פרנסיסקו, פרייזר יצר "חבר" ל"סוף המסלול", בשם "החלוצי". בעוד ששניהם נועדו להיות יצוק ברונזה, מחסור חומרי עקב מלחמת העולם הראשונה מנע זאת. לאחר התערוכה, הפסלים המקוריים מהגבס הועברו לפארק מוני'ס גרוב בוויסליה, קליפורניה. נחשפים ליסודות, הם נהרסו לאט לאט. "החלוצי" נהרס ברעידת אדמה, ואילו "סוף השביל" נרכש על ידי מוזיאון הקאובוי הלאומי והמורשת המערבית בשנת 1968 ושוחזר. הפסל המתוקן מוצג כיום בכניסה למוזיאון אוקלהומה סיטי, והדמות המקורית שעמדה בוויסליה, קליפורניה, הוחלפה במדגם ברונזה. העתק הברונזי המקורי של פסל סוף המסלול ממוקם בפארק שלר, בוואפון, ויסקונסין. הפסל נרכש על ידי הממציא והפסל, קלרנס אדיסון שאלר, ונדב לעיר וואפון ב-23 ביוני 1929.