סיכום המאמר:  תחת אורות קשים בחדר פרטי שכור בברלין, נשים ניצבות אחת מול השנייה במלחמות אלימות, ולפעמים מדממות של כוח גס. אין כללים רשמיים למועדון הקרבות הנשי הזה. הלוחמים הם גם מתחילים וגם מקצוענים, בגילאי 20 עד 50, אמרה הצלם קטארז'ינה מאזור, שבילה חודשים בדוקומנטציה של המועדון ב-2013 וב-2014. בהובלת המייסדים המכונים אנה קונדה והשטן האדום, משחק עשוי להציב את בונה גוף נגד מאסטר אומנויות לחימה. הם יכולים להיאבק, להכות או "לריב חתולים". אין שופט, רק מישהו שיודע את הפרמטרים שהם החליטו עבור המשחק. הקהל הקטן מורכב בעיקר מגברים, אבל זה מקום לנשים לשפוך את התפקידים שהם משחקים בחוץ. "כשראיתי את סוג הקרב הזה בפעם הראשונה, הייתי די בהלם. מעולם לא ראיתי משהו כזה בעבר, וזה היה ממש מעניין לחוות את כל זה כל כך קרוב", אמרה מאזור, שצילמה את מועדון הקרבות כחלק מעבודתה לקראת סיום לימודיה בבית הספר לצילום. "האינכיבציה והפחד לא קיימים על המזרן". בהתחלה, מאזור אמרה, היא צילמה את מועדון הקרב בצבע, אבל המראה של השטיח הכחול ואורות הניאון לא סיפק אותה. היא עברה לתמונות שחור-לבן והפחיתה את נקודת המבט שלה, כשהיא מתקרבת ככל האפשר לפעולה. "זה לא היה קל לעבוד ככה, כי הקרבות היו מאוד מהירים ולא צפויים", היא אמרה, למרות שהלוחמים היו מכובדים והפסיקו אם מישהו נפצע קשה. "הייתי צריך להיזהר מאוד שלא להיפגע. למרבה המזל, יש כסאות בצד, כך שאני יכול לקפוץ עליהם אם הלוחמים הנשים פתאום התגלגלו מתחת לרגלי. " למרות כל האגרסיביות שבניתה הלחימה, מאזור אמר שהפרויקט דורש הרבה רגישות. היא הייתה צריכה לעבוד במהירות, ולא תמיד היא הכירה את הנושאים שלה היטב. ההתקפות, המניעים, הסצנה, כל זה יכול להשאיר הרבה מקום לפרשנות. מאזור אמרה שהיא נאלצה לבחון את המגבלות שלה, לשאול "כמה רחוק אני יכולה ללכת? הם בוטחים בי? מותר לי לעשות את זה?"
קטרז'ינה מאזור בילתה חודשים בצילום מועדון קרבות של נשים בברלין. "אני נהנה לחקור עולמות חדשים, במיוחד עולם שקיים באזור אפור", אמר מאזור.