השלים את המשפט הבא: עד 1913, רומניה הייתה היצואנית הרביעית בגודלה של חיטה בעולם, אך נושא חלוקת הקרקע הלא הוגנת הפך לבעיה בעייתית מתמדת (ולאמיתו, החמיר באותה שנה כאשר איכרים רומנים נלחמו במלחמת הבלקן השנייה, כשהם עדים ממקור ראשון לתוכנית חלוקת הקרקע הרבה יותר הוגנת שבבולגריה). בסוף המאה ה-19 כ-2,000 בעלי קרקעות שלטו בחצי מהאדמה, בעוד שכפריים (עם ייצוג מועט בממשלה וכן גישה מוגבלת לאדמה ולזכויות בעלות) היו רק שליש. בשנת 1888 חוסר שביעות רצון של האיכרים עם חלוקת הקרקע הבלתי הוגנת הוביל לעימותים דמים שהביאו לרפורמות חקלאיות חלקיות וחסרות השפעה. המערכת הלא שוויונית המשיכה להוביל את האיכרים לפשיטת רגל ונראה שהובילה יותר ויותר אל מערכת של בעלות חסרת תורם. כמעט שני עשורים מאוחר יותר, אירע פרק שני, יותר אלים:
1907 מרד האיכרים הרומנים, שכמעט גרם למהפכה מלאה והוביל למותם של כמה אלפי איכרים ברגע שהצבא התערב. כתוצאה מכך, הממשלה הציגה חקיקה חדשה ב-1907-08 לטובת האיכרים, כולל חוק חדש על חוזים חקלאיים וחוק הקמת בנק אשראי כפרי (Casa Rurală) שנועד להקל על רכישות והלוואות, העברת רכוש מבעלי קרקעות גדולים לאיכרים. עם זאת, חוקים אלה (השפיעו על הנטייה "פופורניסטית" של קונסטנטין סטרה) לא הוטלו היטב, כמות אדמה בלתי מספקת לחלוטין הוצגה לרכישה ורוב האיכרים הרב אפילו לא זכאים לרוב הסיוע שהופק.