כדי לקדם את האינטרסים הרוסיים, הוא עודד את הקמת שני "קונפדרציות" פרוטסטנטיות (של סלוק וטורון) ומאוחר יותר, קתולית (קונפדרציה רדום, בראשותו של קרול סטאניסלאב "פאני קוצ'נקו" רדיוויל). על פי "אנציקלופדיה בריטניקה מהדורה אחת-עשרה", מתכתביו של רפנין חושפים שהוא לא אהב את הסוג הפוליטי שהוא נדרש להיות מעורב בו. למרות זאת, הוא ציית להוראותיו, והשתמש באמצעים שונים כדי להכריח את 1767 <unk> 68 סים (ה "Repnin Sejm
") להודות בכל הנקודות במחלוקת. לפני הסיים, הוא הורה על מעצר וגירוש לקלוגה של כמה מתנגדי קול של המדיניות שלו - יוזף אנדריי זלוסקי ווואקלאו רזווסקי. התוצאה המיידית הייתה הקמתה של קונפדרציית עורכי הדין, אשר למעשה הרסה את האסטרטגיה של השגריר.