מלחמת וייטנאם הייתה מלחמה שנערכה בין 1955 ל-1975 בדרום וייטנאם ובאזורים הגובלים של קמבודיה ולאוס (ראה "מלחמת סודית"
) ובפצצות אסטרטגיות ("ראה" מבצע רולינג ת'ונדר) של צפון וייטנאם. יועצים אמריקאים הגיעו בסוף שנות החמישים כדי לעזור ל-RVN (רפובליקה של וייטנאם) להילחם במורדים קומוניסטים הידועים בשם "ווייט קונג". מעורבות צבאית אמריקאית גדולה החלה בשנת 1964, לאחר שהקונגרס העניק לנשיא לינדון ג'ונסון אישור כללי לשימוש בכוח על ידי הנשיא בהחלטת מפרץ טונקין.