ב-9 ביוני 1934, כ-1,400 חברים של איגוד הפליגים הבינלאומי (ILA) השתתפו בשביתה על החוף המערבי
, אשר סגר את ההובלה בכל נמל לאורך החוף המערבי. הדרישות של ILA היו: הכרה באיגוד; העלאת שכר מ 85 סנט ל 1.00 $ לשעה של עבודה ישר ומ 1.25 $ ל 1.50 $ לשעה של עבודה נוספת; יום עבודה של שש שעות ושבוע עבודה של 30 שעות; וחנות סגורה עם האיגוד בשליטה על ההעסקה. הם גם היו מתוסכלים מכך שסובסידיות הספירה מהממשלה, שהושמו מאז מצוקת התעשייה בשנות ה-20, הובילו לרווחים גדולים יותר עבור חברות הספירה שלא עברו לעובדים. היו תקריות רבות של אלימות בין השובטים למשטרה, כולל השובטים שפרצו על "אדמירל אוונס", ששימש כמלון לשובטים; המשטרה ירתה בארבעה שובטים בטרמינל 4 בסנט ג'ונס; ומשטרה מיוחדת ירתה בסנאטור רוברט ווגנר מניו יורק כשהוא בדק את מקום הירי הקודם. עובדי המזח החלו לעבוד ב-31 ביולי 1934, לאחר הצבעת בוררות. החלטת השופט הוצעה ב-12 באוקטובר 1934, והעניקה למתנגדים הכרה של ILA; שכר גבוה יותר של 95 סנט לשעה ישר ו-1.40 דולר לשעה של שעות נוספות, רטרואקטיבי לשוב לעבודה ב-31 ביולי; ימי עבודה של שש שעות ושבוע עבודה של 30 שעות, אולם שכירות של האיגוד המנוהל במשותף על ידי האיגוד וההנהלה - אם כי האיגוד בחר את המשלח - בכל נמל לאורך החוף המערבי כולו.