כתוב המשך לפרק זה - העשור האחרון של המאה העשרים הוא פורה יחסית לרומנים בנגלדי. התערוכה הרומנטית של אל מחמוד, החיים הבודהיסטיים של ביפרדאס ברואה, יצירותיו האמיצות של הומאיון אזד, הרומנים של אקמון רחמן על הנשיות, הרומנים של ריאליזם הקסום של נסרין ג'האן, היצירה ההיסטורית של שמשאדין אבול קלאם "קאנצ'ונגראם" הם כמה סימנים של העשור הזה. יצירת המופת "בריסטי או בידרוהיגון" של סעיד שמשול חק, שפורסמה ב-1998, היא ציון דרך במלחמת המורשת והשחרור
אני לא יודע.