כתוב המשך לפרק זה - הרבה משקיפים היו זהירים יותר. כבר באוקטובר 1969 (ובאפשרות שהיא ציפתה את אובדן המסלולים הקמבודיים שלה) החלה PAVN במה שהיה "כנראה מאמץ הלוגיסטי הגדול והאינטנסיבי ביותר שלה בכל המלחמה" על ידי בניית ומרחבת המסלולים שלה בצפון מערב קמבודיה. הסי-איי-איי העריכה כי החלפת האספקה שאבד במהלך הפלישה תיקח רק 75 ימים כדי להשיג. באשר להשלכות לטווח הארוך, היו שלוש, כולן מזיקות למטרה האמריקאית: אובדן התמיכה הפוליטית האמריקאית על ידי ממשל ניקסון, אשר בסופו של דבר יוביל לירידת דרום וייטנאם
בשנת 1975; תחילת תמיכה מוחלטת של הקמרים האדומים על ידי צפון וייטנאם (שנכחישו ולא סמכו על חבריהם התומכים בסין); והפצת המלחמה הכללית ברחבי דרום מזרח אסיה.