סיכום המאמר:  עד ש-איי.פי. מק'קוי נכנס, תשיעי במירוץ הראשון של פסטיבל צ'לנהאם האחרון שלו, השבחים לחברו הגדול והיריב שלו צלצלו באוזניו. צליל הרעם המתגלגל מהקהל, המלא 50 עמוק על המדשאות לאורך שני המטרונים האחרונים של ישר הסגירה, סיים עם השם של רובי וולש להיות מזמר. פתאום הגיבור של העם נראה די מקרי. זה לא היה כדי לקבל הרבה יותר טוב לאדם שעולה על מירוץ ציד לאומי, ואשר פרידה לפגישה הגדולה ביותר שלו נשלטה על הבנייה לאירוע זה. א.פ. מק'קוי רוכב על ג'זקי למקום הרביעי מאכזב באגרות האלוף ביום הראשון של צ'לנהאם. למען האמת, מקוי כבר חווה ימים רבים כאלה בצ'לנהאם בעבר, ולמרות שהוא בטח הרגיש אכזבה, לתומכיו, שהיו בהפגנה שיא של 63,000 איש ביום הפתיחה, היה הרבה מה לפצות אותם. המחשבה על חג זה עוזרת לתמוך בחלק מהאנשים בחודשי החורף הארוכים, וכשהוא הגיע לבסוף, הוא בקושי יכול היה להיות מפואר יותר. קליב היל כמעט הזוהר ברקע כמו אביב ניסה פריצה משלו אל החזית. באמצע הדרמה, מקוי נלחם קשה כדי לנסות למלא את הציפיות שנקבעו עליו, אולי יותר מהקהל הספורטיבי הרחב שבא לכבד את המצוינות שלו. היכרים יודעים שיש מעט פרי תלוי נמוך עבורו בצ'לנהאם השנה, אבל יש עדיין שלושה ימים עזבו כדי להפוך את זה הופעה פרידה מתאימה. הסוף הפנטזי נשאר ניצחון ביום שישי, או בגביע הזהב או במירוץ הסופי של המפגש, שנקרא באופן זמני לכבודו. הוא אולי היה דמות הרבה יותר מלאת תקווה מאשר כאשר הוא התחיל לראשונה להצטבר את התארים האלוף ג'וקי, אבל התסכול היה חקוק פניו כפי שהוא נכנס ויצא מחדר המשקל. מק'קוי חשב שג'זקי (מעל) הוא הסיכוי הטוב ביותר שלו לנצח בצ'לנהאם השנה. אתה לא הופך לספורטאי הכי מתמיד של האומה בלי הפסדים שממשיכים להציק. ביום שלישי אלה הגיעו בצורה של סיום תשיעי,
פסטיבל צ'לנהאם 2015 התחיל ביום שלישי. א.פ. מקוי רכב בחמישה מירוצים אבל הצליח רק במקום הרביעי הטוב ביותר. מק'קוי רכב על ג'זקי לרביעי מאכזב באגרות האלוף. זה פסטיבל צ'לנהאם האחרון של מק'קוי לפני הפרישה.