כתוב המשך לפרק זה - ברוח שונה מאוד, הרבה יותר מאוחר, בשנות ה-80, דור מוכשר של שחקנים חידש את רוח המועדון. הם החזירו אותו לראש הרוגבי הצרפתי הודות להופעותיהם על המגרש, אבל הם גם רצו להחזיר את הכיף למשחק, להוציא את הרוגבי מהאנונימיות הפריזאית שלו. הם עשו זאת באמצעות שילוב של פוטבול רציני, הומור ולעג לעצמו. התעלולים המפורסמים שלהם הומצאו על ידי הגבונים של המועדון (כולל חצי החץ הצרפתי פרנק מסנל וחצי הצרפתי ז'אן-בפטיסט לאפונד) שפעם שיחקו במשחק בבייון עם בירות על ראשיהם כמחווה למסורת של משחק תקיפה של המועדון הבסקי אברון בייונאיס (11 בינואר 1987). כחברי כנופיה שכינו אותה "לה מופע ביז", הם שיחקו במשחקים אחרים עם איפור שחור ב-10 באפריל 1988 בסטאד טולוזן, שיער צבוע צהוב, כובעים קירחים (26 בפברואר 1989 נגד בזיארס), פאות ואפילו לבושים כשחקני פלוטה (חולצות לבנות, מעילים שחורים ובערות, שוב) במרץ 1990 בביאריץ אולימפיק. באפריל 1989, הם לבשו מכנסיים קצרים ארוכים, אדומים ולבנים, כדי לחגוג את הסאנס-קולוטה שלקחו את הבסטיליה ב-14 ביולי 1789.
אני לא יודע. הם לבשו מכנסיים לבנים ארוכים כדי להיראות כמו שחקנים של פעם באליפות צרפת במחצית הגמר ב -26 באפריל 1987 וזכו. הבדיחה הטובה ביותר שלהם הייתה במשחק הבא: הם שיחקו בגמר 1987 נגד טולון עם עניבה ורודה (2 במאי). ממש לפני ההתחלה, לאפונד העניק לנשיא צרפת פרנסואה מיטראן, שתמיד השתתף בגמר הלאומי, אחת מהעניבות האלה. הם הפסידו במשחק הזה, אבל שיחקו בגמר של 1990 עם אותם עניבות. במחצית ההפסקה, הם שתו שמפניה על המגרש כדי להתאושש מאמצי המחצית הראשונה וזכו במה שהוכיח להיות התואר האחרון של המועדון בקטע הגבוה ביותר למשך רבע מאה.