כתוב המשך לפרק זה - המיקום האסטרטגי של ארדן הפך אותו לשדה קרב לכוחות אירופיים במשך מאות שנים. רוב ארדנים היו חלק מדוכסות לוקסמבורג (מאז 1815, הדוכסות הגדולה), מדינה חברה באימפריה הרומית הקדושה, שהשתנתה מספר פעמים בין השושלות החזקות באירופה. בשנת 1793 צרפת המהפכנית סיפקה את כל האזור, יחד עם כל הטריטוריות האחרות ממערב לנהר הריין. ב-1815, הקונגרס של וינה, שעסק בתוצאות הפוליטיות של מלחמות נפוליאון, החזיר את המצב הגיאוגרפי הקודם, כאשר רוב ארדנים הפכו לחלק מדוכסות לוקסמבורג הגדולה. אחרי המהפכה של 1830
, שהביא להקמתה של ממלכת בלגיה, העתיד הפוליטי של ארדנים הפך לנושא של מחלוקת רבה בין בלגיה, לוקסמבורג והולנד, כמו גם מעורבים המעצמות הגדולות העכשוויות של צרפת, פרוסיה ובריטניה. כתוצאה מכך, בשנת 1839, הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג ויתרה על 63% מהשטח המערבי ביותר שלה (שהיה גם החלק העיקרי של ארדנים) לממלכה החדשה של בלגיה, שהיא כעת מחוז לוקסמבורג שלה.