סיכום המאמר:  אם זה היה קל, כל חברה או ממשלה יכלו לעשות את זה. אבל להטיס מטופל עם איבולה לחצי השני של העולם -- תוך שמירה על חייו של האדם הזה, ושכולם בטוחים -- זה מסובך. כנראה שאף אחד לא יודע את זה טוב יותר מפיניקס אייר, חברה מבוססת ג'ורג'יה, שהיא האתר העיקרי להעברת קורבנות של איבולה באוויר. מאז אוגוסט, היא עשתה כ-40 נסיעות - בערך מחצית לאירופה, השאר לארצות הברית. "אנחנו כמו משאית כבאים שיושבת בתחנת הכבאים. הפעמון מצלצל ובתוך כמה שעות אנחנו יכולים לצאת מהדלת ולהתחיל", אמר דנט תומפסון, סגן נשיא ומנהל המבצעים בפניקס אייר. הוא תיאר את המערכת שנמצאת בתוך מטוס הגלפסטרים ג'י-III המותאם של החברה. הוא מורכב משלושה מרכיבים עיקריים: ברגע שהמטוס נחת והמטופל עזב, כל המערכת סגורה. לאחר מכן המטוס טס לתא מאובטח בקרטרסוויל, ג'ורג'יה, שם הוא עובר תהליך ניקוי מלא, שיכול לקחת עד 24 שעות. כל מה שבתוך הכריכה, כולל הכריכה, הוא סטריליזציה מספר פעמים. המעטפת וכל מה שבתוכה מופקקים, מונחים בקופסאות מיוחדות, ונלקחים למשרפה מורשית פדרלית, שם הכל נהרס. "אנחנו אוהבים לומר שזה יותר עקר משטח הירח כשנגמור עם זה", אמר תומפסון. פיניקס אייר החלה לפתח את המערכת שלה הרבה לפני ההתפרצות הנוכחית של האבולה. היא עבדה עם מחלקת ההגנה ומרכזי בקרת מחלות ומניעתן כדי לבנות מערכת שיכולה להעביר בבטחה חולים עם מחלות זיהומיות. אז, הדאגות העיקריות היו SARS, שפעת החזירים ושל הציפורים. לקח שנים לפתור את החסרונות ולהשיג את האישור על המערכת, ובזמן שהעבודה נעשתה, הצורך היה סוג של נעלם. אבל תומפסון אמר שפיניקס אייר החזיקה במערכת, בידיעה, למרבה הצער, שהצורך יתעורר שוב. הוא קיבל שיחה ממשרד החוץ ביולי. עד אוגוסט, החברה השלימה את הטיסה הראשונה לאובולה, והביאה בבטחה את ד"ר קנט ברנטלי ל...
חברת ג'ורג'יה מציידת מטוס כדי להעביר חולי איבולה. עיצוב פותח כאשר SARS, שפעת החזירים ו שפעת הציפורים היו מעוררים דאגה.