התייחסו לקטע הבא ואז ענו על השאלה שאחריו באותה שפה כמו הקטע:  מעבר: במסורת היוונית, clepsydrae שימשו בבית המשפט; מאוחר יותר, הרומאים אימצו את הנוהג הזה, גם כן. יש כמה אזכורים לכך במסמכים היסטוריים ובספרות של התקופה; לדוגמה, בתאייטטוס, אפלטון אומר כי "אנשים אלה, מצד שני, תמיד מדברים בחיפזון, כי המים הזורמים דוחפים אותם". אזכור נוסף מופיע בספרו של לוציוס אפולאיוס "החמור הזהב": "קצין בית המשפט החל שוב לבכות, והפעם קרא לעד הראשי של התביעה להופיע. קם איש זקן, שלא הכרתי. הוא הוזמן לדבר כל עוד היה מים בשעון; זה היה גלובוס חלול שבו מים נשפכו דרך קנה בגרון, וממנו הוא ברח בהדרגה דרך חורים דקים בבסיס. " השעון שבסיפורו של אפוליאוס היה אחד מכמה סוגים של שעוני מים. אחד מהם היה קערה עם חור במרכז, אשר צפה על המים. הזמן נשמר על ידי התבוננות כמה זמן לקח לקערה למלא עם מים. למרות clepsydrae היו שימושיים יותר משעונים שמש - הם יכולים להיות בשימוש בתוך הבית, במהלך הלילה, וגם כאשר השמיים היו מעוננים - הם לא היו מדויקים; היוונים, לכן, חיפשו דרך לשפר את שעוני המים שלהם. אף על פי שעדיין לא היו מדויקים כמו שעוני שמש, שעוני המים היווניים הפכו מדויקים יותר בסביבות 325 לפנה"ס, והם הותאמו כדי שיהיו להם פנים עם יד שעה, מה שהופך את קריאת השעון ליותר מדויקת ונוחה. אחת הבעיות הנפוצות ביותר ברוב סוגי clepsydrae נגרמה על ידי לחץ המים: כאשר הכלי המחזיק את המים היה מלא, הלחץ הגובר גרם למים לזרום מהר יותר. בעיית זו נפתרה על ידי שעונים יווניים ורומאים החל מ-100 לפנה"ס, ושיפורים נמשכו במאות הבאות. כדי להתמודד עם זרימת המים הגוברת, מיכלות המים של השעון - בדרך כלל קערות או גבינות - קיבלו צורה קונית; מיושבים עם הקצה הרחב למעלה, כמות גדולה יותר של מים הייתה צריכה לזרום החוצה כדי להוריד את אותו המרחק כמו כאשר המים היו נמוכים יותר ב...  שאלה: איפה clepsydrae שימש?
בבית המשפט.