התושבים הלבנים הקבועים לאורך הנחל היו שבויים שנלקחו במהלך מלחמת העצמאות. בעלי הקרקע הראשונים היו המתרגם האירוקאי קפטן ויליאם ג'ונסטון, העבד לשעבר ג'וזף "ג'ו השחור" הודג'ס וקורנליוס ויני, סוחר הולנדי שהגיע ב-1789. כתוצאה מהמלחמה, שבה האירוקאיים עמדו לצד הצבא הבריטי,
, שטח האירוקוויס הצטמצם בהדרגה בסוף המאה ה-17 על ידי מתנחלים אירופאים באמצעות הסכמים ממלכתיים רצופים שכללו את הסכם פורט סטנוויקס (1784) והסכם הבופלו הקריק הראשון (1788). האירוקאיים הועברו למילואים, כולל באפלו קריק. עד סוף המאה ה-18, רק של שמורות נשארו.