ב-1922 הצורך לחקור אופקים חדשים ניצח על נטייתה החוזרת לחלות בבית, כשאליזבת רופ הלכה לארגנטינה לשנה. היא עבדה שם כמורה בבית למשפחה גרמנית משגשגת. היה זמן לקריאה ולמחשבה ולבדיקה מקרוב: היא הפכה למבקרת מאוד של המוסר החברתי של המעמד העליון שהיא נתקלה בקהילה ההגולה, במיוחד לגבי כניעת הנשים. היא נסעה לארגנטינה וממנה על ספינת הנוסעים היוקרתית, ולמרות שהיא נאלצה לנסוע במחלקה שלישית, היא יכלה לתקשר עם נוסעים במחלקה ראשונה, כמו, חשוב מכל, קצין הצי יאן גרדס. הם התחתנו. על פי מקור אחד, הפורמליות הנדרשות הושלמו על הספינה לפני שהגיעו חזרה להמבורג, הנמל הגרמני העיקרי למסעות בין-יבשתיים. אם מישהו היה חושב שהנישואין יבואו בעקבות חיי בית קונבנציונליים, הוא היה מאוכזב. עבודתו של יוהנס "יאן" גרדס על ספינות נוסעים מעבר לאוקיינוס האטלנטי גרמה לו לעיתים קרובות להיות רחוק מהבית במשך שבועות. עם זאת, הנישואין סיפקו לאליזבת גרדס-רופ הזדמנויות טובות יותר לנסיעות בינלאומיות. הזוג נשאר יחד עד שג'אן גרדס התאבד בזמן שהיה מפקד על ספינת ה-SS Cap Arcona (בשלב זה, מנועיה בקושי עבדו, בשימוש כספינת כלא) זמן קצר לפני הסוף.
של מלחמת העולם השנייה.