כתוב המשך לפרק זה - האופוזיציה האסורה שנוצרה על ידי פעילים של החזית הלאומית לאחר הפיכה של 1953
, 'תנועת ההתנגדות הלאומית' (NRM) השקיעה את כל מאמציה בקמפיין עבור 12 המועמדים שלה בטהרן, כלומר אחמד רזאווי, עבדאללה מואזמי, אללהייר סאלח, עלי שייגן, קאזם חסיבי, מוחמד-אלי אנג'י, מחמוד נרימן, קרים סנג'בי, באגר ג'לאלי מוסאווי, אסגר פרסה, אחמד אחגר ואחמד זיראקזאדה, שחלקם התחבאו. עם זאת, הם לא יכלו לסמוך על רשת רחבה של פעילים בגלל שסבלו מחולשה ארגונית. כדי להפיץ הצהרות של ה-NRM בטהראן, בזארגן ובחתיאר נאלצו לקחת מונית, לזרוק את העיתון מהחלון ולדבר בצרפתית כדי להסתיר את זהותם ומטרתם מהנהג. באזארגן ארגן כ-2,000 לאומנים להצביע במסגד ספאסלר, אך הם נאסרו על ידי כוחות הביטחון, ה"צ'אקוקש" בראשות שאבן ג'אפרי וארגונים פשיסטים כמו סומקה, שהיו נוכחים ברחובות.