כותב המשך לפרק זה - בעוד האנטישמיות האסלאמית עלתה בעקבות הסכסוך הערבי-ישראלי, היו מהומות נגד יהודים במדינות המזרח התיכון לפני הקמת ישראל, כולל מהומות בקזבלנקה, שיראז ופז בשנות ה -1910, טבחים בירושלים, יפו, צפת וחברון בשנות ה -20, פוגרומים באלג'יריה, טורקיה
ופלסטין בשנות ה-30, כמו גם התקפות על יהודי עיראק וטוניסיה בשנות ה-40. כאשר המנהיג הערבי הפלסטיני, אמין אל-חוסייני, החליט ליצור ברית עם גרמניה של היטלר במהלך מלחמת העולם השנייה, 180 יהודים נהרגו ו-700 יהודים נפצעו במהומות שנת 1941 בהשראת הנאצים, הידועות כפרהוד. גם היהודים במזרח התיכון הושפעו מהשואה. מרבית צפון אפריקה הייתה תחת שליטה נאצית, ויהודים רבים הושפעו מפליה והופעלו כעבדים עד להביסתה של הציר. בשנת 1945, מאות יהודים נפצעו במהלך הפגנות אלימות במצרים ורכוש יהודי הוחרם ונבזז. בנובמבר 1945, 130 יהודים נהרגו במהלך פוגרום בטריפולי. בדצמבר 1947, זמן קצר לאחר תוכנית החלוקה של האו"ם, התפרצות ערבית גרמה למאות קורבנות יהודיים בחלב, כולל 75 הרוגים. בעדן, 87 יהודים נהרגו ו-120 נפצעו. כנופיית מלחים מוסלמים שדדו בתים וחנויות יהודיות במנאמה. במהלך 1948 היו מהומות נוספות נגד יהודים בטריפולי, בקהיר, באוג'דה וגרדה. כשהמלחמה הערבית-ישראלית הראשונה הסתיימה ב-1949, מתקפת רימון נגד בית הכנסת מנרשה בדמשק גרמה למותם של תריסר בני אדם ולפציעתם של שלושים. מלחמת ששת הימים ב-1967 הובילה לרדיפה נוספת נגד יהודים בעולם הערבי, מה שגרם לעלייה בהגירה היהודית שהחלה לאחר הקמת ישראל. בשנים שלאחר מכן, אוכלוסיית היהודים במדינות ערב ירדה מ-856,000 בשנת 1948 ל-25,870 בשנת 2009 כתוצאה מההגירה, בעיקר לישראל.