כותב המשך לקטע זה - בעוד ערים / מבצרים חזקות ומצור מורכב לכבוש אותם היו נפוצים ברחבי העולם העתיק, הרומאים היו ייחודיים בין הצבאות העתיקים בשימוש נרחב שלהם ביצורים שדה. במערכה אחרי משימה, מאמץ עצום הושקע כדי לחפור עבודה שנעשתה על ידי הלגיונר הרגיל. חבילת השדה שלו כללה חפירה, "דולברה" או פיקאקס, וסלסלת חוטים לגרור עפר. חלק מהחיילים גם נשאו סוג של חותך דשא. עם אלה, הם חפרו מחצבות, בנו חומות ועמודים ובנו דרכי תקיפה. פעולותיו של יוליוס קיסר באלזיה
ידועות היטב. העיר הגאלית הייתה מוקפת בקירות כפולים מאסיביים, שהכניסו את המגינים, והחזיקו את התוקפים בחוץ. רשת של מחנות ומבצרים נכללה בעבודות אלה. רק החפיר הפנימי היה עמוק, וקיסר הפנה נהר כדי למלא אותו במים. האדמה הייתה גם זורעת עם עצי ברזל במקומות שונים כדי להרתיע תקיפה. באופן מפתיע עבור קרב כזה הממוקד בחיל הרגלים, קיסר הסתמך במידה רבה על כוחות הפרשים כדי להילחם במערכות הגאליות. למרבה האירוניה, רבים מהם היו שבטים גרמניים שהגיעו להסדר מוקדם יותר.