לאחר שהביסו את קרטג'ן, הרומאים הפכו למעצמה הדומיננטית בים התיכון. הם נלחמו בהצלחה ביוון (הניצחון המכריע של אמיליוס פאולוס על מקדוניה בקרב פידנה), במזרח התיכון (לוסיוס ליסיניוס לוקולוס, גנאיוס פומפאיוס מגנוס), בגאליה (גאיוס יוליוס קיסר) והביסו כמה שבטים גרמניים (גאיוס מריוס, גרמניקוס). בעוד הצבאות הרומאים סבלו מספר אבידות גדולות, אוכלוסייתם הגדולה ויכולתם (והרצונם) להחליף נפגעים בשדה הקרב, האימונים שלהם, הארגון, העליונות הטקטית והטכנית איפשרו לרומא להישאר כוח צבאי דומיננטי במשך כמה מאות שנים, תוך שימוש בצבאות מאומנים היטב ונווטים כדי להתגבר באופן שגרתי על צבאות "שבטים" גדולים בהרבה של אויביהם (ראה קרבות אקותה סקסטיאה
, Vercellae, Tigranocerta, Alesia).