כתוב המשך לפרק זה - בדצמבר 1938 סטינגל גויס כ"Fahnenjunker" ("לבד, "קצין מתמחה""), עובד על פעולות. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת בלופטוואפה ("כוח האוויר הגרמני"), והפך לצופה, לטייס, ועד לתפיסתו ב-1945, לוטננט בכיר (Oberleutnant). הוא סיים את המלחמה עם יותר מ-200 משימות שטחו. מקורות שרוצים ליישב את השירות הצבאי שלו בשם גרמניה של היטלר עם הזוועות המפחידות יותר ויותר שהשלטון היה אחראי להן, מדגישים כי עבור סטינגל, כילד קתולי טוב, השירות הצבאי למולדת היה חובה של כבוד גם אם הוא היה ביקורתי כלפי המשטר. הרעיון של הפסיפיסטים של "חובה לנטוש" (היא נמשכת באופן נרחב על ידי תומכי המפלגה הקומוניסטית, שלא חוקית מאז 1933) הייתה בלתי נתפסת. עד שהמלחמה הסתיימה
סטינגל היה מוחזק על ידי האנגלים בשלסוויג-הולשטיין כאסיר מלחמה. הוא שוחרר יחסית מהר. בסוף 1945 הוא נאלץ על ידי הטיהור האתני של אותם זמנים לעזוב את אזור ביתו: עם משפחתו הצעירה הוא עבר לברלין.