הנישואין של הנרי עם קתרין מאראגון לא הולידו בנים ששרדו את ימי התינוק; מלחמות הוורדים
היו עדיין בתוך זיכרון חי, מה שמוביל לפחד מאבק כוח לאחר מותו של הנרי. הנרי הרגיש שהאנשים יקבלו רק שליט זכר, לא את בתו מרי. הוא האמין שאלוהים הקלל אותו על חטא נישואיו אל אלמנתו של אחיו הבכור, ושהרשות האפיפיור לנישואין אלה לא הייתה תקפה, משום שהיא התבססה על הטענה שקתרינה עדיין הייתה בתולה לאחר מותו של בעלה הראשון. הנרי טען כי טענתה של קתרין אינה אמינה, ולכן יש לבטל את החניכה ולהבטל את הנישואים. המוטיבציה שלו הייתה מחויבת להחלטתו שיהיה לו בן ויורש, ולרצון שלו לאנה בולין, אחת משרתות הכבוד של אשתו. קתרין לא הייתה בהריון לאחר 1519; הנרי החל בהליך ביטול ההריון בשנת 1527.