תנועת התיישבות הסטודנטית הלאומית החלה עם התיישבות גרינסבורו.
בצפון קרוליינה כמה חודשים לאחר מכן. אף על פי שהתחילה כמסע לא אלים שלא היה מגיב לאלימות לבנה, במקומות מסוימים, כולל פורטסמות' וירג'יניה וצ'אטנוגה, טנסי, שחורים הגנו בכוח על עצמם מפני תקיפות. רוברט F. וויליאמס הוביל סיבוב מוצלח במונרו, שם, לדבריו, אף גזען לא העז לתקוף את הקבוצה שלו, כי היה ידוע היטב שהשימוש שלו באלימות היה בתנאים קפדניים. בג'קסונוויל, פלורידה, NAACP המקומי התכונן להגן על פעילים לא אלימים על ידי גיוס כנופיית רחוב מקומית כדי להגיב על כל התקפות. זה הוביל למאבק ברחבי העיר שפורסם ברחבי המדינה כ"שבת תמרון גרזן" שבו עשרות שחורים ולבנים נפצעו באוגוסט 1960. משרדי ארוחות צהריים הוסרו בג'קסונוויל ובמקומות רבים אחרים של מחאה בחודשים הבאים. דאג מק'אדאם ציין את "שבת האקס" כדוגמה לרוח הרפאים של משבר אלים שהסתובב על הפגישות על שולחן האוכל באופן כללי, ומגלה כי האיום של התוהו ובוהו המתדרדרים לחץ על הרשויות לעשות ויתורים.