סיכום המאמר:  "להגיע לחור הארנב" מאת אלן רופר ובי.די. בורל. (אטלנטיק 17.99 ליש"ט) לפני כמה שנים עצר שוטר נהג שהסתובב במעגל במשך כמעט שעה. כששאל אותו אם משהו לא בסדר, האיש ענה: "אני לא יודע איך הגעתי לכאן". רופר נותן תיאור מרתק של עבודתו כנוירולוג בבוסטון (תמונה מראש) הנהג המבולבל, איש מכירות, נלקח לבית החולים, שם רופא זוטר לא מצא בו שום בעיה, מלבד אובדן זיכרון. הוא הגיע למסקנה שזה היה פרק של אובדן זיכרון גלובלי חולף (TGA), מצב דרמטי, אבל לא מזיק. הרופא הצעיר ביקש מד"ר אלן רופר, אז המתגורר הבכיר של בית החולים במחלקת הנוירולוגיה, לאשר את שחרורו של המטופל, תוך ציפייה כי אובדן הזיכרון שלו, כרגיל במקרים של TGA, יחזור תוך שעות. רופר בדק את האיש בעצמו. יחד, הם הבינו שהאירוע במעגל התרחש בסוף נסיעה של 12 שעות. המטופל זוכר רק עלייה למכוניתו באותו בוקר וכיוון למקום אחר לגמרי. הוא לא הצליח לזכור את השמות של הרופאים שבדקו אותו או מה בדיוק אכל. לא משוכנע על ידי האבחנה TGA, Ropper החליט להשאיר אותו במשך הלילה, חשד שבץ. למחרת בבוקר, הזיכרון של המוכר חזר, אבל עם פערים גדולים: אם הוא היה סובל רק מאפיזודה של אמנזיה זמנית, זה היה חוזר לחלוטין. לאחר 23 שעות, הדיבור של המטופל הפך לא ברור ורופר ידע מיד שהוא סובל מכה. חסימת עורקים הגבילה את זרימת הדם לחלק מהמוח שלו. טיפול עם נוגדי קרישה ותרופות אחרות, האיש התאושש במהירות עם קשיים זיכרון מינימליים בלבד. סיפורו המרתק והמרתק של רופר על עבודתו כנוירולוג בבית החולים בריג'ם ונשים של בוסטון במסצ'וסטס, חושף איזה איבר מסתורי ומעט מובן הוא המוח, לא פחות ברשימת כל הדברים שיכולים להשתבש בו. לפעמים זה פשוט תופס בגלל לחץ פסיכולוגי, כמו במקרה של...
Ropper נותן חשבון מרתק של עבודתו כנוירולוג בבוסטון. הוא טיפל באדם שאיבד את זכרונו ושהיה נהג במשך 12 שעות במכוניתו. לא משוכנע על ידי האבחנה המקורית הוא החזיק אותו ב לבדיקות נוספות. הוא מצא חסימת עורקים שהגבילה את זרימת הדם למוח שלו.