כתוב המשך לקטע זה - באותו הזמן, הניגרים הפכו לא מרוצים כי הממשלה המרכזית לא הצליחה לדכא את המורדים של בוקו חראם
כמו גם שוד בצפון, בעוד כוחות הביטחון הניגריים ניצבים בפני האשמות של שחיתות, חוסר יעילות, והתעללות. העיתונאים קאי נבה ומחמד בלו טענו כי "חלקים של ניגריה נותרו כמעט בלתי ניתנים לשליטה" מאז הנשיאות השנייה של מוחמדו בוהרי. המתיחות בדרום-מזרח המשיכה לעלות לאחר שהכלכלה המקומית, שתלויה במידה רבה בייצוא הנפט, סבלה ממחירי הנפט הנמוכים ברחבי העולם. עד שנת 2020, IPOB הצליח לאסוף מספר גדול של תומכים למטרתו, למרות שהסקרים הראו כי הפרדת ביאפרה לא זכתה לתמיכה נרחבת בדרום-מזרח. קבוצות שאינן IPOB גם החלו לתמוך בפורטיזם כגון כוח הישועה של העם של דלתת הניגר בראשות "שליט המלחמה" אסארי-דוקובו. עם זאת, היו מתחים בתוך התנועה הבדלנית של ביאפרה, כאשר קנו הואשם באי-סובלנות כלפי לא-יהודים. מנהיג ה-IPOB מזהה את עצמו כיהודי וטוען שהיהדות היא הדת המסורתית של האיגבו.