סיכום המאמר:  באדי אליאס בילה את רוב חייו בהשמירה על זכרו של בת דודתו, אנה פרנק. מותו ביום שני החזיר לי זכרונות. נפגשנו לפני שלוש שנים בחדר ישיבות במלון באטלנטה. הוא ואשתו, גרטי, היו בסיור בארצות הברית כדי לקדם ספר חדש. יכולתי לראות מיד שהוא קרוב משפחה של אן. הפנים שלו היו דומות להן כל כך שהרגשתי כמעט כאילו פגשתי אותה באופן אישי. "משפחת אנה פרנק" בדיוק פורסמה, בהתבסס על 14 קופסאות של מכתבים, גלויות, תמונות ומסמכים שגרטי מצאה בטעות בעליית הגג של ביתם בבזל. אליאס אמר לי שלא רק אן אהבה לכתוב, כל המשפחה אהבה. 6,000 המסמכים שנמצאו סיפרו סיפור על משפחה שנקרעה על ידי מלחמה ואנטישמיות. באותו יום באטלנטה, הקשבתי לאליאס לספר לי על יקיריו שהוא איבד. הוא אמר לי שהוא בר מזל שהמשפחה שלו נשארה בשווייץ הנייטרלית כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה. חשבתי על השיחה שלנו ביום חמישי כששמעתי את החדשות על מותו של אליאס. הוא נפטר בשלווה בביתו בבזל, שווייץ, בגיל 90, כך נמסר בהודעה שפורסמה באתר האינטרנט של קרן אנה פרנק, הקרן שאליהס ניהל. כמו מיליוני אנשים שקראו את "יומנה של אנה פרנק", השפעתי עמוקות על דבריה והערכתי את אומץ לב משפחתה. אן קיבלה את היומן שלה ביום הולדתה ה-13 והיא כתבה בו על השנתיים שהמשפחה שלה הסתירה מהנאצים בתוספת הסודית לדירה באמסטרדם. הייתי רק בכיתה ז', כשאבי קנה לי את הספר ב-1975. אחרי שהמשפחה התגלתה, הם נשלחו לאושוויץ. מאוחר יותר, אנה ואחותה מרגוט נלקחו לברגן-בלזן, שם הן מתו במרץ 1945. אביה, אוטו פרנק, היה הניצול היחיד במשפחה, אחד מ-7000 בני אדם שרדו מאושוויץ. במהלך השעתיים שלי עם אליאס, למדתי דברים חדשים על הילדה הצעירה, היהודית אשר יומן הוא ללא ספק המפורסם ביותר בעולם. היא קראה לו ברנד, קיצור של ברנרד,
אן פרנק הייתה קרובה מאוד לבן דוד שלה באדי אליאס. תגלית בעליית הגג של אליאס הובילה לספר שחשף פרטים חדשים על משפחתה של אן. אליאס הפך לשומר המורשת של אן לאחר שאביה, אוטו פרנק, נפטר בשנת 1980.