סיכום המאמר:  לפני שנה, כשד"ר סטפן הוגונט נשלח לגווינה לחקור סדרה של מקרי מוות בלתי מוסברים, לא היה לו מושג שהוא יתמודד עם התפרצות שתפשט במהירות מהכפר הקטן ביער הגשם הדרומי, מעבר לגבולות, ולכל רחבי העולם. ההתפרצות של האבולה, שפוגעת בעיקר בגינאה, ליבריה וסירה לאון, בת שנה היום. על פי ספירה רשמית אחת, זה נגוע 24,000 אנשים והרג 10,000. והיא הצליחה לעשות זאת בגלל כישלון מוסדי בכמה רמות: מערכות בריאות ציבוריות חלשות באופן מקומי ותגובה איטית באופן כואב באופן גלובלי. אבל כדי להגיע לאן שאנחנו, אנחנו צריכים לחזור איך זה התחיל. זה לוקח כפר. לפני שהווירוס השמיד את מערב אפריקה, לפני שהמוות עלה לאלפים, לפני שההתפרצות גרמה לפחדים עולמיים, איבולה פגעה בילדה קטנה בשם אמיל אומונו. הילד בן השנתיים הוא זה שחוקרים ב"ניו אינגלנד ג'ורנל של רפואה" מאמינים שהוא היה האדם הראשון שנדבק במחלה בדצמבר 2013. אמיל חי בכפר ביער הגשם בדרום גינאה. איך הוא נדבק, אף אחד לא בטוח, אבל האבולה יכולה להתפשט מחיות לבני אדם דרך נוזלים או רקמות נגועים. דבר אחד בטוח, בתוך חודש לא רק שאובולה לקחה את חייו של אמיל, אלא גם את חייו של אמו, אחותו וסבתו. משם, זה התפשט כמו שריפה, עבר לכפרים שכנים ומעבר כאשר אנשים השתתפו בהלוויה של הסבתא. לאן שהם הלכו, הווירוס הלך בעקבותיהם. עד שד"ר הוגונטה נחת בגווינה, הוא עדיין לא ידע שזה כבר מאוחר מדי. הוגונטה מוביל את צוות היכולות הגלובליות, האזהרה והתגובות של ארגון הבריאות העולמי, והיה אחד הרופאים הראשונים בשטח. "עקבנו את השמועה על קבוצה קטנה של מקרי מוות בלתי מוסברים בגוויניה", הוא אמר בראיון ממקור ראשון על הימים הראשונים של המשבר. "כשהתוצאות מהמעבדה חזרו, למדנו שיש את האובולה זאיר במערב אפריקה. זו הייתה פעם ראשונה". Hugonnet עבד עם צוות של לוגיסטיים, a...
העולם רק התחיל להיות מודע להתפרצות האבולה לפני שנה. המנהל הכללי של רופאים ללא גבולות קורא להתפרצות "טראגית ויכולה להימנע"