במהלך העשור הבא, חברי ה"פוטלייטס" הגיעו לשלוט בקומדיה הבריטית, ויצרו ושיחקו בתוכניות כמו "לא רק... אבל גם", "אני מצטער, אני אקרא את זה שוב", "סוף סוף מופע 1948", "זה היה השבוע שהיה" ו"מדריך ההטשיקר לגלקסיה", הקמת קבוצות קומדיה כמו מונטי פייתון, והגודיס, ובאופן כללי דלק את בום הסאטירה. במהלך שנות השמונים, Footlights חיזק את מעמדה בלב הקומדיה הבריטית. התערוכה משנת 1981, בה השתתפו אמה תומפסון, יו לורי, סטיבן פריי, טוני סלאטרי, פני דוייר ופול שירר, זכתה בפרס פריר הראשון
בפסטיבל פרינג' של אדינבורו וגרמו לפרי ולורי, הראשונים בשורה ארוכה של פעולות כפולות פופולריות ומצליחות שנוצרו במועדון כולל ארמסטרונג ומילר ומצ'טשל ו-ווב. התערוכה שלהם, "The Cellar Tapes", שנערכה באולם רחוב סנט מרי, הוכרזה כ"התערוכה השנתית: אחד השחקנים החזקים ביותר מזה מספר שנים, כבר סיעוד בדרום אנגליה בהצלחה רבה".