הקמפיין האיטלקי במזרח אפריקה היה בהתחלה מוצלח יותר, כאשר האיטלקים כבשו את סומאלילנד הבריטית וחלקים קטנים של סודאן וקניה, אך מחסור בדלק ובמשאבים הכריח אותם לוותר על כל כוונה נוספת להתקדם ולהתקיף עמדה הגנתית כנגד התקפה נגדית צפויה. התקיפה נגדית זו הגיעה משתי דיוויזיות הודיות מסודאן, שלוש דיוויזיות מקניה ותקיפה אמפיבית מאדן, בשיתוף פעולה עם המורדים האתיופים "ארבנגנוק". כוחות בעלות הברית כבשו את סומליה בפברואר, את אריתריאה במרץ-אפריל (אחרי הקרב המכריע של קרן), ואת אדיס אבבה, בירת אתיופיה, באפריל. הדוכס מאוסטה, סגן המלך של מזרח אפריקה האיטלקית, נכנע באמבה אלגי
במאי. הכוחות באיטליה במזרח אפריקה הוקצצו במידה מסוימת על ידי הנוכחות הכפויה של רג'יה אראונוטיקה בקרב על בריטניה באותה תקופה, והותירו רק 150 מטוסים באתיופיה, כמו גם על ידי אי-אפשרות קבלת אספקה מאיטליה. חלק מהחיילים האיטלקים, כמו גונדר וקולקלבר, החזיקו מעמד עד נובמבר 1941, ומספר קטן של איטלקים ניהלו מלחמת גרילה במשך זמן רב יותר, חלקם המשיכו עד 1943.