כתוב המשך לפסקה זו - המשמעות האתנונית של leičiai, למשל. "ליטאים", ידוע ממספר מקורות. המילה הזאת משמשת על ידי הלטיבים כדי לקרוא לליטאים: leiši, sg. leitis. במבטא הסמוגיטי היו מילים "leičiuoti" (לדבר בשפה אחרת מלבד הסמוגיטי, או לדבר במבטא האוקסטאיטי) ו"leičiukas, leičiūkas" (אדם שמדבר במבטא אחר מלבד הסמוגיטי, יש מבטא). השווה, למשל, עם הליטאית המודרנית "žemaičiuoti" (לדבר בדיאלקט הסמוגיטי). במקורות כתובים היסטוריים, דוגמה חשובה ידועה ממישהו שהשתתף בוועידת לוטסק בשנת 1429. ג'ון שטיינקלר, שהיה חבר במועצה של וורוצ'לב (ברסלב), כתב במכתב שנשלח לעיר הולדתו, שזיגיסמונד, הקיסר הרומי הקדוש, עומד להעניק לוויטוטס את התואר של מלך הליטאים: "הר וולדה מאכן הרצוג ויטולטן איינן קונינג דר לייטן". צורות המילה, שיש להן משמעויות ליטואנית, ליטואנים, ליטואניה וקרוב לוודאי נגזרת מהמילה "לייטס", נמצאות באופן קבוע במקורות ההיסטוריים מהמאות ה-14 וה-15. לדוגמה, ליטא מתוארת בכתב כ "czwicshen Lythen und Prewssen" (1415); כ "das land Litten" עם הסבר נוסף כי זו הייתה Aukštaitija בסיפור של משתתף או עד לקרב סטרווה
אני לא יודע. השליט של הליטאים הועבר כ"die Litischen konige" כרוניקה של ויגנד פון מרבורג. נראה כי נוכחות של צורות כאלה עם -ei- בלטיבית (יותר ידועה בחלק מערבי), גרמנית ושפה סמוגיטיאנית עצמה יש אפשרות גבוהה כי צורות אלה עשויות להיות נגזרת מערביים בלטים, אבל זה לא ברור למה אין להם תוספת -uva / -ava.