כתוב המשך לפרק זה - בהקדמה לעצמאות, שני רוהינג'ים נבחרו לאספה החוקתית של בירמה בשנת 1947, מ.א. גפר וסולטן אחמד. לאחר שבורמה קיבלה עצמאות ב-1948, הגיש מ.א. גפר מזכר של ערעור לממשלת האיחוד של בורמה, הקורא להכיר במונח "רוהינג'יה", המבוסס על שמות אינדיאנים מקומיים של ארקאן (רוהאן ורוהאנג), כשם הרשמי של האתניות. סולטאן אחמד, ששימש כמזכיר פרלמנטרי במשרד המיעוטים, היה חבר בוועדה של השופט סר באו, שאחראי לחקור האם צריך להעניק למחלקה ארקאן מעמד של מדינה. במהלך הבחירות הכלליות בבורמה ב-1951, חמישה רוהינג'ים נבחרו לפרלמנט של בורמה, כולל אחת משתי הנשים הראשונות במדינה, זורה בגיום. שישה חברי פרלמנט נבחרו במהלך הבחירות הכלליות בברמה בשנת 1956 ובבחירות המשניות שלאחר מכן. סולטאן מחמוד, פוליטיקאי לשעבר בהודו הבריטית, הפך לשר הבריאות בקבינט של ראש ממשלת בורמה או נו. ב-1960, מחמוד הציע כי רוהינג'ה הרוב בצפון ארקאן יישארו תחת הממשל המרכזי או ייעשו פרובינציה נפרדת. עם זאת, במהלך הבחירות הכלליות בבורמה ב-1960, הבטחותיו של ראש הממשלה או נו כללו להפוך את כל ארקאן לפרובינציה אחת. הפיכה בבורמה ב-1962
סיים את המערכת הפוליטית במדינה בסגנון ווסטמינסטר. חוק האזרחות בבורמה משנת 1982 גזל מרבית הרוהינג'ים את חלקם באזרחות.