ב-1959, הממשל הצבאי הזמני של הגנרל ני וין הקים מושבת עונשין באי גראט קוקו. לאחר הפיכה של נווינט ב-1962
ובהתיישבות הממשלה הצבאית, בית הכלא זכה למוניטין של "אי השטן" של בורמה. בשנת 1969, הוא הורחב כדי להכיל מספר מוגבר של אסירים פוליטיים. לאחר שביתת כלא, כל האסירים באי הועברו לכלא אינסיין של רנגון ב-1971. לאחר סגירת מושבת העונשים, המתקנים באי גראט קוקו הועברו לחיל הים של בורמה.