לאחר ניסיון כושל להתיישב במפרץ סאליבן שבוויקטוריה המערבית כיום, התיישבו ב-1803 התיישבויות בריטיות נוספות, בנקודות שונות ברחבי היבשת, רבות מהן ללא הצלחה. ועדת הסחר במזרח הודו המליצה בשנת 1823 כי ייסד יישוב על חוף צפון אוסטרליה כדי למנוע את ההולנדים, והקפטן ג'יי ג'יי ג' ברמר, RN, הוזמן ליצור יישוב בין האי Bathurst וחצי האי Cobourg. ברמר קבע את מקום ההתיישבות שלו בפורט דונדס על האי מלוויל בשנת 1824, ובגלל שזה היה גם מערבה לגבול שהוכרז בשנת 1788, הכריז על ריבונות בריטית על כל הטריטוריה המערבית עד אורך 129 מעלות. הגבול העיקרי כולל את איי סוואן מזרח ומלביסטלנד המערביות. ב-1826, ג'ורג' אדמונד המלך קיבל את המושבה הבריטית ללא שינוי, אך מאוחר יותר הוא נטל על ידי המושבה הבריטית את כל הגבול המזרחי
מחסור חריף בעבודה