יחידת האחים הוקמה ב-1457 על ידי חסידיו הבוהמים של יאן הוס, שהיו מאוכזבים מההתפתחות הדתית בארצם, במיוחד מהמלחמות
אשר הובילו בשם אלוהים. הם הושפעו מאוד מהוראתו של פטר צ'לצ'יצ'יק, והאיחוד המוקדם היה גם בקשר עם הוולדנים. האחים הבוהמים היו ידועים בביבליזם הקיצוני שלהם. לאחר היסוס מסוים הם החליטו להכחיש את היורש האפיסטולי ולהקים כנסייה נפרדת. הם נחשבו ככופרים ונרדפו הן על ידי הקתולים הרומאים והן על ידי האוטרקיסטים (הוסיטים, הקליסטינים), והם הפכו סובלניים כלפי דתות נוצריות אחרות. הם לא האמינו שהם הכנסייה האמיתית היחידה. הם אפילו לא רצו שיקראו להם "כנסייה" אלא השתמשו במונח "אחדות" כדי לתאר את הדת שלהם, כיוון שהם האמינו שיש רק כנסייה אחת של המשיח אשר הייתה בלתי נראית.