כתוב המשך לפרק זה - לאחר חורבן בית המקדש בסוף מלחמת יהודים-רומאים הראשונה
והגירוש לגליל של מרבית האוכלוסייה היהודית שנותרה ביהודה בסוף מרד בר ככבה, מסורת יהודית בתלמוד ושירים מהתקופה מתעדות כי צאצאי כל משמר כהני הקימו מושב מגורים נפרד בערים ובכפרים של גליל, ושמרו על דפוס מגורים זה במשך כמה מאות שנים לפחות לצפייה לשיקום בית המקדש ולהתחדשות מחזור הקורסים של הכוהנים. באופן ספציפי, אזור ההתיישבות הקוהני הזה נמשך מעמק בית נטופה, דרך אזור נצרת עד ארבל וסביבת טבריה. בשנים שלאחר מכן, היה נוהג להזכיר בפומבי בכל שבת בבתי הכנסת את הקורסים של הכוהנים, מנהג שהחזק את יוקרת השושלת של הכוהנים.