-התיקון השלישי, שאושר ב-1972, איפשר לאירלנד להצטרף לקהילות האירופיות. בשנת 1986, הממשלה חתמה על המעשה האירופי היחיד (SEA). עם זאת, ריימונד קרוטי ביקש צו נגד אישור על ידי המדינה. ב"קרוטי נגד טאו-סיך" (1987), בית המשפט העליון קבע כי העברת סמכויות נוספות מהמדינה למוסדות האירופיים במסגרת ה-SEA לא הייתה "צריכה על ידי התחייבויות החברות בקהילות" כפי שנקבעו בתיקון השלישי. כתוצאה מכך, החוקה נדרשה תיקון נוסף, לפני ה-SEA יכול היה להיות מאושר. זה נעשה ברפובליקה מאוחר יותר ב-1987. על אותה בסיס, נערכו משאלות עם נוספות על הסכמים האירופיים על אמנת מאסטריכט (ב-1992), על אמנת אמסטרדם (ב-1998), על אמנת ניס (ב-2001 וב-2002), ועל אמנת ליסבון (ב-2008 וב-2009).
) כמו כן נערכו משאלות עם לאפשר למדינה להיות מחויבת להסכם יום שישי הטוב בשנת 1998, ולאשר את בית המשפט הפלילי הבינלאומי בשנת 2001 ואת אמנת היציבות בשנת 2012.