התייחסו לקטע הבא ואז ענו על השאלה שאחריו באותה שפה כמו הקטע:  מעבר: שעוני צל המצריים חילקו את היום ל-12 חלקים, כאשר כל חלק היה מחולק לחלקים מדויקים יותר. סוג אחד של שעון צל מורכב מגזע ארוך עם חמישה סימנים משתנים ומחצה מוגברת שזרקה צל על הסימנים האלה. הוא היה ממוקם מזרחה בבוקר כך שהשמש העולה הטילה צל על הסימנים, והיה פונה מערבה בצהריים כדי לתפוס את הצללים אחר הצהריים. האובליסקים פעלו באופן דומה: הצל שהושם על הסמנים מסביבו אפשר למצרים לחשב את הזמן. האובליסק גם ציין אם זה היה בוקר או אחר הצהריים, כמו גם את הקיץ והחורף solstices. שעון צל שלישי, פותח ב- c. 1500 לפני הספירה, היה דומה בצורתו ל-T-רבוע מעוקל. הוא מדד את חלוקת הזמן על ידי הצל שזרק על ידי הצלב שלו על כלל לא ליניארי. השעון היה מכוון מזרחה בבוקר, והסתובב בצהריים, כדי שיוכל לזרוק את הצל שלו בכיוון ההפוך. למרות שהוא מדויק, שעוני הצל הסתמכו על השמש, ולכן היו חסרי תועלת בלילה ובמזג אוויר מעונן. לכן המצרים פיתחו מספר מכשירים חלופיים למדידת זמן, כולל שעוני מים, ומערכת לעקוב אחר תנועות הכוכבים. התיאור העתיק ביותר של שעון מים הוא מכתובת הקבר של המאה ה -16 לפנה"ס של פקיד בית המשפט המצרי אמנמת, המזהה אותו כמממציא שלו. היו כמה סוגים של שעוני מים, חלקם יותר מורכבים מאחרים. סוג אחד מורכב מקערה עם חורים קטנים בתחתית, אשר צף על המים ונתנו למלא בקצב כמעט קבוע; סימנים בצד של הקערה ציינו את הזמן שחלף, כפי שטח המים הגיע אליהם. השעון המים הוותיק ביותר הידוע נמצא בקברו של פרעה אמנהוטפ הראשון (1525<unk>1504 לפנה"ס), מה שמציע כי הם שימשו לראשונה במצרים העתיקה. שיטה מצרית נוספת לקביעת השעה במהלך הלילה הייתה השימוש בקווי חוטים הנקראים מרקטים. בשימוש מאז 600 לפנה"ס לפחות, שניים מהכלי האלה היו מסוננים עם פולאריס, כוכב הקוטב הצפוני, כדי ליצור צפון-דרום...  שאלה: מה האובליסק הראה?
בין אם זה היה בוקר או אחר הצהריים