ברנרד קורנוול מסכם את דעותיהם של מספר היסטוריונים כי נוכחותו של סולט בצבא הצפון הייתה אחד מכמה גורמים שתרמו להביסתו של נפוליאון, בשל העוינות בינו לבין המרשל מישל ניי, המפקד הבכיר השני, ובגלל, למרות ניסיונו כחייל, סולט חסרה לו את הכישורים המנהליים של קודמו מרשל לואי-אלכסנדר ברתי. הדוגמא הבולטת ביותר לכך הייתה הפקודה שלו בכתב, בהתאם להוראותיו של נפוליאון, למרשל עמנואל דה גראשי למקם את כוחו בצי שמאל של הצבא הבריטי כדי למנוע חיזוק על ידי הפרוסים. קורנוול מגנה את מילות הפקודה של סולט כ"שטויות כמעט בלתי חדורות", וגרוצ'י פרש את הפקודה לא נכון, ובמקום זאת צעד נגד הגדוד האחורי הפרוסי בוואר
אני לא יודע.