עם בוא המהפכה הקומוניסטית והקמת משטר חדש מהפכני בשנת 1949, הופיע הערכה חדשה של הקיסר הראשון כביקורת מרקסיסטית. הפרשנות החדשה הזו של צ'ין שי-הואנג הייתה בדרך כלל שילוב של השקפות מסורתיות ומודרניות, אך ביסודו קריטיות. זה מצטיין בהיסטוריה המלאה של סין, שנערכה בספטמבר 1955 כמחקר רשמי של ההיסטוריה הסינית. העבודה תיארה את הצעדים העיקריים של הקיסר הראשון לקראת איחוד וסטנדרדיזציה בהתאם לאינטרסים של הקבוצה השלטת ואת מעמד הסוחר, לא של האומה או העם, ואת נפילת שושלתו לאחר מכן כמופעה של מאבק המעמדות. הדיון הנצחי על נפילת שושלת צ'ין הוסבר גם במונחים מרקסיסטיים, כאשר המרדנים הכפריים נגד שושלת צ'ין היו מרד נגד דיכוי שנקוע תחת שושלת צ'ין שי-הואנג, אך נלקחו בחשבון בשל "שאלה של
קבוצת השלטון ומעמד הסוחרים