סיכום המאמר:  תשיגו את האמת מאת פיליפ יוסטון, מייקל פלויד וסוזן קרניקרו. אי פעם רצית לדעת את הדרך הטובה ביותר להוציא הודאה? גם אני לא, אבל הנה ספר מרתק באופן בלתי צפוי שמראה איך לעשות בדיוק את זה. חקירה הוא שם מצער עם קונוטציות מצערות. לא רק שתלמדו איך לגרום לאשם לשיר כמו קנרים, הספר הזה גם מעלה כמה תובנות באמת חשובות על תהליך החקירה. אה, חקירה. מונח כל כך מצער, עם קונוטציות כל כך מצערות. עינויים, צעקות כאב, אלקטרודות, טביעת מים... סוג כזה של קונוטציות. כן, אבל זה לא חייב להיות כך, אומרים המחברים, קציני CIA לשעבר אשר מודעים באופן כואב למה "חקירה CIA" נלקח אומר "עינויים, צעקות ייסורים, אלקטרודות, waterboarding" ושהם מזועזעים על ידי המוניטין הזה. אני חושב שהמחברים גם נגד עינויים וכאב מסיבות אתיות, אבל הטבע של הסלידה שלהם הוא חלקית מקצועי. כי מסתבר שהחקירה באמצעות עינויים היא לא יעילה, כפי שמומחים מיומנים של ה-סי.איי.איי יודעים מזה זמן מה. רק חובבנים ינסו להוציא הודאות ומידע על ידי העלאת המתח או על ידי הפעלת פיתולים נוספים. הגישה היחידה שיש לה סיכוי להצלחה, אומרים המחברים, היא בדיוק ההפך. אנשי מקצוע שבאמת יודעים מה הם עושים מנסים להוציא כל עקבות של אלימות או עימות מתוך חקירה, ולהפוך אותה במקום לראיון המבוסס על אהדה והבנה ידידותית. חקירים טובים יורידו את קולם, ידברו לאט, יגידו שיש להם אמפתיה לחשודים שלהם, ואז... טוב, ואז פשוט ימשיכו לדבר בשקט ולאט, זה נראה כמו הרעיון. כי מה שנראה יעבוד הכי טוב הוא חוקר שמדבר שוב ושוב, בשקט, באופן מרגיע, בהבנה, לעתים קרובות באופן חוזר. כולנו עושים טעויות, בריאן. אף אחד לא אומר שאנחנו לא עושים טעויות כי, אתה יודע, בריאן, כולנו עושים טעויות, וכן הלאה, וכן הלאה. הרחף המנחם של...
אי פעם רצית לדעת את הדרך הטובה ביותר להוציא הודאה? הספר המרתק הזה מראה איך אפשר לעשות את זה. עם זאת הסופרים לשעבר מיומן CIA הם נגד עינויים וכאב.