Lokalita: Ostrava, Situace: hovor doma, Počet mluvčích: 2, Pohlaví: smíšené, Generace: 1, Vztah: partnerský
[mluvčí: Miroslav] já vím že jednou jsme tam byli a teď nevím s kým já jsem si tenkrát nechal u u pana NP ušít kalhoty nový
[mluvčí: Miroslav] takový tmavohnědý a pak jsem se tak doladil že jsem si koupil světle hnědý sako
[mluvčí: Miroslav] tmavohnědou košili a dvě vázanky jednobarevné jednu bílou a jednu takovou kávově světle hnědou
[mluvčí: Miroslav] (polknutí)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Martina] no
[mluvčí: Miroslav] a ty jsou ještě doma ty dvě vázanky
[mluvčí: Martina] ve skříni možná ještě budou no
[mluvčí: Miroslav] a tak jsem se vyštafíroval a šli jsme do Baroka
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Miroslav] a mysleli páč my jsme nevěděli co to je tak jsme tam vešli a teď to bylo fakt klasická
[mluvčí: Miroslav] taková jakoby v novogotickým duchu dělaná vinárna
[mluvčí: Miroslav] nevím proč se teda jmenovala Baroko a měli tam takový ty těžký dřevěný židle s tím vysokým opěradlem
[mluvčí: Miroslav] jakoby s lomeným obloukem
[mluvčí: Miroslav] a to bylo tam takový teď ty číšníci tam kolem nás jako jo
[mluvčí: Miroslav] s utěrkou kolem kolem levý ruky přehozenou
[mluvčí: Martina] předloktí
[mluvčí: Miroslav] a tak jsme si tam dali lahvinku vína zaplatili jsme za ní víc než v Moravský
[mluvčí: Miroslav] asi tak třikrát tolik což představovalo zhruba nějakých sto dvacet korun za lahev to byla příšerná suma na tehdejší poměry
[mluvčí: Miroslav] a hned jsme vypadli jak cukráři a šli jsme do své oblíbené Moravské
[mluvčí: Martina] ano
[mluvčí: Miroslav] já
[mluvčí: Martina] já ani nevím jestli jsem tam někdy byla jenom vím ten název si pamatuju jo
[mluvčí: Miroslav] a za tebe možná že ani nefungoval to byla fajn jako
[mluvčí: Martina] byla byla tam byla ten název si si vybavuju
[mluvčí: Miroslav] no jo ale tak a to voni už neví jako jo to
[mluvčí: Miroslav] (povzdech)
[mluvčí: Miroslav] tam bylo vináren kurňa jedna lepší jak druhá nejlepší byla Valtická
[mluvčí: Miroslav] ta už neexistuje poněvadž to asi zbourali kvůli Špal* Špalíčku
[mluvčí: Miroslav] pak byla hned U meče ještě byla jako s* taková
[mluvčí: Miroslav] byla vinárna dneska už je to taková hospoda
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Miroslav] pak byla Bzenecká Biskupská Muzejka pod pod Petrovem
[mluvčí: Miroslav] pak byla počkej ne jak ta se jmenovala pak byla Muzejní jak je na rohu hospoda když začíná Lidická
[mluvčí: Miroslav] tak tam na rohu je nějaká hospoda a dole ve sklípku byla dole ve schodech byla byla
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Miroslav] (mlasknutí)
[mluvčí: Miroslav] vinárna protože vím že tenkrát
[mluvčí: Miroslav] počkej jak to bylo jsem tam byl na nějakou stužkovou ale už nevím komu
[mluvčí: Miroslav] od někoho sestra a oni mě tam pozvali
[mluvčí: Martina] hmm vedli tě tam jako potencionálního ženicha jo
[mluvčí: Miroslav] to nevím jako ale to vím že jsem tam byl na nějakou stužkovou to jsem poprvé tehdá zíral
[mluvčí: Miroslav] protože jsem vůbec nevěděl co je stužková u nás to nebylo
[mluvčí: Martina] no tak vy jste měli plesy vždycky a my jsme neměli my jsme neměli plesy my jsme měli
[mluvčí: Miroslav] ne my jsme měli plesy
[mluvčí: Miroslav] maturitní ples
[mluvčí: Martina] ano
[mluvčí: Miroslav] (citoslovce)
[mluvčí: Martina] kdežto my jsme měli takovédle akce tady
[mluvčí: Miroslav] no jo
[mluvčí: Miroslav] a Valtická byla naše oblíbená tam jsme chodili na svařáček a na anglická játra
[mluvčí: Martina] hmm
[mluvčí: Miroslav] (smích)
[mluvčí: Miroslav] no to byly nepoměry co dvacet pět korun za talíř anglických jater s s s hranolkama nebo pečenýma bramborama
[mluvčí: Martina] no tak byly jiné ty cenové relace že s jinými objemy peněz jsme hospodařili
[mluvčí: Miroslav] nebo dvanáct padesát
[mluvčí: Martina] asi já myslím že dvacet pět by bylo moc
[mluvčí: Miroslav] to je pravda to bylo to bylo deset plzeňských za pětadvacet korun
[mluvčí: Martina] to bychom
[mluvčí: Martina] no
[mluvčí: Miroslav] v a Kanadě stálo dvě padesát Plzeň
[mluvčí: Miroslav] kurňa dneska dvacet pět nebo padesát pět nebo kolik kolik stojí Plzeň
[mluvčí: Martina] no těch pětadvacet zcela jistě možná osmadvacet možná třicet
[mluvčí: Miroslav] prosím tě pětadvacet je dneska za desítku ne
[mluvčí: Martina] jak kde
[mluvčí: Miroslav] hmm
[mluvčí: Martina] no i to je možné jak kde
[mluvčí: Miroslav] (povzdech)
[mluvčí: Martina] no
[mluvčí: Martina] (nadechnutí)
[mluvčí: Miroslav] to já jsem já jsem
[mluvčí: Martina] po stipendiu vždycky že se odcházelo do hospůdky středem
[mluvčí: Miroslav] (smích)
[mluvčí: Miroslav] po čem
[mluvčí: Martina] po stipendiu to jsme byli bohatí
[mluvčí: Miroslav] (povzdech)
[mluvčí: Miroslav] no jo no
[mluvčí: Martina] tak jsme šli
[mluvčí: Miroslav] jo jo no já si připadám ale jak vzpomínání v domově důchodců kurňa
[mluvčí: Miroslav] (povzdech)
[mluvčí: Miroslav] (smích)


Lokalita: Kolín, Situace: hovor doma, Počet mluvčích: 2, Pohlaví: smíšené, Generace: 1, Vztah: partnerský
[mluvčí: Veronika] co bysme si koupili
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Veronika] co
[mluvčí: František] nevím
[mluvčí: Veronika] a tak vždyť tam ale to je na všechno sleva
[mluvčí: František] jo
[mluvčí: Veronika] no a máš a tak na Vánoce něco že bys koupil anebo do Prahy
[mluvčí: Veronika] na ten balkon není něco potřeba
[mluvčí: František] já se tam podívám
[mluvčí: Veronika] na co
[mluvčí: František] kdyby tam něco
[mluvčí: Veronika] a to máš slevu jako to mu* můžeš uplatnit jenom jeden kupon nebo všechny n* na ten
[mluvčí: František] &
[mluvčí: František] (citoslovce)
[mluvčí: František] kolik jich mám
[mluvčí: Veronika] no ale na jednu věc je jeden kupon a ale při jednom nákupu všechny tři můžeš uplatnit jo
[mluvčí: František] jo
[mluvčí: František] to je jedno jo
[mluvčí: Veronika] takže máš šest vlastně
[mluvčí: Zvuk] (klepání)
[mluvčí: František] (nadechnutí)
[mluvčí: František] no tak pětky ti nepoužívám patnáctky nebo někdy desítku
[mluvčí: Veronika] hmm
[mluvčí: Veronika] i když vono teďka na zimu něco koupit barvy a takovýdle to je blbý
[mluvčí: František] podívám se jestli tam nemaj kompresor ale když tak se uvidí
[mluvčí: Veronika] no to by taky šlo ne ale nějakej jak se v nich vyznáš
[mluvčí: Zvuk] (klepání)
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: František] jo
[mluvčí: Veronika] kterej bude dobrej
[mluvčí: František] no tam nebudou stejně nic mít
[mluvčí: Veronika] Obi půjdeš na Prosek nebo kam
[mluvčí: František] emm asi v tom v Hostivaři
[mluvčí: Zvuk] (klepání)
[mluvčí: Veronika] (vydechnutí)
[mluvčí: Veronika] hmm
[mluvčí: František] a
[mluvčí: Zvuk] (klepání)
[mluvčí: Veronika] a hlavně no no ze* zejtra do je* do prvního viď tak abys to nezapomněl
[mluvčí: František] jo
[mluvčí: Veronika] pak se musíme
[mluvčí: František] no ty nožičky no hlavně musím koupit
[mluvčí: Veronika] a budou je tam mít
[mluvčí: František] snad jo když ne tak je budu muset koupit v Glóbusu
[mluvčí: František] (vydechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (klepání)
[mluvčí: Veronika] hmm
[mluvčí: Veronika] hmm
[mluvčí: Veronika] a kam dáš ten pak ten stůl odneseme nějak nebo co ten nejdřív ho rozložíš jo
[mluvčí: František] jo
[mluvčí: František] jo
[mluvčí: Veronika] no a pak ten kanystr nevím s čím to tam je votevřenej
[mluvčí: František] jo tak ten vyhodíme taky
[mluvčí: Veronika] hmm oni tam ještě ani nemaj vlastně zábradlí takže ono to bude na
[mluvčí: Veronika] a nám dávali nejdřív zábradlí a potom ty dlaždičky nebo ne dlaždičky tam byly jako první že jo
[mluvčí: František] hmm jo
[mluvčí: Veronika] tenkrát potmě jak jsme přece přijeli tak už to tam vlastně bylo
[mluvčí: Zvuk] (klepání)
[mluvčí: Veronika] (smrkání)
[mluvčí: Veronika] to myslíš že NP to strhali ty jejich dlaždičky
[mluvčí: František] to nevím
[mluvčí: Veronika] a NP taky vlastně měli dlaždičky
[mluvčí: František] hmm
[mluvčí: Zvuk] (klepání)


Lokalita: České Budějovice, Situace: neformální hovor v zaměstnání, o přestávce ve škole, Počet mluvčích: 2, Pohlaví: jen ženy, Generace: 1, Vztah: přátelský
[mluvčí: Jitka] tak jsem včera byla na nákupech chtěla jsem si koupit něco na sebe novýho a teda žádná sláva no
[mluvčí: Zdeňka] no já jsem byla minulej tejden se podívat v Igy a byla jsem ve třech ob* obchodech a ani ň
[mluvčí: Jitka] já jsem si teda koupila tudle košili ale za ty peníze myslela jsem že pořídím levnějc a chtěla jsem i nový boty na zimu
[mluvčí: Zdeňka] hmm
[mluvčí: Jitka] kozačky jenomže buďto je na vysokým podpatku což já na podpatkách chodit neumím anebo to zase podpatek nemá
[mluvčí: Jitka] skoro žádnej a že jsou takový jako různý takový ty chlupatý chundelatý a to
[mluvčí: Zdeňka] (nadechnutí)
[mluvčí: Zdeňka] ty se nehodí do sněhu
[mluvčí: Jitka] to jo no to je strašně nepraktický hned se ti to promočí a to
[mluvčí: Zdeňka] já jsem právě včera jak jsem byla vlastně na autoškole
[mluvčí: Jitka] hmm
[mluvčí: Zdeňka] na teorii tak mi psala esemesku kamarádka Peťa a psala jestli bych neměla pak vod sedmi nějak čas že jako končí ve škole
[mluvčí: Zvuk] (hluk v pozadí)
[mluvčí: Zdeňka] a že by se potřebovala podívat právě na boty na zimní že už má sněžit tak jakože si chce pořídit výbavu no
[mluvčí: Zdeňka] (pousmání)
[mluvčí: Jitka] (smích)
[mluvčí: Jitka] jo no
[mluvčí: Zdeňka] a tak jsem jí jako psala že mám čas že domů nechvátám no a tak jsme se šly pak podívat do Igy do Deichmanna
[mluvčí: Jitka] hmm
[mluvčí: Zdeňka] no hele a vůbec nic
[mluvčí: Jitka] no mně hlavně přijde že ty boty nemaj vůbec jako kožich vevnitř
[mluvčí: Zdeňka] ne to vůbec a to jsem snad neměla nikdy
[mluvčí: Jitka] že jsou to takový tenounký a že to pak ti v tom je zima tak já nevím když chci kozačky
[mluvčí: Jitka] tak je chci prostě nevím na zimu a abych je mohla nosit v zimě a bylo mi v nich teplo ne
[mluvčí: Zdeňka] tak třeba ta moje kamarádka vona je jako dost dost hubená
[mluvčí: Zvuk] (nesrozumitelný hovor více mluvčích najednou)
[mluvčí: Jitka] hmm
[mluvčí: Zdeňka] takže vona má problém že všechny ty boty ty jak sou jako vysoký takže jsou jí volný přes lejtka
[mluvčí: Jitka] to moje mamka
[mluvčí: Zdeňka] a vypadá v tom jak kocour v botách
[mluvčí: Jitka] to moje mamka má opačnej problém že to zase nedopne třeba že si chtěla před rokem koupit kozačky nad kolena
[mluvčí: Zdeňka] hmm
[mluvčí: Jitka] jak byly moderní tak si je chtěla to ale i když mi přijde že jako nohy má hubený třeba kotníky to má fakt
[mluvčí: Jitka] hubený a nedopla to
[mluvčí: Zdeňka] no tak já nevím no to je asi prostě to záleží třeba jestli sportuje
[mluvčí: Jitka] hmm
[mluvčí: Zdeňka] třeba moje mamka než zhubla těch dvacet kilo tak měla takový jako dost namakaný lejtka
[mluvčí: Jitka] hmm
[mluvčí: Zdeňka] protože hodně jezdila na kole a
[mluvčí: Jitka] jo
[mluvčí: Zdeňka] a běhala a takový takže taky jako jí dělalo problém si pak koupit nějaký kozačky který by mohla zapnout
[mluvčí: Jitka] a tak mně přijde že u těch kozaček ani nedělají jakoby rozdíly že máš všechny prostě stejnej průměr a nemáš je
[mluvčí: Zdeňka] no jak co no jinak včera na autoškole byla pěkná nuda
[mluvčí: Jitka] a co jízdy
[mluvčí: Zdeňka] jízdy mám domluvený na příští tejden tak jedu ve středu ráno
[mluvčí: Jitka] a to už pojedeš normálně do města
[mluvčí: Zdeňka] jo ale nevím kam
[mluvčí: Jitka] tak ze začátku jen tak někde bokem a tak
[mluvčí: Zdeňka] já si taky myslím že nás vezmou třeba tam kde nejezdí moc aut
[mluvčí: Jitka] a třeba takhle d* doma s maminou jezdíš jako trénuješ
[mluvčí: Zdeňka] tak teďka tenhle tejden jako na mě nemá čas protože jedou do Prahy
[mluvčí: Jitka] hmm
[mluvčí: Zdeňka] ale příští týden říkala že mě asi vezme někam na nějaký starý letiště a jako že tam jezdí lidi právě trénujou na autoškole
[mluvčí: Jitka] já když jsem začínala před autoškolou tak jsem taky jezdila někde na parkovišti nebo to a to jsem to zkoušela abych se prostě rozjela
[mluvčí: Jitka] ze zařadit jen tak třeba dvojku nebo tak jako že to
[mluvčí: Zdeňka] no tak jako já když jsem to zkoušela s mamky autem tak jsem málem nabourala víš takže
[mluvčí: Jitka] já jsem taky tam nějaký ty lidi málem jako by přejela no jako že
[mluvčí: Zdeňka] no a včera byla pěkná nuda dělali jsme naučili jsme se jakoby stání a zastavení
[mluvčí: Jitka] no tak to je docela důležitý ne
[mluvčí: Zdeňka] no je ale byla to nuda
[mluvčí: Jitka] (smích)
[mluvčí: Jitka] to jo no
[mluvčí: Zdeňka] no a pak jsme jako dělali zase křižovatky
[mluvčí: Zvuk] (hluk v pozadí)
[mluvčí: Jitka] no a co ty značky
[mluvčí: Zdeňka] hele ty značky říkal ať se naučíme do příště že už jako to vyzkoušíme
[mluvčí: Jitka] jo a jdou ti
[mluvčí: Zdeňka] jo tak takový ty základní umím a pak takový ty doplňkový jako parkoviště podélný nebo příčný nebo něco tak to mi moc nejde ale
[mluvčí: Jitka] a tak to většinou poznáš z toho obrázku
[mluvčí: Zdeňka] no právě no já si myslím že ani to tak důležitý není to je spíš jakoby jenom u těch zkoušek
[mluvčí: Jitka] no důležitý vono to můžeš mít právě u tý zkoušky že tam bude ta značka no a musíš poznat k čemu jako je
[mluvčí: Jitka] no a pak taky za toho provozu no že on mě vždycky mátl že mi řek ať někam jedu já jsem tam chtěla jakoby vjet
[mluvčí: Jitka] ale pak jsem si všimla že tam je třeba zákaz vjezdu
[mluvčí: Zdeňka] hmm
[mluvčí: Jitka] takže mě právě takhle vždycky mátnul no
[mluvčí: Zdeňka] tak na to si budu teda dávat pozor
[mluvčí: Zdeňka] (smích)
[mluvčí: Jitka] no to to právě chce no že prej to i hodně dělaj ty komisaři u tý zkoušky že tě fakt chtěj zmást a
[mluvčí: Zvuk] (hluk v pozadí)
[mluvčí: Zdeňka] tak doufám že mně se to nestane
[mluvčí: Jitka] snad ne a tak i když třeba si dávej pozor že kamarádka dělala závěrečky
[mluvčí: Zdeňka] no
[mluvčí: Jitka] a jak většinou jezděj víc lidí že třeba jeden jede tam a druhý jede zpátky
[mluvčí: Jitka] tak ona si nevšimla že ta holčina vzadu co seděla tak že se nepřipoutala
[mluvčí: Zvuk] (hlasitý hovor v pozadí)
[mluvčí: Zdeňka] aha
[mluvčí: Jitka] a ta holka se rozjela no a komisař jí hned řek ať zastaví ať přijde za tejden vona se divila proč jako to nedostala neudělala
[mluvčí: Jitka] a von že řidič si musí zkontrolovat všechny všechny v autě jestli jsou připoutaný
[mluvčí: Zdeňka] hmm a má za všechny zodpovědnost
[mluvčí: Jitka] takže to si říkám že být na jejím místě tak tu holku snad
[mluvčí: Zdeňka] zabiju
[mluvčí: Jitka] no to jo
[mluvčí: Zdeňka] hmm to bych asi taky nebyla úplně nadšená
[mluvčí: Zdeňka] (pousmání)
[mluvčí: Jitka] no
[mluvčí: Zdeňka] no já budu ty závěrečky dělat asi možná už no teda doufám že ne ve sněhu
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Jitka] to je pravda no to teď se ti docela kazí počasí já to naštěstí dělala na jaře takže to bylo dobrý no
[mluvčí: Zdeňka] tak jako já myslím že tak brzo sněžit nebude ale tak jako doufám jo většinou sněží třeba až v lednu
[mluvčí: Jitka] ale tak zas
[mluvčí: Jitka] ale tak budeš jezdit po centru tam to bude vždycky lepší a můžeš si pak navrhnout ten termín tak uvidíš i podle
[mluvčí: Zvuk] (hluk v pozadí)
[mluvčí: Zdeňka] hmm tam je to vyježděný no většinou
[mluvčí: Jitka] počasí no tak to je jasný že když budou extrémní závěje tak nepůjdeš dělat závěrečný zkoušky
[mluvčí: Zdeňka] tak vono zas tolik termínů jako není viď většinou jsou tak dva tři
[mluvčí: Jitka] ty si nemůžeš vybrat
[mluvčí: Zdeňka] emm my tam máme napsaný jako termíny a jsou tak dva tři většinou
[mluvčí: Jitka] jo aha tak to já jsem si právě všechno dělala individuálně ať už jízdy
[mluvčí: Jitka] anebo pak i ty závěrečky že mi jako říkal jestli už jsem připravená ať se jako učím
[mluvčí: Zdeňka] hmm
[mluvčí: Jitka] a kdy by se mi to hodilo takže mi pak už jsem si ten termín jako by vybrala sama podle svýho času no
[mluvčí: Zdeňka] jo
[mluvčí: Zdeňka] to mně akorát včera jako řek že až budu dělat ty závěrečky až budu vědět kdy
[mluvčí: Zdeňka] tak že si mám předtím nechat tak jako dvě jízdy aspoň abych prostě jako den dva předtím abych prostě se do toho dostala a
[mluvčí: Jitka] jo abys neměla pauzu no to jo no
[mluvčí: Zdeňka] nevyšla z toho no tak jako to si myslím že je docela důležitý
[mluvčí: Jitka] to je pravda no
[mluvčí: Jitka] ale tak vono záleží jak i ty jízdy budeš mít celkově já jsem mezitím měla docela rozestupy že se mi pak třeba stalo že jsem
[mluvčí: Jitka] tři týdny nebo měsíc nejezdila a to pak bylo znát
[mluvčí: Zdeňka] no právě toho se bojím
[mluvčí: Jitka] takže je právě lepší že si to tak jako dát aby si aspoň každej tejden třeba jednou dvakrát tu jízdu měla
[mluvčí: Zdeňka] no no
[mluvčí: Jitka] aby se do toho člověk jako dostal a pořádně to protože když
[mluvčí: Jitka] začínáš pořádně to neumíš a pak máš měsíc pauzu tak se do toho nedostaneš
[mluvčí: Zvuk] (nesrozumitelný hovor více mluvčích najednou)
[mluvčí: Zdeňka] a mně dělá problém i teď ale tak jako příští tejden mám jednu jízdu a ten další tejden mám dvě
[mluvčí: Jitka] no no to je ideální
[mluvčí: Zdeňka] hned za sebou pondělí úterý takže si myslím že se do toho dostanu rychle
[mluvčí: Jitka] to jo
[mluvčí: Zdeňka] a jako pak se budu snažit si plánovat aspoň jednu jednu tejdně aby to nějak aby mi to nějak vyšlo
[mluvčí: Zdeňka] jé no docela mě bolí břicho dneska z toho posilování
[mluvčí: Zdeňka] (povzdech)
[mluvčí: Jitka] to máš z toho cvičení no já jak jsem byla v úterý na józe tak teprv včera jsem se toho zbavila
[mluvčí: Jitka] že už mi to jako nebolí taky ty svaly úplně namožený jak jsem předtím nic nedělala
[mluvčí: Zdeňka] hmm
[mluvčí: Jitka] tak vono když jednou tejdně jako zacvičíš si tak vono to pak je znát no
[mluvčí: Zdeňka] no
[mluvčí: Zdeňka] ale vono jednou tejdně je dost málo
[mluvčí: Zdeňka] (pousmání)
[mluvčí: Jitka] no ale pro mě aspoň něco na to že jsem celej život nedělala nic žádnej sport
[mluvčí: Zdeňka] (smích)
[mluvčí: Jitka] tak pro mě je jako jednou tejdně ta hodina a půl jako maximum a stačí to
[mluvčí: Zdeňka] jo
[mluvčí: Jitka] ale tak zase je pravda že já si cvičím i v tejdnu sama
[mluvčí: Zdeňka] hmm
[mluvčí: Jitka] aby mě nebolely záda a tak takže vždycky se tak jako protáhnu aspoň
[mluvčí: Zdeňka] jo
[mluvčí: Zdeňka] máš problém jako s* se zádama
[mluvčí: Jitka] to jo hlavně když jak dojíždím takže třeba jak sedíš prostě tu hodinu a půl v autobuse nebo ve vlaku
[mluvčí: Zdeňka] jo to mě bolí taky a to se zádama problém nemám
[mluvčí: Jitka] a pak ještě celej den sedět ve škole takže to pak když přijedu tak docela jsem ráda že se jako protáhnu
[mluvčí: Zdeňka] hmm
[mluvčí: Jitka] a tak no
[mluvčí: Zdeňka] tak jako já to teda nedělám kvůli zádům ale trošku že bych jako chtěla shodit ale taky bych chtěla jako zpevnit postavu
[mluvčí: Zdeňka] (smích)
[mluvčí: Jitka] ty vole
[mluvčí: Jitka] (pousmání)
[mluvčí: Jitka] hmm
[mluvčí: Zdeňka] celkově a myslím si že to moje cvičení co teďka jako dělám tak zabírá
[mluvčí: Jitka] tak to je dobře no
[mluvčí: Zdeňka] už se jako i cítím líp jako že mám takovou pevnější postavu mi přijde a možná je to možná se mi to zdá jo ale
[mluvčí: Jitka] jo
[mluvčí: Zdeňka] (pousmání)
[mluvčí: Jitka] tak to bych to pak mohla
[mluvčí: Jitka] to bych to pak mohla taky vyzkoušet
[mluvčí: Zdeňka] tamhleta holka má hezký boty viď
[mluvčí: Jitka] to jo no takový nějaký bych si představovala si koupit no
[mluvčí: Zdeňka] hmm já bych taky takový nějaký chtěla
[mluvčí: Jitka] se jí zeptej kde je koupila
[mluvčí: Jitka] (smích)
[mluvčí: Zdeňka] to je blbý
[mluvčí: Jitka] no
[mluvčí: Zdeňka] a hlavně tak jako nemůžem mít tři holky ve škole stejný boty viď
[mluvčí: Zdeňka] (pousmání)
[mluvčí: Jitka] (smích)
[mluvčí: Jitka] to jo to je blbý to přímo nesnáším když si třeba koupím mikinu nebo to a pak vidím že to někdo má
[mluvčí: Zdeňka] a pak jí někdo má hmm to taky nemám ráda ještě zrovna včera jsem stála na zastávce
[mluvčí: Zdeňka] a jak mám takovej ten novej šátek ten bílo stříbrno zlatej tak tam šla nějaká holka a měla ho taky
[mluvčí: Jitka] no
[mluvčí: Zdeňka] já jsem teda naštěstí ho neměla ten den jo ale jako říkala jsem si hmm přece jenom
[mluvčí: Jitka] to když u nás postavili nový obchodní centrum a jedinej obchod s hadrama tak tam bylo Takko
[mluvčí: Jitka] tak pak to všechny holky měly ty stejný trička když bylo v akci přišel leták tam bylo v akci nějaký jedno dvě tílka za docela
[mluvčí: Jitka] dobrou cenu a všechny se tam pak vydaly a pak jsi šla po městě a potkávala jsi na každej druhej třetí holce to tílko
[mluvčí: Zdeňka] hmm
[mluvčí: Zdeňka] já to taky občas takhle vidím tady po Budějovicích
[mluvčí: Jitka] takže to už pak je lepší si někam jet dál a nakoupit si tam než než to takhle nosit
[mluvčí: Zdeňka] hmm
[mluvčí: Zdeňka] no my takhle jezdíme s přítelem vždycky dvakrát do roka na podzim a na jaře do Prahy a
[mluvčí: Jitka] no
[mluvčí: Jitka] tak vono to stačí že si nakoupíš prostě toho víc a
[mluvčí: Zdeňka] no a musí teda něk* něco mít většinou když tam jedem tak nic nemaj
[mluvčí: Jitka] pak přes rok tak nějak
[mluvčí: Jitka] no to je nejhorší když jedeš nakupovat a přijedeš bez ničeho
[mluvčí: Zdeňka] (pousmání)
[mluvčí: Zdeňka] to jako nemám ráda


Lokalita: Ostrava, Situace: hovor doma, Počet mluvčích: 3, Pohlaví: smíšené, Generace: 1, Vztah: partnerský, rodinný
[mluvčí: Zdeněk] říkali že chcou jít ven ne už je to přešlo
[mluvčí: Michaela] půjdou já myslím že je tam ne to s* stihnou však kolik máš půl třetí
[mluvčí: Zdeněk] teď už je pozdě
[mluvčí: Jarmila] (kašel)
[mluvčí: Michaela] tak když se vydají ven na hodinku a přijdou
[mluvčí: Michaela] stačí v kolik musíme vyjet čtyři hodiny
[mluvčí: Zdeněk] v kolik že to jede šestnáct čtyřicet pět
[mluvčí: Jarmila] čtyřicet šest nebo tak nějak no
[mluvčí: Michaela] čtyři a něco čtyři hodiny třeba deset no v poklidu pojedem a tam je venku
[mluvčí: Zdeněk] no
[mluvčí: Zdeněk] čtyři a deset tak no
[mluvčí: Michaela] příjemně je tam tak jako svěží vzdoušek nefouká moc lehce zatažená obloha ale
[mluvčí: Michaela] je tam dobře
[mluvčí: Zdeněk] tak doufám že když přijedete na nádraží že se nedozvíte že to má zas dvacet pět minut sekeru nebo kolik nám to nahlásili no
[mluvčí: Jarmila] to nám se to nikdy nestalo ale to jste měli fakt smůlu
[mluvčí: Michaela] zpoždění zpoždění máme jenom my tím že ty si jel po těch já nevím
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Michaela] dvanácti letech nebo šestnácti letech vlakem tak si řekli že ti to zpestří
[mluvčí: Zdeněk] šestnácti letech nebo
[mluvčí: Jarmila] hmm
[mluvčí: Michaela] a taky věděli že tě lehce dostanou a že když odstaví na chvilku lokomotivu
[mluvčí: Zdeněk] (smích)
[mluvčí: Michaela] tak že se budeš lehce vztekat a a brblat na nástupišti a a že ti bude hned tepleji
[mluvčí: Zdeněk] brblal jsem
[mluvčí: Michaela] joo lehce ale přece jenom co se to děje ještě ani nevyjeli a už mají zpoždění
[mluvčí: Michaela] (smích)
[mluvčí: Jarmila] (smích)
[mluvčí: Zdeněk] no akorát jak jsme tam 1
[mluvčí: Zdeněk] no ale jako po patnácti minutách už jsem cítil víš jak jako ten na tom nástupišti já nevím proč tam vždycky je průvan
[mluvčí: Zdeněk] a pak jsme se na sebe s mamkou podívali a vzpomněli jsme si
[mluvčí: Zdeněk] na takový pořekadlo to bylo v Bolkovinách když tam měl Bolek
[mluvčí: Zdeněk] (lusknutí prsty)
[mluvčí: Zdeněk] no toho Arnošta Goldflama a on tam s ním dělal takovou čurinu jako on měl říct hergot tam je ale vedro
[mluvčí: Michaela] Arnošta Goldflama
[mluvčí: Zdeněk] a přitom on mu nasadil mu takový víš ty oči jako na pružince pak co mu ještě dělal
[mluvčí: Zdeněk] nějakej sníh na něj pou* ne to si pletu s tím Šípem
[mluvčí: Michaela] to bylo něco jiného no nějaká gesta nacvičoval taková úplně mimo
[mluvčí: Zdeněk] do něčeho ho navlík
[mluvčí: Jarmila] (smrkání)
[mluvčí: Michaela] pak mu nějak otáčel hlavou že téměř mu zlomil vaz
[mluvčí: Zdeněk] tou hlavou jo
[mluvčí: Michaela] a ne* nemaloval mu náhodou na tu pleš ty oči ne to zase byla jiná scénka
[mluvčí: Zdeněk] a nějaké ty
[mluvčí: Zdeněk] ne
[mluvčí: Zdeněk] a dával mu nějaký to ne takový jak jak tomu on říkal jak s těma drátama
[mluvčí: Michaela] natahoval tu pusu takovou že z lidí dělal
[mluvčí: Jarmila] (smích)
[mluvčí: Zdeněk] a tak jsme stáli na tom nástupišti a najednou já říkám hergot to je ale vedro a mamka se začla chechtat
[mluvčí: Michaela] strašidla
[mluvčí: Zdeněk] (smích)
[mluvčí: Michaela] (smích)
[mluvčí: Jarmila] (smích)
[mluvčí: Michaela] ale přežil jsi i zpoždění patnáctiminutové nebo pětadvacetiminutové no jenom my jsme si mysleli že to dožene ten vlak že což by mohl
[mluvčí: Zdeněk] ale jo
[mluvčí: Zdeněk] no
[mluvčí: Zdeněk] no nedohnal ještě ještě zvedl no
[mluvčí: Michaela] no poněvadž už se porušily ty rozpisy časové a už tam někde musel počkat někde musel dát přednost jinému vlaku a už to bylo
[mluvčí: Zdeněk] hmm
[mluvčí: Michaela] ale i tak jsme to stihli včas všecko


Lokalita: Brno, Situace: návštěva, Počet mluvčích: 2, Pohlaví: jen ženy, Generace: 1, Vztah: přátelský
[mluvčí: Ivana] a teďka prostě říkám no počkej počkej ale já jsem ti neřekla že chci odvízt dom
[mluvčí: Ivana] a on jako že no já myslel jako že je to hotová věc jako že tě svezu prostě
[mluvčí: Ivana] a já úplně tak jako pro mě za mě tak jako když něco máš že ti do toho něco vlezlo a on že
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] no my máme meeting s Martinou NP a ona prostě teďka
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] teďka jako nutně to nějak prodloužila že se tam něco řeší nebo to
[mluvčí: Tereza] hmm
[mluvčí: Ivana] a on říká takže já budu končit tak vo šesti a já hned pohotově na to
[mluvčí: Ivana] (lusknutí prsty)
[mluvčí: Ivana] no ale to neznamená že já vo pěti nepojedu dom nevyvenčím psa a že pak nemůžeš dojet na kafe
[mluvčí: Ivana] a on jo tak to by šlo to je fakt to jako jo tak si vem prosím tě na mě číslo z kanclu
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] ať to tam nějak jako nehledáme zbytečně abysem ti pak mohl zav* a prozvoň mě
[mluvčí: Ivana] já ti pak zavolám až budu někde blízko jako na Merhautce aby jsem věděl přesně do kterýho baráku zapadnout
[mluvčí: Ivana] ty vole stres jak sviňa byly dvě hodiny já jsem měla nachystaný ty vole za půl hodiny abych mohla jít dom
[mluvčí: Tereza] no
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] vyvenčit psa stihnout se osprchovat uklidit úplně
[mluvčí: Tereza] to je mně jasné
[mluvčí: Tereza] uklidit hlavně doma že všechno
[mluvčí: Ivana] (smích)
[mluvčí: Ivana] úplně ty vole já jsem byla úplně hotová úplně nervózní jako prase nevěděla jsem vůbec jestli dojede já jsem
[mluvčí: Ivana] pak jsem dojela a říkám ty vole a pět hodin ne šest hodin hmm půl sedmý hmm paráda takže asi nedojede prostě
[mluvčí: Ivana] a najednou telefon no najíždím tady na Merhautku su tady jako dole u školy u nějaké školy prostě a já úplně
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] no a tak když popojedeš jako nahoru vod tady ještě u zastávky a von no počkej já už jsem ale zaparkoval jako
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] říkám no ale tak to se projdeš to je tak ještě jako pět minut pěšky tak to si #s měl to auto zaparkovat někde vejš
[mluvčí: Ivana] a jo to je ještě jako daleko tak jo tak já si skáknu pro to auto a to
[mluvčí: Ivana] a tak ti zavolám za chvilku říkám to je dobrý teď já úplně stres jak sviňa úplně no to si děláš prdel
[mluvčí: Tereza] no
[mluvčí: Ivana] (citoslovce)
[mluvčí: Ivana] fakt jako dojede a teď já úplně ty vole a teď mně volá a kde kde bydlím já říkám
[mluvčí: Ivana] jestli když se otočíš protože jsem se koukala z okna a říkám já tě vidím
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] tak jako jsem na něho mávala z okna neviděl nic
[mluvčí: Ivana] tak říkám tak vidíš optiku tak jak je optika tak hnedka vchod vedle
[mluvčí: Tereza] hmm
[mluvčí: Ivana] tak zazvonil a říkám zazvoň NP NP zazvonil na ten zvonek 2
[mluvčí: Tereza] počkej ty #s bydlela na t* u té optiky
[mluvčí: Ivana] no
[mluvčí: Tereza] ty vole to je škoda že tam nebydlíš to bysme od sebe bydlely minutu
[mluvčí: Ivana] no
[mluvčí: Tereza] fakt minutu
[mluvčí: Ivana] ne počkej ne u optiky já vím kde bydlíš ty bydlíš naproti Dětské
[mluvčí: Tereza] aha ty ne ty až dál
[mluvčí: Ivana] ne já bydlím Jugos* já jsem bydlela Jugoslávská a pak optika jako na Merhautce
[mluvčí: Tereza] aha aha jo tož to jo
[mluvčí: Ivana] o zastávku dál ale to je jako prašť jak uhoď to bylo pět minut jako
[mluvčí: Tereza] aha aha
[mluvčí: Tereza] no
[mluvčí: Ivana] a teďka to a teďka prostě j* já jsem vylezla z vokna hodila jsem mu klíče byla jsem osprchovaná
[mluvčí: Ivana] v teplákách jenom tílečko rozpuštěný vlasy a tak jako říkám
[mluvčí: Ivana] no ale tak jsem si to hezky vymyslela že tě pozvu na kafe ale nic tady nemám mám tady jenom to kafe
[mluvčí: Tereza] (pousmání)
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] jako fakt vůbec jsem nad tím nepřemýšlela a říkám jako že
[mluvčí: Tereza] no
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] dobrý tak jsme si sedli do kuchyně udělala jsem mu kafe kafe na dvakrát vypitý jako
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] říkám fajn chceš ještě jedno nebo jako já tady fakt nic jinýho nemám prostě
[mluvčí: Ivana] úplně nějaký jídlo nebo něco ne fakt ne nemám já nejím prostě lednička prázdná vyplá rozumíš úplně prostě nic
[mluvčí: Tereza] (pousmání)
[mluvčí: Tereza] (pousmání)
[mluvčí: Ivana] tam byla tam byla jenom láhev vodky a ferneta nic jinýho v té ledničce
[mluvčí: Tereza] však já taky nic nemám
[mluvčí: Tereza] (smích)
[mluvčí: Ivana] a on říká co je to máš jako když je ti nejhůř nebo co jako říkám ne
[mluvčí: Tereza] (smích)
[mluvčí: Ivana] ale fakt jsme normálně seděli a asi hodinu a půl jsme si povídali o všem možným
[mluvčí: Ivana] nezávazně prostě a už to bylo takový to povídání že jako on vyslechl mě já jeho prostě a takový jako příjemný
[mluvčí: Tereza] hmm
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Tereza] jasně
[mluvčí: Ivana] (mlasknutí)
[mluvčí: Ivana] jo můj pes na něho byl totálně agresivní ve chvíli kdy otevřel nahoře dveře a tak totálně agresivní já říkám ty vole můj pes
[mluvčí: Tereza] kecáš
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] uvítací výbor pro všechny i kdyby někdo šel jako v kukli z s nějakým pajsrem prostě tak ona by ho uvítala prostě jo
[mluvčí: Tereza] (smích)
[mluvčí: Ivana] ona vítá aj veterinářa ona vítá úplně všechny prostě a tak jsem ju zavřela do vedlejšího pokoje a
[mluvčí: Tereza] (smích)
[mluvčí: Tereza] (smích)
[mluvčí: Ivana] a teďka prostě dopil kafe tak jako taková napjatá atmosféra že já už jsem nic neměla a teď jako
[mluvčí: Tereza] no
[mluvčí: Ivana] co teď že a tak mně hlásí já bych si dal víno
[mluvčí: Ivana] a tak říkám tak počkej já se mrknu do špajzu kdyby náhodou tady Zuzčina mamka něco měla
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] čumím a říkám je tady jedno pivo já říkám tak jsem se lahváče ne ty vole já pivo nepiju jako
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Tereza] máš tam večerku ne jak víno však byl autem
[mluvčí: Ivana] a teď j* a teď já jako
[mluvčí: Ivana] no poslouchej a teď já jako
[mluvčí: Tereza] no
[mluvčí: Ivana] no ale jako jestli chceš jako víno tak není problém tady je naproti večerka a já stejnak musím jít ještě se psem
[mluvčí: Ivana] a měla jsem takovej pocit jako že by jel dom autobusem nebo to
[mluvčí: Ivana] a pak říká no jo vlastně ale já když si dám víno tak už nemůžu jet ne
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] a já jsem spala v pokoji jako co bylo jako kdyby takhle byla postel dvoj
[mluvčí: Ivana] jako opačně zrcadlově 1 postel takhle byly komody
[mluvčí: Tereza] no no no no no
[mluvčí: Tereza] no
[mluvčí: Ivana] na tom byly kvítka a za těma komodama s kvítkama byla jako dvojsedačka
[mluvčí: Ivana] kožená s konferenčním stolkem a naproti tomu troj a pak balkonový dveře prostě
[mluvčí: Tereza] hmm hmm
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] že to bylo jako spací a nespací a tam jsem zavřela psa takže ten pokoj neviděl no a teďka prostě
[mluvčí: Tereza] no no no
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] (vydechnutí)
[mluvčí: Ivana] no tak jako jo tak si dáme víno říkám tak jo tak jdem tak jsem šla pro psa že ju rovnou vyvenčím
[mluvčí: Ivana] tak jsme šli se psem a on furt ty vole ten pes je úplně blázen jako
[mluvčí: Ivana] úplně furt skákala ona je taková hodně akční a jako temperamentní víš co úplně ty vole
[mluvčí: Tereza] (pousmání)
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] pes je fakt úplně blázen a pak už byla na něho hodná jako že už se nechala pohladit to a furt ho
[mluvčí: Tereza] hmm
[mluvčí: Ivana] voblizovala furt za ním chtěla chodit a to
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] dali jsme si víno a teď ve chvíli kdy jsem otevřela ten pokoj tak pak jak jsme vešli nahoru
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] šli jsme pro víno a pro chipsy
[mluvčí: Ivana] a jsme šli nahoru tak říká tak si sednem sem tady je to takový pohodlnější protože jsme seděli v kuchyni normálně na židlích
[mluvčí: Tereza] no jasně no
[mluvčí: Ivana] tady je to takový pohodlnější tak jsme si sedli jako do sedačky
[mluvčí: Ivana] teď viděl že mám v kuchyni na stole svíčky tak to vzal jako kalíšek
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Ivana] se svíčkou viděl zapalovač tak zapálil svíčku zhasli jsme světlo a nechali jsme jenom jedno jako kdyby u spacího
[mluvčí: Tereza] no no no no
[mluvčí: Ivana] jako aby tam bylo takový přítmí a teď jsme prostě seděli a zase jsme si vykládali psa jsme zas šoupli do kuchyně
[mluvčí: Ivana] (nadechnutí)
[mluvčí: Ivana] a vykládali jsme si a teď prostě
[mluvčí: Ivana] nevím něco nakousl téma něco o Davidovi a pak říká jako že promiň já se o tom nechcu bavit
[mluvčí: Ivana] úplně říkám však já taky ne já ti nic ne říkám já se jako
[mluvčí: Tereza] on řekl
[mluvčí: Ivana] já se za to na tebe nezlobím jako že #s to nakousl nebo to a ale to je jedno nebudem se o tom bavit já nechcu


Lokalita: Brno, Situace: hovor doma, Počet mluvčích: 2, Pohlaví: jen muži, Generace: 1, Vztah: přátelský
[mluvčí: Václav] no já jsem nad tím přemýšlel že tak jak on vždycky říká jo dvě stě sedmdesát tisíc tři sta tisíc takové velké obraty
[mluvčí: Václav] tak i kdyby to dělal tím způsobem jak to říkal tak to je nemožné u těch lidí takto sepsat
[mluvčí: Michal] no je to možné ale jako može to udělat jeden měsíc
[mluvčí: Michal] ale ne prostě že to dělá každý druhý měsíc
[mluvčí: Michal] proto já su strašně zvědavý jak dlouho mu ty smlouvy budou držet
[mluvčí: Václav] hmm já nevím no poslouchej toto viděl #s tento leták jo ty brďo a já jsem nad tím přemýšlel
[mluvčí: Václav] jak jsem si tady chystal minulý měsíc ty svoje letáky říkám ty vole ta druhá strana je prázdná
[mluvčí: Václav] natisknu tam životka jestli jako jestli by lidi chtěli životka ty jo a teď mně dojde tady toto a ty vole zase mě někdo předběhnul
[mluvčí: Michal] mně volal Robin jak jsem 1
[mluvčí: Václav] a toto #s viděl tento přímo
[mluvčí: Michal] ne tento ne tento jo
[mluvčí: Václav] no a teďka mají z druhé strany tady to protože teď je všude ve zprávách
[mluvčí: Václav] info že pro ženské se to bude po Novém roce zdražovat
[mluvčí: Václav] (vydechnutí)
[mluvčí: Michal] hmm a co tam je všechno napsané
[mluvčí: Václav] nyní nejvhodnější období pro uzavření životního pojištění pro celou rodinu
[mluvčí: Michal] ne jako obecně jenom co tam je v tom letáku
[mluvčí: Václav] tak že se budou zdražovat pojistky po Novém roce pro ženské a
[mluvčí: Václav] že by bylo dobré kdyby si je uzavřeli oni a jejich děti a celé rodiny
[mluvčí: Michal] je to haluz ale jak jsem mluvil dneska dopoledne s Robinem tak mně říká hej Martine víš co
[mluvčí: Michal] do příští porady v pondělí máme poradu že jo do příští porady řekni Mirkovi a Ondrovi ať popřemýšlijou že bysme udělali letáky na životní pojištění
[mluvčí: Michal] (pousmání)
[mluvčí: Václav] ty brďo tak to je haluz no vem si jenom jak říkali v Prostějově jak dělali to jaro děláte a nechcete životní pojistku
[mluvčí: Václav] a tak jo že jo jeden z* ze sta nebo z dvou set
[mluvčí: Václav] tak toto když rozneseš tak taky se může n* nějaká rybka chytit
[mluvčí: Michal] přesně tak a je to to samé co ty auta jako a když si ty rozneseš tři tisíce letáků a ozvou se ti dva lidi
[mluvčí: Václav] no tak to tři to ne třeba z* ze z deseti tisíc kdyby se ti ozvali dva no tak jo a
[mluvčí: Michal] pořád se ti to vyplatí že jo protože na těch dvou vyděláš třeba třicet tisíc
[mluvčí: Václav] hmm však právě
[mluvčí: Michal] a ještě navíc se ti někdo ozve na auta že jo třeba ti rovnou řekne jo m* měl mám za* to o
[mluvčí: Michal] zájem o to auto ale jakoby o to životní pojištění ne abyste ne* věděl že jo
[mluvčí: Michal] ale potom už je samozřejmě na tom jako že mu to můžeš nějak zkusit že jo tak jak klasicky
[mluvčí: Václav] hmm
[mluvčí: Václav] mě vždycky něco napadne ty vole a než to udělám tak mě někdo předběhne
[mluvčí: Václav] (tleskání)
[mluvčí: Michal] ne to nevadí ale důležité je aby sis tady tyto nápady jako by zapsal že jo a pak třeba mně to poslal do mailu
[mluvčí: Václav] (citoslovce)
[mluvčí: Michal] a abysme to na té poradě nějak jako by probrali nebo si něco vymysleli
[mluvčí: Václav] hmm
[mluvčí: Michal] jo já ti pošlu ještě dneska večer mail že no tak si vezmeš tady toto
[mluvčí: Václav] no já jsem si to chtěl vzít na poradu a navrhnout to abysme vymysleli nějaký vlastní styl
[mluvčí: Václav] (nadechnutí)
[mluvčí: Michal] jo jo
[mluvčí: Václav] ty udělal jsem si na* nástěnku tak jak Robin říkal
[mluvčí: Michal] no
[mluvčí: Václav] s těma cílama ty brďo pomáhá to ale tak ten vrtulník ten je tam ten je jasný ale tady to hmm
[mluvčí: Michal] to je super
[mluvčí: Václav] to je to je hodně dobré
[mluvčí: Michal] no
[mluvčí: Václav] no na těch životkách tam je toho málo ale to mám to mám nachystané teď za čtrnáct set
[mluvčí: Václav] to sepíšu si myslím no a tady mám potom ještě to tady od toho od ZFP tady
[mluvčí: Václav] ty úrazovky to taky si myslím že předělám ale ještě jsem se na to nedíval nepočítal jsem to
[mluvčí: Michal] ale to je v pohodě
[mluvčí: Václav] no že t* vstaneš a vidíš
[mluvčí: Michal] už to vidíš že jo a už je ti jasné jako že máš nebo nemáš
[mluvčí: Václav] no
[mluvčí: Václav] no no no ty a u těch aut to se nezdá ale třeba já js*
[mluvčí: Václav] já jsem si dal cíl třicet tisíc a říkal jsem si ty jo to je strašně moc
[mluvčí: Václav] no a ťuk ťuk ťuk pár aut a hned je tam patnáct tisíc třináct
[mluvčí: Michal] a ty máš cíl jako třicet tisíc v pojistném
[mluvčí: Václav] ano
[mluvčí: Michal] víš to že tam máš třicet a čtyři nuly máš tam tři sta tisíc
[mluvčí: Václav] fakt tři sta tisíc no nevadí tak budu dělat tři tři sta
[mluvčí: Václav] (smích)
[mluvčí: Michal] to bys byl machr
[mluvčí: Michal] (nadechnutí)
[mluvčí: Václav] no to jo
[mluvčí: Michal] co Bohuš
[mluvčí: Václav] jo jo chodíme cvičit včera jsme byli on už jel on potom jel na schůzku už musel odejít a zítra jdeme
[mluvčí: Michal] jak často chodíte
[mluvčí: Václav] třikrát týdně
[mluvčí: Michal] pravidelně
[mluvčí: Václav] pravidelně hmm pravidelně ty jo hochu byl jsem na kickboxu člověče
[mluvčí: Michal] s kým
[mluvčí: Václav] s Lukášem s Lukášem a s Verčou no to je jeho přítelkyně no ty brďo hej
[mluvčí: Václav] prvních pět minut ří* říkám jdu dom teda co tady dělám ty vole jdu dom já hotový tam dusno člověče tam se nedalo dýchat
[mluvčí: Václav] to jsem potom zjistil že to tam je tak schválně udělané aby si zvyklo tělo
[mluvčí: Václav] abys měl víc červených krvinek hej já za měl jsem tady toto červené tričko
[mluvčí: Václav] já jsem ho nemohl ani vysléct jak jsem ho měl zpocené normálně já jsem udělal takto a ze mě ze mě stříkal pot
[mluvčí: Václav] normálně takto jsem si přejel po ruce a normálně ze mě tekl potok potu hotovo úplně ma* masakr
[mluvčí: Michal] houby
[mluvčí: Václav] hmm dvě hodiny v kuse furt něco tam snad pětačtyřicet stupňů dusno jak kráva
[mluvčí: Václav] (vydechnutí)
[mluvčí: Václav] ale perfektní no dneska jdu v sedm zase no
[mluvčí: Michal] a to jako s kým cvičíš nebo
[mluvčí: Václav] tak tam je tam nás tam bylo já nevím kolik dvacet pětadvacet lidí jako nováčci
[mluvčí: Václav] no a tak s nima no a podle toho kdo tam příjde dál
[mluvčí: Václav] a kdo bude chtít dál chodit tak tak se bude trénovat
[mluvčí: Michal] no a jako tam je někdo kdo to předvá*
[mluvčí: Václav] kdo to vede jasně to je Brno aréna aréna ki* kickbok aréna Brno hmm tady na Cejlu
[mluvčí: Michal] a on vám ukazuje co máte dělat jako
[mluvčí: Václav] hmm
[mluvčí: Michal] aj ženské tam chodí
[mluvčí: Václav] aj ženské to bys viděl hochu to by ti daly na prdel
[mluvčí: Michal] (pousmání)
[mluvčí: Václav] fakt tam jsem přišel taková holka kolik mohla měřit tak sto šedesát centimetrů a
[mluvčí: Václav] to tak tam řezala ty borce ty brďo masakr
[mluvčí: Václav] (vydechnutí)
[mluvčí: Michal] ty vole to se pak nezdá ale že nějaká mařka když si řekneš jako tentítko a
[mluvčí: Václav] no
[mluvčí: Václav] hmm ano ťuk ťuk a ležíš
[mluvčí: Michal] na nějaké zábavě víš co borec něco zkusí buch buch
[mluvčí: Václav] (smích)
[mluvčí: Michal] (vydechnutí)
[mluvčí: Václav] hotovo
[mluvčí: Michal] to ani n* ani nepochopíš
[mluvčí: Václav] hmm takže dneska v sedm se jdu zase zpotit trošku
[mluvčí: Michal] c*
[mluvčí: Michal] hmm ty dodržuješ nějakou tu stravu
[mluvčí: Michal] (nadechnutí)
[mluvčí: Václav] ano
[mluvčí: Michal] a co
[mluvčí: Václav] ano chceš vyjmenovat přesně
[mluvčí: Michal] no
[mluvčí: Václav] jo no tak ráno si dávám vločky ty si rozemelu na na mouku dám tam banány mléko glukózu to rozmixuju
[mluvčí: Václav] (smích)
[mluvčí: Václav] vypiju potom na svačinu mám rýžov* ne je to hnusné navaluje se mně z toho
[mluvčí: Michal] je to je to dobré
[mluvčí: Václav] ale je to účinné na svačinu mám rýžové chlebíky na oběd mám normální jídlo těstoviny ryby kuře na svačinu mám tvaroh
[mluvčí: Václav] (pousmání)
[mluvčí: Václav] a potom po posilovně d* banány potom večeře a večer ještě před spaním tvaroh
[mluvčí: Václav] kdyby to šlo nějak rozmixovat všechno jenom na vodu a jenom vypít tak budu šťastný
[mluvčí: Václav] tak to tě omrzí ty jo furt jíst to samé vole
[mluvčí: Michal] a pomáhá to
[mluvčí: Václav] no tak já myslím že jo vidím že jo
[mluvčí: Michal] cítíš jako že ta strava je
[mluvčí: Václav] no hodně
[mluvčí: Michal] jako důležitá
[mluvčí: Václav] hodně no
[mluvčí: Václav] vždycky přijedu dom do do Vrbky jo co máme na snídaňu no je tam salám no bůček kurňa to je zase jiné
[mluvčí: Michal] ano
[mluvčí: Václav] jiná strava no
[mluvčí: Michal] ale to bys neměl že
[mluvčí: Václav] ne tak nejsu profík že jo tady v tom
[mluvčí: Václav] (citoslovce opovržení)
[mluvčí: Michal] kolik sežereš tak banánů
[mluvčí: Václav] tak tři kila týdně si připadám jak vopičák
[mluvčí: Michal] (pousmání)
[mluvčí: Václav] (smích)
[mluvčí: Michal] pane bože
[mluvčí: Václav] vždycky v obchodě ne nesu to v tom košíku plný košík banánů aj Bohuš říkal ty vole vždycky jedu ne do posilovny
[mluvčí: Václav] stavuju se v Bille vždycky dva banány už tam se na mě dívají jak na opičáka
[mluvčí: Václav] (smích)
[mluvčí: Michal] a on taky dodržuje tu stravu
[mluvčí: Václav] tak já nevím co přesně on jí ale tak určitě taky dodržuje
[mluvčí: Václav] je mu docela dobře no
[mluvčí: Václav] co mně vykládá jakože co řeší za úvěry a tak včera teda se mu posral jeden čtyřiapůlmilionový
[mluvčí: Václav] říkal že mu v bance dali odhad na místo čtyři a půl na tři a půl takže z toho byl špatný
[mluvčí: Václav] no ale říkal že ty jo kolik kolik devět devět mega že nějakému pánu pánovi u Ostravy řeší konsolidaci
[mluvčí: Václav] hmm
[mluvčí: Michal] to budou pěkné provize
[mluvčí: Václav] no tak on říkal že o provize tam ani nejdou ne* není moc
[mluvčí: Michal] jak to
[mluvčí: Václav] tak na* já nevím jak to funguje u těch úvěrů však to bys mohl vědět aj ty ne
[mluvčí: Václav] 1 aj ten NP pan NP nám to říkal že dva do dva a půl milionu a potom už je to nějak
[mluvčí: Václav] nevý* nevýhodné pro toho poradce
[mluvčí: Michal] zastropované je to no
[mluvčí: Václav] no tak tam už potom záleží na domluvě mezi těma dvouma takže
[mluvčí: Václav] (pousmání)
[mluvčí: Michal] že mu odsype
[mluvčí: Václav] ano
[mluvčí: Václav] takže z devíti mega hmm proč ne
[mluvčí: Michal] to jo no zas je to dobré aj pro Bohuša že to má nezdaněný příjem že jo
[mluvčí: Michal] jako vyloženě že jo a je to to ničemu nevadí
[mluvčí: Michal] (pískání)
[mluvčí: Václav] hmm
[mluvčí: Michal] jako
[mluvčí: Václav] no on se dostal teďka říkal že se dostal do hodně dobré klientely že pomohl jednomu pánovi
[mluvčí: Václav] který má dobré kontakty a vlivné kontakty takže on řeší třeba úvěr na vybavení vybavení nějaké haly
[mluvčí: Václav] borec který chce začít podnikat v něčem takže to už je tam tam jsou miliony
[mluvčí: Václav] velké ty vole jestli neříkal myslím mně že mně říkal aj víc


Lokalita: Brno, Situace: hovor při společné činnosti, Počet mluvčích: 2, Pohlaví: smíšené, Generace: 1, Vztah: partnerský
[mluvčí: Karel] ne že jsem vzpomínal jak jsme se vždycky probíjeli přes to Brno víš
[mluvčí: Jiřina] no jo jenomže to ještě absolutně neexistovaly tyhlety vobchvaty všecky ty
[mluvčí: Karel] no
[mluvčí: Jiřina] ty ty přímý cesty a to
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] a jak děda to měl tadyhle napozorovaný tadyhle zadem přes jak jak se to jmenuje na Tábor tadyhle jak byl
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Jiřina] na Tábor
[mluvčí: Karel] Mabetex
[mluvčí: Karel] no to se jmenuje Tábor
[mluvčí: Karel] tady
[mluvčí: Jiřina] čtvrť v Brně je Tábor
[mluvčí: Karel] jo tady když sjedeš dolů
[mluvčí: Jiřina] hmm
[mluvčí: Karel] nad výstaviště a zat* my zatáčíme doprava k holce
[mluvčí: Jiřina] no
[mluvčí: Karel] tak
[mluvčí: Zvuk] tam jak se jelo do Žabin
[mluvčí: Karel] tak zatočíš doleva jak jak bydle*
[mluvčí: Jiřina] já vím že jsme tam jez* no jezdívávali
[mluvčí: Karel] jak bydleli Pilíci jak tam byly ty
[mluvčí: Karel] ty nový
[mluvčí: Jiřina] ty mosty ne
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] hmm no no no no to křížení a tohleto tak tam nahoře je Tábor
[mluvčí: Jiřina] já jsem si kráva vypla troubu já jsem fakt blbá
[mluvčí: Karel] (smích)
[mluvčí: Jiřina] no ne vypínám si želé a vypla jsem si troubu
[mluvčí: Jiřina] no to želé už mi ztuhlo tak doufám že teda mi zt* ztuhne podruhý nebo už se na to fakt vyprdnu 1
[mluvčí: Karel] tak dojdeme dojdeme do Kampusu a koupíme počkej to se dá furt rozpouštět to želé
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Jiřina] no já jsem to zkusila protože mi ztuhlo tak jsem to z* ale rozpustilo se teď akorát nevím jestli mi ještě ztuhne no
[mluvčí: Karel] blbák
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] hele
[mluvčí: Jiřina] vylej mi
[mluvčí: Karel] je tam nějakej žvejk
[mluvčí: Jiřina] nějaký žvaniny tam jsou no jo jenomže já na to zase jak budu krájet to maso tak zase na to zapomenu do prdele
[mluvčí: Karel] no tak si to nastav na budíčka támhle máš na
[mluvčí: Jiřina] (povzdech)
[mluvčí: Jiřina] kitchen timer
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] no t* no vidíš to vždyť ty nejseš málo to
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Jiřina] ne to se musí dát nula pět tady co si mám dát stop asi viď někde
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Jiřina] (povzdech)
[mluvčí: Karel] musíš tam dát reset dole
[mluvčí: Jiřina] reset a už jsem to udělala
[mluvčí: Karel] no tak vždyť to
[mluvčí: Jiřina] dám asi nula pět tak start
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] no vidíš to pak že koroptve necucaj
[mluvčí: Jiřina] (povzdech)
[mluvčí: Jiřina] co
[mluvčí: Karel] pak že koroptve necucaj
[mluvčí: Jiřina] hmm
[mluvčí: Karel] hele ještě bysme taky mohli upíct chleba
[mluvčí: Jiřina] chleba tam je ještě jeden celej ten zábrdovickej
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] záprdovickej
[mluvčí: Zvuk] záprdovickej
[mluvčí: Jiřina] jo z Jihlavy dovezenej zábrdovickej chleba do Brna jo
[mluvčí: Karel] (smích)
[mluvčí: Jiřina] ale von je dobrej takže nebudeme píct chleba až si ať si děcka upečou až
[mluvčí: Jiřina] nebo třeba až přijdem zejtra
[mluvčí: Jiřina] tak můžete dát s Toníčkem píct chleba normální jako dospěláckej
[mluvčí: Karel] stoníček
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Jiřina] hmm a já bych ráda zejtra abysme vy* vyrazili co nejdřív abych stihla donýst ty papíry ještě na ten ouřad
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] v pět hodin ráno
[mluvčí: Jiřina] v pět hodin ráno asi ne když mám o půl druhý zubaře
[mluvčí: Karel] (vydechnutí)
[mluvčí: Karel] že bysme se ještě vrátili
[mluvčí: Jiřina] tak to můžeš no
[mluvčí: Karel] to vždycky když se jelo za Verunkou tak jsem vždycky byl strašně rád že nás vlastně vedly
[mluvčí: Karel] trolejový linky
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] i p* dokud jsem jel pod trolejovýma linkama tak jsem věděl že jsem se neztratil
[mluvčí: Karel] a to se vlastně vobjelo takhle zadem celý Brno a vyjeli jsme tam no U Pejchalů
[mluvčí: Jiřina] hmm
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Karel] tam z týho přivaděče kousek se popojel přece po dálnici že jo
[mluvčí: Jiřina] hmm
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Karel] a pak už se frčelo na Slavkov ježiš co jsem se tam najezdil
[mluvčí: Karel] (srkání)
[mluvčí: Karel] (citoslovce)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] co jsem se tam najezdil dokonce jsem byl v Drietomy taky jsem byl na
[mluvčí: Jiřina] taky jsem byla v Drietomy
[mluvčí: Karel] na na jídle jsme tam byli jednou s Vlastíkem
[mluvčí: Jiřina] jo
[mluvčí: Karel] stavovali jsme se v hospodě v Drietomy a měli tam vynikající jídlo který se jmenovalo bravčový mozog
[mluvčí: Jiřina] hmm tak to bych si asi moc nepochutnala teda
[mluvčí: Karel] my jsme si ho nedávali jo ale
[mluvčí: Jiřina] jo
[mluvčí: Jiřina] (smích)
[mluvčí: Karel] jako d* vždycky jsme si říkali že bysme ho možná potřebovali do foroty víš jako
[mluvčí: Jiřina] jasně no do zásoby
[mluvčí: Jiřina] (smrkání)
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z televize)
[mluvčí: Karel] bravčový mozog
[mluvčí: Karel] kdo ví jestli ty babky to to jestli to tam ještě žije
[mluvčí: Jiřina] který babky
[mluvčí: Karel] no ta máma vod vod
[mluvčí: Jiřina] od Lidky ta ne ta je mrtvá
[mluvčí: Karel] vod Lídy
[mluvčí: Karel] jo
[mluvčí: Jiřina] a už docela asi už dost dlouho děda ten umřel hodně brzo jenomže von byl zavřenej i kvůli tomu že snad
[mluvčí: Karel] jo to jsi říkala
[mluvčí: Karel] tenkrát no že on byl
[mluvčí: Jiřina] 4
[mluvčí: Jiřina] jenom jestli to byla pravda no ale asi jo
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] (povzdech)
[mluvčí: Karel] pak vždycky když jsme se tam probíjeli v zimě přes ty vršky
[mluvčí: Jiřina] hmm
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] tam bylo dobrý
[mluvčí: Jiřina] jak jsme vezli ten kočárek viď
[mluvčí: Karel] počkej
[mluvčí: Jiřina] po Vánocích jak jsme ji tam vezli
[mluvčí: Jiřina] s kočárkem jak jsme museli
[mluvčí: Karel] jo jo jo jo jo
[mluvčí: Jiřina] před autem ježiš teď mi upadlo maso na t* za troubu
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] před autem ne ale před Brnem
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Jiřina] před Brnem hele na Rocco tady máš maso
[mluvčí: Jiřina] všecko jsme museli vyndat viď
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] před Brnem nám přece chcíp trabant že jo
[mluvčí: Jiřina] no jo jo
[mluvčí: Karel] ty vole trabantík
[mluvčí: Karel] tak hele šéfulko
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Jiřina] no nějak 3
[mluvčí: Karel] počkej tuhleten česnek
[mluvčí: Karel] taky ten co tady zůstal ten velikej
[mluvčí: Jiřina] ne ten určitě ne ten česnek co jsem ti vyndala
[mluvčí: Karel] to je všecko tahle
[mluvčí: Karel] všecko co #s mi vyndala tuhle přede mě
[mluvčí: Karel] tak je tadyhle jo to já nevím
[mluvčí: Jiřina] stačí to na ty vrabce
[mluvčí: Karel] no asi jo asi jo
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Jiřina] no tak ještě jeden třeba tam dej ještě jeden 1 a do po* počkej
[mluvčí: Karel] počkej tenhleten ještě jeden vrabec
[mluvčí: Jiřina] jeden česnek
[mluvčí: Karel] jo jako stroužek strouže*
[mluvčí: Jiřina] jeden česnek stroužek a ještě
[mluvčí: Jiřina] teda dej tu tuhletu cibuli
[mluvčí: Karel] no dobře
[mluvčí: Jiřina] protože dáme ještě do zelí cibul 1
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] šla Nanynka do zelí
[mluvčí: Jiřina] jo
[mluvčí: Karel] no jo
[mluvčí: Jiřina] tak myslíš Rokáčku že tam ještě jeden kousek masa upadne
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] no já bych to viděl že babičce upadne ještě kousek masa
[mluvčí: Jiřina] tak na
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Jiřina] kolik je tam no už to bude tak já si půjdu umejt 1 tu ruku a
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] no venku venku je deset procent člověče je tam hezky
[mluvčí: Jiřina] no vono by bylo potřeba aby se ta mlha zvedla a bude krásně
[mluvčí: Karel] hmm
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Jiřina] už ti nedám nebo až za chvíli teďko potřebuju dodělat to protože už mi to zase tuhne do prdele jak je to možný
[mluvčí: Karel] (pousmání)
[mluvčí: Karel] je to želatina
[mluvčí: Jiřina] no ale nějaký takový strašně rychlý
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Karel] to je takzvaná rychlá želatina
[mluvčí: Jiřina] ji nějak rozdělit se mi zdá že toho je nějak málo
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Karel] a to je z celý dávky
[mluvčí: Jiřina] ze čtvrt litru no
[mluvčí: Karel] hmm vony to ty holky hele troubí ti tenhle
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Jiřina] hmm
[mluvčí: Karel] Jan Trubač
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Karel] takže ještě jeden st* stroužek jsem tam dal jo
[mluvčí: Jiřina] hmm jo
[mluvčí: Karel] dobře tuhleto takhle provedu tomu depytlaci
[mluvčí: Karel] i když vlastně depytlace víš co to je depytlace jo
[mluvčí: Jiřina] jo
[mluvčí: Karel] depytlace to je když se vysype zrní z pytle
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Jiřina] hmm
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Karel] neboli takzvané odpytlení
[mluvčí: Jiřina] jo
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Karel] mamince #s volala #s
[mluvčí: Jiřina] a nevíš kdy
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Karel] třeba dneska
[mluvčí: Karel] (citoslovce)
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Jiřina] ještě jsem se nezastavila tady
[mluvčí: Jiřina] neměla jsem ani vteřinku času
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Karel] ty seš tak
[mluvčí: Karel] ty seš tak těžkopádná
[mluvčí: Jiřina] jasně tak jo tak kolik #s toho dneska udělal ty
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Karel] já
[mluvčí: Jiřina] no voloupal jsi cibul
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Karel] no vidíš to víš co to je práce každou tu cibuli jsem musel zvlášť oloupat
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Karel] no a já mám tady mám dobrý kafíčko hele Pilíc* ty už #s
[mluvčí: Jiřina] Toníčkovi už jsem ho donesla
[mluvčí: Karel] dala jo
[mluvčí: Karel] dobře
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)


Lokalita: Zlín, Situace: restaurace, Počet mluvčích: 2, Pohlaví: jen ženy, Generace: 1, Vztah: přátelský
[mluvčí: Monika] a byla jsem tam teďkom asi čtyři dny nebo byla jsem tam dva dny po dvou dnech mi
[mluvčí: Monika] šéf řekl že jsem naprosto úžasná že je se mnou hrozně spokojený a že mi dá smlouvu
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Monika] tak už mám smlouvu a příští týden vlastně nastupuju v úterý protože v pondělí se budu stěhovat na kolej
[mluvčí: Monika] za nějakýma dvouma holkama které vůbec neznám
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Monika] hrozně se na ně těším protože doufám že obě dvě budou nějaké zlodějky feťačky a kaličky
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Zuzana] tak kaličky by ti nevadilo ne
[mluvčí: Monika] no vadilo protože já jsem v práci od rána do večera
[mluvčí: Zuzana] jako dvanáctky
[mluvčí: Monika] vesměs byla jsem tam teďkom naposledy deset hodin denně oni chcou abych přišla tak na
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] nejlíp na sedm jenže to já jako bych se vůbec nevyspala protože mně cesta do Bohumína vlastně trvá asi hodinu takže
[mluvčí: Zuzana] no
[mluvčí: Monika] (nadechnutí)
[mluvčí: Zuzana] takže jezdíš do práce hodinu jo
[mluvčí: Monika] jo nejdřív tak patnáct minut městskou potom dvacet minut vlakem
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] a mezitím než se dostaneš na šalinu potom než se vlastně dostaneš na tu firmu je fakt že
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] ta firma je asi dvě minuty od od vlakáče ale tak mezitím si ještě zapálím že jo a tak
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] (nadechnutí)
[mluvčí: Monika] ale jsem s tím hrozně spokojená s tou prací co jsem ti to chtěla ještě říct
[mluvčí: Zuzana] no a c* o co tam jde jako co tam teda děláš
[mluvčí: Monika] úplně všechno od s* návrhů vizitek až po řezání až po lepení zakázek různých výloh a podobné takže vlastně
[mluvčí: Zuzana] baví tě to
[mluvčí: Monika] jo baví nesedím jenom u počítače a nečumím do něho víš
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Zuzana] jasně no
[mluvčí: Monika] takže takhle jako je to multifunkční neberu to že tam budu dělat celý život že jo
[mluvčí: Monika] pro mě je to jenom
[mluvčí: Zuzana] no jo ale tak teď je to super příležitost že
[mluvčí: Monika] hmm přesně tak pro mě je to odrazový můstek to je nejdůležitější no
[mluvčí: Zuzana] super tak takže konečně #s vypadla ze Zlína
[mluvčí: Monika] jo
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Zuzana] takže od toho jak jsme se spolu bavily
[mluvčí: Zuzana] ještě jak ses rozhodovala jestli máš být s Honzou nebo ne tak tak to nakonec jako vyšlo ne
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] drsné hej vole z toho mám radost
[mluvčí: Monika] a za to a za to všechno můžeš ty za to ti hrozně moc děkuju
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] protože ty #s mě tak nakopla do prdele protože on když mě kopal do prdele tak
[mluvčí: Monika] mu to nepomohlo ale poslechla jsem člověka který má zkušenosti
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] s odejítím ze svého rodného města no jsem zvědavá protože teďkom
[mluvčí: Monika] my nemůžeme jít na partnerák na kolejích protože je to plné
[mluvčí: Zuzana] proč
[mluvčí: Zuzana] aha
[mluvčí: Monika] a ono se to uvolní až po
[mluvčí: Zuzana] a co byt jak jsou tam cenově na tom byty není to levnější jakože do pokoje do studentského bytu
[mluvčí: Monika] my už bysme chtěli jedna plus jedničku sami já bych nechtěla být takhle s někým já si to vyžeru na těch kolejích
[mluvčí: Zuzana] jo aha
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] teďkom vlastně dva měsíce tak do do ledna co skončí první semestr protože to se prej uvolní strašně moc těch partneráků
[mluvčí: Monika] co odejdou prostě děcka už pryč už skončí
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] no tak budu teďkom ještě přežívat nějaké ty dva měsíce a vesměs fakt jako no
[mluvčí: Zuzana] jo tak to je v pohodě
[mluvčí: Monika] vesměs tam nebudu protože jsem fakt od rána do večera v práci protože mě to šéf řekl že
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] tam neznamená to že máš směnu třeba těch osm hodin jo
[mluvčí: Zuzana] (kašel)
[mluvčí: Monika] ale než se dodělá zakázka tak tam prostě musíš být jenže je tam problém s tím že má šéf strašně žárlivou manželku
[mluvčí: Zuzana] jo hmm
[mluvčí: Zuzana] no
[mluvčí: Monika] (nadechnutí)
[mluvčí: Zuzana] ježiši
[mluvčí: Monika] úplně první den mi bylo řečeno když jsme jeli s klučinou na zakázku
[mluvčí: Zuzana] no
[mluvčí: Monika] že si na ňu mám dávat pozor že už tam dělala problémy účetní a jedné pracovnici co tam dělá
[mluvčí: Monika] druhý den co jsem dělala zakázku jsem nažehlovala také blbosti to je jedno
[mluvčí: Monika] tak jsem říkala té jedné z kolegyň že jsem tam prostě byla před ten den předtím od rána do večera
[mluvčí: Monika] ona na to si dávej pozor a už jse* už mi to docvakávalo o co se jedná že
[mluvčí: Monika] no já jsem tady taky takhle bývala a už tady tak nebývám už tady prostě nebývám přesčasy
[mluvčí: Monika] až mi odbyde tak já odcházím takže já jo a to ještě jak to mám vlastně přes toho strýce
[mluvčí: Zuzana] no
[mluvčí: Monika] Honzového no tak volal jako té paní co mi to domlouvala tak se bavil vlastně
[mluvčí: Monika] s ní a říkala že jako jsou se mnou hrozně spokojeni ale že už si mě
[mluvčí: Monika] (nadechnutí)
[mluvčí: Monika] manželka pana šéfa o* projela od hlavy až k patě a viděly jsme se asi čtyři sekundy spolu
[mluvčí: Monika] já jsem jí řekla dobrý den a proletěla jsem pryč protože jsem si šla v rychlosti
[mluvčí: Monika] zapálit a pak jsem zase dodělávala zakázku za čtyři sekundy si mě projela udělala si
[mluvčí: Zuzana] takže jako hledala něco na internetu a tak informace nebo co jako
[mluvčí: Monika] ne to naštěstí teda doufám nee ale tož
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] chudák šéf no já ho hrozně lituju protože prej si to ona potom na něm vybíjí doma víš
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Monika] strašné
[mluvčí: Zuzana] ty vole zakomplexované ženy no
[mluvčí: Monika] hmm přesně tak šéf je prej hrozně na prachy
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] a tak jako šlape ta firma jako v pohodě
[mluvčí: Monika] jo
[mluvčí: Zuzana] tak to je hlavní
[mluvčí: Monika] teď je tam teď je tam hrozně moc zakázek takže doufám že to vydrží
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] protože je tam hlavně šéf potom jsou tam nějací dva lidi u počítače
[mluvčí: Monika] ti jsou v jeho kanclu takže ty vůbec ani takhle neznám
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] potom je tam ta paní která mi to domlouvala ta je tam paní NP jo paní NP
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Monika] a už jsem si tam mimochodem skoro se všema potykala takže dobrý takže paní Mila paní Mila
[mluvčí: Zuzana] no tak
[mluvčí: Monika] a ta je tam přes billboardy a megaboardy ta nic jiného tam jako nedělá ona zařizuje
[mluvčí: Zuzana] co je megaboard
[mluvčí: Monika] ještě větší než billboard a ona asi zařizuje já nevím ty firmy jo že ona se tomu ani nijak nevěnuje protože
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Monika] ona tam vesměs vůbec nic nedělá vůbec jsem ju tam ani neviděla viděla jsem ju tam jednou za ty čtyři dny
[mluvčí: Monika] co jsem tam byla potom tam je jeden klučina
[mluvčí: Monika] ty #s mi použila můj cukr
[mluvčí: Zuzana] nee
[mluvčí: Monika] ne
[mluvčí: Zuzana] já jsem to ty už sis tam jeden dala
[mluvčí: Monika] fakt nee
[mluvčí: Zuzana] jo jo dala ak* já jsem potom tam jenom hodila žvýkačku jak #s tam tady odložila ten prázdný papírek
[mluvčí: Monika] aha jo pardon no nevadí
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zuzana] takže o chuti už to vůbec není ale o pocitu jo ta paní a tak no
[mluvčí: Monika] (smích)
[mluvčí: Monika] no o čem jsem to mluvila že tam je potom ještě jeden klučina
[mluvčí: Monika] a ten je tam jenom na zakázky Martin s ním se mi docela dobře dělá
[mluvčí: Monika] s tím jsme tam právě dělali ty přesčasy s tím jsme tam byli vlastně jediní na firmě až do šesti
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] to bylo šílené no potom tam jsou dva klučinové Staňa a nee
[mluvčí: Monika] (nadechnutí)
[mluvčí: Monika] Jarda a Vlasťa Jarda a Vlasťa tak ti dělají hlavně zakázky
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] potom je tam grafička Dana ta je docela v pohodě akorát jede* první den jsem byla už
[mluvčí: Monika] takhle jako v práci říkala jsem si že to všechno bude v pohodě ne
[mluvčí: Monika] kolega do mě v autě začal sypat všechno o firmě kdo se tam nemá rád
[mluvčí: Monika] kdo se tam má rád a já tady toto prostě nemám ráda že potom jé promiň takže já se to snažím vypouštět
[mluvčí: Zuzana] jo jo to je nejhorší no hmm v pohodě
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] a prej ta Dana jako je hrozně sobecká a takové věci ke mně se zatím chovala
[mluvčí: Monika] prostě v klidu já zatím s něma nemám žádný konflikt ani s jedním
[mluvčí: Zuzana] jak dlouho tam teda už děláš
[mluvčí: Monika] byla jsem tam minulý týden úterý středa čtvrtek pon* pondělí úterý středa čtvrtek
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Monika] v pátek jsem jela domů v pátek jsme měli ten slučák
[mluvčí: Zuzana] jo jo jo
[mluvčí: Monika] no to jsem já já bych tam zůstala na víkend
[mluvčí: Zuzana] hmm a Honza jako co jak jak to bere ty tvoje dlouhé pracovní dny v pohodě
[mluvčí: Monika] ale
[mluvčí: Monika] joo tak ono zase na druhou stranu mu už se teďkom rozjela škola takže on se furt učí
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Monika] on s s jednou spolužačkou úplně skvělou holkou ta je fakt supr
[mluvčí: Monika] dělá různé projekty do matiky do chemie pomáhá jí s angličtinou ona mu zase s matikou
[mluvčí: Zuzana] jo já myslím že už jsme se o ní bavili že on ti o ní něco říkal
[mluvčí: Monika] možná
[mluvčí: Zuzana] a ty #s řík* ty #s ještě vlastně nebyla v Ostravě a říkala #s že si jí budeš muset projet
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] jo jo jo
[mluvčí: Zuzana] to je furt ta samá ne
[mluvčí: Monika] ano je to Adél j* ano je to naprosto skvělá holka
[mluvčí: Zuzana] jo jo Adéla
[mluvčí: Monika] nemusím na ňu vůbec žárlit protože to není Honzův typ ani můj
[mluvčí: Monika] no ona je ona je hulič ona je kalič
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Monika] ale je hrozně v pohodě je to hrozně inteligentní holka než jeden den než Honza skončil
[mluvčí: Monika] v těláku tak jsme spolu seděly hodinu nebo měly jsme na něho čekat hodinu a půl
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] ta hodina a půl utekla jak pět minut protože jsme se zakecaly
[mluvčí: Monika] to bylo s* prostě čau čau co si dáme tak si dáme kafe a došel Honza že jo
[mluvčí: Zuzana] jo jasné
[mluvčí: Monika] jsme se brutálně zakecaly takže pak ještě má potom jednoho spolužáka Karviňáka
[mluvčí: Monika] ten je taky úžasný Martin ten mluvit kratce bo pičo nema čas že jo
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Monika] ale Ostraváci jsou šílení oni strašně spěchají
[mluvčí: Zuzana] drsný
[mluvčí: Zuzana] no tak už jenom tím jak mluví že jako uspěchaný život takový
[mluvčí: Monika] přesně tak a s nima neudržíš krok neudržíš tady ve Zlíně je to lážo plážo já jsem tady teďkom
[mluvčí: Monika] byla hodinu protože jsem taťkovi podávala sportku my jsme si mysleli že to je do půl šesté jsem klidně mohla
[mluvčí: Monika] vyjet a mohla jsem to krásně stihnout protože je to do šesti to je jedno
[mluvčí: Zuzana] jasně no
[mluvčí: Monika] jsem si aspoň užila ještě Zlín před ozj* před odjezdem
[mluvčí: Zuzana] jako dneska už odjíždíte
[mluvčí: Monika] emm já odjíždím zítra Honza už odjel dneska protože má na zítra na ráno prá* školu
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] a já jedu zítra protože si zítra jedu zařídit pokoj víš
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Monika] zítra až dostanu klíčky protože jsem tam minulý týden byla celý s Honzou a s jeho spolubydlícíma načerno na pokoji víš
[mluvčí: Zuzana] jo aha
[mluvčí: Monika] a už když jsem tam byla týden tak už mi bylo blbé jet dneska s Honzou abych je tam zase otravovala tak
[mluvčí: Monika] (nadechnutí)
[mluvčí: Monika] zítra potáhnu asi čtyři tašky úžasné
[mluvčí: Zuzana] drsné to stěhování je nejhorší ale tak jako jak už se tam zabydlíš tak je to super
[mluvčí: Monika] hmm já jenom mám největší strach z těch holek no aby to nebyly nějaké
[mluvčí: Monika] zlodějky víš co abych náhodou
[mluvčí: Zuzana] hlavně si to nepřivolávej
[mluvčí: Monika] no já já radši počítám s tou horší variantou a potom když mě to překvapí tak jsem jenom ráda
[mluvčí: Zuzana] chápeš
[mluvčí: Zuzana] no to jako jo no
[mluvčí: Monika] no a Honza ještě mi říkal že má ještě jednu spolužačku která vypadá jako Megan Fox jo
[mluvčí: Zuzana] (pousmání)
[mluvčí: Monika] říkala jsem si kurva a ona je ona je Běloruska ona je tam na Erasmu víš ona má asi dvaadvacet let
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Monika] bavila jsem se s ňou na to že se učila dva měsíce česky zvládá češtinu úplně s přehledem hmm
[mluvčí: Zuzana] fakt
[mluvčí: Monika] nerozumí pár slovíčkům když jsme se bavily nějak hovorově že jo když ona si objednala brambůrky a
[mluvčí: Monika] ona jako dejte si já takové papej ona na mně hleděla já takové jez to je hezky jez tak jsme ju ještě
[mluvčí: Zuzana] jo jo
[mluvčí: Monika] učili ona nás učila nějaké slova jako no vůbec nevypadá jako Megan Fox jako Honza je nevím
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zuzana] tak ji vidí Honza
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] tak ji vidí Honza no a Honza mi říká že se mu Megan Fox nelíbí jo takže
[mluvčí: Monika] že prej se mu Ma* Marina Marina se mu nelíbí no a ona je hodně zvláštní
[mluvčí: Zuzana] tak oni ty Ukrajinky a Rusky a tenhle typ jsou takové hrozně zvláštní ale jako neříkám že jsou š* jako škaredé ale jsou jiné prostě
[mluvčí: Monika] ale povahově víš že ona má hrozně zvláštní povahu když jsem se s ní seznámila tak už
[mluvčí: Monika] do pěti minut jak nejlepší kamarádka což nemám tady toto ráda ale jo potom ona je asi hodně přátelský člověk no
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Zuzana] jo jo
[mluvčí: Monika] ale Honza mi vykládal že je taková jako hodně hodně otevřená
[mluvčí: Monika] má hodně rozřízlou hubu a nemusela by ani říkat takové věci jaké říká protože se znali asi dva dny
[mluvčí: Monika] že ona nevěděla jak se mají dostat na spoláky to mají asi půl hodiny cesty od té hlavní budovy
[mluvčí: Zuzana] co to je
[mluvčí: Monika] s* společenské vědy spoláky prostě jiná budova školy
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] (nadechnutí)
[mluvčí: Zuzana] jo hmm
[mluvčí: Monika] no a ona si ho zastavila ve třídě jestli náhodou neví kde to je aby jí pomohl tak spolu jeli
[mluvčí: Monika] a ona mu prej asi druhou nebo třetí větu řekla že její přítel je teďkom někde v Polsku že pašuje cigára a podobné
[mluvčí: Monika] jsem si říkala aha toto jsou teda fakt informace které musíš dávat každému druhému člověku
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Zuzana] a hned po pěti minutách jako
[mluvčí: Monika] ale tak on Honza možná na to taky navedl sám řeč že jo že je kuřák ale
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Monika] no a teďkom s Honzou naprosto perfektní nemůžu si vůbec stěžovat
[mluvčí: Zuzana] fakt
[mluvčí: Zuzana] tak to je super
[mluvčí: Monika] jsem hrozně spokojená no a doufám že to takhle vydrží
[mluvčí: Zuzana] tak ono je to i hlavně o o tom jak se každý s* i sám cítí že a ty #s
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] tady už prostě toho měla asi plné zuby tak
[mluvčí: Monika] to je pravda
[mluvčí: Zuzana] jsem říkala že to chce změnu prostě už
[mluvčí: Monika] mně to taťka sám říkal no že co jsme se bavili vlastně o tomhle slučáku a byl ten
[mluvčí: Monika] minulý že se mi na něho vůbec nechtělo jet že jsem měla tu blbou náladu a on takové
[mluvčí: Monika] no však ty #s byla divná prostě dva měsíce já takové no no divíš se mi když su tady zavřená furt
[mluvčí: Zuzana] no jasně
[mluvčí: Monika] nemohla jsem tady najít prácu a byla jsem úplně hotová
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Monika] no ale tak co naši bývalí spolužáci to je šílené a proč #s tam vlastně nedošla
[mluvčí: Zuzana] no
[mluvčí: Zuzana] jsem byla v Brně
[mluvčí: Monika] jo ty #s byla v Brně a s kým #s byla v Brně
[mluvčí: Zuzana] jsem byla za přítelem
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] cože
[mluvčí: Zuzana] no taky trochu změna no
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] ale neřekneš to
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zuzana] hej my jsme se vůbec ne* nebavily prostě spolu
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Monika] ne
[mluvčí: Monika] a neřekne to první věta ahoj Kris mám nového chlapa tož
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zuzana] tož neproběhlo to ještě no tak jako mezi náma dvěma tak teď to proběhlo ne ideální příležitost
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] (smích)
[mluvčí: Monika] a kdo to je
[mluvčí: Zuzana] no Tomáš
[mluvčí: Monika] jaký Tomáš
[mluvčí: Zuzana] toho mého nejlepšího kámoše ten brácha
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] jo to je ten kamarád taky rád jo
[mluvčí: Zuzana] jsme spolu skončili
[mluvčí: Zuzana] ne
[mluvčí: Monika] ne* nejlepšího kámoše ty #s jezdívala do Brna za tím člověkem a chtěli jste spolu na baseball se jít podívat
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Zuzana] jo no tak to je on
[mluvčí: Monika] to je přímo on
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] ty vole a jak jste spolu dlouho oficiálně
[mluvčí: Zuzana] těžko říct jako
[mluvčí: Monika] jo
[mluvčí: Zuzana] to nejde říct jako od nějakého určitého dne víš co já jsem tam byla
[mluvčí: Zuzana] kdy jsem to tam byla jak mně vyznal tu lásku tak a to bylo brutální
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zuzana] jsme seděli v kavárně já nevím je to třeba měsíc zpátky možná i víc už já nevím a
[mluvčí: Zuzana] jsme seděli v kavárně a prostě bavili jsme se v* pohodička všechno a teď on se na mě strašně zadíval ne
[mluvčí: Zuzana] já úplně co je a on já jsem se asi zamiloval a já úplně do koho jako a on jsi blbá říkám
[mluvčí: Zuzana] (pousmání)
[mluvčí: Monika] (pousmání)
[mluvčí: Zuzana] aha sorry mě to fakt nedošlo prostě no a tak nějak od té doby se to jako tak nějak z* zvrtlo no
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] wow
[mluvčí: Zuzana] jo jsem jako strašně spokojená protože já na chlapa teď nemám čas
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] a když se s ním prostě fakt vidím jedn* třeba po těch desíti dnech
[mluvčí: Zuzana] tak za prvé se na něho strašně těším
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] za druhé je to prostě furt takové to vášnivé a za třetí mně nekrade žádný čas
[mluvčí: Zuzana] do školy víš co jako takže dokážu stíhat práci školu a ho
[mluvčí: Zuzana] a mu zase na druhou stranu nevadí že prostě se vidíme jako mo* míň než normální pár a taky si stíhá vlastní věci
[mluvčí: Monika] a co on dělá
[mluvčí: Zuzana] on učí informatiku
[mluvčí: Monika] aha na střední
[mluvčí: Zuzana] jakož*
[mluvčí: Zuzana] nee v kurzech pro dospělé
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] jo
[mluvčí: Zuzana] protože on ju má vystudovanou tak prostě to učí ale on je takový ten člověk co moc do práce jako nechodí
[mluvčí: Zuzana] n* a prostě ho nebaví pracovat takže on třeba pracuje tři dny v týdnu
[mluvčí: Zuzana] a chodí pískat volejbal ještě a prostě prachy mu ale nechybí mně furt tvrdí že si musím jako
[mluvčí: Zuzana] tady někde v mozku namlouvat že prostě mám peněz dost a že to prostě funguje
[mluvčí: Zuzana] (pousmání)
[mluvčí: Zuzana] (nadechnutí)
[mluvčí: Monika] jo tak to máme stejný styl chlapa akorát můj si to nevím
[mluvčí: Monika] on to má prostě vsugerované od babičky on ty peníze má furt ho to taky nějak nesere ta finanční stránka
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] což já mám od svých patnácti vryté že peníze jsou vesměs to nejdůležitější co může být
[mluvčí: Zuzana] no
[mluvčí: Monika] a je to opravdu jako jedna z nejvyšších příček
[mluvčí: Zuzana] a je to ale máme to od rodičů prostě tohle on to taky víš co má od rodičů prostě že
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] ty prachy nejsou úplně to nejdůležitější že si prostě má užívat ten život dokud může
[mluvčí: Zuzana] a on toho prostě využívá naplno což se mě prostě jako zase líbí že že mu nedělá prostě problém
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] si prostě dneska říct hej tak teď týden nepůjdu do práce a odjedu tam
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] a jede prostě
[mluvčí: Monika] to máme nastejno úplně ale úplně nastejno co je za znamení
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Zuzana] hej tak to jako zatím ještě nevím
[mluvčí: Monika] aha to je
[mluvčí: Zuzana] on je zase takový jako že o sobě jako nerad takhle mluví třeba jako kdybych se ho zeptala na datum narození
[mluvčí: Zuzana] nebo tak tak on jak* on mně ho asi jenom tak jako neřekne mně přijde že chce abych si jako zjišťovala
[mluvčí: Zuzana] a přicházela na ty věci jako tak sama aby mně to asi bylo vzácnější nebo já nevím proč
[mluvčí: Monika] tak to netuším to je zvláštní protože pro mě nejdůležitější věci vlastně a
[mluvčí: Monika] t* to sez* to se dozvím už i když se s tím člověkem seznamuju
[mluvčí: Zuzana] znamení že hmm
[mluvčí: Monika] víš
[mluvčí: Zuzana] já jsem včera držela poprvé jeho ISICa v ruce protože má ještě nějakého prostě co
[mluvčí: Zuzana] vlastně už měl být dávno propadlý ale není a říkám ty vole proč jsem se na ten datum nepodívala prostě
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] úplně mně to docvaklo až prostě potom říkám do prdele prostě
[mluvčí: Monika] (pousmání)
[mluvčí: Monika] a kolik mu je let
[mluvčí: Zuzana] dvacet šest
[mluvčí: Monika] hmm to je v pohodě to je docela ideální no
[mluvčí: Zuzana] ty vole viděla jsem se ale s Jakubem to byla píčovina největšího on mě psal ne jestli bysme se
[mluvčí: Zuzana] nemohli vidět na kafe tak jsem mu řekla že jo no a
[mluvčí: Zuzana] já jsem myslela že to je to fakt v pohodě hej on totiž začal chodit na terapie a je fakt jiný jako
[mluvčí: Zuzana] šel do sebe a jde to na něm strašně znát
[mluvčí: Monika] ale bavíme se o tom stejném Jakubovi
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Monika] z Brna
[mluvčí: Zuzana] j* jo jo jo
[mluvčí: Monika] ten magor jo
[mluvčí: Monika] já jsem totiž myslela ještě z toho z těch Čech
[mluvčí: Zuzana] ne ne ne ne ne z Brna a on mi ří*
[mluvčí: Zuzana] a on prostě začal tak mluvit teď mi říkal že chodil k nějakému šamanovi do Brna
[mluvčí: Zuzana] kde musel prostě skládat nějakou modlitbu o odpuštění prostě jako aby mu l* lidi kterým ublížil
[mluvčí: Zuzana] odpustili a že to je určitě ten důvod proč jsem s ním na to kafe šla
[mluvčí: Zuzana] že jsem mu odpustila a tak a já říkám jo jo jo tak jako ještě tam má jsou
[mluvčí: Zuzana] tam jako nějaké ty ale jako je to fakt jako šel do sebe
[mluvčí: Zuzana] já jsem si fakt myslela že je to v pohodě prostě že že to bere jako to
[mluvčí: Zuzana] 2 a včera nebo předevčírem mně prostě došla esemeska něco v tom smyslu jako že to chce všechno vrátit a
[mluvčí: Zuzana] že vlastně si uvědomil že jsem asi jeho pravá láska a že nesmí promarnit ten čas a že chce být se mnou
[mluvčí: Zuzana] a tak no dneska mi volal on má totiž zítra narozeniny dvacet sedm
[mluvčí: Monika] aha
[mluvčí: Zuzana] jestli bych s ním nezašla jako na kafe že má ty narozky a že by mu to udělalo radost
[mluvčí: Zuzana] tak jsem ř* si říkala jako že bych jako šla ale z toho důvodu abych mu vysvětlila
[mluvčí: Zuzana] že já prostě se k němu nechci vrátit prostě ne jako vůbec hej já prostě já to k němu necítím už nic hele
[mluvčí: Monika] hmm ani odpor
[mluvčí: Zuzana] ani odpor ale ani to že bych chtěla být s ním prostě fakt neutrál úplně a
[mluvčí: Zuzana] ale nechc* i zas si říkám ty vole jestli není blbé mu tohle říct na jeho narozeniny
[mluvčí: Monika] (pousmání)
[mluvčí: Zuzana] (pousmání)
[mluvčí: Monika] to jo to je možná ho* hodně blbé ale zase na druhou stranu promiň ale
[mluvčí: Monika] taky se k tobě nezachoval docela hezky když ti začal zase vykládat tady tydle věci vesměs to je
[mluvčí: Zuzana] no jo no
[mluvčí: Monika] zase nějaká nějaký stupeň toho citového vydírání
[mluvčí: Zuzana] no jasně no ono a právě jsem si říkala že to chci zarazit co nejdřív
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] než aby se jako do toho nějak víc ponořil a zase začal dělat prostě píčoviny že no
[mluvčí: Zuzana] no takže to to byla blbost kterou jsem udělala
[mluvčí: Zuzana] t* o Tomášovi už teda taky víš ale jsem strašně spokojená prostě teď
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] to jsem ráda
[mluvčí: Zuzana] on je totiž úplně jiný takový on je sice takový ten kavárenský
[mluvčí: Zuzana] typ jo co si jde sednout do kavárny čte si knížku
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] a tohle já jsem nikdy nechápala jako že úplně co je to za lidi ty vole a teď
[mluvčí: Zuzana] zase se mně líbí že já jsem takový ten tahoun který ho musí prostě tak trochu táhnout do toho světa jako
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] aby začal něco dělat ne jenom číst knížky ty vole
[mluvčí: Zuzana] ale myslím že to je to co se mu jako na mě líbí protože říkám já jsem s* tak nad tím přemýšlela ne říkám
[mluvčí: Zuzana] ty vole jako já nechápu co my dva máme společného
[mluvčí: Zuzana] jo proč vůbec jako jsme se nějak jako s* dali dohromady když on informatik a hraje poker sedí dvacet čtyři hodin u počítače
[mluvčí: Zuzana] do toho hraje nějakou debilní hru prostě počítačovou zajímá se o politiku a tyhle věci což jde úplně mimo mě
[mluvčí: Zuzana] furt luští sudoku vole a takhle jo prostě čísla furt mu jedou v hlavě čísla
[mluvčí: Zuzana] a já jako chlastám jo ještě je abstinent jo ale zase jako si rád zahulí
[mluvčí: Zuzana] no a říkám a já chlastám no takže jsem jako nad tím přemýšlela co
[mluvčí: Zuzana] a možná je to právě ty p* protiklady no jako že se to fakt asi přitahuje nevím
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] nejlepší byla máma ne já jsem jí o něm říkala a má* a říkám mami ale já nevím jestli do toho mám jít
[mluvčí: Zuzana] Martin se se mnou zas přestane bavit ne a máma na mě
[mluvčí: Zuzana] jsi normální na Martina se vyser to za čas přejde
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Monika] dobrý
[mluvčí: Zuzana] a já úplně mami dobře no jako máma je drsná v poslední době
[mluvčí: Monika] jo
[mluvčí: Zuzana] jo hej fakt úplně mega prostě s tátou hej táta t* teď takhle šlape jak pejsek za ní furt
[mluvčí: Zuzana] ta tam jako tak úplný generál je z ní já úplně ty vole jako jsem ji fakt nepoznávala drsná
[mluvčí: Monika] no a jak on nese ty volby
[mluvčí: Zuzana] jakože dopadly dobře
[mluvčí: Monika] jo
[mluvčí: Zuzana] hmm
[mluvčí: Monika] jo on ale není jo jo jo jo jo jo
[mluvčí: Zuzana] on je pod topkou vlastně
[mluvčí: Zuzana] a topka měla nějakých
[mluvčí: Monika] ale v Praze nebo kde tady
[mluvčí: Zuzana] ne tady
[mluvčí: Zuzana] tady měla deset celých jedna procent což je pro ně dobré hmm takže on jako 1 normálně dál pracuje
[mluvčí: Monika] jo tak to je supr
[mluvčí: Monika] jo tak to je bomba
[mluvčí: Zuzana] nepřišel o to a je spokojený teď byl právě n* tady v nemocnici ležel byl na operaci s kolenem
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Monika] ježiš
[mluvčí: Zuzana] no prostě hrál fotbal ožralý že
[mluvčí: Monika] debil
[mluvčí: Zuzana] no no tak máma si máma si tam z něho dělala prdel hej úplně prostě on
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Zuzana] tam ležel třeba ne a teď on aaa tady mě bolí a mamka drž hubu neměl #s chlastat
[mluvčí: Zuzana] (citoslovce)
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Monika] ale přesně tak jako to je pravda
[mluvčí: Zuzana] ale tam bylo strašně moc chlapů on tam neležel sám ne
[mluvčí: Monika] (smích)
[mluvčí: Zuzana] a má* jo a víš co bylo nejlepší to ti musím říct my jsme tam přišli
[mluvčí: Zuzana] a šli jsme první za tátou a táta dal mámě nějaké papíry ať je dá sestře
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] jo a my jsme poto* jo mamka jemu to dala té sestře a
[mluvčí: Zuzana] pak se vlastně vrátila za tátou a to už jsme tam byly s tátou jsme si u něho stály povídali jsme si
[mluvčí: Zuzana] a sestra přišla a říká tátovi tak to dceři a to mi* mluvila o mamce jo
[mluvčí: Monika] jo
[mluvčí: Zuzana] tak to dceři potom dejte ty papíry zpátky ať je vezme vašemu doktorovi
[mluvčí: Zuzana] (smích)
[mluvčí: Zuzana] a já už jsem tam byla mrtvá říkám a já jsem co vnučka táta nasraný jak prase to vypadám tak staře ne
[mluvčí: Monika] jasně
[mluvčí: Zuzana] (nadechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Zuzana] říkám ne máma jenom teď vypadá tak mladě ona fakt ona strašně zhubla
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Monika] jo
[mluvčí: Zuzana] a strašně omládla ale strašně ona vypadá třeba na třicet jo
[mluvčí: Monika] fakt a co začala cvičit nebo co
[mluvčí: Zuzana] ona ne ona prostě začala hubnout z ničeho nic pros* ale ne že by měla stres nebo tak
[mluvčí: Zuzana] prostě se jí asi nějak jako p* spravila životospráva nebo prostě tak celkově organismus
[mluvčí: Monika] aha
[mluvčí: Zuzana] začala hubnout jako ona cvičí furt ale jako ale necvičí teď nějak víc a
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Zuzana] a ona ještě furt používá ty krémy ty vole a tak jo
[mluvčí: Monika] jo jo jo jo jo
[mluvčí: Zuzana] a za* s* hrozně se to projevilo pros* možná je i šťastnější jako ona
[mluvčí: Monika] jo
[mluvčí: Monika] je to
[mluvčí: Zuzana] ona si totiž jako mně příjde že si uvědomila konečně ve čtyřiceti letech
[mluvčí: Monika] (smích)
[mluvčí: Zuzana] (pousmání)
[mluvčí: Zuzana] že se má vysrat už na ostatní a fakt se starat sama o sebe a fakt je teď drsná
[mluvčí: Zuzana] (pousmání)
[mluvčí: Zuzana] ale je hrozně jako taková veselá a šťastná a tak takže
[mluvčí: Zuzana] možná i to má jako na tom nějaký prostě podíl ale drsné jako
[mluvčí: Monika] hmm
[mluvčí: Monika] nám už se ten život zase vrací do podobných kolejí Ili moje mamka se taky začala měnit
[mluvčí: Zuzana] fakt
[mluvčí: Monika] taky už je teďkom šťastná protože už nějak sere na ty pozemské statky a říká si
[mluvčí: Monika] už tady toto řešit nebudu posralo se co se posralo já už vesměs na to seru
[mluvčí: Zuzana] jo
[mluvčí: Monika] no takhle takže je šťastná jako je fakt že taťka nevypadá zrovna nejlíp taťka je hodně utahaný