Situace: návštěva, Počet mluvčích: 3, Vztah: přátelskost
[mluvčí: 26] právě že se strašně trápila. a. vona řikala že to. že pojede do tý Ameriky že teďkonc to nemá jako cenu řešit. a já bych to asi nevydržela
[mluvčí: 26] bejt takle
[mluvčí: 24] a pojede tam?
[mluvčí: 26] nepojede na konec
[mluvčí: 24] nepojede
[mluvčí: 26] ale víš co stejnak jako i když by vě* do tý Ameriky jela
[mluvčí: 26] tak proč by jako.
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] bych s ní nevydržela. s takovymhle člověkem nebo jako.
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] nebo dycky jak říkali že ten Zdeněk.. chodí. jak to. chodil do třídy s tou Evou. tak ta Eva že se s nim chtěla několikrát rozejít. a von jí jako vždycky uprosí že ne.
[mluvčí: 24] hmm. to bylo už. na gymplu. nevim jak to maj teďka ale.
[mluvčí: 26] já sem slyšela totiž že na vejšce. ale jako já. je moc neznám jen tak jako vim vo koho de. s tim Zdeňkem se zdravíme s ní vlastně taky. a jako moc je neznám. ale tohle mi taky dycky to.
[mluvčí: 26] to sou. takový vztahy viď.
[mluvčí: 26] běží uprostřed
[mluvčí: 26] hmm mně to příde divný
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 24] vono některý třeba už. voni spolu choděj vlastně vod prváku.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] no ale jako stejně skoro. jako já se Zdeňkem. a tak u nich mi to třeba příde že sou spolu jenom na to že sou spolu tak dlouho tak je to aby
[mluvčí: 26] ze setrvačnosti
[mluvčí: 24] měli jeden druhýho no..
[mluvčí: 26] že nechtěj jako nic měnit že sou takle zvyklý.
[mluvčí: Zvuk] (více mluvčích)
[mluvčí: 26] no to mi taky příde hrozný.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] tak von asi holt vidí že by si asi těžko jinou hledal si myslim prtože von zrovna je takovej. von je to taky takovej pošahanec.
[mluvčí: 24] přes počítače
[mluvčí: 26] ale to. já si myslim právě
[mluvčí: 26] dyž je takle ten dlouhej vztah jako že to. zase. je dobrý potom se asi vzít nebo to. než prostě. to podle mě vyšumí jako že.
[mluvčí: 26] že
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] na co čekat že jo pořád. potom ty lidi fakt začnou řešit takový blbosti jako Věrda s Davidem že jo nebo. prostě. děti neměli tak začli blbnout. nebo David. nebo takový že.
[mluvčí: 26] dyž podle mě máš už potom děti zase
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] tak zase ne*. nemáš čas myslet na ňáký blbosti že už se třeba nemáte tak rádi
[mluvčí: 26] jako na začátku
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] což je normální viď. nebo jako. nebo ne rádi ale prostě že už to třeba neni takový no
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] právě Věrda byla na tom konkurzu na v práci že by. dělala něco jinýho v Makru jako že by jezdila a tak. vona řikala sama že to. že nechce bejt. jako v Plzni nebo nechce bejt v Plzni jako že. tam furt to má spojený s tim Davidem
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] že se s tim jako furt nemůže srovnat.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] takže by začala jezdit jinde a jinde by jako
[mluvčí: 24] ne
[mluvčí: 26] vona řikala že to. že možná by eště zůstala třeba chvíli v Plzni. ale že potom by chtěla bydlet buď v Praze nebo že by dojížděla jako vod nás z domova. já sem ji řikala tak dyž už to teda dybys ty tu práci dostala řikám to už je lepší jako udělat za tim to. dyž změnu tak jako už. poř* jako pořádnou protože.
[mluvčí: 26] proč. to voddalovat zase viď
[mluvčí: 24] hmm hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] dyž vona taky jako že to. vona řiká no někdy je to dobrý ale někdy že to stojí jako za. (ztišení hlasu) hovno viď. sem jí jednou volala vona. že brečela že tam byl David. něco jí ňáký eště ňáký věci že jí nes. a vona řikala von to bere tak strašně jako v pohodě jako dyby nic. řikám Věru dyť von ty city nikdy nedával jako.
[mluvčí: 26] moc najevo. no taky no
[mluvčí: 26] právě to dělá. a pak zajde za roh.
[mluvčí: 24] hmm zas třeba chlapi to taky
[mluvčí: 26] no neví
[mluvčí: 24] (odkašlání) ale je to hrozný dyž to přece po tolika letech.
[mluvčí: 24] dyž se rozejdou
[mluvčí: 26] víš co a vono jí
[mluvčí: 26] děsně žere třeba to že. nemá děti že jo nebo vona už by
[mluvčí: 26] ty děti chtěla. a teď
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] (se smíchem) nemá toho chlapa nebo jako že.
[mluvčí: 26] taky je jí to líto no
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] začít vod začátku viď
[mluvčí: 26] no
[mluvčí: 26] musí jak Pepova ségra.
[mluvčí: 26] rychle potom ne?.
[mluvčí: 26] dva dlouholetý vztahy já nevim. z jednim štyry roky s druhým pět nebo šest let. a pak do čtyř měsíců votěhotněla.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] bylo vymalováno
[mluvčí: 26] do půl roku svatba.
[mluvčí: 26] no Romís taky. se bude ženit
[mluvčí: 26] fakt?
[mluvčí: 26] no. a čekaj dítě
[mluvčí: 26] s tamtou?
[mluvčí: 26] ne s jinou (smích)
[mluvčí: 24] s jinou
[mluvčí: 26] (smích) teď měl tři asi mezitim. no. tak na druhou stranu dyž prostě seš v ňákym věku tak vono asi čekat viď.
[mluvčí: 26] třeba to bude to nejlepší co ho mohlo potkat
[mluvčí: 26] hmm. hmm
[mluvčí: 24] nebo taky nejhorší
[mluvčí: 26] no (smích)
[mluvčí: 26] dyž to si mysim že zas dyž už sou takle starší
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] že voni když jako votěhoněj a sou kolem tý dvacítky. že tomu nevěřim. ale když už mu je taky kolem třiceti ne?
[mluvčí: 26] jemu je sedumadvacet
[mluvčí: 26] no tak si myslim že voba dva sou
[mluvčí: 26] nebo osumadvacet
[mluvčí: 26] takový že to berou jinak takovýhle lidi
[mluvčí: 26] jí je pětadvacet..
[mluvčí: 26] znáš jí?
[mluvčí: 26] ne. sem jí viděla na fotce.
[mluvčí: 24] a jak vypadá?
[mluvčí: 26] černovlasá. taková úplně jiná než to. celá Leňa jo. uplně jiná. taková měla docela výrazný voči. jako linky.
[mluvčí: 26] a co Lenka na to?.
[mluvčí: 26] no. já nevim. vona jako že mu to přeje a tak no ale dyž u nás byli v sobotu se u nás stavoval tak jako byla taková jako zdrchlá. tak víš co vona von že seš šťastnej viď a to. a vona je (se smíchem) neš* neš* nešťastná no.
[mluvčí: 26] a jak dlouho už spolu nechoděj. to už je rok?
[mluvčí: 26] to už je přes rok. to je rok a půl.
[mluvčí: 26] mně taky vůbec nepříde.
[mluvčí: 26] no
[mluvčí: 24] někdy na Vánoce
[mluvčí: 24] někdy nebo po Vánocích
[mluvčí: 26] no. no
[mluvčí: 26] po Vánocích.
[mluvčí: 26] to mi taky vůbec nepříde.
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] hmm to už je dlouho..
[mluvčí: 24] dyť vono i těch. ty štyři roky co tady utekly viď pořád sme řikaly jak se to táhne všechno a.
[mluvčí: 26] mně třeba teďka fakt děsně utíkaj ty dny
[mluvčí: 24] mně taky to celé to léto a i ta praxe. to bylo hrozný
[mluvčí: 26] no to hrozně uteklo. to se fakt tak žene
[mluvčí: 24] hmm..
[mluvčí: 26] a čim budem starší tim to bude utíkat
[mluvčí: 26] rychleji
[mluvčí: 26] no právě
[mluvčí: 26] a rychleji
[mluvčí: 26] to řiká mamka
[mluvčí: 24] právě že
[mluvčí: 26] a mně jak to utíká.
[mluvčí: 26] řiká vždycky. a mně jak
[mluvčí: 24] a dycky sem se divila jak to všichni řikaj jak ten život utek a já řikam pane bože
[mluvčí: 26] no. ale vona je to
[mluvčí: 24] jako dyž to vemeš. no
[mluvčí: 26] pravda mně třeba to těch patnácti
[mluvčí: 26] možná já nevim.
[mluvčí: 24] no.
[mluvčí: 26] mně to jako neto. mně to neutíkalo
[mluvčí: 24] no
[mluvčí: 26] až pak
[mluvčí: 26] no
[mluvčí: 24] možná prostě budete víc
[mluvčí: 26] možná
[mluvčí: 24] přemejšlet tak to
[mluvčí: 26] no nevim. čim to je ale fakt mně to přišlo jako že to je strašně dlouho
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] strašně dlouhá doba
[mluvčí: 26] a mně příde dycky líto dyž mi říká babička jak jí ten život utek a že vona si vůbec vevnitř nepřipadá stará. a pak dyž se koukne do zrcadla tak vidí že už je vlastně stará
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] a že vevnitř prostě stará není
[mluvčí: 26] tak to je ale dobře
[mluvčí: 26] jako
[mluvčí: 26] ale příde mi to trošku líto
[mluvčí: 26] no ale je dobře že se cejtí jako
[mluvčí: 26] dobře
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] víš že to.
[mluvčí: 26] vona pořád cestuje teď zas jede do Plzně prtože její. tatínek pocházel z Plzně tak vona se tam chce eště jako podívat. tak teď s tou svojí ségrou jedou do Plzně. dráhu maj jako zadarmo že maj ňákou tu. ten lístek. co si koupíš třeba za dvanáct stovek. a pak už celej rok jezdíš
[mluvčí: 26] zadarmo.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] všude. takže vona si to dycky koupí a pak jede za Petrou. do
[mluvčí: 26] Prahy. a.
[mluvčí: 26] jo
[mluvčí: 26] tak takže to je takový to a takhle si jede do Plzně spolu.. a to mi taky příde takový.
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] teda
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] to naše babička je teď akční.
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] dyž já bych šla tak na ňákou svatbu do* jako víš v rodině ne.
[mluvčí: 26] já. dycky jakože Honzovi tak řikám tak kdy bude svatba. a von dělá že mě neslyší
[mluvčí: 26] jako s Petrou že.
[mluvčí: 24] no. já taky nevim co ten Honza s tou Bárou
[mluvčí: 26] přitom já to tak naznačuju do prčic. a
[mluvčí: 24] takový
[mluvčí: 24] nenaznačuj
[mluvčí: 24] ale já to to. že teď jak ten Romís řikám no. vidíš že voni takle krásně a to dyž. a u nás žádná svatba jako. u nás furt nic. ni* a von na to (smích) a. při tom příští léto by to bylo uplně ideální. si myslim.
[mluvčí: 26] to taky musim Honzovi říc že teda příští léto je značka ideál
[mluvčí: 24] viď
[mluvčí: 26] značka ideál..
[mluvčí: 26] já se ho dycky zeptám a von nechce. a tenkrát jak sme byli. v tý Krátký. něco sme voslavovali tak tam byl ten NP ten jeho kamarád eee. z vejšky. a my sme to tam tak rozebírali a ňák sem na to přišlo slovo. tak sme se vo tom
[mluvčí: 26] my začli spolu bavit
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] ale já furt řikám. no ale tak. von ten Honza prostě nechce. já si mysim že kdyby Petře řek. takže vona si ho veme. ale přece vona mu nebude říkat. to je takový
[mluvčí: 26] blbý že jo
[mluvčí: 26] no
[mluvčí: 26] a von pak. t* tak jak se vo tom bavili a za chvíli přišel Honza do místnosti a von na něj. tak. Jene. jak to tedy bude. vemeš si tu Petru nebo nevemeš. a pokud ano. kdy. já chci vědět. kdy. (se smíchem) a von takle von dyž začne vyklá* jako představovat ňáký ty
[mluvčí: 26] politiky
[mluvčí: 26] no mmm
[mluvčí: 26] začne mluvit tak jako. a jako tam sme jako. (se smíchem) ježišimarja. (smích) von vodešel. nevim no
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] na co čekat viď.. (smích) jako co no.
[mluvčí: 26] tři roky po škole už bude
[mluvčí: 26] no
[mluvčí: 26] von už pět nebo šest..
[mluvčí: 24] tři roky to už je co je pryč ze školy jo
[mluvčí: 26] teď to bude třetí no
[mluvčí: 26] jak to utíká
[mluvčí: 24] jak s náma jela vlakem
[mluvčí: 24] dyž jela ze školy
[mluvčí: 26] no.
[mluvčí: 26] to uteklo..
[mluvčí: 26] to byla. rok na tý zakladce pak rok na tý její střední a teď tam jako třetí rok začíná.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] takže..
[mluvčí: 26] no jo no
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] třeba naše mamka viď v létě. (smích) a teď mi podivej co sem koupila. a vona koupila třeba jako na mimino. věci. ale krásný jako jo. řikám mami co to kupuješ. kdyby to vnouče víš. řikám prosim tě ty jo kdy. bůh ví kdy to bude. no. neboj neboj..
[mluvčí: 26] (smích) tak to naštěstí naše mamka ne
[mluvčí: 26] naše mamka by byla strašně ráda za vnouče
[mluvčí: 26] ale to naše taky a já mysim že hlavně kuli taťkovi by to byla ps* jako. taková vzpruha do života.
[mluvčí: 26] že by konečně měl zase do čeho. jako
[mluvčí: 26] hmm. hmm. doplnit.
[mluvčí: 26] náš táta je někdy tak strašnej morous. ale fakt.. a von třeba. vono ho něco vytočí. a von eště tak jako. sprostě nadává ale von je tak hnusnej jo. třeba. sme byli na tý dovolený. a byly. eee ty boty na kolo. a vona je vodvezla. Bára jako s Honzou do Hradce a táta jel v pondělí. další. jel zase s klukama jako na kolo. a von (se smíchem) normálně byl uplně. já už nevim co to nadával ale byl uplně jako že. (se smíchem) že tam v tý hlavě má nasráno nebo
[mluvčí: 24] (se smíchem) ježiši
[mluvčí: 26] no uplně byl hotovej ja řikám ježiš se chová
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] nebo třeba jak byl ten. teď ten vichr hroznej na začátku vlastně na konci června. jak to bylo. u nás to vzalo strašnejch lesů.
[mluvčí: 26] uplně hrozně i to
[mluvčí: 26] to ani nevim
[mluvčí: 24] to bylo někdy v půlce možná
[mluvčí: 24] ne?
[mluvčí: 26] no
[mluvčí: 26] ňák kolem konce června
[mluvčí: 26] na seč* konec června. u nás no no no.
[mluvčí: 26] no. u nás jak byly ty promoce. tak to bylo všude pokácený.
[mluvčí: 26] tam stašně lesy padly. uplně jako. celý.
[mluvčí: 26] a. a to. nevim co sem to chěla říc holky
[mluvčí: 26] jo vim. to vlastně u nás taky hlásili ať všichni zůstanou doma.
[mluvčí: 26] daj si auta do garáží a tak. že příde velkej vichr
[mluvčí: 26] no u nás teda. taž* (smrkání)
[mluvčí: 26] no a to sme
[mluvčí: 26] jezdili do NM teď každej den sme to vodklidili. a von jak tam nerad jezdí do toho NM jo. von byl tak strašně nepříjemnej jo. taky radost s nim tam jezdit
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 24] to vona byla Pošta pro tebe večer tam byla ta NP byla z NM jedna žencká
[mluvčí: 26] a co?
[mluvčí: 26] stará NP s brejlema
[mluvčí: 24] no a NP tam byla a
[mluvčí: 26] NP učitelka?
[mluvčí: 24] no
[mluvčí: 26] to vůbec nevim
[mluvčí: 24] no
[mluvčí: 26] a co?
[mluvčí: 24] von si jí tam někdo pozval. voni jak jezděj jak maj ten sbor ten Doubravan u nás v Chotěboři tak. jezdili do na Slovensko nebo co. že tam je ňákej ten sesterskej sbor. nebo jako ňákej ten co se s nima. skamarádili tak ňáká žencká jako vod tamtať si je pozvala.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] vona právě že tam byla eště tu jednu dcerku z prvního stupně tak to i ta tam byla a pak jako na konec tam přišla jako že
[mluvčí: 26] dyť NP tam poznala NP NP v tomle sboru
[mluvčí: 24] v tomle sboru
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] hmm..
[mluvčí: 26] tak bečela aspoň?
[mluvčí: 24] ne. byla strašně s* šťastná
[mluvčí: 26] dojatá
[mluvčí: 24] že no.
[mluvčí: 26] a to je taková zpěvačka vona de po ulici a zpívá si
[mluvčí: 26] jo
[mluvčí: 26] a já du proti ní a řeknu jí dobrý den a vona udělá (zpěv)
[mluvčí: 26] a takle to začne zpívat
[mluvčí: 26] to je trošku. blázen ne?
[mluvčí: 24] (se smíchem) učitelka
[mluvčí: 26] (se smíchem) to je pravda se rozčilovala že to. jakmile je ňákej seriál. nebo něco tak učitelka je tam dycky za blázna
[mluvčí: 26] jako.
[mluvčí: 24] hmm.
[mluvčí: 26] za za největšího blázna
[mluvčí: 24] no. voni sou
[mluvčí: 24] (smích) vš* vyhlášený viď
[mluvčí: 26] já se nedivim
[mluvčí: 26] (se smíchem) jako že to vobčas trochu to. že to že ne.. mně to taky připadá někdy fakt jako blázen dyž na tebe začnou mluvit všechny ty děti. a to.
[mluvčí: 24] viď
[mluvčí: 26] (se smíchem) ticho ticho chtělo by
[mluvčí: 24] my sme. byli na tý soutěži jedný a teď ke mně příde Vašek a řiká mi. tak co. chceš učit? já mu no nevim jako po tý praxi co sme
[mluvčí: 24] byli v Brně jako
[mluvčí: 26] jakej Vašek?
[mluvčí: 24] NP
[mluvčí: 24] to je chlap von dělal na
[mluvčí: 26] jo
[mluvčí: 24] já nevim. kolik mu je vona. jeho manželka kamarádí s NP voni sou tak na stejno. já řikám no nevim. ja mám kamarádku. vona musela vodejít ze školství já řikám já se jí ani nedivim jako.
[mluvčí: 24] dyž vidim ty parchanty co. co
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] ale ne kuli dětem ale kuli těm rodičům. takový dementi prej jaký tam chodili (smích)
[mluvčí: 26] no ale vono asi taky z některejma se domluvit.
[mluvčí: 26] na něčem.
[mluvčí: 24] no. no
[mluvčí: 26] jenom třeba víš co. tam u nás učitelka vybírala peníze do třídního fondu a ta prostě to nenosila ty peníze čili jak to budeš řešit dyž ti to jedno dítě nedonese prostě.
[mluvčí: 26] já nevim
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] prostě nedostane ty pomůcky a nikam nepojede.
[mluvčí: 24] to má mamka s tim cikánem ten to nedonese
[mluvčí: 26] to dělá i naše mamka no
[mluvčí: 26] no.
[mluvčí: 24] ten jí. nepřines jí dvě stovky na sešity tak ne* nepíše prostě pak bude mít pětky. ale dyž se jede do divadla tak stovku přines.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] ale dvě stovky na sešity nepřinese
[mluvčí: 26] hmm.
[mluvčí: 26] hmm.
[mluvčí: 24] řikám pane bože von přines stovku to zas bude votravovat eště i v divadle se s nim
[mluvčí: 26] hmm.. nezapomněli ste ho tam?
[mluvčí: 24] ne..
[mluvčí: 26] to jak sme byly s tetou. jak sem byla s tou vedlejší třídou s tou tetou NP tak byla eště ta Bára. ta asistentka. a my. s těma dětma. a já sem tam byla asi druhej den a s touhle. tuhle. třídu sem měla jako. jako poprvý jako že sem ty děti viděla poprvý. a jet s nima. jako. tramvají no to je zážitek teda. s těmahle dětma. teď tam přistoupila eště ňáká cizí pátá třída jo. takže já ty děti vůbec neznala. jako voni to měli jako dobrý voni to měli v merku že jo voni znali ty co. ty ty ty děti co sou jejich. ale. já sem říkala no tak to bych byla asi z toho hyn. a potom teta. na ty děti. příští zastávku vystupujem. a teď se spletla. a vona to ta příští zastávka nebyla tak potom ne já se spletla (se smíchem) tak tam zase zdržovala (smích) já vám řeknu.
[mluvčí: 26] to bylo hlídat aby něco. no.
[mluvčí: 24] kor eště tramvajema viď
[mluvčí: 26] a teď voni dou voni sou jak telátka boží jo. holátka boží. voni dou voni nekoukaj. vono tam šel jeden. vedle nich jede. voni by tam snad spadly. to fakt musíš úplně.
[mluvčí: 24] hmm.
[mluvčí: 26] to. já sem
[mluvčí: 26] voni nekoukaj.
[mluvčí: 26] voni se strkaj viď. (se smíchem) tam auta jezděj jako blázen. já sem byla úplně vytřeštěná. já sem furt počítala. řikala teta. řikala. základ. furt počítat. furt počítat. kolik jich je. já sem počítala. a vona byla jako v pohodě. jako že. na to je zvyklá viď. taky už má takovejch let praxe ale já sem z toho byla eště
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: 26] to já sem taky jako že jede*. jeden. den že pudem na procházku prtože voni pořád. seděly tak sem řikala ve školce byly zvyklí každej den chodit na procházku tak taky s nima pudem na jednu procházku. tak sme šli. teď všem ve třídě. všechno si tady nechte. eee vemte si na sebe svetr. nic jinýho. pudem do šatny tam se voblíknete pudem ven. rozuměli všichni? rozuměli. teď je tam seřadim. pro jistotu projdu třídu prtože každý vodpoledne tam dva tři svetry zůstaly. tak tam samozřejmě zůstaly tak sem tam zjistila komu chybí a navlíkla sem to na ně a šli sme do šatny. tam všechny musíš. zapínat. dávat jim. čepice všechno voni to neumí. zavazovat boty jako
[mluvčí: 26] pozor
[mluvčí: 26] ale by měli
[mluvčí: 26] dyť vim. jak sme šli do školy přece sme tohle uměli. všechno
[mluvčí: 26] ale prostě voni si
[mluvčí: 26] no mě se třeba nikdy
[mluvčí: 26] to si nepamatuju že by někdo zavazoval
[mluvčí: 24] to si taky měla učitelka jako
[mluvčí: 26] paní učitelko uzel. nebo. vo těláku každý sko* asi štyřem dětem sme museli zapínat takle kalhoty pže voni to neuměly na zip. a jak jim to ňák nešlo že ho měly prostě ňákej trošku rozbitej musela* s jako víckrát tak voni to neuměly. takže. takle. zase. seřadit spočítat. všichni máte všechno? ste přezutý? všichni ste přezutý? všichni máte bundy? svetry čepice?.
[mluvčí: 26] mně se chce čůrat
[mluvčí: 26] jo. vyjdem ven.
[mluvčí: 26] dem. takle k papírnictví vedle školy. a teď Gábinka. paní učitelko. ale já mám bačkůrky. máme jít v bačkůrkách?
[mluvčí: 26] co bys jí na to řekla
[mluvčí: 26] no (smích)
[mluvčí: 26] dybych to neříkala jako. desetkrát. tak by to. Gábi ale ven se asi v bačkůrkách nechodí.
[mluvčí: 26] no
[mluvčí: 26] ale já sem jim. desetkrát řekla. máte. přezutý boty? zujte si bačkory vemte si boty.
[mluvčí: 26] a vona.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] hmm.
[mluvčí: 26] takže zase všichni tam musej stát
[mluvčí: 26] čekat viď
[mluvčí: 26] teď naštěstí
[mluvčí: 26] tam byla mamka tak tam s nima počká. ale kdyby ne tak zase se všema dětma
[mluvčí: 26] se vrátit no
[mluvčí: 26] musí jít dovnitř
[mluvčí: 26] pže tam nemůžeš nechat viď. to je fakt jak u blbejch no.
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] no
[mluvčí: 26] a to bylo pořád něco. ježiši
[mluvčí: 26] hele my sme měli třeba fakt na prvním stupni takovou jako vona byla stará ta učitelka a děsně jako že řvala třeba nebo jako že se náma vůbec necrcala jo já si. jako neuvědomuju že by nám jako zapínala bundičku nebo. nebo ty. zavazovala boty
[mluvčí: 26] hmm. tyhle přídou chcou to. já než abych čekala dvě hodiny.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] se jim ty rodiče nevěnujou (smích) neučej je samostatnosti
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] a voni sou tak pomalý ty děcka
[mluvčí: 26] sou no.
[mluvčí: 26] bože můj
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] nebo taky dyž třeba vysv* blbý vys* to. ňáký cvičení jim vysvětluješ třeba jo. voni se tě potom zeptaj. a máme to vybarvit? dyž ty tam. čteš a řikáš co ty (se smíchem) co s tim máte třeba dělat a von se ti potom ptá jak to a máme to vybarvit? a co s tim máme dělat?
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] je fakt že čověk musí bejt trpělivej jako hodně no. na tyhle malý to to je.
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 24] a vem si
[mluvčí: 26] no a taky mi to to. dyž sem pak Markéty sem u ní seděla víš a vona to vůbec si nepřečetla ani to zadání jako


Situace: návštěva, Počet mluvčích: 3, Vztah: přátelskost
[mluvčí: 26] rodiče vopatřit.
[mluvčí: 26] mně bylo líto
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] že bych s nima ďála temperama a ty voni neměli. že měli jen vodovky..
[mluvčí: 26] no a co dostávaj děti. takle v první třídě
[mluvčí: 26] to dostanou ty. učebnice..
[mluvčí: 26] slabikář. skicáky.
[mluvčí: 26] to všechno musíme
[mluvčí: 26] i pastelky. voskovky
[mluvčí: 26] dostávaj
[mluvčí: 26] vodovky.. (odfouknutí) štětce
[mluvčí: 26] já myslela že už to ne*.
[mluvčí: 26] že už to nedostávaj. ty děti. my sme dostávali. my sme dycky měli každej rok přichystaný
[mluvčí: 26] věci na lavici viď.
[mluvčí: 26] no. tady taky.
[mluvčí: 26] ten.
[mluvčí: 26] taji taky dostávaj.
[mluvčí: 26] ale asi jen v první
[mluvčí: 26] teda
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] hmm..
[mluvčí: 26] pořadače.
[mluvčí: 26] na písmenka.
[mluvčí: 26] ne. písmenka dostali. ne. tydle desky. to si musej kupovat. ale pořadače že každej ve třídě má pořadač a tam si budou dávat svý věci
[mluvčí: 26] hmm.
[mluvčí: 26] a ty učebnice.. a to je asi všechno. tak vono učebnice ty máš asi štyři. a pak teda ty písanky to máš hodně sešitů
[mluvčí: 26] třeba pět nebo kolik
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] a na matematiku taky. a slabikář. ten taky dostanou a už jim zůstane. ale ten eště nemaj. ten až budou mít to. po prvním čtení. nebo jak se menuje. Živou abecedu měli
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] no byla to legrace teda no. (imitace smíchu) teď sem fakt zvědavá jesi tam pudu eště v tom březnu. tak jaká to bude změna.
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] to bude viď. to dyž teďka je to na začátku
[mluvčí: 26] já si taky myslim
[mluvčí: 26] a sem zvědavá i na ty jednotlivý děti. jak se změněj. v tý škole. jesli je to ňák ovlivní. a tak
[mluvčí: 26] tak vono víš co?. vono to je. dyť to byl tejden. co byli ve škole dyž *s tam přišla. viď. dyť to je. co to je. to ani nevědí..
[mluvčí: 26] ani kde je záchod
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] já nechápu právě dycky prove* ne. dycky nás provedla paní učitelka po škole. v první třídě
[mluvčí: 24] tak to já si nepamatuju
[mluvčí: 24] já si pamatuju
[mluvčí: 26] já vubec nevim proč. já si to pamatuju
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] já si pamatuju že sme se byli podívat ve škole eště dyž sme chodili jako do školky.. si pamatuju
[mluvčí: 24] ve školce moc nechodila
[mluvčí: 26] s těma. školkovskejma učitelkama že nás tam jako šly.
[mluvčí: 26] a byli sme na vobou školách
[mluvčí: 26] to vůbec teda fakt nepamatuju. nás nikdy nikdo nevzal. my sme tam byli na ve*. na vsi
[mluvčí: 26] to já jela prvně. to bylo strašný vzrůšo. prče sme šli do tý školy kde pracuje moje mamka a já sem všem mohla vysvětlit že tam pracuje moje mamka. a pak sme jí tam třeba potkali na chodbě. to už si teda nepamatuju. ale to muselo
[mluvčí: 26] zážiteček. viď
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] ale tady maj ty šatny pořád takový klece to je něco tak hnusnýho.
[mluvčí: 26] ale ten příští rok už maj bejt ty skříňky
[mluvčí: 24] jo?..
[mluvčí: 26] jenže to je taky furt. paní učitelko. pučila byste nám klíč? jako za učitelkama chodili. já sem si zapomněl klíč. jako univerzál. tak teď už jim to jako nepučujou. pže to bylo prej pořád. tam někdo votravoval a voni na to spolíhaly prej ty děti jako že ta*.
[mluvčí: 26] dyž to
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] zapomenou tak to. a. pak sou prostě v botách no nebo. nebo ve cvičkách. ten jeden. ten prostě ten den. a. a tak no..
[mluvčí: 26] my sme na gymplu měli každej svůj. úplně zámek nezávisle na sobě viď
[mluvčí: 24] hmm.
[mluvčí: 26] to nevim jesi by to šlo univerzálem.. tam prej dělaj jezírko.
[mluvčí: 24] kde?
[mluvčí: 26] na gymplu. pod vokny výtvarky. ale pěkný. ňák to tam. vybudovali. ňáký biologický
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] a viděla sem to na fotce a vypadá to strašně hezky. takový veliký docela. vobložený kamenama. a tak.
[mluvčí: 26] no ale stejnak piplačka. mi neřikej třeba
[mluvčí: 24] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] no. mně stačí ten náš. bahňák co máme na zahrádce. taky to mělo bejt před deseti lety jezírko.
[mluvčí: 26] (se smíchem) my máme zase třetim rokem už pergolu. je celá volezlá. (se smíchem) tak. jak máme ty. mmm to dřevěný. tu konstrukci. a. no to je hrozný
[mluvčí: 26] to my ani pergolu snad nikdy mít nebudem
[mluvčí: 26] to mě děsně štve. jo. náš táta uklízí ve sklepě. jo. takže všechen ten bordel. co byl ve sklepě. (se smíchem) natahá před barák. ne to zas kecám von. jako vodvezli to ale třeba. květináče. co byly prostě ve sklepě ňáký ty tak von to vynes ven aby se to roztřídilo a to. a je to tam třeba. půlku tam bylo. a vono je to netankuje
[mluvčí: 24] hmm..
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] to zas. ta moje. teta když uklízí tak všechno vodnese do popelnice co už jako se nepoužije. a ten můj strejda pak. chodí a všechno to z popelnic vynáší a nosí to nazpátek
[mluvčí: 24] to je jak náš taťka.
[mluvčí: 24] ten si to zas davá do garáže
[mluvčí: 26] no.
[mluvčí: 24] to je skladiště.
[mluvčí: 26] náš táta taky
[mluvčí: 24] my už tam nedáváme ani auto prže tam (se smíchem) není místo. na auto
[mluvčí: 26] náš táta taky. von. jako že mamka něco že už je to navyhození a von to probere. třeba tu igelitku jako ne že by to vzal z popelnic. toto jako eště není tak daleko. ale tu igelitku co má ty věci co jako na vyhození. jako různý jako já nevim. starý něco. tak von to eště jako probere
[mluvčí: 26] jesi mu nevyhazuje něco. co by
[mluvčí: 26] . no
[mluvčí: 24] upotřebil. viď. ještě
[mluvčí: 26] já si to dám do sklepa
[mluvčí: 26] ale. teď právě ta teta pracuje na sběrnym dvoru. tak vona říkala. tak já už sem změnila svojí taktiku. teď dyž chci něco vyhodit. dám to do igelitky. strčim to hned do auta aby si toho nevšim. a v práci to hned hodim (se smíchem) do kontejneru. (se smíchem) tam už to snad vybírat nepříde
[mluvčí: 26] no. to naše z toho nic nevyhodí.
[mluvčí: 26] to já dycky chodim. si mmm za ní koukat. a dycky si tam vybírám ňáký věci. teď takovej krásnej kočárek tak už ho. máme (smích)
[mluvčí: 26] jako. vyhozenej
[mluvčí: 26] někdo vyhodil. a takovej ten nízkej. starej. jak byly dřív takový ty
[mluvčí: 26] kočárky
[mluvčí: 26] s těma velkejma kolama?
[mluvčí: 26] hmm. no. no no
[mluvčí: 26] ty péráky. takový
[mluvčí: 26] a s takovym tim tim. a. já sem řikala. tak třeba na balkón někdy. tak jako nemůžeš mít kočár všude. jeden budeš mít. hezkej někam. jako ven. ale pak třeba ňákej starej kočár se hodí na zahradu. nebo takle kam to děcko dáš. tak už to sem si zabavila. takovou malou dřevěnou ži* takle eee židličku tak už jí máme taky. v garáži pod ponkem. a prostě tam se najde takový pěkný věci. sem tam dycky proberu. ta žencká co to tam vybírá. co se jí to tam hází. tak vona jak mě vidí. tak hned. slečno. slečno. poďte sem. podívejte na todle. a koukněte na tendle tendle krásný kousek. a všechno mi to začne ukazovat
[mluvčí: 26] ta to tam má dycky ulitý. a jen řiká. a městský policajti. ty vod toho maj klíče. v sobotu ráno sem přídou. a. půlka věcí zmizí. já sem zkusila. sem třeba dát takovou židli. která nebyla špatná. trošku rozvrzaná. zmizela. policajti to vzali
[mluvčí: 26] (se smíchem) eště kradou.
[mluvčí: 26] a teta dycky řikala jen si to vem. než abysme to někde. naházeli. na smeťák nebo pálili. aspoň se to eště užije.
[mluvčí: 26] to víš že jo
[mluvčí: 26] tak mně dyž se tam něco líbí. tak
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] naše babička má eee ze sběrnýho dvoru lednici. ale to je lednice ta vysoká. a. byla asi pět let stará dyž jí tam někdo vodvez. že jako lednice. nahoře a mrazák dole jak sou teď.
[mluvčí: 26] takový ty moderní
[mluvčí: 26] no
[mluvčí: 26] tak to tam normálně někdo vyhodil.
[mluvčí: 26] prče si třeba ďál zabudovanou spotřebiče a prostě
[mluvčí: 26] jo takle
[mluvčí: 26] vyhazujou lednici
[mluvčí: 24] voni tam dávaj i televize.
[mluvčí: 24] normálně dou
[mluvčí: 26] všechno
[mluvčí: 26] no
[mluvčí: 26] no.
[mluvčí: 24] a pěkný televize. viď
[mluvčí: 26] a. lednice nám doma bouchla
[mluvčí: 26] vy. vy tam taky chodíte
[mluvčí: 26] nám doma bouchla lednice. a Hanka říká. jo. teď tam máme dvě funkční. tak já vám teď jednu přivezu. prče mamka si chce taky dělat kuchyň
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] a lednice nám buchla v létě. a mamka řiká tak já si v létě koupim lednici. a za půl roku budu dělat kuchyň. a vona se mi
[mluvčí: 26] tam nevejde
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] nebo už je takovej problém že si to chtěla všechno koupit
[mluvčí: 26] nový
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] tak taky máme asi. ne vlasně vod Pavla. ale taky sme mohli mít jako ze sběrnýho dvoru
[mluvčí: 26] to my máme nahoře televizi. a tam. to zapneš. to jako musíš tim čudlíkem na televizi. a potom musíš koukat jedině na trojku. s jednim. furt stejnym jako na stejnym nástroji. zmáčkneš jakýkoliv. jinej. čudlík. tak se to vypne. (se smíchem) jakejkoliv uplně jinej no. takže. koukáme furt na trojku a máme to
[mluvčí: 26] trochu potichu
[mluvčí: 26] tak mám říc
[mluvčí: 26] tetě vona ti sežene
[mluvčí: 26] a my takle jak něco potřebujem babičce. prdnul sporák. tak sme řekli Hance a vona normálně sehnala. sporák. plynovej. s elektrickou troubou. a normálně šel jako všechno. a pak ještě ňákej. elektrickej celoelektrickej. ale tam ze štyř plotýnek jedna nešla. ale to babička taky říkala než abych si kupovala novej tak mi tenle bude stačit
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] ségře taky dyž se tenkrát zařizovali tak jí něco scháněla do bytu. to je pořád něco. (se smíchem) co potřebujem. a vona to tam dycky zadá těm lidem
[mluvčí: 26] ať něco najdou pěknýho
[mluvčí: 24] votevřít zastavárnu
[mluvčí: 26] fakt no
[mluvčí: 26] upotřebíš
[mluvčí: 26] no to by šlo
[mluvčí: 26] prče tam fakt někdy. třeba. ňáká pozůstalost nebo něco.
[mluvčí: 26] něco a lidi
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 26] to chtěj rychle vyklidit. teď ti tam vodvezou tak hezký věci
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] hmm. vidíš to.. za pár šupek. viď. (se smíchem) to prodat. nebo takle brigádničit. hele. takle si to to
[mluvčí: 26] to my sme teď začli.
[mluvčí: 26] strašně přes internet jak tam je ta. eee. na Aukru. že to je. že tam jako přihazuješ. dycky to je vod koruny. a ty tam můžeš jako přihodit a pak si to koupit. tak sme tam začli strašně nakupovat. všechno. taky. jako nic nepotřebujem. ale. tak. co kdyby že jo.
[mluvčí: 26] náhodou
[mluvčí: 26] to taky si řikám. proč to tam na sběrným dvoře prodam. židle viď. dyby za pajsku. tak hned to je dobrý. štyři židle za pajsku
[mluvčí: 26] to sou za dvě stovky viď. máš na cestu do Brna.
[mluvčí: 26] (smích a odmlčení) korunku ke korunce.
[mluvčí: 24] musí se šetřit vod sirky
[mluvčí: 26] (se smíchem) vod čeho?
[mluvčí: 24] vod sirky. řiká starej NP
[mluvčí: 26] (smích v pozadí) vod sirky jo. hele co Bohuněk?
[mluvčí: 24] no. prosim tě. včera sem mu musela desetkrát řikat nazdar. von furt chce abych mu tykala. včera mně nalejval tři kartáče mi dal. rumu
[mluvčí: 26] řikaj
[mluvčí: 24] no. to
[mluvčí: 24] (se smíchem) a von. no tak na to tykání. já řikám ne až. až na svatbě. no. to si vychcípnu než ty se vdáš. já řikám. a co byste si vychcípal. to už taji nebudu a. tak. tak aspoň nazdar mi řekni. já řikám pane bože. eště mu řikat nazdar. tak desektrát než sem to m*. mohla vypít. tak sem musela říct nazdar
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: 24] a von. tak to byla první hodina. druhá hodina bude Pepíku. tak to bude (se smíchem) příště
[mluvčí: 26] (se smíchem) to než. tak bude alkoholik. jak. tenkrát volal. (se smíchem) jéžiš já sem se musela tak smát
[mluvčí: 24] a to kolikrát mně teďka volali. eště dyž má toho služebníka co neplatí viď
[mluvčí: 24] tak mně volal.
[mluvčí: 26] služebníka
[mluvčí: 24] a ty kecy. a von jak je. jak se to. viď. jak se. připije. tak von dycky dokáže vo jedný ml*. věci mluvit hodinu. a furt dokolečka to řiká. prče zas jak neví kde skončil tak zas začne
[mluvčí: 26] začne znova
[mluvčí: 24] vod začátku
[mluvčí: 26] jak děda Eda viď
[mluvčí: 24] (se smíchem) no
[mluvčí: 26] .
[mluvčí: 24] má tu lopatu.
[mluvčí: Zvuk] (více mluvčích)
[mluvčí: 26] větr
[mluvčí: 24] (se smíchem) větr
[mluvčí: 26] (se smíchem).
[mluvčí: 24] mladá.
[mluvčí: 26] von hroznej. takovýho dědka mít doma
[mluvčí: 26] teda
[mluvčí: 24] no
[mluvčí: 26] ty jo. co. já věřim tomu že ty baby prohání i teď. někde v tý hospodě. fakt. normálně. furt. děda Eda. já si vod tebe vemu sušenku
[mluvčí: 26] dyť to je tady kuli tomu
[mluvčí: 26] no.. dobře *s to napekla
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 24] v kolik zejtra pudem?. ty eště aby sis stihla pro tu knížku. viď.. za půl hodiny. to je ve škole?..
[mluvčí: 26] hmm. já tak v devět pudu s Ilčou do tý knihovny abysem tak v devět patnáct. začínáme ve štyrycet pět. tak to je tak akorát ta půlhoďka.. tak esi chcete s náma. nebo esi si tam chcete sjet
[mluvčí: 26] hmm. pudem pěšky. klidně.
[mluvčí: 24] dyž nebude pršet
[mluvčí: 26] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 26] to je z kopečka. to je hned
[mluvčí: 26] já dešník nemám no ale
[mluvčí: 24] já taky ne


Situace: hovor při jídle doma, Počet mluvčích: 5, Vztah: přátelskost
[mluvčí: 25] počítači. tak to stěží můžeš jít reklamovat.. to prostě na to neni záruka
[mluvčí: 45] na software
[mluvčí: 25] prostě je to software
[mluvčí: 45] hmm
[mluvčí: 25] to neni hardwarová chyba že jo
[mluvčí: 29] ale já to nechápu jak na software m*. může nebejt
[mluvčí: 29] záruka
[mluvčí: 66] já to dám pryč
[mluvčí: 25] dobrý dobrý. dobrý. to stačí
[mluvčí: 66] (šeptá)
[mluvčí: 29] jo
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 45] jako NJ do do do našich. do do jako do mašin. my dyž kupujem řídicí systém a je tam je tam softwarová chyba
[mluvčí: 29] no
[mluvčí: 45] jo. takže voni taky nadávaj záruku. my dyž to zjistíme že to že to že to nechodí. tak voni poskytnou zdarma novou verzi kde to je vopravený
[mluvčí: 29] jo
[mluvčí: 45] třeba za dva měsíce
[mluvčí: 29] jo. jo. jo
[mluvčí: 45] ale
[mluvčí: 25] no to teďko už je i s tim NP to se musí všecko domluvit. tadyty blbý. blbý věci
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 25] já teda záruku taky poskytovat nehodlám (smích)
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 25] no. prostě jako
[mluvčí: 45] jako ni* ni* nikdy ti za to nedaj
[mluvčí: 45] žádný peníze
[mluvčí: 29] ne to jako musíš
[mluvčí: 25] jo. někdo ho sebral?
[mluvčí: 29] přec*. no ten pře* pře*. no na to
[mluvčí: 25] to je takle
[mluvčí: 29] tak
[mluvčí: 45] ale co se teda jednou stalo pokavaď to způsobilo jako ňákou hmotnou škodu
[mluvčí: 45] jo. tam kuli
[mluvčí: 29] jo
[mluvčí: 45] kuli chybě v softwaru na* na* naboural stroj Tomáši víš. jo. a ta šk*. ta škoda byla třeba já nevim
[mluvčí: 29] to musí bejt zaplý
[mluvčí: 25] hmm
[mluvčí: 45] třeba dva miliony. korun
[mluvčí: 45] ta škoda. byla způsobená jo
[mluvčí: 29] hmm hmm hmm
[mluvčí: 45] tak voni potom jako se*.. potom. eee za to dali ňáký díly
[mluvčí: 45] jako ž* že
[mluvčí: 29] jo
[mluvčí: 45] že ti nedali jako. peníze na
[mluvčí: 45] ruku
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 45] ale že dyž se vobjednávaly díly tak. tak ty díly byly jakoby grátis
[mluvčí: 29] jo. jo
[mluvčí: 45] víš
[mluvčí: 45] ale to dy* jako dy*. dy* dy* dyž to způsobí újmu. jo
[mluvčí: 45] jo. jinak ne
[mluvčí: 25] ale jinak. jinak prostě
[mluvčí: 45] no a to si do toho nahrál? teda ňákej novej novej
[mluvčí: 45] ten novej software?
[mluvčí: 25] no budu muset
[mluvčí: 45] přemastit to
[mluvčí: 25] no. budu budu muset něco jako
[mluvčí: 25] tak já já hlavně doufám že prostě. eee protože. já sem si to kupoval a ta češt*. to mělo. byla k tomu čeština štrnác dní stará? ani ne
[mluvčí: 45] hmm
[mluvčí: 25] jo
[mluvčí: 25] takže prostě mmm doufám v to že prostě těďko už plus mínus by mohlo bejt aspoň ňáká novější varianta. která prostě ten problém mít nebude že jo
[mluvčí: 45] no
[mluvčí: 25] že to prostě trošku dovodladěj no. (rána) sem si to koupil prostě vlasně v podstatě
[mluvčí: 25] dyž přišly přišly na sklad. tak.
[mluvčí: 29] už máme jít večeřet? jo
[mluvčí: 25] tak sem si to. tak sem si to koupil
[mluvčí: 66] pojďte se najíst
[mluvčí: Zvuk] (smrkání)
[mluvčí: 45] to přece musí bejt někde na internetu. dyť asi. to že to ne* nezbudilo tebe
[mluvčí: 45] to se třeba stalo i někomu jinýmu
[mluvčí: 25] no. to nejspíš jo
[mluvčí: 25] no ale řikam já sem teďka hlavně neměl jako vůbec čas se tim ňák zabejvat
[mluvčí: 29] no jo. Tomáš toho má teď moc
[mluvčí: 25] to bylo jednodušší si
[mluvčí: 25] to bylo jednodušší si pučit budíka
[mluvčí: 29] no
[mluvčí: 45] na péro viď. na klíček
[mluvčí: 29] (se smíchem) no
[mluvčí: 25] v podstatě ano no.. kde to má ty fotky? jo tajdle. dvacátýho pátýho desátý.
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 29] to sou z dneška
[mluvčí: 45] . to
[mluvčí: 45] ste vyfotili dneska
[mluvčí: 45] jo?
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 25] no jo ale tam bude halda halda blbostí (hovor v pozadí) tisíckrát a jednou listy a. a zase listy a.. a spadaný listy
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] nevohřejvá už.. já vůbec nevohřeju. tu polívku
[mluvčí: 45] proč to mami nevo*? tak to dej
[mluvčí: 66] prostě. vono to bude hned na tom
[mluvčí: 45] vyste našli houby dneska ňáký?
[mluvčí: 68] hmm
[mluvčí: 66] to je koloděj nejspíš. není to kovář
[mluvčí: 29] ale tamty světlý byly takový zvláštní. to neznám
[mluvčí: 66] no. to sou ková*. to bude koloděj tenhle
[mluvčí: 29] no ale takový ty světlý
[mluvčí: 45] mám
[mluvčí: 45] vodnýst někam ňáký ty jabka?
[mluvčí: 68] prosim?
[mluvčí: 45] mám vodnýst ňáký ty jabka
[mluvčí: 45] někam?
[mluvčí: 68] no no. no
[mluvčí: 45] dám je do sklepa
[mluvčí: 68] jako
[mluvčí: 66] ne. z auta na verandu
[mluvčí: 68] ne nene. na verandu. dyť my to zas budem
[mluvčí: 68] dávat do auta
[mluvčí: 45] dobře. tak já to
[mluvčí: 66] kde sou klíče vod feldy?
[mluvčí: 68] ležej na verandě. sou tam dva ty platonky co *s natrhal
[mluvčí: 45] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] tam v tý krabici tak špatně vohřívá když je to (hluk) co?
[mluvčí: 29] jo
[mluvčí: 66] neni ti vedro už?
[mluvčí: 29] je mi teplo. no
[mluvčí: 66] no tak to nech
[mluvčí: 29] a jo. k polívce si to sundám
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] potřebuješ ne* něco udělat? vezeš ňákou práci?
[mluvčí: 29] ne
[mluvčí: 66] něco?
[mluvčí: 29] ne. ne
[mluvčí: Zvuk] (hluk)
[mluvčí: 29] je. jak zavoněly houbičky
[mluvčí: 68] hmm
[mluvčí: 66] to zavoněla ta polívka.. hele. poď to vochutnat
[mluvčí: 29] to bude dobrý
[mluvčí: Zvuk] (hluk)
[mluvčí: 66] tak. zavolej Tomáše. a dejte si k tomu. rohlíky si k tomu
[mluvčí: 29] kulajda
[mluvčí: 25] jo jo
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 25] já todle nemam rád. dyž to začne fungovat takle
[mluvčí: 29] no jo
[mluvčí: 66] co ti nefunguje?
[mluvčí: 25] no právě že to funguje
[mluvčí: 66] jo
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] vydržej? dyž si to vemou sebou?. říkám
[mluvčí: 68] mmm
[mluvčí: 29] no já já to nemusim mít sebou
[mluvčí: 66] tak já vam dám vobě jídla
[mluvčí: 29] to se do polívky dávaj nebo?
[mluvčí: 66] já mám vobdělaný hovězí. dám vám je
[mluvčí: 66] dobrou chuť. vemte si
[mluvčí: 29] děkujem
[mluvčí: 25] dobrou chuť
[mluvčí: 66] hele. já vám je dám ňák vobdělat
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] tak co?
[mluvčí: 29] no
[mluvčí: 29] to je dobrý
[mluvčí: 66] jo?
[mluvčí: 66] jo?
[mluvčí: 29] taková třeba. trošku kyselejší mohla bejt
[mluvčí: 66] no tak chcete si jí vokyselit?
[mluvčí: 25] ne. já sem spokojenej
[mluvčí: 66] hele. todle přivez strejda Jenda
[mluvčí: 66] z Islandu zase
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 66] tak si pak zobněte. to je. sýr. ve voleji. a. já ti to potom dám. až to sníme. ne*. prostě můžem to sníst neska. a prej dyž se do toho nakrájí plísňovej sýr
[mluvčí: 66] a nechá se to. to Petra vymyslela
[mluvčí: 29] jo jo jo
[mluvčí: 66] eee jo. Honzova
[mluvčí: 29] no
[mluvčí: 66] eee
[mluvčí: 66] tak tejden. uležet. tak zase
[mluvčí: 29] balkán bych do toho dala
[mluvčí: 66] prostě to. no nebo
[mluvčí: 66] balkán. já nevim co Jéňa říkal
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] že prostě. to použili eště zase. na j* na
[mluvčí: 25] zlaté české ručičky
[mluvčí: 66] (smích) eště jednou. no tak vono víš co. vyhodit to ten nálev. no
[mluvčí: 29] (rámus) já sem taky jednou si takovej koupila a ten nálev sem skladovala. a. to koření z toho mazala sem si to snad na chleba nebo něco
[mluvčí: 29] takovýho
[mluvčí: 25] mmm (podiv)
[mluvčí: 66] prosim tě
[mluvčí: 29] nebo
[mluvčí: 66] no. tak vono jich neni moc
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] se těšim. jak budem lovit ryby. ale já budu přitom dělat
[mluvčí: 29] co budeš dělat?. jo kuličku budeš
[mluvčí: 66] dobrotu. (smích) kuličku vám musim rozdat
[mluvčí: 66] až budete chtít tak votevřem ten ananas. já bych ho měla udělat. že jo
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 29] jo to sou čerstvý houby letošní?
[mluvčí: 66] no
[mluvčí: 29] ste byli teďkon
[mluvčí: 66] no minule mmm
[mluvčí: 29] tady
[mluvčí: 66] kdy?
[mluvčí: 66] teď v tejdnu
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 66] kde sme to byli na těch houbách?
[mluvčí: 66] za norkárnou. za norkárnou
[mluvčí: 68] támle. eee za norkárnou
[mluvčí: 66] takový jako. taky tam byly. ty modráci a ňáký kozáčkové. pár václavek a
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 66] jako moc toho nebylo
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] a. my sme měli takovou ňákou plachtu na to přední sklo nebo ne?
[mluvčí: 68] hmm.. no no no. to vam dáme
[mluvčí: 66] von jim to stejně někdo ukradne. to se ňák (se smíchem) přivírá
[mluvčí: 66] přivírá do dveří
[mluvčí: 68] to se. eee
[mluvčí: 68] to se dá do dveří. a vevnitř se to jenom. eee jako to je to je na gumě a spojí se to háčkem
[mluvčí: 68] nad nad řidičem takhle
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 68] jenže. ten kdo. přestříhne po stranách ty štyry ty
[mluvčí: 29] a to je jako aby nezamrzlo nebo?
[mluvčí: 66] no
[mluvčí: 68] no. to chrání krásně
[mluvčí: 66] a nebo v létě proti
[mluvčí: 66] slunci taky když se to někdy
[mluvčí: 29] jo
[mluvčí: 68] ale jako v zimě proti sněhu je to výborný. to voděláš a máš to úplně čistý
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] ale von to někdo ukradne. jinak dyžtak ste dávali noviny. ne?
[mluvčí: 68] von to někdo ukradne.. jo. možná noviny no
[mluvčí: 25] a nebo kus kartonu. no
[mluvčí: 66] nebo no. no
[mluvčí: 25] všechny ty krabice vyhodili
[mluvčí: 25] kerý se mohly vyhodit. no
[mluvčí: 66] hmm
[mluvčí: 68] jo. jo taji sem dával kdysi
[mluvčí: 68] papundekl. tajdle na
[mluvčí: 66] no. no
[mluvčí: 68] i na zadní
[mluvčí: 66] když *s tady
[mluvčí: 68] i na přední
[mluvčí: 66] měl velký
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 68] na fabrický. že jo?
[mluvčí: 66] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] vono dyž to namrzne tak je to nepříjemný to škrábat. a todle sklo má dráty u toho forda. a to. můžeš zapnout a vono se to vyhřejvá a vopadá to
[mluvčí: 29] neviditelný dráty jo?
[mluvčí: 66] hmm
[mluvčí: 66] však taky je drahý to sklo. to stojí. kolik řikali. štrnác tisíc
[mluvčí: 68] no. s montáží štrnác tisíc
[mluvčí: 29] mmm (podiv)
[mluvčí: 66] to dělaj ty drátky. no. tak si z toho vyber ty. jenom ty brambory
[mluvčí: 29] ne dobrý
[mluvčí: 68] takže sme si ho pojistili
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 25] budeme muset konečně všecko vobjednat
[mluvčí: 66] takže kam jedou tim
[mluvčí: 29] no. do tý čé es ó bé se vypravíme
[mluvčí: 25] no
[mluvčí: 68] kolik to stojí?
[mluvčí: 66] voni furt píšou
[mluvčí: 66] šedesát procent že je ňáká sleva. sou re* pak mi to tam hoď. sou reklamy. na tu čé es ó bé taji v magazínu a to. když se uzavře. něco. tak že je na povinný ručení šedesát procent sleva
[mluvčí: 66] je to možný?
[mluvčí: 29] no tam dyž teďka dyž uzavřeme
[mluvčí: 29] na byt a na auto tak. to bude ňáký výhodnější
[mluvčí: 25] no jasně
[mluvčí: 66] voni tam dokonce píšou jak ti řikám. šedesát procent sleva
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 66] to se čověku
[mluvčí: 66] nechce ani věřit
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 29] to máš nový tam ty kalhoty?
[mluvčí: 66] ale to je možný
[mluvčí: 66] co?
[mluvčí: 29] neznám
[mluvčí: 66] rifle černý. to sem si koupila takový rifle. no. a jako.. no no nic moc. no.. vod NP
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] se těšim jak
[mluvčí: 29] cože?
[mluvčí: 66] že se těšim jak tu kuličku tam dostanem
[mluvčí: 29] (smích) já sem to říkala. viď?
[mluvčí: 25] (se smíchem) no já nečekal že to bude mít takovej úspěch
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] co vám mám dát?
[mluvčí: 29] nic
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] já se divim jakej to má úspěch todleto. fakt to nedalo moc práce
[mluvčí: 29] no. moc dobrý no.. tak v tom je kakao jo nebo
[mluvčí: 66] jo. měly tam bejt já nevim. štyři deka nebo něco. móc kakaa. to sem tolik nedala no..
[mluvčí: 29] no. výborný
[mluvčí: 29] děkujem
[mluvčí: 66] to sem ráda
[mluvčí: 66] to sem ráda
[mluvčí: 29] milovník kulajdy spokojen?
[mluvčí: 66] zejtra bude vepřo knedlo zelo
[mluvčí: 29] jé!
[mluvčí: 66] ale eee mám udělat co? mmm bramborový knedlíky? nebo špalíky?.
[mluvčí: 29] knedlíky
[mluvčí: 66] bramborový knedlíky. jo?
[mluvčí: 29] hmm.. že jo?
[mluvčí: 66] dobře
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] a v pondělí bude asi co dům dal
[mluvčí: 29] no jasně
[mluvčí: 66] a nebo rajskou. já tady mám uvařený hovězí maso. takže
[mluvčí: 29] no
[mluvčí: 66] tak. v pondělí bude akce
[mluvčí: 29] a kam. kde se to zařizuje?
[mluvčí: 66] na ouřadě. ve městě
[mluvčí: 29] jo
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 29] a nevadí
[mluvčí: 29] že nemám sebou řidičák?
[mluvčí: 66] ne
[mluvčí: 25] můžeš mít auto a nemusíš mít řidičák.
[mluvčí: 25] to ti jako nikdo
[mluvčí: 29] ne. jo
[mluvčí: 25] nemůže zakazovat
[mluvčí: 66] jasně. můžeš mít
[mluvčí: 66] třeba pět aut
[mluvčí: 29] a mít k nim
[mluvčí: 29] řidiče osobního
[mluvčí: 66] to snad máš
[mluvčí: 25] no to ty máš ne. tak
[mluvčí: 29] (smích)
[mluvčí: 25] takže budu mít zařídíno
[mluvčí: 66] to je takový. no
[mluvčí: 25] děkuju
[mluvčí: 66] vochutnejte to. nebo jesi si nechcete kazit chuť
[mluvčí: 25] teď pudu. já teď
[mluvčí: 25] pudu pracovat
[mluvčí: 29] teď ne
[mluvčí: 66] tak až pozdějc
[mluvčí: 29] jo
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 66] no ale tak ty seš přece taky rád že to
[mluvčí: 29] budeš mít.
[mluvčí: 25] no jo
[mluvčí: 29] v čem jezdit do Berouna
[mluvčí: 66] do Berouna
[mluvčí: 25] hmm
[mluvčí: 66] hmm
[mluvčí: 29] má tam katastr
[mluvčí: 25] no a potřebuju si diplom vyzvednout abych si moh ten živnosťák
[mluvčí: 29] jo
[mluvčí: 25] to bych chtěl ve štvrtek ráno
[mluvčí: 29] hmm
[mluvčí: 25] ježiš já mám ve štvrt na osum výuku doprčic. no tak to je blbý. jak dlouho ti to trvalo než ti ho vyrobili?
[mluvčí: Zvuk] (hluk)
[mluvčí: 29] za tejden? za. druhej den?. za tejden?
[mluvčí: 29] jak to bylo?
[mluvčí: 25] to vona mi pani řekne asi
[mluvčí: 29] byla velice rychlá
[mluvčí: 66] a pak pudete někdy do Makra? no tak
[mluvčí: 29] druhej den. mysim si že za den. to uďála. no
[mluvčí: 25] pže tomu Michalovi to musim vyfakturovat
[mluvčí: 29] prže voni si zaříděj všechno. ten výpis z trestního rejstříku a všechny tydle věci. jediný co chtěli vidět bylo ten diplom. no
[mluvčí: 25] no jasně. no. já bych ho tam teda rád měl. když už ho mam
[mluvčí: 25] tak aby
[mluvčí: 29] no. no
[mluvčí: 29] voni mi taky říkali. voni vlastně mi to tam napsali. aniž bych jim ho ukázala. a měli k tomu připsáno jako že musim při předání ukázat diplom. a musela sem jim strasně slíbit. že nekecám a že ho fakt mám
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 29] jenže ty pudeš k jiný pani. tam je to podle abecedy ňák rozdělený
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)


Situace: návštěva, Počet mluvčích: 3, Vztah: přátelskost
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení televize)
[mluvčí: 25] babi a ty ses narodila v roce dvacet tři?. takže ti bylo kolik v roce třicet devět.. ti bylo. dvacet tři.
[mluvčí: 25] třicet tři ňákejch šestnáct
[mluvčí: 86] šestnáct. no
[mluvčí: 25] tak to *s byla mladičká eště dyž že jo. dyž končila první republika
[mluvčí: 86] hmm.. no ale.. my sme měli tenkrát naše školství.. bylo snad nejlepší v Evropě.. protože.. jako malý národ sme se učili.. vo všech národech že jo. třeba d* dějepis zeměpis a. kdežto ty větší národy. ty ani dneska ani tenkrát.. třeba Francouzi zrovna mně Vládík říkal.. dyž byli ve Francii a jeli přes Francii autem.. a naštěstí to eště s nima jel. Pavlík kterej měl ve škole francouzštinu. tak Vládík tam vůbec nemluvil prtože.. voni to nesnášej rozumíš voni sou Francouzi tak ať všichni. se snaží rozumíš?. taký velký národy i Amerika i všichni prostě se učí eee svý dějiny ale eště tak jako.. tak ty prezidenty a ňákou tu válku ale. ona ta Amerika je taky veliká takže možná někde v těch oblastech takovejch se učí to svý. ale my sme měli skvělý školství. a my sme m*. i jako. kantoři nás k tomu trošku vedli. a. já nevim my sme se my sme četli hodně v naší třídě jako. já nevim jesi na tom gymplu no teď ta ta televize to zkazila všechno (odmlčení a zvuk televize v pozadí) a počítače a.. (odmlčení) do divadla se chodilo hodně. no v Praze taky teďkon tam je tolik divadel že. by zkrachovaly kdyby tam (se smíchem) lidi nechodili že jo.
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 25] třeba Durych se četl?
[mluvčí: 86] ne.
[mluvčí: 25] to ne*
[mluvčí: 86] vo tom
[mluvčí: 86] nevim vůbec Durycha. jako znám to méno
[mluvčí: 86] ale
[mluvčí: 25] a to.
[mluvčí: 25] jako by z tý doby si to
[mluvčí: 25] nepamatuješ?
[mluvčí: 86] ne
[mluvčí: 86] to jako nevim že by to byl někdo.. známej takle (zvuk televize v pozadí) z těch mejch kamarádů čet
[mluvčí: 25] takovej.
[mluvčí: 86] byla to.
[mluvčí: 25] takovej Nezval a Seifert? to ste četli?
[mluvčí: 25] tady toto
[mluvčí: 86] to sme četli
[mluvčí: 86] zvlášť někdo kdo mě* já jako na básně sem moc nebyla. ale.. Seifert Nezval a Š* Š* eee ten
[mluvčí: 25] Šrámek
[mluvčí: 86] Šrámek. to sem četla
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 25] třeba Wolker?. to se četlo?
[mluvčí: 86] cože?
[mluvčí: 25] Wolker?
[mluvčí: 86] Wolker jo..
[mluvčí: 25] to se taky četlo?
[mluvčí: 86] Wolker jo. Wolker hodně.
[mluvčí: 86] protože to ten eee.. ten byl jako mladej víš tak zas mezi tou mládeží tak už. tim věkem a. víš já eště že mi to připemeneš já bych to už zapomněla (hudba) už sem se úplně zkazila už teď se (se smíchem) pamatuju. a eště si je málo pamatuju tydle.. Albert se čet kupříkladu
[mluvčí: 25] jo?
[mluvčí: 86] no
[mluvčí: 25] to bylo populární eště za první republiky
[mluvčí: 25] jakoby že se to
[mluvčí: 86] no
[mluvčí: 86] to bylo taková zvláštnost
[mluvčí: 25] no vidíš a to nám řekni co. z toho devatenáctýho století co jako přežívalo co se eště četlo jakoby. třeba ňákej Rais nebo tak?.. nebo Vrchlickýho?.. to se četlo
[mluvčí: 25] v tý době eště?
[mluvčí: 86] no to se četlo
[mluvčí: 86] to se četlo tak jako. možná ne masově že jo Čech. Svatopluk. eště dneska. no nevim jesi dneska zrovna ale pamatovala sem si dlouho.. (televize) jak to začínalo ta
[mluvčí: 25] velké širé rodné lány?
[mluvčí: 86] ne jak je
[mluvčí: 25] znám křišťálovou studánku?
[mluvčí: 25] nebo co je eště od. teda Svatopluk Čech
[mluvčí: 25] počkej to ne. to je Sládek
[mluvčí: 25] to není Čech to je Sládek
[mluvčí: 86] Ve stínu lípy
[mluvčí: 25] jo
[mluvčí: 86] no Sládek taky.. Sládek Heyduk
[mluvčí: 25] Heyduk se četl?
[mluvčí: 25] ten už je úplně dneska mrtvej Heyduk
[mluvčí: 86] Heyduk se čet to byl takovej
[mluvčí: 25] to už nikdo nezná
[mluvčí: 86] no vono to je taký
[mluvčí: 86] trošku naivní dneska víš už ale. byly to. byla to krásná čeština a byly to. pěkný rýmy jako jo takový. ušlechtilý a ne takový.. jednoduchý jako se teď třeba. víš všude. ve všech písničkách a všude máš taký hrozný. rýmy ale.. eště co bych si tak zpomněla
[mluvčí: 25] třeba Zeyer? t* to. to bylo? to ste četli? Zeyera?
[mluvčí: 86] no Mrštíky spíš Zeyera. Zeyer byl takovej taky takový tajuplný věci měl a to. to nevim. ale Mrštíka jo. Mrštíků voba teda
[mluvčí: 25] jo četli ste Pohádku máje?
[mluvčí: 86] hmm (odmlčení) nezapomeň to bylo zfilmovaný.. eště dneska je to krásnej film. takovej teda
[mluvčí: 86] vopravdu romantickej
[mluvčí: 25] znáš to? to naše mamka to miluje
[mluvčí: 25] tady toto
[mluvčí: 25] já sem to
[mluvčí: 25] neviděla nikdy
[mluvčí: 86] takže tím zase. víš jak je film ňákej tak se to hnedka rozšíří že jo. ale tu. já sem to četla jako určitý věci. já tady mám někde já sem to nevyhodila eště. mám takovej sešit tlustej a tam sem si psala. v určitejch letech. co sem četla. a když sem se na to. po letech dívala. tak sem zistila že sem četla takový pěkný věci. a už. sem si to připomněla jenom. z toho sešitu už sem si to nepamatovala. ale krásný věci no ale hele já ti řeknu co sem četla. ruskýho. to byla ta (odmlčení a televize) Podnjataja celina jak je to Rozrušená země.. anebo Tichej Don ten je
[mluvčí: 86] překrásnej.
[mluvčí: 25] to je Šolochov
[mluvčí: 86] ten Tichej Don.
[mluvčí: 25] Rozrušená země je taky Šolochov
[mluvčí: 86] to je to bylo tak krásný to sme četli hodně.. tak to byly takový jako modernější věci. ale ne zase tak kór moderní že jo. to sem četla eště něco sem četla
[mluvčí: 25] třeba Machara?. to s* to byl to se jako
[mluvčí: 25] četlo? v tý době? nebo?
[mluvčí: 86] Machara? no
[mluvčí: 86] Machar ten byl takovej jako.. jako ten legionářskej takovej. nevim no. já sem ho moc nečetla.
[mluvčí: 25] *bo Toman
[mluvčí: 86] Tomana jo.
[mluvčí: 25] jo? to se č*. a to jako že.
[mluvčí: 86] Toman taky no to sem taky měla
[mluvčí: 25] prostě tvoji spolužáci a tak prostě chodili s knihama a četli Tomana.
[mluvčí: 25] nebo nějaký takovýdle věci
[mluvčí: 86] no jesi chodili s (se smíchem) knihama to nevim ale
[mluvčí: 25] jako že ste se a bavili ste se o tom?
[mluvčí: 86] ale jo taky jo. no
[mluvčí: 25] jako že kdo to čet jako když ste š* někde v tramvaji jeli
[mluvčí: 86] taky to víš všichni. jako klucí třeba který. dělali ňákej sport. tak nečetli tolik ale četli. kdežto dneska nečtou vůbec!
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení)
[mluvčí: 25] třeba ve škole ste se učili co jako co vám vštěpovali že je básník a tak. co ste měli před sebou jakoby. co bylo v čítance?. a co se věčně rozebíralo. pamatuješ?
[mluvčí: 86] no já ti ani nevim. my sme. my sme měli. potom teda na tom gymplu že jo to už sme měli. spíš takový jako.. různý ty literární směry se probíraly a ta cizina taky. právě my sme se hodně učili. vo cizích národech protože říkam t* ten malej národ. to prostě jako. bere. jako že by to měl vědět kdežto ty velký ty neví nic.. (televize) dyž.. dyž přišly naše holky já nevim kdy to bylo to muselo bejt. hned po válce.. přišly do Ameriky. holky tady třeba po maturitě některý. tam je vítali tam je všude brali v v eee v úřadech. nebo kde prostě potřebovali takový. protože voni uměly anglicky tak dobře gramatiku.. a měly přehled vůbec vo vo eee vo Evropě že jo a. a voni eee si na tom zakládali ti Američani dyž jako z někym mohli třeba. vo tom mluvit. a potom. voni. ty Američanky. ty uměly americky že jo. ale gramatiku. taky t* to jako tady dyž dítě se učí česky a naučí se špatně neumí pravopis a to. a voni taky a ty naše holky ty tam byly hrozně žádaný. v takovejchdle. eee. zaměstnáních
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení televize)
[mluvčí: 25] no
[mluvčí: 86] já ti ani nevim
[mluvčí: 86] no my sme měli přece češtinu až. do maturity ale abych ti řekla co sem
[mluvčí: 25] víš mě by zajímalo co jako
[mluvčí: 86] ňáký básně no taky ale
[mluvčí: 25] co byl takovej ten kánon jako viš co se učilo. o čem se mluvilo byly v tý čítance třeba ten Vančura už tam byl tenkrát?
[mluvčí: 86] no.
[mluvčí: 25] tady ty moderní nebo Olbracht?
[mluvčí: 86] na gymplu eee
[mluvčí: 86] takle na tom eee na tom vyššim stupni. tam jo tam už byl. ale eee tam byly třeba úryvky. nebo povídka ňáká třeba vod těch autorů. ale třeba sme určitýho jako znali toho autora ale. nic jinýho sme třeba vod něj nečetli. nebo ně* každej něco jinýho. hele já sem měla spolužáky kerý strašně četli básně. a byli to (se smíchem) normální kluci nebyli to teda žádní a to sem zas já. já ty básně nějak já nevim. taky sem. nečetla. eee třeba takový autory kerý by se mně byli líbili jenže prtože to byla báseň tak já sem to třeba nečetla. ale.. eee no prostě každej holt měl. tenkrát vycházely takový za první republiky. všecky nejlepší vy* v* věci z celý Evropy i z Ameriky. z Kanady byli taky spisovatelé dobrý. a to všechno vycházelo. a v dost velkým nákladě protože. řikám n*. nebyla televize.. a ani to rádio tak nějak nebylo. v módě já bych řekla protože bylo. jako byli zvyklí lidi číst.. nebo Jirásek..
[mluvčí: 25] to se četlo viď?
[mluvčí: 86] celýho. no.
[mluvčí: 86] dala sem ho Vládíkovi mě*. měla sem skoro celýho. a von měl von má u toho krbu. tam má takový eee fochýře jo. v obýváku. a von je ten Jirásek máz* vázanej v kůži takovej béžovej vono je to tam hezký víš. já sem říkala prosim tě dej si to sem. já sem ho četla hrozně ráda. ale. nesmíš ho číst moc. za sebou musíš tam mezi tím něco. no teď už je to zase zastaralejší ale. von měl krásný věci ty husitský toho. Jana Jiskru že jo a takovýdlety. krásný věci (odmlčení) to byl velkej spisovatel a plodnej takovej ten toho napsal hodně
[mluvčí: 25] a třeba ty profesoři? nebo tak kdo vám vykládal tu literaturu. tak na ty moderní autory se dívali jak
[mluvčí: 25] jako tvrdili že jako že
[mluvčí: 86] ale jo taky
[mluvčí: 86] ne taky se vo tom mluvilo. ale
[mluvčí: 25] nebo někdo nad tím vohrnoval nos
[mluvčí: 86] to bylo. ne
[mluvčí: 25] že to je moc moderní a že nebo. jak to bylo?
[mluvčí: 86] my sme měli dobrý kantory.. jako nejenom naše třída ale vůbec v tom gymplu byli dobrý naštěstí. akorát tam byli většinou blbí matematici teda
[mluvčí: 25] a ty si chodila na Mikulášskym náměstí nebo kde si chodila na gympl
[mluvčí: 86] no.. to je složitý tak my sme chodili. na Klatovský. bylo gymnázium reálný.. a. dyž tam přiš* dyž přišli do Plzni Němci tak to zabrali. a my sme chodili na to Mikulášský náměstí to byla reálka. ta byla sedmiletá. tam chodil Horníček. si z toho dycky ďál legraci tak ten moh chodit. že v tej reálce bylo takový rýsování a p* počítá* von to přehání trochu ale. no to je jedno. bylo to prostě sedum let.. a.. teďko se to. teď se to zase přestěhovalo. to gymnázium. a je zase tam. na tý Klatovský ale jinde. na Palackýho náměstí. a. menuje se to eee gymnázium na Mikulášském. náměstí
[mluvčí: 25] jako dneska ale je to na Klatovský
[mluvčí: 86] a. je to teď. teď je to na Klatovský ale jako jinde ne tam v tom původním tam je. něco možná vysoká škola že to zabrala nevim ani co tam je. ale menuje se to pořád na Mikulášskym náměstí víš. takže to mám takovej pohnutej osud. no my sme. dyž nám zabrali tu školu tak my sme rok chodili. eee tam byl takle proti divadlu. bylo gymnázium klasický tam byla řečtina taky to bylo vyloženě. eee na medicínu anebo na takový ňáký ty. vědy složitý. a tak tam sme chodili rok taky vodpoledne. protože tam to bylo plný že. a pak nás přestěhovali na to Mikulášský náměstí ale. my sme tam chodili. já nevím už jak to bylo ti udělaný. nebo tu reálku zrušili. že sme pak chodili dopoledne normálně jo to jenom nějak ten přechod byl takovej. ale reálka nevim to už nevim ale tu možná zrušili protože. to bylo skoro zbytečný že jo tak jako. no a to tam eště byl dívčí gymnázium tam chodily jenom holky. v Plzni taky takže vlasně. děvčata. chodily do těch vostatních gymnázií málo nás bylo ve třídě klucí kluků bylo asi dvacet a nás bylo šest nebo osum. takže voni hodně chodily že jo do dívčího gymnázia. a hrozně nám záviděly že chodíme teda dohromady s klukama. protože voni si myslely. to byly někerý ty holky no některý ne ale někerý byly tak romantický. myslely si jak sou ty kluci galantní víš (kašel) a my sme jim říkaly to sou takoví blbci
[mluvčí: 25] (smích)
[mluvčí: 86] to viš tak spolužáci ne tak eee. to bylo (se smíchem) něci jinýho. a voni to nemohly pochopit.. to byly eště takový (se smíchem) romantický doby.. ale řeknu ti. dyž tak o tom mluvíme. že to oddělení těch. děvčat a kluků jako v obecnej škole tam by* to byli dva.. to byla škola dycky teda jedna škola ale bylo to rozdělený na tu chlapecké a dívčí. ale ty gymply no to už potom jako byly taky. že jo pozdějš ale. já mysim že se tim vlasně. leccos zkazilo víš. taková ta romantika kerá byla ta vzala za svý dyž sme začly chodit a klucí taky. že jo. hele dyž by byli chodili sami tak si mohli myslet třeba. dyby šel s ňákou holkou jak se mu řeklo no tak. víš tak jako. no takle (odkašlání) my sme pro ně byly taky. (odkašlání) něco tak všedního a já. možná že to (se smíchem) nebylo dobře že to udělali.. víš. tak jak to dopadlo ten Štěpánek prohrál jo?..
[mluvčí: 25] to nevim. naši na to včera koukali
[mluvčí: Zvuk] (odmlčení televize)
[mluvčí: 86] no. to je vostuda (kašel)
[mluvčí: 25] babi a třeba ména jako Mathesius. nebo Jakobson to ti něco řiká? to
[mluvčí: 86] Jakobson ne to. to.
[mluvčí: 25] no to *s byla asi mladinká když probíhaly tady ty debaty ještě
[mluvčí: 86] no to už. nevim to bylo. to bylo tak do toho osuma devětatřicátýho ty krásný roky víš. (kašel) ale to mně bylo. třináct čtrnáct. t* to sem se vo určitý věci ještě nezajímala ale.. no skončilo to. bylo to bohužel jenom dvacet let.. byly to hezký doby. jednak teda sme byli mladý ale za druhý. představ si tak kupříkladu. na Velikonoce sme museli mít něco novýho museli jo. to jako i malo* i takoví ty. nezámožný že jo tak měli třeba já nevim šálu no prostě něco. a. to sme chodili v klobouku já sem chodila před válkou v klobouku slaměnym taky sme měli takovej modrej slaměnej. a filcový klobouky. a. rukavici. rukavice všechny ženský i takovýho toho středního. eee. jako (odkašlání) stupně. nejenom ty dámy. to musely mít klobouk ňákej. a musely mít rukavice.. (kašel) i v létě
[mluvčí: 25] takže ty si jako holčička chodila v rukavicích?
[mluvčí: 86] no jako holčička ne ale vod ňákejch takovejch dvanácti třinácti to už sme chodily
[mluvčí: 25] (pousmání)
[mluvčí: 86] a bylo to hezký. vona ta móda byla. přizpůsobená tomu věku víš. no kalhoty vůbec to neexistovalo aby ženský nosily kalhoty vůbec ne. to nosila Marlen Dittrichová akorát. že jo. ta. a to bylo něco zvláštního ani herečky to moc nenosily. ale já sem potom. pak dyž mně bylo takovejch šestnáct sedumnáct. tak protože sem jezdila na kole taky. a já sem chtěla pánský kolo já sem nechtěla dámský no. tak mě babička protože maminka ši* mně šila že jo všechno do jistýho věku. tak sem měla i krátký kalhoty i dlouhý kalhoty a tak sem si je voblíbila.. a sou. žencký. taky starý jako já kerá neměla a není jich málo. že neměly na sobě nikdy dlouhý kalhoty nikdy v životě. až teďko já sem já dyž sem takle pak jezdila hodně tim autobusem taky. do práce a tak. tak eee mě vobčas tak něco napadlo tak sem jednou sledovala to už ale. eee to bylo v důchodu. tak sem si s* řikala. ježiš to nějak moc kalhot. jako ve městě chodily ženský tak sem koukala kdo nosí kalhoty. všechny starý ženský nebo. devadesát procent. v létě anebo takle ne v zimě to ne* neřikám ale. přes rok nosily kalhoty vono je to pohodlnější že jo. eee i na dyž čověk potřebuje třeba vystoupit z tramvaje nebo prostě cokoliv. nemusíš nosit punčochy nemusíš se starat vo punčochy. a. tak sem říkala. tady taky tady sem kolikrát viděla dyž šli do gymnázia že jo. tak všecky holky. kalhoty a to hlavně džíny teda. to už muselo bejt horko. aby šly v ňákejch minisukních. a. potom tak ten střední věk ty eště nosej sukně protože je to paráda taková jako třeba delší sukně a. ale ty starý ženský zase kalhoty.. protože říkam je to vopravdu pohodlný.. ale (odmlčení) jako zdá se mi že to rychle si eee zvykly víš že t* dlouho to že jo dlouho jako se mi zdálo že je to tak to mě nenapadlo to by. si byla všimla. až najednou sem zjistila že teda. no tak voni začly taky v létě ty ty lehký kalhoty taky že jo.. a vono zase. dřív dyž si šel v šatech. v létě. to neexistovalo bez punčoch. nikdy. v tom to ani nešlo tenkrát. víš to i mohlo bejt léto a mohlo bejt co*. cokoliv jedině. že třeba *s v ňákym velkym létu se nosily třeba ňáký šaty letní ale takový jako střízlivý ňáký ne ňáký moc a nosily se. střevíce třeba s takovym polovysokym podpadkem. a do toho bílý ponožky. vono to bylo. jako já my sme nám už se to pak nelíbilo nám to připadalo hrozný jo ty ponožky k těm. šatům ale to jo se někdy nosilo. ale jako dyž si chtěl bejt slušně voblečenej tak k šatům letním jedině punčochy. a to byly punčochy to byla problém prtože voni se hrozně trhaly to nebyl silon
[mluvčí: 25] jako kvůli tomu že ne* nebylo slušný jít s holejma nohama?
[mluvčí: 86] no.. nebo ňáký takový. boty s nízkym podpadkem uplně to jako nosili se že jo ale tak do práce nebo tak ale. no jo to byl pan Baťa. a ten měl boty laciný. já se pamatuju. že sem. už nevim jak ty boty vypadaly ale vidim tu výlohu eště tu starou. a byly tam boty za devatenáct korun a dvacet devět korun. a dyž stály třicet devět tak to už byly drahý boty. ono šecko taky platy byly malý že jo ale. dyž si na to zpomeneš to. to ne desetkrát ale to snad stokrát zdražilo.
[mluvčí: 25] a ty víš kolik byl plat třeba?
[mluvčí: 86] a to byly pěkný boty
[mluvčí: 25] víš kolik třeba byl plat? kolik se tak bralo?
[mluvčí: 86] no já sem eště t* já sem brala sedum osum set nějak ze začátku. ale tak před tím eee vono to bylo heleď já sem za války. byla zaměstnaná na ředitelství drah. a to sem brala. asi třináct set. ale. to byl tenkrát víš to se ta měna všelijak zhodnocovala a znehodnocovala a tak. a zrovna v tý době. dyž sem tam pak už sem brala víc ale. dyž sme tam přišli po maturitě tak sem brala těch třináct stovek. a to bylo tenkrát hodně. jako. ale. eee se ti to zdá teď že jo protože pak sem br* ti říkam pak sem brala. sem začla dělat. v roce. šedesát nevim padesát osum. a brala sem sedum set ze začátku. pak ty platy
[mluvčí: 86] tedy stoupaly
[mluvčí: 25] no a ml* mezitím byla r* reforma že jo
[mluvčí: 86] ale. no právě že mezitim. heleď tak zaprvé po válce. byla eee se něco dělalo s tou měnou že jo a potom. jak pan Zápotocký to je ti známo
[mluvčí: 86] že jo. jak řek eště jeden den řek
[mluvčí: 25] někdy v padesátym druhym nebo kdy
[mluvčí: 86] v neděli řek že nebude reforma. a v pondělí byla. to bylo. tenkrát se z ní velký to víš Škodovka byla veliká a jako taková. měla váhu že jo tam vyrazily. dělníky ze Škododvky eee do města. otevřeli si brány a utekli z fabriky a dělali demonstrace protože. já nevim kdo to už se dneska
[mluvčí: 86] nepamatuju. do několika do ňákýho eee
[mluvčí: 25] tam se nějak do do několika se
[mluvčí: 86] do ňáký výše těch. těch eee třeba stupně uspořeno. ti to dali (odmlčení) ti to vyměnili ňák jako trošku míň ale skoro v ceně. ale vostatní bylo jedna k eee. jedna k deseti. anebo potom eště míň nebo kdo měl. kdo měl jako velký ty úspory tak eště mu ty procenta víc vzali. to bylo hrozný teď měli lidi třeba. se chtěli vdávat že jo tak měli. eee našetřeno nebo na byt nebo prostě takovýdle velký věci. a rázem neměli nic. protože. eee ty ceny s tim neklesly tolik jo voni měli ňáký změny a udělali jakoby ale samozřejmě stát na tom musel vydělat že jo. proto se to dělalo. a to bylo vo* vošklivý. vopravdu. to víš dyž dělníci ze Škodovky tenkrát. že jo dyž byl Zápotocký v. prezidentem. tak eee na ty si tak moc netroufali to bylo. ten ty je drželi. ten eee režim ty dělníci. v továrně. to bylo vošklivý.. taky někoho zavřeli samozřejmě to. museli ale. přece jenom jako víš dyby je takovým třeba studenti nebo někdo tak eee to bylo horší.. no nebo já pamatuju dyž tam přišli Němci. tak to se lidi scházeli normálně u toho velkýho kostela. a takle. tam řečnili jako náš jeden kantor. ten tam. prostě taky jako. víš řečnil nebo tak lidi jako ne politici nebo lidi který chtěli něco vyjádřit. a taky. taky ho zavřeli a už sme ho nikdy neviděli. ale.. nebo sme měli zase kantora. eee nás neto neučil ale na na g* na tom. ústavu by učil. češtinu. Chod. víš dycky jako vystupoval jako. takovej. eee extra vlastenec a Cho* Chod že jo. a dyž přišli Němci tak. eee tak ne že nepřihlásil se k Němcům. ale vobrátil. učil uplně jinak za. takoví lidi taky byli.
[mluvčí: 25] babi a Plzeň byla v protektorátě?. nebo v říši?. to bylo tak těsně
[mluvčí: 25] v protektorátě ne
[mluvčí: 86] my sme byli v protektorátě.
[mluvčí: 86] v říši byly. eee ty. ty okrajový ty co sebrali ty Sudety vopravdu Sudety ale vod Plzně to bylo kousek
[mluvčí: 25] no. já právě si myslim. a ty třeba víš že si ch* chodila přes tu hranici?
[mluvčí: 86] ne my sme
[mluvčí: 86] nechodili..
[mluvčí: 25] vy ste byli celou dobu ste seděli
[mluvčí: 86] v Plzni za války
[mluvčí: 25] no ne
[mluvčí: 86] my sme nechodili. tam co my sme jako. tak naši jezdili na vesnici pro. ňáký jídlo že jo to se jezdilo. vlakem ale to bylo šecko jako eště. eee v republice. jako. v tom zbytku.. no ale bylo to blízko tam už ty Lidice to to není daleko tam už byly tam už byly hranice (odmlčení televize) no nebo když byl nálet na Plzeň tenkrát koncem války to bylo. to bylo. mmm v květnu byl konec války a. ten nálet tam byl. v dubnu nebo kdy. uplně na konci rozbili Škodovku. to udělali pochopitelně. viš vono se vo tom mluvilo vošklivě že ty Američani zabili jako tu. rozbili tu konkurenci páč to byla. to se. prodávalo do celýho světa třeba lokomotivy. ale.. ale. eee prostě tak to je. že jo
[mluvčí: 25] ne tak o* to je
[mluvčí: 86] je to prostě tak to to ne* jako. eee není to jak bych to řekla není to takový čestný. jo?. ale.
[mluvčí: 86] je to normální.
[mluvčí: 25] ale d*. ale
[mluvčí: 25] dělal by to každej no jasný
[mluvčí: 86] jo..
[mluvčí: 25] a oni hlavně to roztříleli kvůli tomu. že roztříleli celou Evropu a pak udělali Marshallův plán na kterým se napakovali.
[mluvčí: 25] to by u* udělal by to každej
[mluvčí: 86] no
[mluvčí: 25] kdyby měl v ruce tu možnost to udělat že jo
[mluvčí: 25] jinak to čestný samozřejmě není
[mluvčí: 86] ale. dybys to byl.
[mluvčí: 86] no to to je dneska to těžko vám vykládat.. eee dyž sem přišli Američani do Plzně tak. okamžitě začli rozdávat. první cigarety pochopitelně. páč cigarety tu nebyly. tady si lidí dělali. v ňákejch eee trhali z kytek. (se smíchem) co měli šecky doma třeba nebo. že on tabák nem* nemohli pěstovat proe nebyl. a usušili to a kouřili to. ale. tak první rozdávali při* dyž přijeli v neděli. na náměstí. na to velký náměstí tak tam byl to bylo plný lidí. a voni stály takle dokola ty tanky. vokolo toho kostela to je velký náměstí že jo a tam stály ty tanky. a. tak první zastavili. a vyhazovali cigarety. potom čokoládu. a prostě jako. tak. co mohli že jo nebo co co co měli hotovýho sebou. ale. potom dyž jako se tam usadili a byli tam tak vařili ráno kakao. celý štvrtě tam chodily šecky žencký s bandaskama pro kakao protože to nebylo. za války. a to dycky náš děda vyprávěl to sem ti to možná řikala. von bydlel na takovým předměstí.. tam byly takový menší domky. víš takový. a tam byla sokolovna. a tam si Američani prostě eee. udělali jako takovou nějakou tu vodloučenou voni. měli velký. měli třeba tu tu sokolovnu hlavní tu Plzeň jedna jo. a tady byli takový ňáký roztroušený víš tam jich bylo pár jen. a voni taky. voni přijeli někam. zastavili. vytáhli. vytáhli plátno. a pouštěli si poslední americký filmy že jo. nebo.. přišli. udělali si. udělali si lajny. a hráli baseball nebo takový různý že jo ty jejich. a ty lajny dělali z mouky. z prvotřídní hrubý mouky. tak eee. u nás to jako nebylo že jo nebo já sem s tím nepřišla do styku ale na tom Petříně. v tej sokolovně. tam šly v noci ženský. a to si tu mouku si tam sbíraly. z těch lajn jo. protože to byla báječná mouka voni neměli špatný věci. voni měli všechno ty vojáci americký.. všechno. voni kupříkladu. přijeli. a najednou u řeky že jo tam sou štyry řeky tak oni si u řeky udělali. jako bazén ale takovej ňákej gumovej že jo jenom jako na eee na ne* nekopali to. velikej tam si vohřáli vodu. a tam si chodili plavat. to eee. to jako. neměla žádná armáda v Evropě. natož teda Rusové chudáci ty na tom byli vopravdu špatně. ale ty Američani. ti vojáci měli všechno. víš. voni. původně přišli do Plzně ta první vlna. to byli ty který to dobejvali eště že jo který postupovali
[mluvčí: 86] jako v první linii..
[mluvčí: 25] no. a oni jak to ty Němci odešli sami
[mluvčí: 25] pře* utekli nebo tam byli ňáký boje nebo
[mluvčí: 86] no. voni voni. voni
[mluvčí: 86] vodešli z tý Plzně v* jako.. se sunuli na západ
[mluvčí: 25] prostě se sebrali sami vod sebe a utekli
[mluvčí: 86] no tak ono se tam někde snad prej taky střílelo ale to já nevim. to jako ne ne celý město že jo dycky někde. ale. někdo mi řikal kdo takle bydlel u kasáren. takže jednoho dne ráno se probudili já nevim kterej den to zrovna bylo že jo. před tim před před tim květnem. ale byly kasárna prázdný. neboli voni nějak vodtáhli. no tak ty důstojníci utekli dřív. no a pak ty nižší s těma vojákama ty vodešli na poslední chvíli. ale.
[mluvčí: 25] takže ty Američani tam přijeli už do prázdnýho města víceméně
[mluvčí: 25] jakoby jo
[mluvčí: 86] no víceméně.
[mluvčí: 86] no to sem ti chtěla říct a teďko jak tam byli vokolo toho náměstí tak my sme tam vokolo těch tanků že jo tam bylo navá* eee prn* plno lidí.. nával. a najednou něco vys* někdo vystřelil někde. my sme eee to jako v tom. prostě. my sme koukali rozumíš voni. se tam bavili s lidma to víš se že* zase s děvčatama se tam bavili no. no prostě mmm jarmark. a najednou voni se zastavili. votočili se takle votočili ty hlavně k tomu kostelu. pač tam z tý. nejvyšší. eee toho vochozu. on je vysokej že jo asi sto dva metrů. tak tam někdo vystřelil. ale to si neviděla.. to si neviděl. to bylo. jak voni u* byli zvyklí. eee pořád dávat pozor jo pač to byla ta první vlna ty bojovali eště. okamžitě se vobrátili řikali nám skovejte se za za. tanky. a. a nestříleli ale. na ten kostel. jenom to tam namířili. a a měli zprávy všelijaký že jo? tak. představ si. jako dověděli se že. vo nic nejde nebo že to neni. eee nebezpečný. tam byl. lékárník Němec kterej žil v Plzni jako tam bylo Němců dost. a von vylez na ten eee na ten kostel to ho nemrzelo ty schody. a ňákou puškou s* střílel jako.. prostě se mu hnulo v hlavě prtože věděl. eee to nemělo žádnej smysl že jo. kdyby jich bylo víc tak. by to jako se vo tom mohlo mluvit ale. sám člověk no prostě z ňákýho zoufalství ale. proč to nevim tedy.. kdyby byl vel* bejval byl zalezlej někde tak. tam možná moh zůstat tak by ho možná ani nebyli. eee vodvezli že jo. nebo vypověděli. a. nám nás jenom prostě šokovali to bylo. to byla vteřina rozumíš a voni okamžitě. reagovali protože říkam to byla ta první vlna a v těch bylo. mimo jiný hodně Poláků..
[mluvčí: 25] jako v tý americký armádě?.
[mluvčí: 86] to
[mluvčí: 25] v a*
[mluvčí: 25] v americkejch uniformách?
[mluvčí: 86] ty dávali. jo. ty dávali na ty přední linie víš voni přece jenom. eee jako.. si ty svý vojáky možná trochu šetřili myslim ty. takový ty vopravdu Američany no. kdežto.. ty černo* tam bylo v tej. v tej. eee sokolovně mmm Plzeň jedna to byla velká sokolovna velký. cvičiště. tam byli jenom černoši.. a ty šli taky jako v první linii no ale to šli jako Američani že jo ale Poláků tam bylo hrozně.. tam u nás právě v tý malý sokolovně. tak tam. tam byli Poláci jenom. no a hned se večer se vytáhly. eee ňáký muzikanti a už se hrálo už se tancovalo už. to bylo. to bylo hezký vosvobození teda..
[mluvčí: 25] a odsun pamatuješ?. v Plzni bylo plno Němců?
[mluvčí: 86] hodně
[mluvčí: 25] a j* jak to probíhalo?
[mluvčí: 86] no
[mluvčí: 25] v tý Plzni jako byl klid nebo?
[mluvčí: 86] já ti nevim. já mám takovej dojem že ty Němci.. kousek já sem jako osobně nikoho neznala přímo jako takle že bych si s někym stýkala. ze začátku jo to byli. to byli jako páni ale. mám takovej dojem že vod toho roku. vod začátku toho roku štyrycet pět nebo tak. tak ňák. prostě. byli slušní. a. ty ty civilisti jo ti vojá* ty vojáci nevim vůbec. ale tydlety civilisti většinou byli takoví jako. viděli že už se to nějak nahejbá. a tak se začli chovat jako docela. přátelsky a takle. ale já sem