Lokalita: České Budějovice, Situace: neformální hovor v zaměstnání, o přestávce ve škole, Počet mluvčích: 4, Pohlaví: jen ženy, Generace: 1, Vztah: přátelský
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Mariana] protože voni nešli dolu jo teda
[mluvčí: Radomíra] no Bohunka vůbec ne Natálka Martin a Ondřej se tam stavili Míša ty tam taky jakoby přišli
[mluvčí: Radomíra] ale byli tam já ti nevím pět minut tři minuty
[mluvčí: Beáta] 1 2
[mluvčí: Zlatuše] babička
[mluvčí: Radomíra] babi
[mluvčí: Radomíra] babička ta měla nakázáno vod Klárky že má přijít dolu tak ta tam teda seděla bratru čtvrt hodiny
[mluvčí: Beáta] čtvrt hodiny
[mluvčí: Radomíra] a pak odešla za nima nahoru
[mluvčí: Beáta] a voni tam byli bez ní nahoře
[mluvčí: Radomíra] voni jsou šílený voni jsou šílený jo to jsou NP to jsou NP
[mluvčí: Mariana] hmm evidentně evidentně tam se mělo ono tam se mělo dát zábradlí na ty schody nahoru skus vstup zakázán že jo
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] ale nezapomeň že v podkroví
[mluvčí: Zlatuše] 2 nahoru jako ze zvyku nebo
[mluvčí: Mariana] ne
[mluvčí: Radomíra] ne vono je to dole nebaví voni si nedělají násilí Bohunka tam nesměla to jako předpokládám že jí tam Ondřej nepustil že jo
[mluvčí: Radomíra] protože tam šla Natálka a Martin tak aby byli daleko od sebe jo von má Ondřej má dva vrhy
[mluvčí: Radomíra] protože tahleta současná ta je v podstatě s* jakoby ho rozvedla
[mluvčí: Beáta] má dvě rodiny jo
[mluvčí: Zlatuše] teď tomu 1 nerozumím kdo je to
[mluvčí: Mariana] no ta současná žena se nemá ráda nebo ď* jí děti z minulého vztahu se s ní neto takže s*
[mluvčí: Radomíra] 2
[mluvčí: Radomíra] protože oni ví že rozvedla rodiče tahleta paní
[mluvčí: Zlatuše] hmm
[mluvčí: Radomíra] že jo to že má Ondřej že mají dalšího bratříčka to jako mají hodně na háku
[mluvčí: Beáta] no
[mluvčí: Radomíra] Bohunka dlouho nesměla do toho baráku jo a teď ještě to jsou ty NP jak jsem říkala tak mladej se rozhod
[mluvčí: Radomíra] vono to je vono to je hodně vono už to je takovejch vosm vosm let teď je plnoletej takže Martinovi sedm let
[mluvčí: Radomíra] no to je takovejch jedenáct dvanáct přesně mu mohlo bejt jo tak se rozhod že teda jako
[mluvčí: Radomíra] není blbej aby nějaký ženský nechal tatínka tak se rozhod že chce střídavou péči
[mluvčí: Radomíra] a protože je starší a mladší sestřičku s* *nadno zpracuje tak oni měli střídavou péči takže Ondřej čtrnáct dnů bydlí se svojí novou jakoby rodinou
[mluvčí: Radomíra] v Řitce u Prahy
[mluvčí: Zlatuše] kde je táta
[mluvčí: Radomíra] kde má jednu vy* jakoby ne vyženěnou von si Bohunku nikdy nevzal 2
[mluvčí: Zlatuše] má ho s ní tam
[mluvčí: Mariana] Ondřej je ten on ten on
[mluvčí: Radomíra] Ondřej je ten jako otec
[mluvčí: Zlatuše] otec no
[mluvčí: Radomíra] ten je se svým nejmen* nejmladším synem s tou jakoby novou rodinou v Řitce
[mluvčí: Radomíra] a druhých čtrnáct dnů je v tom původním baráku kde žili jako rodina tam on má Natálku a Martina
[mluvčí: Radomíra] a dalších čtrnáct dnů
[mluvčí: Mariana] bez tý nový ženy
[mluvčí: Radomíra] bez tý ta tam nesměla vůbec a
[mluvčí: Beáta] 1 bez tý starý ženy
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] a bez tý starý ženy protože stará žena ta žije na Smíchově ve svým bytě
[mluvčí: Radomíra] takže ty děti jsou buď čtrnáct dnů na Smíchově nebo čtrnáct dnů v Lipencích
[mluvčí: Radomíra] a dlouho teprve když Martina je tahala jako že je potáhne na půl roku do Irska tak povolili že občas smí Bohunka vkročit do Lipenců
[mluvčí: Zlatuše] a Bohunka je
[mluvčí: Radomíra] ta nová partnerka to je manželka třetího dítěte Ondřejovo třetí manželka nebo partnerka
[mluvčí: Mariana] ta nová žena
[mluvčí: Zlatuše] aha no
[mluvčí: Zlatuše] jo
[mluvčí: Zlatuše] třetí
[mluvčí: Radomíra] no ale s první naštěstí nestihli děti
[mluvčí: Mariana] třetí
[mluvčí: Zlatuše] jo aha
[mluvčí: Radomíra] to jsou NP jo
[mluvčí: Radomíra] a to bejval takovej mladej komunikativní úžasnej společenskej sympatickej kluk
[mluvčí: Zlatuše] no a ty soudy tak dají prostě na ty děti jako
[mluvčí: Radomíra] ano
[mluvčí: Zlatuše] jo
[mluvčí: Radomíra] no když se tak rozhodli obě dvě děti
[mluvčí: Radomíra] tak Natálka tam vůbec nebyla Martin si tam byl u soudu Natálku že tam vůbec jako neto
[mluvčí: Radomíra] ale Martin se rozhodl že chce střídavou péči
[mluvčí: Zlatuše] jak na to přišel
[mluvčí: Radomíra] (smích)
[mluvčí: Radomíra] já nevím ten je chytrej jak vopice viď taky
[mluvčí: Beáta] proč neřek rovnou že chce bejt jen že chce bejt jenom u mámy proč neřek
[mluvčí: Radomíra] a ne pro* proč proč by tý ženský von věnoval svýho otce
[mluvčí: Mariana] a von nechtěl bejt jenom u mámy
[mluvčí: Mariana] von nechtěl ustoupit von jim to chtěl znepříjemnit no
[mluvčí: Radomíra] to je NP to je NP jako ty si neumíš představit co NP uměj
[mluvčí: Mariana] (pousmání)
[mluvčí: Radomíra] a jak jsou chytrý voni právě voni geneticky
[mluvčí: Zlatuše] no což NP ale 1 Bohunce teda předpokládám že to vo* vochutil ne
[mluvčí: Beáta] takže von se ani nezlobil von se ani nezlobil na tátu von 3
[mluvčí: Mariana] no Bohunce to vochutil protože ta si myslela že bude mít Ondřeje pro sebe a místo toho čtrnáct dní v mněsíci ho nevidí viď jako
[mluvčí: Radomíra] no jako takhle na s* na otce se nebudeš zlobit protože s otcem jsi prožila strašně krásnou dobu svýho života
[mluvčí: Mariana] protože on musí bejt s dětma v Lipencích
[mluvčí: Zlatuše] a proč tam musí bejt
[mluvčí: Mariana] no protože mají střídavou péči vždyť von musí bejt u dětí když mají střídavou péči
[mluvčí: Radomíra] oni nejsou plnoletý nebyli plnoletý že jo takže střídavá péče znamená že týden nebo čtrnáct dnů většinou to je pak po čtrnácti dnech
[mluvčí: Beáta] a nemůže si
[mluvčí: Zlatuše] jo oni se nestěhovaly děti jo už tomu rozumím
[mluvčí: Mariana] ne
[mluvčí: Mariana] on musí jezdit za dětma do toho bývalého bydliště
[mluvčí: Radomíra] takže děti se stěhujou ze Smíchova do Lipenců a otec se stěhuje z Lipenců do Řitky
[mluvčí: Zlatuše] jo už jsem se
[mluvčí: Zlatuše] z Řitky
[mluvčí: Radomíra] takže otec jezdí takhle a děti jezděj takhle a tadyhle se vždycky jednou za čtrnáct dnů na čtrnáct dnů sejdou
[mluvčí: Zlatuše] do Lipenců
[mluvčí: Zlatuše] a voni je 1
[mluvčí: Zlatuše] jo už tomu rozumím to je síla já myslela že děti jedou k Bohunce a k Ondřejovi
[mluvčí: Zlatuše] (nadechnutí)
[mluvčí: Radomíra] až
[mluvčí: Mariana] ne ne ne
[mluvčí: Radomíra] jako Bohunka do baráku nesmí a voni teda jak jako voni voni i na tý svatbě jsme tadyhle takhle bylo velký jakoby účko
[mluvčí: Radomíra] tady seděla Bohunka a tady seděly děti
[mluvčí: Radomíra] takže teda dobře děti jsme posadili k dětem Klárka vymyslela že bude jako že budou ty mladý všichni pohromadě
[mluvčí: Radomíra] a Bohunka ještě jsme to po Martině vzkazovali že nebudou muset bejt s Bohunkou
[mluvčí: Radomíra] protože Klárka k ní chodí k zubaři jo to je ta původní maminka jako manželka a druhá manželka
[mluvčí: Radomíra] ona je zubařka tak Klárka u ní byla tak protože Martin se rozhodl když byl plnoletej tak se rozhodl že vlastně na nic nepotřebuje mobila
[mluvčí: Radomíra] že mu* nikomu nic nepotřebuje takže se nedá sehnat von nemá mobila
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Radomíra] umíš umíš si představit co dělají NP jo takhle to jsou ty drobný náznaky a pak s tím žij
[mluvčí: Zlatuše] no
[mluvčí: Mariana] s tímhletím
[mluvčí: Radomíra] s tímhle materiálem
[mluvčí: Radomíra] (smích)
[mluvčí: Mariana] no
[mluvčí: Zlatuše] ty kráso ještě zasedací pořádek vymyslet aby se 1
[mluvčí: Radomíra] no
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] takže vymysleli zasedací pořádek
[mluvčí: Mariana] no to musíš mít no tam s* vždyť tam je to vždycky ne z dvojích vrhů Zdeněk je taky druhej vrh ne tam
[mluvčí: Radomíra] musíš no
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] no tam se to vyřešilo líp protože Zdeněk povídá no sedmadvacátýho no to my budeme na Kvildě to my máme prázdniny
[mluvčí: Radomíra] no my teda my tam teda sjedem na Žumberk na Klárky svatbu tak přijeli to jsem říkala ne přijeli byli u nás pět minut
[mluvčí: Radomíra] pak si odešli v klidu nahoru protože jako co by tam byli s nějakejma blbejma lidma který vůbec jako neznají že jo
[mluvčí: Radomíra] co by si s nima povídali
[mluvčí: Mariana] vždyť vás znají všechny ne
[mluvčí: Radomíra] no co by si s nima povídali
[mluvčí: Zvuk] (hluk v pozadí)
[mluvčí: Mariana] no
[mluvčí: Radomíra] jo tak vodešli nahoru potom byli na tom obřadu Míša tam nebyla celou dobu
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Radomíra] protože měli s sebou psa takže čekala v předsálí se psem tak já jsem vždycky říkala Míša je fajn ona je taková
[mluvčí: Radomíra] blbounká ale je fajn jo tak teď už si myslím že je blbounká a vobčas ještě kráva ale to je v pohodě jo
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Mariana] (smích)
[mluvčí: Radomíra] jako jako vona má srdce na tý dlani jo
[mluvčí: Zlatuše] já se ti divím že 2 teplo 3 nadzvednout prdel
[mluvčí: Mariana] viď
[mluvčí: Radomíra] vona jo má to srdce na tý dlani ona je jako strašně hodná pro tu rodinu to jako jo jo ale prostě má drobné chybky
[mluvčí: Zvuk] (hluk v pozadí)
[mluvčí: Mariana] no jo nikdo nejsme dokonalý viď nikdo nejsme dokonalí
[mluvčí: Radomíra] takže s* takže byla se psem tak 1 navíc byla v předsálí se psem jo ne p* nebyla na obřadu
[mluvčí: Mariana] (smích)
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Radomíra] pak vyšli jsme ven samozřejmě lilo jako z konve prostě počasí nejhnusnější jaký si můžeš předst*
[mluvčí: Zlatuše] to bylo kdy v sobotu teda
[mluvčí: Radomíra] no tuhle sobotu viď
[mluvčí: Mariana] no
[mluvčí: Radomíra] (smích)
[mluvčí: Zlatuše] pardon
[mluvčí: Radomíra] jako tak ale potom nežli voni se stihli vyfotit my jsme na to měli půl hodiny tak přestalo pršet a začalo sněžit
[mluvčí: Zlatuše] (smích)
[mluvčí: Radomíra] takže my otrlí jsme si jsme zajásali a řekli jsme okujeme papučky ty teplý že jo aby nám nebylo zima a jdeme na prohlídku Žumberka
[mluvčí: Zvuk] (zvonění telefonu)
[mluvčí: Radomíra] takže my jsme byli na prohlídce oni šli a sedli si do auta tam byli všichni NP kromě Natálky
[mluvčí: Zlatuše] kde v autech
[mluvčí: Radomíra] no ty seděli v autech
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Mariana] no čauky
[mluvčí: Radomíra] ostat* ostatní protože voni tě nepustěj do 1
[mluvčí: Zlatuše] no a vaše polovina vždyť tě museli proklínat
[mluvčí: Mariana] no
[mluvčí: Mariana] no zkus no
[mluvčí: Zlatuše] vaší polovinu teda
[mluvčí: Radomíra] mně jako ja* mně to je úplně jedno jako pro mě bylo podstatný aby byla spokojená relativně největší část účastníků
[mluvčí: Radomíra] a jediný co jsme chtěli aby byla spokojená Klárka a Stando
[mluvčí: Radomíra] jo takže tím že Ondráš je ten takovej ten or* *ganizační a prostě 1
[mluvčí: Zlatuše] myslíš tvýho Ondráše teď
[mluvčí: Radomíra] no jo ten jako ten prostě jak je ten když a když má úkol a vezme ho za svý
[mluvčí: Zlatuše] hmm
[mluvčí: Radomíra] tak on všechno plní v podstatě na sto padesát procent on to co nesnáší nesnáší na mínus sto procent
[mluvčí: Zlatuše] hmm
[mluvčí: Zvuk] (hlasitý hovor v pozadí)
[mluvčí: Radomíra] jako ještě jo to si neumím představit jakej vodpor teda zřejmě v něm něco může vzbuzovat a když něco se rozhodne
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Radomíra] tak on je ten puntičkář on je jo on je puntičkář jinak než Klára ale je to ta panna to je ten detailista jo
[mluvčí: Zlatuše] hmm
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Zlatuše] hmm
[mluvčí: Radomíra] voni jsou voba zářijový a uvidíš jak to je jak jsou si svým způsobem strašně podobný a přitom jako to úplně jiný jo
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Mariana] no ty si měl tamten dnešní ne no
[mluvčí: Radomíra] takže ten když se rozhodne tak on skutečně se snaží do* na sto procent dodržet to co si s Klárkou domluvili
[mluvčí: Mariana] no
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Radomíra] protože jo setřička že jo se sice rvali jako koně naprosto se nesnášeli
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Zlatuše] no jo
[mluvčí: Mariana] myslím že by to mělo působit
[mluvčí: Beáta] to je jasný
[mluvčí: Radomíra] ale ve finále to vodezní že jo a zůstane to zůstanou ty dobrý
[mluvčí: Zvuk] (hlasitý hovor v pozadí)
[mluvčí: Mariana] není nic jednoduššího no jo no tak jo no tak měj se hmm měj se ahoj
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] no takže ten ten jakoby maká na tom aby byli všichni spokojený on se snažil zařídit co šlo jo dovopravdy
[mluvčí: Radomíra] no takže vlastně ta část těch lidí co byla co jsme řekli nahlašte kdo byste chtěli jít na prohlídku Žumberka
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Radomíra] organizovanou protože voni se budou fotit no tak jsme nahlásili a ty lidi vlastně šli na tu prohlídku ta paní povídá
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Zlatuše] jo
[mluvčí: Radomíra] no vona trvá padesát minut
[mluvčí: Radomíra] já jsem říkala no ne ale s panem kastelánem jsme domluvený že to jde i rychleji že to jde zkrátit
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Radomíra] a vona povídala to já neumím tady dole v těch třech kobkách se vypráví historie a nahoře se povídá vo těch malovanejch truhlách
[mluvčí: Radomíra] a já jsem říkala nahoře jsou papučky my jdeme na truhly a na* v papučkách tam bude teplejc
[mluvčí: Radomíra] (smích)
[mluvčí: Radomíra] takže všichni jsme vodtapkali nahoru za půl hoďky vona stihla prohlídku v podstatě to
[mluvčí: Radomíra] jako všechny bavilo když to tak vezmu protože venku bylo výrazně hnusnějc
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Zlatuše] to je asný
[mluvčí: Radomíra] za tu půlhodinu z toho deště to přešlo na sněžení takže byla i mnohem hezčí cesta zpátky jo protože už
[mluvčí: Zlatuše] a voni teda seděli půl hodiny v autech jo a nešli tam proč jako z jakýho důvodu
[mluvčí: Radomíra] no voni jsou
[mluvčí: Radomíra] protože se jim nechce 2 a protože je to nebaví protože nevím co
[mluvčí: Mariana] protože je to nebaví ne
[mluvčí: Mariana] to pak přestaneš řešit proč
[mluvčí: Radomíra] to to i to i Ondřej a Martin řekli že půjdou takže jsem jim koupila vstupenky
[mluvčí: Radomíra] a voni už nepřišli už jsme i jsme na ně čekali pět minut pak Ondráš je šel hledat a
[mluvčí: Radomíra] pak pak jsme řekli jdem nebudem tu na ně čekat jako tydýti
[mluvčí: Radomíra] tak nepřišli vůbec
[mluvčí: Zlatuše] 1 to jsou NP jo
[mluvčí: Radomíra] (smích)
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] to jsou NP přitom Bohunka což je ta poslední partnerka s tím malým chlapečkem a s tou svojí holčičkou jakoby z toho prvního vztahu
[mluvčí: Radomíra] ty v pohodě s náma chodili takže já jsem jako si povídala s Natálkou aby tam nebyla sama že jo na tý prohlídce
[mluvčí: Radomíra] a všichni vostatní jo prostě tam celkem v poklidu a to nás bylo hodně vono nás bylo asi patnáct nás nakonec šlo na tu prohlídku
[mluvčí: Radomíra] jo šestnáct šest* sedmnáct šestnáct šestnáct sedmnáct jako takže nás nebyla nula jo
[mluvčí: Zlatuše] hmm
[mluvčí: Zlatuše] jo
[mluvčí: Radomíra] z těch třiceti asi vosmi lidí jo no jenomže těch NP je jakoby hodně že jo
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Beáta] jasně
[mluvčí: Radomíra] babička rovnou řekla já už jsem tu byla hodněkrát a šla si sednout jo babička mami* matka že jo ten* tady toho vrhu
[mluvčí: Zlatuše] bože bože
[mluvčí: Zlatuše] a tak Bohunka v podstatě taky není z toho vrhu jo
[mluvčí: Radomíra] NP
[mluvčí: Radomíra] vopravdu není vždyť to říkám že jediná Natálka jediná Natálka že mně to je přece částečně
[mluvčí: Mariana] ne
[mluvčí: Zlatuše] (smích)
[mluvčí: Beáta] (smích)
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Zlatuše] a Natálka je kdo
[mluvčí: Radomíra] no to je ta dcera Ondřeje jo z toho prvního prv* první* no druhýho manželství prvního s dětma
[mluvčí: Beáta] prvního
[mluvčí: Zlatuše] jo
[mluvčí: Radomíra] tak ta jeho s tou právě jsem tam jo
[mluvčí: Radomíra] tak jsem se snažila Bohunku a Natálku jakoby zbytečně nekonfrontovat tak já jsem si povídala s Natálkou
[mluvčí: Zlatuše] Klárka se 1
[mluvčí: Radomíra] maminku jsem nechala Jitce NP že jo
[mluvčí: Zlatuše] vždyť už ty děti musej bejt teda větší ne to furt drží tu zášť tam na Bohunce
[mluvčí: Radomíra] no to se nezlepší
[mluvčí: Zlatuše] ten 1 fakt
[mluvčí: Radomíra] vždyť voni mají teď už pětiletýho bráchu
[mluvčí: Radomíra] ty si myslíš že Natálka třeba přijde k němu a vezme ho za ruku a něco ne
[mluvčí: Zlatuše] ty kráso
[mluvčí: Radomíra] ten je nezajímá ten je nezajímá to jako Mar* Martin zabojoval skutečně Martin zabojoval jako lev
[mluvčí: Mariana] ten jí zpracoval sestru aby to bojkotovala ta si asi i kdyby možná chtěla tak si to netroufla viď
[mluvčí: Radomíra] no
[mluvčí: Radomíra] to ze začátku vypadalo
[mluvčí: Radomíra] protože ta Karlička ta s* v podstatě za to nemůže že jo že maminka si její maminka si našla jinýho partnera
[mluvčí: Mariana] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] ty jsou patnáct a patnáct ty jsou stejně starý to ze začátku vypadalo že ty dvě se daj dohromady
[mluvčí: Zlatuše] jo
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Radomíra] to vypadalo nadějně protože ze začátku jezdila někam Karlička a Natálka o* m* Martin ne jo
[mluvčí: Radomíra] když někam jeli třeba Ondřej s Bohunkou pak se to úplně zlomilo a dneska j* dneska jí Bohunka pozdraví ahoj Natálko
[mluvčí: Mariana] no
[mluvčí: Radomíra] Natálka na ní takhle kouká a povídá ahoj
[mluvčí: Beáta] hmm
[mluvčí: Zlatuše] ty kráso
[mluvčí: Zlatuše] to je síla no
[mluvčí: Mariana] no je to takový divný ale viď člověk by si řekl že čas by ty hrany mohl obrousit trošku viď no
[mluvčí: Zlatuše] no
[mluvčí: Beáta] to možná není zdravý ani pro ty děti teda velký no pořá* pořád nenávidět
[mluvčí: Radomíra] zdravý nezdravý to ne
[mluvčí: Radomíra] já ti já ti nevím že jo já ti já ti nevím
[mluvčí: Beáta] třeba se o to nenávidí
[mluvčí: Mariana] já si myslím že oni jí nená* to že ne by jí nenáviděli oni jí ignorujou
[mluvčí: Radomíra] oni ji ignorujou ano oni ji naprosto ignorujou
[mluvčí: Mariana] no
[mluvčí: Mariana] oni jí prostě vůbec nevzali na vědomí no
[mluvčí: Radomíra] ano ano taky voni se tak rozhodli voni se tak rozhodli že jí k životu nepotřebujou nicméně mají pravdu
[mluvčí: Beáta] tak jako nic nedělá teda 1
[mluvčí: Mariana] no
[mluvčí: Radomíra] oni potřebujou svojí maminku a svýho tatínka
[mluvčí: Beáta] hmm
[mluvčí: Radomíra] no jo tak to to jsem ti musela první to jsem ti 1 první rodinku
[mluvčí: Zlatuše] ano ale no jasně to je pro ně to je dobře pro ně no jasně
[mluvčí: Zlatuše] a voni už neberou to že tatínek z toho má asi trošku teda
[mluvčí: Radomíra] no
[mluvčí: Radomíra] ale to je byla jeho volba von je von je dospělej von je plnoletej von se rozhod co chce
[mluvčí: Beáta] no a co by asi ty děti dělaly kdyby neměly peníze na to mít takhle ty tři stanoviště
[mluvčí: Zlatuše] no
[mluvčí: Beáta] kdyby měly dvě prostě byt a byt
[mluvčí: Zlatuše] no
[mluvčí: Radomíra] hele to by se NP zničili
[mluvčí: Beáta] no jo ani ne jednomu a druhýmu třeba ale byt a byt no nebo něco
[mluvčí: Radomíra] jenže to je dědeček to je NP ten je schopen zpřetrhat všechny vazby byť ho to v podstatě zabije
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Radomíra] to byl jejich otec
[mluvčí: Beáta] hmm
[mluvčí: Zlatuše] hmm
[mluvčí: Radomíra] a já jsem vždycky jako si říkala no že jo ale voni s babičkou se už jak spolu žili padesát let a více
[mluvčí: Radomíra] tak babička načáchla velmi pěkně
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Radomíra] jo 1
[mluvčí: Radomíra] (smích)
[mluvčí: Beáta] ještě pořád tvrdí to co udrží 2 dědeček
[mluvčí: Mariana] už taky
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] no ne takový takový ty hlášky no já už jsem na Žumberku byla tolikrát tak tam nejdu
[mluvčí: Beáta] a tak
[mluvčí: Radomíra] jako
[mluvčí: Beáta] no tak záleží na to na tom tom jak
[mluvčí: Zlatuše] tak tak přesně tak záleží na tom tom já jako se jí nedivím když tam byla několikrát se jí nechtělo dobře ale tak 1
[mluvčí: Beáta] tak
[mluvčí: Radomíra] a ten tón ano to je ten tón to je ten tón jo jak jí napadne že vždyť se jí vdává vnučka
[mluvčí: Beáta] to se dá pochopit
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Radomíra] no já voni přijedou k nám nahoru že jo přijede Ondřej a Zdeněk to já musím napíct ty rohlíčky aby měli co jíst
[mluvčí: Radomíra] to jsem měla co dělat abych jí neprokopla koleno a já jsem já zase tady žiju dlouho já už jsem trénovaná že jo
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Radomíra] jo tak jsem jí teda řekla co si myslím takovým tím svým hlasem kterej ještě jako drhne ale
[mluvčí: Zlatuše] no a ty máš doma co teda ten je taky NP
[mluvčí: Radomíra] no to je to je NP ale jak byl první
[mluvčí: Zlatuše] to je trošku
[mluvčí: Beáta] ještě to nevystříleli jak vidíš
[mluvčí: Radomíra] tak ten tak ten měl dětství takový že vlastně pochopil že některý věci se nedělaj
[mluvčí: Radomíra] (mlasknutí)
[mluvčí: Zlatuše] (pousmání)
[mluvčí: Beáta] hmm
[mluvčí: Radomíra] jo a protože měl pocit že já jsem se k němu vždycky chovala slušně tak vlastně tam ten vztah se vybudoval jakože
[mluvčí: Radomíra] že ho že ho jak říká jak říká Jitka NP já bych to neměla říkat nahlas jo ale to vždycky říká mně jo
[mluvčí: Radomíra] říká no anebo k těm 3 jak von vždycky působí takovým odměřeným dojmem jo takový jo přesně jakoby se třeba nebavil
[mluvčí: Mariana] no no no
[mluvčí: Radomíra] jo takovým tím dojmem a jak vona říká no ale to je jenom to je jenom jako na povrchu protože jinak třeba
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] Milan řekne já si myslím tohle Blanka řekne já si myslím tohle a je to něco úplně jinýho za půl roku
[mluvčí: Radomíra] si Milan myslí tohle a má pocit že si to myslí vod začátku
[mluvčí: Radomíra] (smích)
[mluvčí: Mariana] (smích)
[mluvčí: Beáta] (smích)
[mluvčí: Radomíra] a další no jako on dělá všechno pro to abych já byla šťastná abych já byla spokojená já vím že tam jsou šílený tlaky
[mluvčí: Radomíra] jo protože prostě ty povahy nemáme jednoduchý ani já ani von ale von tím jak na ně* z něho vždycky vyzařuje
[mluvčí: Radomíra] tak vždycky po tom souboji se jakoby to srovná
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Zlatuše] hmm
[mluvčí: Radomíra] (nadechnutí)
[mluvčí: Radomíra] jo
[mluvčí: Mariana] a no tak von hlavně s otcem taky měl docela asi konflikty že věděl že s ním viď
[mluvčí: Radomíra] my my my takže on ví ší* jakoby šíl* jakoby šílený jo
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Mariana] no
[mluvčí: Radomíra] jakoby šílený protože první první co to když jsem se sem nastěhovala tak povídal tatínek no něco jakože
[mluvčí: Radomíra] že se bud* že se ke mně budou chovat jako k vlastní dceři Milanovi a Milan povídá proboha jen to ne
[mluvčí: Radomíra] (citoslovce úleku)
[mluvčí: Zvuk] (smích více mluvčích najednou)
[mluvčí: Mariana] (smích)
[mluvčí: Radomíra] (smích)
[mluvčí: Radomíra] tak zhruba tak jo jsou ty vztahy
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Mariana] no dobrý a počkej tak jste prohlídli Žumberk a dostali jste se na hostinu pak
[mluvčí: Radomíra] no
[mluvčí: Radomíra] jo
[mluvčí: Radomíra] no a tam už
[mluvčí: Mariana] tam už měli všichni zasedací pořádek tam už to bylo dobrý ne
[mluvčí: Radomíra] hmm tam už to bylo v pohodě no hostina protože z toho mělo bejt v jednu ale měli jsme trošku zpoždění že jo
[mluvčí: Radomíra] taky se jelo pomalejc jak bylo blivno jo trvalo to dýl než jsme se tam dopráskali tak vlastně tam jsme měli místo v půl třetí
[mluvčí: Radomíra] tak jsme měli asi vod tří a já vám dám kontrolní dotaz v kolik si myslíte že NP odjeli
[mluvčí: Beáta] ve čtyři
[mluvčí: Mariana] ve čtyři
[mluvčí: Zlatuše] (smích)
[mluvčí: Radomíra] jste dobrý skoro po půl pátý no takže po půl pátý odjela Zdeněk Míša Betynka Dan musel i Tom z neznámého důvodu
[mluvčí: Beáta] no
[mluvčí: Zlatuše] no kecáš
[mluvčí: Radomíra] Martin Natálka Ondřej Bohunka Karlička a Míša
[mluvčí: Mariana] Bohunk*
[mluvčí: Mariana] a proč vodjížděl Ondřej ten taky měl něco na
[mluvčí: Radomíra] takže ten řek že tam bude až že tam bude i na raut
[mluvčí: Beáta] tenhle tam 1 1 ne
[mluvčí: Radomíra] nicméně Ondřej jako řek že půjde na Žumberk nešel tady jsme teda vobjednali raut nešel
[mluvčí: Radomíra] jo takže jedenáct lidí odjelo ve třičtvrtě na pět z tý jo
[mluvčí: Zlatuše] to byla v podstatě vy jste je donutli jít na svatbu na kterou jako oni mohli dřepět doma
[mluvčí: Radomíra] tak to povídala nějak Míša protože seděla my jsme Ondřeje posadili vedle Míši 1 jak Klárka se snažila to vymyslet že jo aby to to
[mluvčí: Radomíra] tak Míša něco povídala jakože
[mluvčí: Radomíra] (citoslovce)
[mluvčí: Radomíra] jakože vona tyhlety jako ty ho* ho* pohřby a svatby že jako nemusí tyhle společný jako ty vel* ty velký sešlosti lidí
[mluvčí: Radomíra] a pak to řekla ženská která se vdávala ve třiatřiceti v Krumlově na zámku v kapli
[mluvčí: Mariana] jo a měli a měli a měli dobře padesát lidí viď na svatbě
[mluvčí: Radomíra] a odsvěcený odsvěcený
[mluvčí: Radomíra] a samozřejmě že tam měli no ale zřejmě to byli jenom ty správný lidi nebo já nevím
[mluvčí: Mariana] no
[mluvčí: Radomíra] která pořádá křtiny svejch dětí na Vyšehradě tam v tý románský kapli
[mluvčí: Zlatuše] (pousmání)
[mluvčí: Zlatuše] hmm
[mluvčí: Radomíra] na který ale přijel Schwarzenberg jo a tydlety
[mluvčí: Zlatuše] ale ona nemá ráda tyhle
[mluvčí: Radomíra] ne vona to nemusí tyhlety sešlosti
[mluvčí: Mariana] to víš vy jste ten plebs vona by potřebovala asi ten
[mluvčí: Radomíra] ale ale ne já tak ale já to snadno já to snadno vydejchám mně to je jedno já znám NP
[mluvčí: Zlatuše] já taky právě tak jako přemítám jestli to je tím
[mluvčí: Mariana] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] neříkám bohužel teda jsem myslela vo Míše jsem si myslela vo malinko líp jo
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Mariana] že by t* mohla Zdenka trošku zpracovat viď jako no
[mluvčí: Radomíra] tak
[mluvčí: Radomíra] no 1 že ho zpracovala že tam jeli teda to nevím jako
[mluvčí: Mariana] aha to možná byl vrchol diplomacie viď
[mluvčí: Radomíra] nebo anebo možná anebo možná že se Zdeněk rozhodl že to je společensky neúnosné nejet
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Beáta] hmm
[mluvčí: Zlatuše] a Zdeněk je kdo
[mluvčí: Radomíra] no to je ten bejvalej guvernér ČNB víš
[mluvčí: Mariana] to je ten to je bratr Milanovo bratr
[mluvčí: Radomíra] to je Milanovo brácha
[mluvčí: Zlatuše] aha
[mluvčí: Radomíra] prostřední
[mluvčí: Mariana] Milan Zdenek Ondřej
[mluvčí: Zlatuše] jo to e brácha jo
[mluvčí: Radomíra] hmm hmm no tak takhle se povedli
[mluvčí: Mariana] to jsou tři bráchové
[mluvčí: Beáta] hmm
[mluvčí: Radomíra] a samozřejmě jak bydlíme v tom baráku tak Milan je ten nejhorší že jo protože toho maj toho měli furt na vočích tak
[mluvčí: Radomíra] ten jedinej se nerozved jedinej v podstatě funguje tak jak má je pracovitej což teda Ondřej je taky
[mluvčí: Radomíra] protože Ondřej musí bejt pracovitej aby zvládnul tu domácnost v Lipencích
[mluvčí: Zlatuše] a v čí očích je nejhorší
[mluvčí: Mariana] v rodi* v rodičů očích
[mluvčí: Radomíra] vždycky jakoby vod pohledu rodičů no to vždycky voni jsou snobi jo nebo byli snobi prostě že jo Zdeněk to je ten guvernér
[mluvčí: Zlatuše] aha
[mluvčí: Radomíra] teď jim všichni gratulovali
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Zlatuše] jo jo
[mluvčí: Radomíra] kdežto Milan pracuje někde v nějaký bance že jo
[mluvčí: Beáta] kterej je ten s těma třem* třema lokalitama
[mluvčí: Radomíra] Milan byl vodjakživa takovej jako a Ondřej ten Ondřej ten je ten je ten se výborně ten se výborně oženil
[mluvčí: Mariana] to je Ondřej
[mluvčí: Beáta] Ondřej s tou 1
[mluvčí: Radomíra] protože ten si do prvního manželství vzal dceru nějakýho profesora a docentky
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Radomíra] (mlasknutí)
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Radomíra] v Praze jako na medicíně se seznámili necelej rok s ní vydržel protože tam zřejmě Kája byla ten jakože se sebou skutečně nenechala v* vorat
[mluvčí: Mariana] vorat
[mluvčí: Radomíra] a ani jí nebavilo předstírat že by sebou nechala vorat
[mluvčí: Mariana] hmm
[mluvčí: Beáta] hmm
[mluvčí: Radomíra] jo takže to bylo to bylo krátký to bylo krátký manželství a to byli ale ro* to byli rodiče hrozně spokojený viď
[mluvčí: Radomíra] protože jako první Zuzka pr* to si vzal Zdeněk první manželku ne tak to tak to teda to bylo vůbec to byl vůbec póvl jo
[mluvčí: Zvuk] (zvonění telefonu)
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Beáta] 3 nepovedla celá ta 1
[mluvčí: Radomíra] to jako to byl to byla nějaká maminka a tatínek jako jo z jaký rodiny vona pocházela to bylo to bylo hrozný
[mluvčí: Zlatuše] ty jak jak si na tom
[mluvčí: Radomíra] já jsem na tom byla přece jenom trošku líp protože já jsem měla titul já jsem měla vysokou školu jo
[mluvčí: Mariana] no to ale ne* nedej bože že bys jí neměla viď
[mluvčí: Radomíra] tak prostě 1 a bylo dobrý a bylo dobrý že jsem mohla říct že můj tatínek
[mluvčí: Radomíra] tu vysokou neměl jenom proto dělal hlavního ekonoma že jo v* ve firmě
[mluvčí: Radomíra] a neměl jí jenom proto že z* v mládí teda jak blbnul tak ho vyhodili
[mluvčí: Radomíra] se nechtěl učit němčinu tak ho za války vyhodili vlastně z gymplu
[mluvčí: Radomíra] a pak už š* si šel jenom na dálk* jakoby dodělat si střední ale to dělal ekonomku jo
[mluvčí: Radomíra] (odkašlání)
[mluvčí: Zlatuše] hele a voni NP byli teda jako dřív jako nějakej rod prostě kterej byl teda nebo jako vodkaď se to bere takovýhle 1
[mluvčí: Mariana] a tak tatínek tatínek byl tady vyhlášený lékař ne m* honorace budějická ne
[mluvčí: Radomíra] to ta s* ta snobárna ta snobárna
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Radomíra] no a jeho a jeho tatínek snad teda u* *čil maminka byla v invalidním důchodu
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Zlatuše] prostě byli ňejaký jako
[mluvčí: Radomíra] a maminky 1 jako tady babička ta byla teda středoškolská profesorka
[mluvčí: Zlatuše] vejš nebo
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Radomíra] její tatínek byl taky jakoby středoškolskej profesor ale to v tý době bylo hodně jo nicméně vzal si v podstatě
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z rádia)
[mluvčí: Zlatuše] akorát ale v tý době
[mluvčí: Beáta] tak no
[mluvčí: Radomíra] tu babičku že jo NP to byla taková ta spontánní jakoby pracovitá bytost a zřejmě vodtud voni mají tu pracovitost
[mluvčí: Radomíra] ta větev tý pracovitosti je vod tý babičky NP
[mluvčí: Mariana] hmm hmm
[mluvčí: Radomíra] jo ten dědeček NP byl takovej zvláštní jako asi pracovitej nevím takže to b*
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)


Lokalita: Liberec, Situace: hovor doma, Počet mluvčích: 2, Pohlaví: smíšené, Generace: 1, Vztah: partnerský
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no tak já ještě vyžehlím pár kousků
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Antonín] no tak tam
[mluvčí: Andrea] no odkaď si je přivezl ty ty švestky
[mluvčí: Antonín] to jsem dostal nahoře vod tý NP jak pro ni mám dělat tu práci nějakou tam
[mluvčí: Andrea] jo
[mluvčí: Antonín] tak jsem si byl pro klíče
[mluvčí: Andrea] hmm
[mluvčí: Antonín] abych tam moh zejtra jít dřív
[mluvčí: Antonín] do práce no a tak jsem si to prostě půjčil no
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] takže mně dala s sebou švestičky
[mluvčí: Andrea] jo no tak
[mluvčí: Antonín] aby sis udělala nějakej koláček nebo něco
[mluvčí: Andrea] je tak to jo to je
[mluvčí: Andrea] (vydechnutí)
[mluvčí: Antonín] anebo knedlíky švestkový
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] tak tajhlecto ti posílá Marta
[mluvčí: Antonín] jo děkuju
[mluvčí: Andrea] takže to to zase
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] výplata hmm
[mluvčí: Andrea] ty se ani do toho nepodíváš
[mluvčí: Antonín] ne co bych se do toho díval
[mluvčí: Andrea] ne no tak si to dej aspoň do kapsy někam ať to na to nezapomeneš tady já budu dávat prádlo a
[mluvčí: Antonín] 1 1
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] tak to dej si se* dej si to semdle
[mluvčí: Antonín] tak někde tady na skříň zatím 1
[mluvčí: Andrea] někde no
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] protože kdybys to dal tadyhle já tady přidám ještě nějaký prádlo a já bych si to zarovnala a pak bych si to asi nechala
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Antonín] no jo no tak by sis to nechala no tak bych
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Andrea] chybělo by ti to na zuby
[mluvčí: Antonín] no to by teda jo no jsem zvědavej co na mě v úterý pak vybafnou
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Andrea] no budu na tebe myslet
[mluvčí: Antonín] ten ten první baf
[mluvčí: Andrea] hmm
[mluvčí: Antonín] žádná sranda to není
[mluvčí: Andrea] no to ne ale teď jsem tě docela překvapila viď když jsem ti řekla že jsem na cestě do Plzně jak to
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] no to jsem byl vykulenej no to jako no že ty se najednou sebereš a jedeš do Plzně no
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Andrea] no a tak co když #s neměl čas že jako maluješ
[mluvčí: Antonín] a no vi* no to samozřejmě protože já vím
[mluvčí: Andrea] že jo no tak jsem přemejšlela co s těma dvouma dětma d* ne dětma
[mluvčí: Andrea] dvouma dněma
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] budu dělat no a ve čtvrtek večer jsme si ještě s Verčou povídaly a
[mluvčí: Andrea] tak jsem jí říkala jako že škoda že nemůžou přijet když jsem ještě doma
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] no a že Martin je na vodě
[mluvčí: Andrea] (vydechnutí)
[mluvčí: Andrea] v jižních Čechách s Vítkem no s Vítkem no tak jako nevím jestli jako úplně
[mluvčí: Antonín] jo tak tam von byl s Ivou
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] 5
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] no tak asi si
[mluvčí: Andrea] asi jenom asi chvilkama jenom že jo protože voni měli
[mluvčí: Andrea] přejíždět a v nějakým týpí stanu měli bejt
[mluvčí: Antonín] no jo hmm kluci půjčili si loďičku ne
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no a a tak jsem říkala Verče jo a říkám a co kdybych přijela já
[mluvčí: Andrea] jé no tak to by bylo fajn
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] no tak ale nemohla bych jet úplně jakoby na blind
[mluvčí: Andrea] protože já bych nesehnala místo takhle
[mluvčí: Antonín] no to ne to #s
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] protože teďka vo těch prázdninách jezdí míň autobusů
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] a jsem chtěla jet i dřív ale už nebylo místo
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] takže zas jsem musela takhle vyjet ve dvě a
[mluvčí: Antonín] a zpáteční #s měla jízdenku
[mluvčí: Andrea] vče* jo to jsem no to jsem si koupila taky tak abych se dostala rovnou tak jsem byla
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no doma tak nějak kolem sedmý hodiny jsem byla doma
[mluvčí: Antonín] večer včera
[mluvčí: Andrea] no no no
[mluvčí: Antonín] no no tak to jo a tam #s vyjížděla z Plzně vod
[mluvčí: Andrea] ve dvě no 2 čtyři hodiny protože teďka
[mluvčí: Antonín] v kolik ve dvě
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] vo prázdninách jak jich jezdí míň těch autobusů tak nejezdily v půlu
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] tak já tam musela bejt hodinu na Zličíně v tom obchoďáku
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] no tak
[mluvčí: Antonín] tak sis koupila něco na sebe ne
[mluvčí: Andrea] ne nekoupila jsem si nic
[mluvčí: Antonín] ne
[mluvčí: Antonín] (smích)
[mluvčí: Zvuk] (hlasitý hovor v pozadí)
[mluvčí: Andrea] t* to ne teď tak teďka jsem tamhle kupovala to sezení na balkon tak
[mluvčí: Antonín] já myslel že #s tam něco ještě
[mluvčí: Antonín] no jo no tak to je hezký no co a jak se to líbilo mladejm
[mluvčí: Andrea] kde bych na to brala
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no líbilo líbilo no jo pohodlný
[mluvčí: Antonín] jo neříkali že to
[mluvčí: Andrea] jak Edovi tak Pavlínce se to líbilo
[mluvčí: Antonín] no a co
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] pohodlný Pa* Pavlínka říkala ještě akorát ten popelník bysme sem mohli dát
[mluvčí: Antonín] no to to určitě
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Antonín] proč vždyť nikdo nekouří
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Andrea] no vždyť jo no tak
[mluvčí: Antonín] popelník 2
[mluvčí: Andrea] asi Eda drobek no ale to by si nedovolil
[mluvčí: Antonín] a no jo no tady u maminky určitě ne
[mluvčí: Andrea] ne
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Antonín] (pousmání)
[mluvčí: Antonín] no jo no
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no a tak tam to máš hotový tu
[mluvčí: Antonín] co tu
[mluvčí: Andrea] no jak #s byl malovat
[mluvčí: Antonín] no to nemám celej tejden
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] jo tam toho je tolik jo
[mluvčí: Antonín] 3 no vždyť ti tam teď ti už zejtra musím dodělat malbu
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] a pak až já 1
[mluvčí: Andrea] ty kanceláře jo to to schodiště teda
[mluvčí: Antonín] to schodiště no a pak budu dělat sokly
[mluvčí: Antonín] takže ty mi dá taky ty musím voškrábat zpenetrovat dvakrát natřít takže to nebude t*
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] jen tak rychlý jako sranda
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] jo takhle že tam toho máš víc
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Antonín] a co říkal Eda tady tomu
[mluvčí: Andrea] no video nejde
[mluvčí: Antonín] musím se že jsem to vodhad dobře
[mluvčí: Andrea] no no
[mluvčí: Antonín] já si říkám pro* podle mě nejde do videa proud jsem říkal
[mluvčí: Andrea] no nejde no protože to Eda zkoušel i třeba i v jiný zásuvce
[mluvčí: Antonín] no hele vždyť já taky jsem to tady přendával do zásuvek
[mluvčí: Andrea] a no ne a ale i takhle jako vodnesl do kuchyně video tam to zastrčil
[mluvčí: Antonín] no ale když tady jde na zásuvku t* televize a to tak samozřejmě
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] takže vlastně už bylo poškozený předtím a vono se ti pak roze* no to tak tam šel proud
[mluvčí: Andrea] no ale pak mně naskočilo
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] tam bude možná nějaká porucha že tam nejde do toho šťáva
[mluvčí: Andrea] myslíš že bys mi to mohl to video vodvízt k Čertesu
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Antonín] no moh bych ti ho odvízt co by ne
[mluvčí: Andrea] že bys mně ho tam vodvez a jestli by šlo spravit Eda si ho původně chtěl vzít
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] a pak si to rozmysleli jako že ne
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] že co by s tím vlastně dělal že jo že
[mluvčí: Antonín] jako domů si ho zase brali
[mluvčí: Andrea] no ne jako podívat se na to doma no ale
[mluvčí: Antonín] aha
[mluvčí: Andrea] to je taky nějaký jsou potřeba na to zkoušečky nebo kdovíco všechno že jo
[mluvčí: Antonín] no podle mě tam nejde proud no
[mluvčí: Antonín] což jako se potvrdilo
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] proto se tam nerozsvítily ani ty čárky který tam maj bejt než se to nařídí
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] na na ten čas že jo
[mluvčí: Andrea] no no tak zapneme si film budeš chtít si zapnout film k vínečku
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] a tak můžeme no no
[mluvčí: Andrea] protože já ji budu muset v úterý vrátit
[mluvčí: Antonín] jo už
[mluvčí: Andrea] no protože Pavlínka tam chce něco nahrát do Lična protože jede už ve středu
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] a v úterý jedu to vozit Vášu půjdeme ven
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] jo
[mluvčí: Andrea] spolu a takže
[mluvčí: Andrea] (mlasknutí)
[mluvčí: Andrea] Eda mně dá v úterý tu flešku nebo to cédéčko
[mluvčí: Antonín] hmm hmm
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no a já tuhletu flešku pak mně to zase jako půjčí
[mluvčí: Antonín] no no vždyť jo
[mluvčí: Andrea] ale Pavlínka tam chce něco nahrát víš nějaký
[mluvčí: Antonín] a chce s sebou to vzít jako aby se podívali rodiče
[mluvčí: Andrea] no no no no no že si to jo
[mluvčí: Andrea] takže si to vezmou s sebou do Lična tak
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] jsem říkala ať mně to tady nechá protože si to chtěl ještě vzít a já říkám tak mi to ještě tady nech do toho úterka
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] že se dneska ještě podíváme na film nějakej a
[mluvčí: Antonín] jo jo jo hmm
[mluvčí: Andrea] já to
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] to je chládeček viď proti Turecku
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] já jsem si tuhle vzpomněl teď tady klidně člověk mohl může cho* nosit dlouhý kalhoty košili
[mluvčí: Andrea] no to je hroznej skok
[mluvčí: Antonín] no jo ale mluvil jsem li* s lidma před garáží
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] byli Chor* v Chorvatsku
[mluvčí: Andrea] teďka v tomhle období jo
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Antonín] no a říkali zima že jim propršelo že byli asi dvakrát ve vodě
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no tak to je to je potom nešťastná dovolená vyhodíš plno peněz
[mluvčí: Antonín] no no že že tam no že tam byli jednou v září a že bylo krásně
[mluvčí: Andrea] hmm
[mluvčí: Antonín] a teď byli v srpnu že jim říkali že tam možná bude ještě líp a vono 2
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] asi jak se to chytí přesně tak jak se to chytí
[mluvčí: Andrea] no ale tak vono to Chorvatsko jak se mění to počasí to klima na tom na zeměkouli tak
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] vono se to trošku mění to p* to počasí
[mluvčí: Andrea] (povzdech)
[mluvčí: Andrea] na tom takhle viď
[mluvčí: Antonín] no tak as* asi jo asi asi jo no
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] tak já si vyžehlím ještě tenhleten ručník a tohleto už nechám
[mluvčí: Antonín] no jen si vyžehli
[mluvčí: Andrea] ne tohle už nechám na příště víš to už zas jako
[mluvčí: Antonín] jo
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] to je jsem potřebovala jenom tady pár kousků do práce
[mluvčí: Antonín] jo
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] tak ještě tohleto protože ten si beru 1
[mluvčí: Antonín] ty jdeš za tejden už do práce
[mluvčí: Andrea] jo já ti dám za tejden
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] ráda bych šla za tejden
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Antonín] to by bylo viď
[mluvčí: Andrea] to teda jo ráda bych šla za tejden ale musím zítra
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Antonín] tak jo
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] takže Haryčku
[mluvčí: Antonín] ano
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Antonín] poslouchám tě
[mluvčí: Andrea] všechno nejlepší k tvým narozeninám dopředu
[mluvčí: Andrea] hezky si to teďka si připijem protože pak nebudeme moct
[mluvčí: Antonín] no jo to pak nebudu mít zuby zas
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] já ti popřeju ještě ve čtvrtek normálně jo to takhle dopředu zas až tak takhle zas ještě moc brzy
[mluvčí: Antonín] no a no jo ne 2 není no třeba ve čt* ve čtvrtek nebudu moct přijít
[mluvčí: Antonín] já nevím jak mně bude co já vím
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] jo
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no tak hlavně hodně zdraví zdraví svěžesti chutě do života
[mluvčí: Antonín] jo jo hmm
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] ještě hodně dovolenejch ať sp* ať spolu prožijeme no a štěstí lásku
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Antonín] dobře tak děkuju
[mluvčí: Andrea] (líbání)
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no a tak si to asi hned rozlejem
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Antonín] tak si to rozlejem no
[mluvčí: Andrea] a jinak si to oslavíme teda
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] Haryčku až n* ve wellnesu n* v Libverdě
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] no jo protože já zatím není co s* slavit
[mluvčí: Andrea] no tak je slavit narozeniny ale
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] to jako jo ale prostě to je hlavní jako to
[mluvčí: Antonín] hmm budu si muset asi vzít na to ne dobrý už jsem to chytil takže první
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Andrea] hlavní
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] věc je votevřená teď ještě tu vývrtku
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Andrea] no tak 1
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] (povzdech)
[mluvčí: Antonín] já pro ni dojdu jo
[mluvčí: Andrea] jo
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] tak už jsem tady takže
[mluvčí: Antonín] doufám že se mi to povede votevřít
[mluvčí: Zvuk] (zvuk z televize)
[mluvčí: Antonín] hmm vidíš krásnej zvuk no
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] no já to ještě na chvilku vypnu
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] co jo ať
[mluvčí: Andrea] až za chviličku já to tady ještě musím dožehlit
[mluvčí: Antonín] tak to dožehli a pak si pustíme televizi
[mluvčí: Andrea] jo
[mluvčí: Antonín] ať máme taky nějakej
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] program když je venku taková zima
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] hmm já jsem to říkal že ještě budem vzpomínat na to
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] teplíčko ale když říkám to teplo bylo ve dne v noci tak
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] a tak jsme tam měli klimatizaci tak to šlo to na to spaní že jsme se tam zchladili to bylo dobrý
[mluvčí: Antonín] to na to jo
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] to jako jo 1
[mluvčí: Andrea] máš chuť na olivy k tomu
[mluvčí: Antonín] ale nemusej a ty
[mluvčí: Andrea] no jestli tak jsou ve špajzu tak
[mluvčí: Antonín] ne nechci 1 ne ne ne ne
[mluvčí: Andrea] nechceš nemáš chuť jo tak takže mám dožehlíno
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] no tak vidíš
[mluvčí: Andrea] no tak jenom trošku
[mluvčí: Antonín] všechno jsi zvládla
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] (pousmání)
[mluvčí: Andrea] no voni mlaďoši v* to vo* v vodjeli docela brzo no
[mluvčí: Andrea] (vydechnutí)
[mluvčí: Antonín] jo
[mluvčí: Andrea] no tak mohli tady pobejt dýl
[mluvčí: Antonín] no to mohli já myslel jestli je nechytnu ještě ale
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no a co dělá ta ruka
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] hmm hmm já nevím
[mluvčí: Andrea] ukaž mi to co je
[mluvčí: Antonín] já to nehlídám ani hmm
[mluvčí: Andrea] no ukaž se na to podívám v brejlích
[mluvčí: Andrea] ničím si to nemažeš
[mluvčí: Antonín] ne a nekousla mě nějaká ryba nebo něco
[mluvčí: Zvuk] (ruch z ulice)
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] no tadyhle se ti to už hojí
[mluvčí: Antonín] no jo to se zahojí
[mluvčí: Andrea] ale tady to máš takový ještě takový červený
[mluvčí: Antonín] no jo já nevím od čeho to je no
[mluvčí: Antonín] neznám to a nevím mož* možná že mi můžu nechci už ne já to nechám radši vysušit
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] tě já ti dám kalciovku trošku nechceš si to mazat
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] ať to vyschne
[mluvčí: Andrea] no ale tam na jedný straně už se to jako docela hojí ale
[mluvčí: Antonín] no jo
[mluvčí: Andrea] na tý druhý straně ti to jakoby zčervenalo
[mluvčí: Antonín] vůbec to nevím vod čeho to no jo no to zčervenalo no
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] tak nebolí to no tak nic to nebude
[mluvčí: Andrea] no to je právě že jo že tě to nebolí
[mluvčí: Antonín] ne nic mě nebolí ale já právě nevím jestli jsem se škrábnul nebo jestli
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] no to není škrábnutí todleto
[mluvčí: Antonín] hmm nebo jestli to je vopravdu jak říkáš vopar nebo jestli mě něco nekouslo ve vodě
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no kdoví no
[mluvčí: Antonín] nebo nějaká medúza
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] hmm
[mluvčí: Antonín] třeba t* i to se mohlo stát
[mluvčí: Andrea] no ale tak to bys musel cítit ne nějakej
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] jo když to necejtíš když plaveš nebo něco jestli to nebylo
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] cejtil bych kdyby to bylo kdyby to bylo rafnutí nějaký ale
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] tohle můžeš vo něco vo něco se vopřít a
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] anebo někde ale nevím že jo
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] víš co taky na těch lehátkách se vystřídá lidí
[mluvčí: Antonín] no to může být jak jsem dával takhle ruce takhle na to holý lehátko že jo
[mluvčí: Andrea] to
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] tak jsem to moh i takhle no
[mluvčí: Andrea] no proto jsem ti říkala jako prostě hla* hlavně t* ten ručník tu osušku pod hlavu a pod ten vršek
[mluvčí: Antonín] no ty ty lehátka
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] ty nohy jsou takový že jo t* t* t* chodíš
[mluvčí: Antonín] no to je pravda no vodolný i ruce jsou vodolný taky ne
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no taky no ale tohleto už je zápěstí a tady už máš kůži jemnější
[mluvčí: Antonín] no ale
[mluvčí: Antonín] no jo nevím no no tak ti 1 vono to taky se to
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] a nechceš si s tím radši dojít k doktorce
[mluvčí: Antonín] ne
[mluvčí: Andrea] zejtra aby se na to podívala ne
[mluvčí: Antonín] no nepůjdu
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] to až kdyby mi to jako nějak bolelo nebo mokvalo nebo něco ale tadyto
[mluvčí: Andrea] no tak je to takový sušší už no
[mluvčí: Antonín] no nevím co to je vůbec
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] vono se to vyléčí
[mluvčí: Andrea] hmm tak já si to ještě složím
[mluvčí: Antonín] určitě samotný
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] ježiš jak já se netěším do práce
[mluvčí: Antonín] hmm vidíš to no vždyť už to to už vydržíš těch pár tejdnů
[mluvčí: Andrea] (povzdech)
[mluvčí: Andrea] tejdnů snad pár roků ne
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Antonín] no ne tak se spočítat musíš říkat tejdnů
[mluvčí: Andrea] no tak to bych se ještě to bych se nedopočítala kdyby* t* to počítala na tejdny
[mluvčí: Antonín] spočítáš na tejdny
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] no to teda
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] jo
[mluvčí: Andrea] to bych se fakt nedopočítala
[mluvčí: Antonín] ale ty prosím tě nikam nepospíchej
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] nemá se nikam pospíchat
[mluvčí: Andrea] no jo když mně ta práce vůbec nechybí
[mluvčí: Antonín] (smrkání)
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] 1 jsme tady jenom na návštěvě a
[mluvčí: Antonín] budem někam pospíchat
[mluvčí: Andrea] tak si vezmu zejtra do práce tohleto tričko
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Antonín] no to
[mluvčí: Andrea] ještě jsem ho neměla na sobě jsem ho měla s sebou i na dovolený ani
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] jsem si myslela že večer když by bylo chladněji
[mluvčí: Antonín] no tu #s nevyužila a já měl tu košili pěknou taky s sebou a tu jsem taky
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] akorát jsem ji dovezl zmačkanou si
[mluvčí: Andrea] (pousmání)
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] jak jsem to narval do toho všeho
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] no jo tak se to vyžehlí tak můžeš nalejt ať nám to hezky ten
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] naleju kolikpak to má
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] asi dvanáct jenom ne
[mluvčí: Antonín] jedenáct a půl
[mluvčí: Andrea] jedenáct a půl dokonce
[mluvčí: Antonín] no tak to je takový dětský
[mluvčí: Andrea] no jo no vidíš
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] tak aspoň
[mluvčí: Antonín] to nevadí ale
[mluvčí: Andrea] když jedeš autem potom
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Antonín] no to určitě když piju víno tak pojedu autem
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] to určitě ne
[mluvčí: Antonín] no jo no takže
[mluvčí: Antonín] budem teď čekat na hezké počasí tady jestli se nějaký objeví
[mluvčí: Andrea] no nic moc
[mluvčí: Andrea] (vydechnutí)
[mluvčí: Antonín] zatím to nějak prognózy nejsou
[mluvčí: Andrea] stř* s* útorý stř* úterý středa by mělo bejt lepší
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] a pak se to zase má kazit
[mluvčí: Andrea] ke konci tejdne jako čtvrtek pátek jako na víkend
[mluvčí: Antonín] hmm hmm
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] se to má zase kazit
[mluvčí: Antonín] no jéje hmm
[mluvčí: Antonín] to znam* vypadá to jako kdyby léto už bylo
[mluvčí: Andrea] no ale říkaj že to je teďka takový nejstudenější z tohodle léta a že
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] jo
[mluvčí: Antonín] ještě třeba bude
[mluvčí: Andrea] ještě bude
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] tak jako už je asi tropický lét* dny nebudou ale
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] že asi teplejší počasí ještě bude
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] tak uvidíme necháme se překvapit
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] bysme tak potom někdy mohli taky ještě na houby
[mluvčí: Antonín] no to jo teď začínaj růst ale tady prej moc ne ale už začínaj taky
[mluvčí: Andrea] to
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] snad to bysme se mohli tady podívat dozadu jak jsme chodívali tam do těch lesů
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] no protože u hub nemusíš mluvit
[mluvčí: Antonín] no to ne to ne
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] když když tě to tak bysme mohli příští víkend za tejden třeba v sobotu nebo v neděli
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] no u* uvidíme no
[mluvčí: Andrea] aspoň jedno vodpoledne
[mluvčí: Antonín] uvidíme
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] tak už končíme se žehlením jo
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] jo teď je na práce na práci vínečko
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Antonín] no podívej ty kytičky jak se vzpamatovaly když #s to trošku zalila tamhle i ta
[mluvčí: Andrea] který
[mluvčí: Antonín] ta zelená se mi zdá že je taková nějaká z*
[mluvčí: Andrea] jaká z*
[mluvčí: Antonín] ta velká taková co se mi nelíbila
[mluvčí: Andrea] vždyť je krásná
[mluvčí: Antonín] no teď už začíná bejt trošku taková svěžejší no
[mluvčí: Andrea] no ona ta růžová tam je docela taková tmavá kropenatá na tom
[mluvčí: Antonín] no jo no tak se to mění no jsou to mění*
[mluvčí: Andrea] to je proměnlivá kytička
[mluvčí: Antonín] měnící kytky
[mluvčí: Andrea] no to je
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] to je dobrý
[mluvčí: Andrea] uvařila jsem si taky čaj tureckej kdybys měl chuť
[mluvčí: Antonín] no teď ne zrovna teď jako č* tureckej čaj nemusím
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Antonín] když máme trošku vínečka
[mluvčí: Andrea] a ale ale n* musím to nějak vystihnout teďka jsem ho zas udělala hodně silnej
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] no to ale ten se dá to nevadí ten se dá vždycky naředit vařící vařící vodou
[mluvčí: Andrea] a
[mluvčí: Andrea] ale kdyžtak naředit no
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] no no no
[mluvčí: Antonín] protože tam to měli taky tak podobný
[mluvčí: Andrea] no že si to člověk udělal podle
[mluvčí: Antonín] že si tam můžeš si to tak nějak udělat podle svojí chutě
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] i když ten NJ jak se jmenoval NJ NJ nebo NJ NJ
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] NJ
[mluvčí: Andrea] NJ já si to pamatuju
[mluvčí: Antonín] ten už to tam uměl ten to dělal těm majitelům tam vždycky ten čaj jim to nosil
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] ty #s jim záviděla pak kdy* pak #s koukala když jsem ti je přines viď 1
[mluvčí: Andrea] ano
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] v tom tulipánu no
[mluvčí: Andrea] tulipánky
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] tak pojď
[mluvčí: Antonín] tulipánek no tak
[mluvčí: Andrea] tak na tvoje zdraví
[mluvčí: Antonín] no na tvoje taky
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Andrea] pořádně
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Antonín] ježiš tak to no
[mluvčí: Andrea] a ještě jednou
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Andrea] ať se daří
[mluvčí: Antonín] to je zvuk
[mluvčí: Andrea] ať se daří
[mluvčí: Antonín] ano musí
[mluvčí: Andrea] ať jseš spokojenej
[mluvčí: Antonín] no tak
[mluvčí: Andrea] šťastnej
[mluvčí: Antonín] no to taky snat
[mluvčí: Andrea] ať ti všechno vychází
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Antonín] jo tobě taky
[mluvčí: Zvuk] (cinkání nádobí)
[mluvčí: Andrea] (pousmání)
[mluvčí: Andrea] (mlasknutí)
[mluvčí: Andrea] no ale dobrý
[mluvčí: Antonín] (mlasknutí)
[mluvčí: Antonín] je dobrý
[mluvčí: Andrea] je dobrý no tak je suchý
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Antonín] no hlavně to je český Habánské sklepy
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] hmm
[mluvčí: Antonín] (polknutí)
[mluvčí: Antonín] musím se jednou vypravit někam tam do těch vinohradů
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no jo to už letos nám nevyjde
[mluvčí: Antonín] no já vím že ne
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no taky #s chtěl pro ty meruňky a to je taky docela zbytečný
[mluvčí: Antonín] no jo tak vono
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] ale koukala jsem na trhu meruňky už zase stojej asi sedmdesát korun
[mluvčí: Antonín] jo
[mluvčí: Andrea] hmm
[mluvčí: Antonín] to jsou už jich je zase míň asi teď
[mluvčí: Andrea] jako
[mluvčí: Andrea] no už s* to je zas už ta vlna asi trošku přešla no
[mluvčí: Antonín] už tudle ta doba pominula
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Andrea] no jo
[mluvčí: Antonín] (povzdech)
[mluvčí: Antonín] možná že by se líbily i Edovi viď tak von je má taky někdy rád takový ty
[mluvčí: Antonín] maskáče nebo von má taky ty kapsáče kolikrát nosí
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] kapsáče má ale černý nosí
[mluvčí: Antonín] no já vím no
[mluvčí: Andrea] no no tak ono jako kvalita to je pěkná to jako jo to
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] asi to bude no
[mluvčí: Andrea] to je hodně jako s* hustý to je hustý
[mluvčí: Antonín] no no to je kvalita asi bude no no tak
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] říkal že to tam vše* nosej prostě v Americe
[mluvčí: Andrea] jseš teďka takovej jako voják
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] no a že v* já jsem říkal to normálně on říkal to normálně choděj takhle po ulici a po tom no
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Andrea] tadyhle #s z toho semínko z ze stromu víš
[mluvčí: Antonín] asi no jak to lítá
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] no jo
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no takže ten páseček
[mluvčí: Antonín] no vidíš akorát se mi vejde do toho ten vyšel úplně přímo
[mluvčí: Andrea] no jo tak měl by bejt jakoby standardní do džín
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Antonín] no voni jsou i menší všechny má menší ale tadyten tadyten je akorát
[mluvčí: Andrea] užší užší jo
[mluvčí: Andrea] jo
[mluvčí: Antonín] no taky se mi líbí je pěknej
[mluvčí: Andrea] jo je to kůže protože i tohlencto je malinko jiný
[mluvčí: Andrea] malinko světlejší barva jo že jak ta
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] voni stejně ty kůže trošku barvěj že jo
[mluvčí: Andrea] hmm
[mluvčí: Antonín] no barvěj je když jsou třeba světlý tmavý nebo
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] červený žlutý tak to musej barvit že jo tu kůži ale tadyto je
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] on říkal to to už je cejtit na vomak že to není
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] z jedný strany takovej ten 1 nebo jak tomu říkaj
[mluvčí: Andrea] hmm
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] to neměl by praskat už
[mluvčí: Andrea] Verča říkala že prej Martin si koupil taky pásek ale už nevěděl jestli v Turecku nebo v Itálii
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] že tvrdili že je koženej a rozpadl se mu no už je pryč a
[mluvčí: Antonín] a za kolik eur
[mluvčí: Andrea] no to taky už nevěděla
[mluvčí: Antonín] voni totiž ty voni to prodávaj za tři eura takový ty vobyčejný pásky co jsem takhle si
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Andrea] hmm hmm
[mluvčí: Andrea] já si myslím spíš že to možná koupili v Itálii
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] protože tam je víc takovejlech těch
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] no no
[mluvčí: Antonín] ono tady na tu vo tý kůži nemaj t* tam měl taky za tři eura říkal to je
[mluvčí: Antonín] polovina kůže a polovina ne přece
[mluvčí: Andrea] jo hmm
[mluvčí: Antonín] říkal že #s prostě když se takhle vohejbaj tak že to
[mluvčí: Antonín] popraská no jsem si ho nechal udělat akorát takhle
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] dvakrát to musel stříhat volat
[mluvčí: Andrea] vo* no volala no volal hlavně že chce za to pět eur
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Antonín] vo* volat Alláha
[mluvčí: Andrea] (smích)
[mluvčí: Antonín] no ještě za to zkrácení já vím no
[mluvčí: Andrea] no ale to byla legrace že jo
[mluvčí: Antonín] jsou takoví srandisti
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] aby mně ten větrník neulítnul
[mluvčí: Antonín] to víš že ne ten vydrží ten se ukejvá
[mluvčí: Andrea] no ne tak je dost v nízkým květináči víš
[mluvčí: Antonín] no
[mluvčí: Andrea] no ale vypadá to tam teďka hezky viď
[mluvčí: Antonín] joo s těma kytičkama
[mluvčí: Andrea] jsou hezký takhle ty kytičky
[mluvčí: Antonín] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no hlavně tam nebudou
[mluvčí: Antonín] se i dětem líbilo ne jak to máš teďka že #s udělala obměnu rychlou
[mluvčí: Andrea] jo jo no
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Andrea] no no hlavně tam nejsou ty škvoráci
[mluvčí: Andrea] (nadechnutí)
[mluvčí: Antonín] se vším všudy
[mluvčí: Andrea] no tady v tom snad nebudou
[mluvčí: Antonín] hmm
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] a čajíček máš hotovej
[mluvčí: Andrea] jo no tak
[mluvčí: Antonín] tak to musíš tam udělej čajíček a
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Andrea] no
[mluvčí: Antonín] můžeš ho trošku naředit
[mluvčí: Andrea] jo ho budu muset
[mluvčí: Zvuk] (rušivý zvuk)
[mluvčí: Antonín] no