...Ez olyan, mintha értenéd Los Angelest, mert nálad van a telefonkönyv.
Úgy értem ez a mostani genetika szintje. Azt mondják, megértették az életet,
a kezükben tartják a telefonkönyvet és Los Angeles-ről beszélnek.
Értitek, meg tudják állapítani, hogy hol vannak a gének, ezek hogyan kódolják a fehérjéket...
Elmond ez bármit is egy összetört szívről? Vagy a messiásról, vagy Hitlerről?
Hát nem hiszem.
Tehát, amit tennünk kellene az, hogy visszatereljük a figyelem központját az individuális élményre.
Túl sokáig voltunk rabjai a hierarchikusan közvetített ideológiáknak,
melyek alapja egy rettentően elidegenítő hivatali rendszer.
Ettől függ a tudomány. Egy rettentően elidegenítő hivatali rendszertől.
Magát az élményt kell kibontakoztatnunk.
Nos itt jönnek képbe a pszichedelikumok.
A polgárok nem használnak pszichedelikumokat, mert illegálisak.
Úgyanúgy, ahogy a marionett bábuk vagy a robotok sem.
Az emberiség egyik ilyen jól viselkedő, mechanisztikus, redukcionista példaképe sem használ pszichedelikumokat.
Mert ez nem megfelelő viselkedés.
A rossz viselkedés hatalmas bűn.
Tulajdonképpen ez az első bűn. Ha belegondolsz, a pszichedelikus kérdés jelen volt Édenben is.
Valaki rosszul viselkedett. Aztán örökre száműzték.
Majd a gyermekeit és azok gyermekeit is a történelem zűrzavarába.
Érdekes erről olvasni a teremtés könyvében, hogy ez miért történt.
Azért mert "...olyanná lesz, mint mi közülünk egy." - mondja Jahve.
"Olyanná lesz, mint mi közülünk egy" - ha eszik a tudás fájának gyümölcséből.
Én azt mondom, hogy pontosan ezt kell tennünk.
És ez a "MI" a hierarchia hangja. A paternalizmus hangja.
A hím egó hangja, mely közvetlenül a vihar istenségben, a vulkán istenségben - a monoteizmusban gyökerezik.
Úgy bontakoztatjuk ki az élményt, hogy ragaszkodunk saját hitelességünkhöz.
Csodálatos dolog megtanulni, hogy képesek legyünk felállni és azt üvölteni: "BAROMSÁG!"
Én akkor tettem ezt először, amikor kb. 18 éves voltam.
Ez volt az óra mémje.
Ez sokkolta őket.
Tényleg sokkolta őket.
Modortalan volt.
Neveletlen volt.
Hiányzott belőle az udvariasság.
Faragatlan volt, nyers volt ÉS korrekt! Korrekt!
Mert annyit rizsáztak már, de senki sem beszél az élmény fontosságáról és az egyén méltóságáról.
Az egyén méltóságáról!
Sokminden történt Amerikában mielőtt elárultuk ezt.
És nemcsak ezek a bohócok árulták el Washingtonban.
Mindenki elárulja, aki valami önmagát előléptető nábob lába elé fekszik.
Mert a helyzet az, hogy senki sem tudja, hogy mi folyik valójában.
Senki sem tudja. Halvány gőze sincs senkinek.
A legjobb tippek hazugságok. Biztos lehetsz benne.
Tehát eljátszani, hogy egy emberi lény képes egy másikat kivezetni a tudatlanság sötét éjszakájából az igazság ragyogó fényébe egyszerűen röhejes.
Teljesen groteszk.
Ez a terméke ennek az emberről alkotott képnek, melyet e több ezer évig tartó hatalmaskodó kultúra szült.
Ha akarsz egy tanítót, próbálj ki egy vízesést.
Vagy egy gombát, vagy egy hegyi vadont, vagy egy vihar-verte tengerpartot.
Itt mennek az események.
Nem a kaptárban. Nem a hangyabolyban.
Nem ott, ahol a fejedet hajtod valakinek a lába előtt, aki elvárja ezt a leszármazása miatt,
vagy mert valakinek a lábát mosta, aki szintén valaki más lábát mosta, és ezért hitelt kell adnod neki.
A tudás átmeneti.
A civilizált értelem első pillanatát sem értük még el.
Ennek módja abban rejlik, hogy bízol önmagadban.
Hogy bízol a saját intuíciódban.
Utasítsd vissza a hatalmat!
A hatalom hazugság, egy förtelem.
A hatalom romba fog dönteni.
Nem valóságos.
És ezt a liberális dumát se hidd el, hogy mindenki őriz egy darabkát a teljes képből.
Tudod, a zsidók is tudnak valamit, a buddhisták is tudnak valamit, a wiccák is tudnak valamit.
Baromság! Zagyvaság! Senki sem tud semmit.
Ezek különböző kitalálós játékok melyeket szenteskedő emberek dolgoztak ki, hogy a dolgokat ellenőrzés alatt tartsák.
Az intézmények az ellenőrzést próbálják maximalizálni.
Kontroll, kontroll!
Ebben utaznak ők.
Azt hitted az a céljuk, hogy felvilágosítsanak téged?
Hogy megmentsék a lelked?
Felejts el! Az irányításról szól ez az egész.
És amilyen mértékben behódolunk az ideológiáknak, annyira vagyunk megmérgezve.
Bármelyik ideológiának. Legyen az marxizmus, katolicizmus, objektivizmus, ami tetszik.
Hülyeség, az összes hülyeség.
Ami valódi az az élmény. Ez a pillanat.
Tehát a kérdés az, hogy hol vannak az élmény határai?
Mennyit vettek el tőlünk ezek a dominátorok, ezek a papságok, ezek a kultuszok,
ezek a filozófiai kitalálós játékok?
Nos, sokat! Ez az egész történelem meséje.
A növekvő kényelmetlenségeink, a növekvő betegségeink,
a bajaink mind arról a tényről árulkodnak, hogy elzártak az élmény forrásától.
Elnyomnak szexuálisan. Talán nem érzed,
de nézz vissza száz évvel ezelőttre, egy olyan világra, ahol a zongorákra bugyit húztak.
Talán szexuális téren fejlődtünk egy kicsit. Talán nem. Talán többet vagy kevesebbet mint gondolnánk.
De minden téren elnyomnak bennünket.
És különösen elnyomnak azon a téren, amely a pszichedelikus élménnyel függ össze.
Mert ez rovarirtóként hat a hatalmaskodó, rovarszerű invázióra.
Nem bírják. Ki nem állhatják, mert kibontakoztatja az egyént, feloldja a tudomány derűs modelljét.
Egyszerűen felfedi, hogy mindez csak egy aranyos mese.
Az elérhető világegyetemet a tízszeresére, százszorosára, az ezerszeresére növeli.
Kiegészíti az egyént saját magával.
És az egyén e teljessé válása rendkívül pusztító hatással van az uralkodók tervére.
Vagyis arra, hogy egy fogaskerék leszel egy gépezetben.
Egy szervezet életéhez fogsz hozzájárulni.
Nem a saját életedhez, egy szervezetéhez.
Valami ostoba munkába fogsz járni, az életed legjobb éveit, az eszedet és az álmaidat is ebbe fogod beleölni.
Egy intézményt fogsz szolgálni. Szolgálni fogsz.
Szolgálni, szolgálni, szolgálni!
Nos rossz ötlet szabad emberként ezt elfogadni.
Sokkal jobb ötlet inkább ragaszkodni az emberi lények méltóságához.
Hogy felismerjük, hogy a rabszolgák felszabadítása, a felhatalmazás, hogy a nők is szavazhatnak, a nyilvános büntetések végetvetése,
hogy ennek a politikai felvilágosodásnak azt is tartalmaznia kell, hogy:
le a kezekkel arról, hogy az emberek hogyan akrják megváltoztatni az elméjüket!
Nem akarjuk, hogy szexuálisan szabályozzon bennünket az állam,
és nem akarjuk, hogy intellektuálisan, spirituálisan és érzelmileg manipuláljon bennünket az állam.
Az államnak le kell állnia ezen a téren!
Az állam az uralkodó kultúra végrehajtó keze.
Pontosabban egy ütődött fundamentalista bagázs keze, akik el vannak borzadva ettől az egésztől.
Ettől az elképzeléstől, hogy az emberek visszaszerzik saját elméjük valódiságát.
Hogy az emberek a természet fényébe állnak és visszautasítják a fő bűnt, az Éden bűnét,
az atyák bűnét meg az összes marhaságot, amit megörököltünk.
Az archaikus feltámadás azt kell jelentse - ha van elég ereje,
hogy az egyén újból kibontakozik.
Ennek következményeként pedig a hivatalok hatásköre csökken, kifejezetten a kormányoké.
Ell kell gondolkodnunk ezeken a dolgokon, mert teljesen bevettük azt, hogy szolgálnunk kell,
hogy viselkednünk kell, hogy rabszolgáknak kell lennünk,
máskülönben elszabadul a pokol a Földön.
Át kell értékelnünk a helyzetet annyira, hogy képesek legyünk befogadni a káoszt.
Hogy észrevegyük, hogy a káosz az a környezet, melyben mindannyiunk gyarapodik.
Én évekig így csináltam.
Gondolod megúsztam volna ezt a Szovjetunióban?
Nem hiszem.
Egy olyan társadalomra van szükségem, mely az öszeomlás szélén van,
ahhoz, hogy végezhessem a munkámat.
És úgy gondolom, hogy egy összeomlás szélén álló társadalom a legegészségesebb dolog az egyén szempontjából.
Nem tudom hányótoknak adatott meg az esély, hogy tagja lehetett egy forradalom előtti társadalomnak,
de a kávézók egész éjjel nyitva állnak, az utcákon szól a zene és érzed a levegőben,
érzed és tudod mi történik...
Az uralkodóra nyomás nehezedik.
És bár sohasem járt sikerrel a dolog, sohasem volt képes érvényre jutni,
viszont másrészről fiatal még a történelem.
Talán még megtörhetjük.
Egy globális társadalom kezd létrejönni.
Egy globális társadalom, mely információból épül fel és amelyet nem nekünk szántak.
De mégis a miénk. Köszönhetően a gondatlanságból feltalált és elterjedt számítógépeknek,
a nyomtatásnak és az összes ilyen dolognak.
Az információ hatalom és ez az információ kicsúszott a hatalmaskodó kultúra kezeiből,
ahogyan a kibernetikus forradalmat kezelte.
Így hát mostmár mindenhol ott van.
Sohasem volt még a helyzet ennyire képlékeny.
Sohasem volt még ilyen kézenfekfő lehetőség beszivárgásra, felkelésre és balhéra.
De élnünk kell a lehetőséggel.
Ha így folytatjuk, ahogy eddig, végünk van.
És valami nagyobb hatalomnak csak annyi lesz a véleménye, hogy: "még csak meg sem próbálták"
"A cuccaikkal együtt mentek a vágóhídra és még csak nem is ellenkeztek."
Rémálomba illő ebbe belegondolni.
Egy egész bolygó sorsáról beszélünk.
Miért ilyen udvariasak az emberek? Miért ennyire türelmesek?
Miért ennyire elnézőek a gengszterizmussal és az árulással szemben?
Nagyon nehéz ezt megérteni.
Azt hiszem azért mert az uralkodó kultúra irányítással kapcsolatos szubliminális mechanizmusa egyre kifinomultabbá válik.
És most nem valami grandiózus, paranoid dologra utalok.
Egyszerűen csak a nyomtatott sajtóra, a híradásra és a tévé erőltetett hülyeségeire.
Haldokló világunk drámája a legtöbb ember számára pusztán egy szappanopera.
És nem értik, hogy ez az Ő meséjük.
Hogy ők fogják megenni az utolsó felvonásban,
ha valahol a jelen és a végső felvonás között nem állnak sarkukra és üvöltenek.
És ezt nem szervezéssel, nem avantgárd csapatokkal vagy értelmiségi elitekkel kell csinálni.
Egyszerűen csak ott kell hagyni ezt az egészet.
Visszavenni az identitásodat, visszavenni az álmaidat, az életedet, az intuíciódat,
majd ezekre támaszkodva megbánás nélkül cselekedni.
Tisztán.
Megbánás nélkül...
