 
Suntem orășeni.
Am început să bem
pe la mijlocul
cinei, ne-am îmbătat,
am plecat acasă și
am vomitat, doar ca
să putem să bem și mai mult.
Și apoi ne-am întors
în Hartford, Conneticut
într-o seară de luni.
De ce te-ai dus
acasă să vomiți?
De ce nu ai
vomitat pe străzile
din Hartford la fel
ca toată lumea.
Pentru că am
crezut.
Am avut iluziile astea
de grandoare în care
credeam că femeile
o să vrea să vină cu noi acasă.
Așa că am fi mers acasă
să ne schimbăm hainele
ce miros a mâncare.
Și să ne spălăm pe dinți.
Să ne spălăm pe dinți,
și nici nu m-am
pieptănat.
Poți să te
speli pe dinți
și apoi să
vomiți?
Sh.
Ordinea e irelevantă.
Numele meu e
Jamie Bissonnette și
Sunt bucătarul șef și
co-proprietarul lui Toro.
Toro din New York și
Coppa din Boston.
Toro Boston e deschis
de aproape 9 ani.
Am început cu partenerul
meu de afaceri Ken Oringer.
Am făcut un parteneriat.
Am deschis Coppa,
și apoi, acum un an
am deschis
Toro Manhattan.
Și diferența
între
Boston și New York
e că în  New York
sunt de două ori mai
multe locuri și
bucătăria
e dublă.
Așa că putem să
avem un meniu mai mare,
mai variat.
în Boston era
o lipsă de
restaurant tapas
bune, așa că ce
am vrut eu și Ken
să facem la Toro a fost ceva
ce e accesibil
bucătarilor și ospătarilor și
barmanilor și
am vrut să facem un
fel de industrie ce servește mâncare bună.
A fost ceva de genul
restaurantelor unde
se servește mâncare doar
de prezentare, dar
servită foarte casual.
Asta e mișto
la tapas,
nu e ca servirea
obișnuită a la
carte, unde totul trebuie
să fie făcut la timp.
Știi, dacă Jake
gătește cu Prego și
amândoi merg
la aceeași masă,
nu trebuie să își
organizeze mâncarea
cu exactitate.
Când e gata, e servită
ca în
Chinatown.
De asta îmi place
genul ăsta de servire.
Suntem cunoscuți
pentru felurile tapas,
foarte bune ca
ardeii padron, paella.
Avem
sofrito cu usturoi
și ceapă albă, ceapă
verde, ardei gras și cârnat
chorizo în ulei de măsline.
O să aromăm
uleiul,
o să-l gătim la foc mic
ca să obținem savoarea de bază.
O paella foarte simplă,
dar e
unul dintre felurile mele
preferate.
E singurul fel
din meniu
de care nu mă satur.
Am început să gătesc
când eram adolescent.
Făceam parte dintr-o
trupă punk rock
și după repetiții
mergeam la
cineva acasă și
mergeam în bucătărie după ce
căutam prin toată casa și
făceam mâncare pentru toată trupa.
Și a început să îmi
placă să fac mâncare.
Cântam prost,
așa că până la urmă
am fost dat
afară din trupă
pentru că tot ce făceam era
să gătesc.
Când aveam 17 ani,
am fost exmatriculat
și s-a întâmplat
același lucru.
Tot ce vroiam
era să gătesc.
Așa că am mers
la școala culinară și
m-am mutat cât am putut de departe
de Hartford,
Connecticut
O întorci la fiecare
două minute ca să se facă
egal pe ambele părți.
Ca să se ardă,
puțin pe fund.
Payayas, nu le acoperi cu nimic,
și nu vrei să le
amesteci prea mult
Dacă te uiți atent
e ca un fel de membrană
care conservă
toată aroma
așa că o lași să fiarbă
fără să o amesteci.
E ca și cum ai face ramen,
se fierbe și se
integrează
grăsimea, lucrul
care o face
cremoasă.
Orezul
o să se umfle.
După ce am fost la
școala culinară,
am
călătorit.
Am lucrat la multe
localuri de
cartier
M-am întors în
Connecticut pentru
puțin timp, am
călătorit prin Europa.
Nu am devenit
serios si nu m-am
conentrat pe cariera până când
am ajuns la Boston și am început să
lucrez la
Clio și
la alte câteva
restaurante.
Paella foarte bună
din Spania are
orez prăjit,
e arsă pe o
parte,
e destul de grasă,
nu e deloc bună pentru sănătatea
ta și e delicioasă.
Și o mănânci
când bei.
Pentru mine,
ăsta e cel mai bun fel
de mâncare din Orașul Chinezesc vestic.
Sunt entuziasmat pentru
John Doherty.
Și eu.
Hreanul ăla
e cel mai bun.
Ce fac cu
hreanul ăla?
Îl,
dublează.
Andy Cartin, unul dintre
cei mai buni prieteni de-ai mei din Boston.
E restaurator
în Boston.
Ne știm
de
20 de ani pentru că am
lucrat în aceleași restaurante
și am crescut în
aceeași zonă.
Nu ne-am plăcut
până acum
zece ani.
Cred că am
vrut să îl
bat cam toată viața mea,
și acum vreau
să îl bat când mă trezesc
dimineața
mahmur din cauza lui,
ceea ce e destul de mișto.
Trei shoturi
mici, rapide
de Fernet.
Mici.
Cine trage paiul scurt?
Da.
Ai pierdut din nou.
Hrean proaspăt.
Pentru Wailers.
Da, da.
pentru Wailers și
pentru hreanul proaspăt.
Mi-am arătat tatuajul
prima oară când aveam 15 ani.
Primul adult căruia i
l-am arătat era băiatul
asta de vreo 20
de ani, Baker.
Baker?
Căruia i-am zis,
că o să fiu
exmatriculat.
Câțiva ani mai târziu,
Sunt
exmatriculat.
Cred că o să mă duc
la școala culinară.
Vreau să devin bucătar.
Și el îmi spune
că prietenul lui Ken,
cu care a fost la facultate.
E bucătar.
Și că ar trebui să mă întâlnesc cu el.
Și eu m-am gândit,
cu nu există nicio
șansă să mă întâlnesc cu
cineva recomandat
de drogatul ăsta.
Și apoi,
nu glumesc,
nouă ani mai târziu,
am făcut cunoștință cu Ken.
14 ani mai târziu,
bem împreună
gin tonic.
Bem gin tonic
într-o mașină.
Cu un șofer,
personal.
Mai fancy ca Hoover.
Prima oprire
a fost la John Dory.
Barul și
restaurantul meu
preferat din Manhattan.
John Dory e restaurantul cu
fructe de mare a lui April Bloomfield
.
E în hotelul Ace.
Foarte mișto, casual
ieftin,
cu mâncare delicioasă.
Fiecare lucru
din meniul lui
e plin de aromă,
e foarte tare.
Ți-am adus
un bumerang.
Ăsta e Ferrari Ari.
Bumerang e un cocktail
pe care îl pui într-un
pahar de plastic când mergi
în vizită la un restaurant
iar când și ei
vin în vizită, aduc unul
barmanului tău.
E ca un bumerang.
Ferrari Ari?
Da.
Fernet și Campari.
Ferrari Ari.
Pentru tine.
Din partea echipei de la Toro.
Mulțumesc mult.
Hey, cum mai ești?
Fiecare stridie pe care
am mâncat-o
de aici
a fost desfăcută
perfect.
Uite.
Direct.
Fără vrăjeli.
Uite.
Uită-te la .
Uită-te cât
de pline sunt.
Cred că scoicile
sunt unele dintre
cele mai subestimate crustacee.
Nu se mai vând
nicăieri scoici, dar
sunt atât de bune.
Au gust de
parmezan și miso.
Și asta îneamnă,
umami.
Am mâncat niște
hrean.
Modul în care
prepară hreanul
e cel mai
bun.
Simplu și delicios.
O să mâncăm
hrean.
Provocări cu hrean.
Tragi pe nas hreanul,
mănânci scoicile
îți storci sucul de
lamiae în ochi
și apoi îți bagi
cocktailul de sos
în cur.
Oh!
Ai ajuns!
Pe la jumătatea
cinei, Justin Morel,
unul dintre cei mai
buni prieteni de-ai mei
și de-ai lui
Andy,
suntem toți prieteni din
todeauna din Boston,
a venit cu noi.
Am mâncat niște creveți.
Niște midii umplute
cu mortadella.
Uite cât de frumos
e desfăcută.
E desfăcută perfect.
Uită-te la asta.
Nici nu au ,
scos-o să
o curețe.
Nu, îmi place asta.
Au curățat-o
în cochilie.
Asta înseamnă îndemânare.
De fiecare data când
vin la John Dori,
mereu îmi
iau cart de musica.
E ca un
biscuit cu
unt bătut ,
chili.
Foarte bun.
Ăsta e cel mai bun fel
de mâncare din New York.
E preferatul meu.
Pot să spun că
e cel mai bun
fel de mâncare.
Preferatul meu
din Manhattan.
Da.
Wow.
Mulțumesc mult.
O seară plăcută.
După John Dorry, ne-am urcat
cu toții în dubă și ne-am
dus la Pearl and Ash.
Îl știi pe
prietenul meu Matty?
Îți aduci aminte de Matty?
A făcut unul din ăsta,
nu?
Matty face asta
tot timpul.
A dormit cu curul gol
pe o pernă.
Awe.
crăcănat și
și s-a trezit cu una dintre
pisicile mele pe scrot.
Asta nu e
necesar.
Asta nu e bine.
E distractiv să vezi așa ceva.
Pearl and
Ash e pe Bowery.
.
Pearl and Ash e condus de
unii dintre cei mai
ospitalieri oameni
pe care i-am cunoscut
Stau
înneighborhood.
Merg des.
Au unele dintre cele
mai mișto vinuri
pe care le-am văzut în Statele Unite,
și
nu numai
.
Prețuri rezonabile.
Nu s-au băgat în asta
ca să facă o tonă de bani.
O fac pentru
că așa vor.
Au făcut o listă cu
vinurile pe
care consumatorii
vor să le bea
și i-au pus un preț
accesibil.
Ceva funky.
Da.
Alb sau roșu?
Alb.
Alb.
Cât de
funky?
Patrick, care se
ocupă de vinuri
la Pearl and Ash.
Face scrimă.
Îi place să
desfacă șampania,
cu sabia,
.
Îmi place că e un
restaurant ce se ia
în serios, dar care
încă poate să se distreze.
E perfect
echilibrat, ca atunci
când găsești un muzician
școlit classic, ce vrea
să cânte punk rock,
ca Bad Brains.
Așa as descrie
acest restaurant.
Ăsta e un vin alb
din Auriga de la unul
dintre producătorii mei
preferați de vin alb.
E o încântare.
Oh, wow.
Miroase a
scutece.
De fiecare data când
vin îmi iau
versiunea lor de
cartofi prăjiți cu
hribi cu maioneză și chorizo.
Atât de simplu,
dar atât de bun.
Atât de bun.
Rață cu
pastă de napi.
Are gust de
sandwich cu
pastrami și varză murată.
Da,
Îmi place varza.
Omule, e atât de bun.
Ou cu pâine de secară
și nuci.
Nu știu care e treaba
cu bucătarii, dar
le place să își bage degetele prin mâncare.
Am mâncat
pâine de casă,
grăsime bătută de găină
cu sirop de arțar.
Practic e ca
pâinea schmaltzen.
Vreau să îl prind.
Doamnelor.
În regulă.
Doamnelor.
Woo!
E ca și cum
ai prinde un
un puc la un meci al celor de la Whalers.
Da.
Ai nevoie
de mai mult ghinion
Linge furculița asta.
Te provoc.
Care capăt?
Oh, tipule.
Iubesc
restaurantul ăla.
Îmi place că,
acum vreo 20,
de ani aici era o
alee pentru drogați.
După Pearl and Ash,
ne-am urcat în mașină.
Am fost la
Four Faced Liar să îl vedem
pe prietenul meu, Sean.
Four Faced Liar.
Patru și șase
chiar lângă Papaya Dog.
Da, câine!
Ieșeam din
Papaya Dog într-o seară și
mâncasem bomboane cu
cu iarbă și mă uit acolo și
Peter zice "Da câine".
Toate luminile erau închise
și scria doar
"Da câine".
The Four-Faced Liar e în
partea de vest.
Barul e acolo
dintodeauna.
Sean lucrează acolo
de vreo zece
sau cincisprezece ani.
Prima dată când
am mers,
purtam un
tricou cu Bruins.
Și întreaga seară,
barmanul,
care acum îmi e prieten,
Sean, mi-a făcut
cinste.
Și eu mă tot
uitam în jur și mă gândeam,
că nu cunosc pe nimeni
de aici,
cine îmi face
cinste?
Și se pare că el
îmi făcea cinste.
Cu complimente de la
jucători de la Rangers
pentru că purtam un
tricou cu Bruins
carte tocmai ce își luaseră
bătaie de la Rangers.
Așa că făcea
mișto de mine.
Și din seara aia
îmi place
barul.
Gata.
Niște shoturi de Malibu pentru
drum.
Credeam că  facem pe
cascadorul în seara asta.
Oh, da!
Cascador.
Chiar aici!
Să faci pe cascadorul e
atunci când bei un shot dubios.
E atunci când ai sare,
tequila, lime.
Tragi pe nas sarea,
bei shotul de tequila,
și apoi îți storci
lime-ul în ochi.
Sunt cel mai mare fătălău,
toată lumea știe.
Și dacă nu o faci?
Ken, vrei să
suporți consecințele și să
fii un fătălău
mai mare ca mine?
E oribil.
Nu e distractiv.
E distractiv
să îi vezi pe toți
cum se uită la tine.
O să fie nasol.
Da,
o să fie nasol.
Bine, pentru
scursurile de prieteni
care nu mai ies
niciodată împreună.
Doamnelor.
Doamnelor.
La dracu.
Să-mi bag
Nu pot să mă abțin,
îmi pare rău.
Încă un rând, băieți?
Nu.
Nu mai facem
asta.
Cascadorie.
Mersi că ne-ai
tolerat.
Mi-a părut bine să te văd.
Mersi.
N-am uitat
Mereu evitam.
A fost bine.
A durut.
Doamne.
La dracu
Doamnelor.
Doamnelor.
Suntem filmați.
Am atins
pragul,
Sunt cu 50 de miligrame
de alcool peste pragul acela
în care mai îmi pasă de ceva.
După Four Faced Liar, ne-am
întors la Toro
Acolo cred că am gătit.
Sunt amețit
Da.
Trebuie să
gătesc acum?
Ce?
Trebuie să
gătesc acum.
Când ne-am întors
la restaurant,
era și partenerul meu
de afaceri, Will,
cu câțiva prieteni de-ai lui.
Era și una dintre cele mai bune
prietene de-ale mele, Ilana.
Și încă
câțiva
oameni care sunt
prieteni cu Will.
Nu știu.
Nu-mi amintesc prea multe.
Nu prea mai îmi amintesc
altceva.
Îți amintești
sticla pe care am cumpărat-o
la deschidere?
Nu?
Încă e aici.
Jamie vrea să o savureze
Cum se numește
o sticlă atât de mare?
Sticlă mare
în draci de șampanie
pe care o să o
bem cu toții.
Patrick m-a inspirat
și îmi place și mie
să tai capetele
sticlelor de vin.
Am păstrat o sticlă de vin
pe care mi-a făcut-o cadou
Andy acum un an,
pe care am așteptat
să o bem când o să
ne adunăm cu toții și
o să avem un
motiv să o bem.
Yay!
După ce îi simți aroma,
poți să o torni
în pahare.
E puțin problematic
să bei direct din sticlă
pentru că i-am
tăiat capul.
Am turnat-o într-un,
vas tradițional
de băuturi spaniol
numit porron.
Din astea se bea
prin
podgorii
sau când
aduni recolta
sau când organizezi
o petrcere în aer liber,
când e dificil să scoți
paharele de sticlă afară,
și vrei să bei
o sticlă de vin.
O umpli și
o torni direct
în gură,
sau o pour(torni)on direct
în gură.
Unchi.
Ne-am întors la Toro,
și
știam că o să gătesc
pentru prieteni.
Și am avut câțiva
invitați.
Așa că le-am spus
ajutoarelor de bucătari
să facă o oală de orez fiert
pentru că noaptea când sunt beat,
îmi place să mănânc
ca la fast food.
Așa că le-am spus să
pregătească mai multe
ingrediente și să mă
lase să îmi dau seama pe
parcurs ce vreau să gătesc.
E ca la
Chopped.
Nu știu ce o să
găsesc.
Primul lucru pe care
l-am făcut a fost
puțină pâine prăjită
cu caviar pentru că
am vorbit depre
caviar toată seara.
Oh.
Și mi-o
bagi în gură.
Da.
Asta
vrei.
Și am,
făcut și niște quesadillas.
Una dintre combinațiile
mele preferate e ceva
rafinat cu ceva mai puțin rafinat.
Deci ca să mănânc
quesadillas cu
caviar și arici de mare,
trebuie să conțină felii
de cașcaval american
sau să folosesc feliile
de cașcaval ca pe taco.
Una dintre gustările
mele preferate.
Am făcut și niște
orez prăjit cu burtă de porc.
Cu cardamom și
cu chestii de genul.
15 ani.
Îl știu pe Jame de 15 ani
și nu l-am văzut niciodată gătind așa.
Ăsta e orez prăjit
salut cu burtă de porc.
Salut
E,
e, nu e salut.
Orez prăjit.
Orez prăjit.
Shotul ăla dat ca un cascador
m-a făcut praf.
Haide omule.
Bine,
hai să mai bem unul.
Și
la sfârșitul serii,
ați mai băut încă
un shot la fel?
Am băut ,
unul și aici?
Da.
Să-mi bag.
Se pare că
după ce am băut șampanie
și am mâncat caviar,
am simțit nevoia
să mai bem unul.
Pe care nu prea
mi-l mai amintesc.
Hey!
Doamne!
Hey!
Da!
