
English: 
Warning. This video fully spoils
The Super Smash Brothers Ultimate story mode
So if you wanna experience it for yourself blind. Play through it before watching this episode.
But remember that this video exists
Because I guarantee
Once you beat it
You will need an explanation for what the heck ya just saw
it's - let's just say it's not
immediately obvious what's going on
for reasons that will probably become clear later on in this episode
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
Advarsel: Denne videoen avslører fullstendig slutten på Super Smash Bros. Ultimates Adventure Mode,
så hvis du ikke vil ha den avslørt, spill gjennom før du ser episoden,
men husk at denne videoen eksisterer,
for jeg garanterer at når du runner spillet, kommer du til å trenge en forklaring på det du så.
La oss bare si at det ikke er øyeblikkelig åpenbart hva som hender,
av grunner som blir klarere i løpet at episoden.
Så når du er klar for å få tolket en heftig dose symbolisme, kom tilbake og se episoden.
I mellomtiden er du advart.
En spesielt stor takk til min beste YouTube-kompis, Jirard the Completionist,
som hjalp meg og jobbe meg gjennom Adventure Mode og ta opp alt gameplayet.
Adventure Mode er vanvittig diger!
Hent enorm! Større enn noen av oss hadde forventet.
Det er takket være Jirard at jeg fikk fullført denne episoden så fort.

Norwegian: 
Uten ham hadde ikke episoden kommet ut før i... mars eller noe.
Så vær så snill å ta en titt på kanalen hans, The Completionist.
Han passerte nylig 1 million velfortjente abonnenter, jeg er så stolt av ham!
Og jeg er fullstendig sikker på at episoden hans om Super Smash Bros. Ultimate blir helt fantastisk!
Linken til kanalen hans er... alle steder der du pleier å finne linker.
Stikk innom og fortell ham at det virkelig er på tide at vi spiller Battletoads sammen,
for jeg har villet spille Battletoads med ham helt siden vår første epost til hverandre, og han har ennå ikke godtatt!
Frykt ikke paddene, mann!
Hallo, internett!
Velkommen til Game Theory,
YouTube-showet der vitsene er mer en-dimensjonale enn Mr. Game&Watch.
Hei, gjett hva: Super Smash Bros. Ultimate er endelig her!
Men mens alle andre var spente på å spille vs. matcher,

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
gjorde jeg, ensom og venneløs som jeg er, som jeg alltid gjør;
gikk rett på Adventure Mode.
Ja, folkens. Jeg spiller slåssespill for enkeltspillermodusene.
Slåss mot meg.
Eller ikke, siden det ikke er grunnen til at jeg spiller slåssespill i første omgang.
Men seriøst, etter den storslagne introen til World of Light som Nintendo viste på siste Smash Direct,
der vi så alle karakterene bli tilintetgjort av massive lysstråler,
hvordan kunne jeg ikke være spent på å se hvordan handlingen skulle utfolde seg?
Så spilte jeg det,
og det begynte bra;
stort og utfoldende, og kjempekult å se så mange referanser til så mange av yndlingsspillene mine.
Men så kom jeg til slutten.
og...
ble forvirret...
og litt skuffet, for å være helt ærlig.
Slutten har nesten ikke noe å gjøre med karakterene.
I stedet er fokuset på to gigantiske skapninger på himmelen,
den engel-aktige Galeem og øye-monsteret Dharkon
(eller Darz, ifølge den originale oversettelsen).
Spillerkarakterene bare er der,
på sidelinjen som en ettertanke.

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
Det poengteres til og med i en scene.
Begge ser ned på dem som om:
"Å, ja. Dere er visst her også. Kan like så godt drepe dere også."
Adventure Mode gir oss for første gang en tredelt avslutning,
men ingen av delene føles særlig tilfredsstillende.
Hvis du beseirer Dharkon, tar Galeems lys over universet,
noe som tilsynelatende er dumt?
Andre alternativ er at Dharkons mørke tar over, og Mario dør.
Dårlig avslutning igjen.
Men aha! Det finnes et tredje alternativ.
Hvis du beseirer begge samtidig, får du den sanne avslutningen,
som kun er en lang scene der karakterenes ånder flyr opp i været.
Hvor er den storslagne scenen der karakterene står på en klippe og ser stolt ut i horisonten mens det spilles seiersmusikk?
Ingen av avslutningene gir noe særlig umiddelbar mening, og de føles slett ikke ut som en seier.
De er bare nedtonte, til og med triste.
Men dette er et spill med tusenvis av arbeidstimer bak seg,
av en mann som har bevist om og om igjen hvor mye han bryr seg om denne serien.

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
Det ligger helt klart mye tankegang bak disse avslutningene,
så jeg skylder ham å ikke kalle dem dårlige umiddelbart.
Etter å ha brukt tid på research, og å gruble over disse avslutningene,
er jeg ganske sikker på at jeg har funnet løsningen.
Greit nok: Det kan hende spillet kun er slåssespill,
men her er det mye mer å undersøke enn du først får Dharkon (øye) på.
For omtrent fire år siden lagde jeg en teori som prøvde å avsløre den hemmelige historien i Smash-serien,
og det kan se ut til at dette er dagen der den historien får sin sursøte slutt.
For å forstå Smash Ultimate, må du vite hvor serien kommer fra.
Hvis du ikke har sett teorien jeg snakket om, anbefaler jeg at du ser den,
fordi den 15 minutter lange videoen forklarer serien frem til i dag
mye bedre enn det to minutter lange sammendraget jeg nå skal gi.
Men vær advart: Jeg brukte enda teitere humor da enn jeg gjør nå.
"Min Pichu vil smash-kule deg opp!"
Det sier mye!
Uansett; i min tolkning forteller spillene historien om seriens far, Masahiro Sakurai,

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
som vokser opp med sitt stadig utviklende forhold til spillindustrien og spillkarakterene
Det originale Super Smash handlet om et barn som leker med bamser.
Det ble bekreftet av Nintendos tidligere president, Saturo Iwata.
I Melee er barnet eldre.
Det er mer etablert, og samler på trofeer av karakterene istedenfor bamser.
Brawl handler om å slåss mot sosiale tabuer,
det at videospill er for barn, og ikke voksne.
Det er derfor spillets sisteboss heter Tabuu
og har kroppsspråket til en innesluttet voksen.
Hans mål gjennom Subspace Emissary er å gjøre alle de levende karakterene til trofeer.
Symbolsk er dette å drepe fantasien og det barnslige sinnet som bringer karakterene til live.
Men til slutt seirer karakterene.
Både billedlig og bokstavelig knuser de de sosiale de sosiale tabuene som prøvde å fange dem.
Gjennom serien har det vært to gjengangere:
Master Hand og Crazy Hand.

Norwegian: 
Da Super Smash kom ut i 1999, forventet alle at den siste kampen skulle bli mot Ganondorf,
eller Mother Brain, eller en annen overraskelsesboss som Bowser.
Det var derfor et sjokk at den siste motstanderen i den aller første Classic Mode
var en stor hvit hanske som dasket deg rundt.
Og det var enda mer overraskende i Melee da Sakurai bestemte seg for å fordoble bossen og lage motparten:
Den andre hvite hansken!
Spillene har imidlertid vært klare på hva disse to karakterene representerer.
Ifølge trofeene deres er Master Hand "broen mellom den ekte verden og den oppdiktede kamparenaen".
Ifølge Smash 4 er han personifiseringen av kreativitet
med, ifølge Brawl, krefter som er bortimot grenseløse.
Crazy Hand er imidlertid den impulsive og destruktive kraften.
ifølge trofeet hans fra Melee, er han fylt av den hule følelsen som kommer av å ødelegge det man har skapt.
Alt dette gir ærlig talt mening.
Det er Master Hand som tar bamsene ut av lekeesken,
og det er hans knips som forvandler bordet en bane i Smash 64.

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
Og ærlig talt, hvilket barn har ikke fått lekene sine til å slåss mot slemmingen som er sin egen hånd?
Vel, kanskje ikke unger nå om dagen, siden de bare spiller Fortnite,
Men jeg gjorde det hele tiden
Det var for det meste hånd mot lekebil.
Jeg lekte masse med lekebiler.
Pju, pju!
vanligvis vant hånden.
I teorien min om Smash' hemmelige historie tilhører hendene Sakurai.
Han er den kreative sjelen bak serien, og er den som bokstavelig talt har full kontroll over verdenen.
Og hvis Crazy Hand står for å ødelegge ens eget skaperverk,
så må denne destruktive impulsen tilhøre Sakurai, siden han skapte begge hendene.
Men det var den siste kampen i Smash 4 som bekreftet dette forholdet for meg.
Under kampen ser vi et vilt mørke strømme ut av Master Hand.
For meg virker det som en direkte refleksjon av Sakurais frustrasjon med serien.
Han har vært veldig tydelig mellom hvert spill på at det skal være det siste i serien.
Han gikk så langt som å si i 2015 at han kanskje ville slutte helt å lage spill

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
etter den harde påkjenningen av å utvikle Smash 4.
"Det var veldig tungt denne gangen… Jeg tror ikke jeg vil kunne fortsette å lage spill hvis det fortsetter slik".
Når jeg sier tungt, snakker jeg ikke bare om lange arbeidsdager.
Det var fysisk og emosjonelt smertefullt for ham.
Som han selv innrømte:
"Den svært uheldige sannheten om situasjonen er at den fremdeles er et betydelig problem.
Jeg har store smerter.
Så store smerter at jeg ikke kan bruke datamusen,
så jeg bruker en trackball,
og som hovedutvikler for et action-spill, er det uheldigvis et stort problem."
Husk at dette var i 2015,
og her er han fremdeles tre år senere
og jobber med et nytt spill i samme serie.
Han er riktignok Master Hand,
men etter hvert bærer han på sinne og ergrelse over skaperverket hans innvendig;
raseri over å være fanget av denne serien,
mørke som tar form i den siste kampen i Smash 4,
helt til raseriet stilner og han gir seg,

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
og blir en kule av trist godtakelse til slutt,
og venter på å bli tatt av dage av spilleren,
akkurat som Sakurai i den siste delen av sitatet sitt:
"Men når alt kommer til alt, er jeg fremdeles 100 % dedikert til utviklingen av Smash Bros."
Det var tilstanden han var i på slutten av utviklingen for Smash 4.
Det å få klarhet om de to hendenes roller og Sakurais forhold til karakterene er nødvendig
fordi det er med dette fortellingen i Smash Ultimate begynner.
I begynnelsen ser vi en armé av Master Hand,
ledet av karakteren Galeem,
som skal til å angripe heltene våre på klippen.
Plutselig ser vi én Master Hand revne, og så resten.
Galeem transformerer seg til et sort hull,
konsumerer Master Hand- energien
og skyter ut de berømte lysstrålene som ødelegger alle andre enn Kirby,
som klarer å unnslippe.
Alle de andre karakterene blir fanget og laget sjelløse kopier av.
Hva er det som skjer i den scenen?
Vel, hold dere med meg her, men hva hvis Galeem er et symbol for Nintendo?

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
Ja, selskapet Nintendo.
Dette virker kanskje absurd, men tenk på det.
Hvis Master Hand virkelig er personifiseringen av den kreative ånden,
og har vært Sakurais karakter i spillet siden dag én,
hva er da Nintendo, annet enn en armé av Master Hand?
Nintendo er et selskap der massevis av kreative visjonærer jobber sammen for å lage spill som Smash.
Hver hånd er en egen person i utviklingsstaben,
og som alle som har hatt en jobb kan fortelle deg,
særlig en kreativ jobb,
kan selskapet suge livet ut av deg.
Du kaster fantasien din, din kreative ånd, inn i selskapets umettelige sorte hull.
Du gir ditt beste, men det er ikke nok.
Det er alltid et nytt prosjekt,
en ny frist,
og alt du får er en lønningsslipp.
Det er den sørgelige virkeligheten ved å være en skaper i et stort selskap.
Det er som Master Hand som kraften sin til Galeems sorte hull.
Deres kreative ånd fôrer vesenet som er Nintendo.
Videre er dette den merkelige todeltheten vi ser hos Galeem,
som noen ganger er et symbol på vakker kreativitet,
engelen

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
(fargespekteret dens matcher faktisk Smash 4, forresten),
og andre ganger er den et sjel-svekkende sort hull.
La oss nå se på hva Galeem gjør med spillkarakterene.
Den fanger dem,
bevarer dem
og bruker kroppene deres til å skape sjelløse onde dobbeltgjengere.
Trenger jeg virkelig tolke dette for dere?
Noe spillere bekymrer seg om hele tiden er skamløse svindler fra spillutviklere,
Det å redusere spillinnhold til en brøkdel av størrelsen sin kun for å selge flere dårlige spill.
Dette er noe Sakurai alltid har stått imot i løpet av sin karriere.
Jeg nevnte det i en tidligere teori, men det kan med fordel gjentas her:
Han forlot HAL Laboratory da han syntes det ble utviklet for mange Kirby-spill,
og i 2014 uttalte han seg igjen om denne praksisen:
"Finnes det noen industri som avhenger av gjenbruk av gamle titteler så mye som spillindustrien...
Overfloden på serier og remakes er på et unaturlig høyt nivå."
En kan lure på hvordan Sakurai kan være imot oppfølgere
når han har laget så mange oppfølgere av Super Smash Bros,
men hør på dette:

Norwegian: 
La meg fortelle hvordan Sakurai ble tvunget til å lage Brawl.
Han bestemte seg for å gjøre prosjektet
etter Nintendos president, Saturo Iwata, annonserte en oppfølger til serien på E3.
Med andre ord: Første gang Sakurai hørte om en oppfølger til sitt eget spill
var på samme tid som offentligheten.
for å sitere direkte fra Iwata Asks- intervjuet om dette,
og dette er en lang rekke sitater, men jeg garanterer at den er verdt å høre:
Sitat fra Iwata:
"Alle de ansatte i Nintendo of America som var involvert i E3 på dette tidspunktet ønsket sterkt å annonsere et nytt Super Smash Bros. som var kompatibelt med spilling over nett.
Men på dette tidspunktet hadde vi ennå ikke diskutert dette ordentlig med HAL Laboratory, som delte rettighetene til Smash Bros.
Så jeg annonserte emnet. Naturligvis var det som en bøtte med kalt vann i ansiktet ditt."
Sitat fra Sakurai:
"Absolutt. Du kan forestille deg overraskelsen da jeg ble fortalt av de andre på E3s lokale at du annonserte det ut av det blå."
Iwata:

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
"Jeg hørte til og med at folk rundt deg på E3 spurte deg om du kom til å utvikle Smash Bros- spillet."
Sakurai:
"Ja. Det var vanskelig. Det faktum at jeg allerede hadde sluttet fra HAL Laboratory gjorde ting litt komplisert."
Iwata:
"Så, i løpet av E3 inviterte jeg deg til hotellrommet mitt... og fortalte hva jeg ønsket å gjøre. Jeg hadde vurdert hva jeg skulle gjøre hvis du avviste.
Og besluttet at jeg ville måtte ta den eksisterende Smash Bros. tittelen, Super Smash Bros. Melee... og prøve å gjøre den Wifi-kompatibel.
Kanskje det er mer passende å si at jeg skjønte at vi ikke ville klart å tilføre noen nye elementer til spillet uten din hjelp, og jeg tror jeg sa det da vi diskuterte det på hotellet.
Det var ikke rett, men du kan til og med si at jeg brukte det som en slags trussel."
Sakurais respons:
"Det hadde absolutt den ønskede effekten!"
La meg oversette et allerede oversatt intervju:
"Jeg dreper det gode omdømme til serien du skapte
med mindre du ofrer din personlige kreative lidenskap og blir med meg."
Jøss! Jeg kan ikke tro dette finnes offentlig!
Dette er et offisielt intervju på Nintendos offisielle nettside!

Norwegian: 
Det er lett å se at Galeem som virker som en god kraft,
men som til syvende og sist er et farlig vesen som holder karakterer fanget og produserer kopier,
kan gi litt mening når vi tar Sakurais synspunkt i alt dette.
Men den store overraskelsen i Adventure Mode er når en ny utfordrer dukker opp;
Dharkon og hans armé av Crazy Hand.
Hvis Galeem er Nintendo og dets designere, hva er så Dharkon?
Jeg er ikke 100 % sikker,
og der mye mindre symbolisme rundt Dharkon,
men jeg tror Dharkon symboliserer usunn fan-dedikasjon.
Bare tenk på det: Master Hand er den som skaper scenariene og setter opp scenen,
og Crazy Hand er den som slår figurene mot hverandre i kamp.
Crazy Hand er den som bryter reglene og ødelegger den velorganiserte verdenen Master Hand har skapt.
Ikke på et dårlig vis, men på et ukontrollert og fantasimessig kaotisk vis.
Sammen representerer de to sider av hvilket som helst spill,
videospill og andre spill,
utvikleren og spilleren.
Skaperen og fansen.

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
Så Dharkon, et sint øye som leder en armé av spillende hender, representerer fanskarens verste side.
Legg merke til at Dharkon ikke trenger å absorbere hendene på sin side av kamparealet.
Det er fordi det ikke finnes noen forent spillergruppe.
De er alle individuelle,
men finnes negativitet blant dem, som personifiseres med Dharkon.
Forventning til å inkludere deres yndlingskarakter,
at den karakteren skal representeres på en måte som DE mener er riktig.
"Dette er ikke det spillet jeg krevde!" Eller "Du fjernet min yndlingsmodus!"
Dette reflekteres i Når Dharkon vinner
Merk at når Dharkon vinner, ødelegger den ikke Galeem.
I stedet fanger den Galeem i lenker.
For meg symboliserer dette at fansen holder Nintendo fanget
og krever at Nintendo kun gir ut det de befaler nøyaktig slik de befaler det.
Det betyr at kampen er en kamp om eierskap,
et selskap som mener de eier karakterene
mot all den voksende negativiteten blant spillere som mener det er de som eier karakterene.

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
Med dette i tankene er det ikke rart at spillkarakterene virker som en ettertanke i de siste scenene.
De er fordi de ER en ettertanke i disse scenene.
Det er poenget.
Vi har skaperne og selskapet som kontrollerer dem med sine egne planer på en side av slagmarken,
og vi har spillerne som krever mer av eller annet enn det de får på den andre siden.
Imens blir spillet og dets karakterer,
hjertet og sjelen til det som utvikles,
det som lider.
Det er det som blir revet i stykker av de to sidene
og til slutt dør hvis en av dem for det fullstendig som den vil.
Det begge parter glemmer i kampen er at karakterene ikke kan eies.
De er en kombinasjon av hvordan de er skapt og hvordan fansen velger å være glad i dem.
Derfor kommer den gode slutten bare hvis både Dharkon og Galeem ødelegges.
I denne slutten slippes alle åndene samlet gjennom Adventure Mode fri.

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
Sjelene deres slippes løs og flyr opp mot himmelen.
De er ikke lenger produkter å slåss om, men kan i stedet eksistere i sin reneste form,
ånder.
Det var det alltid var ment til å være,
karakterer for moro og fantasi.
Det er derfor slutten føles så sørgelig og sursøt.
Det er fordi dette har blitt glemt i kampen mellom selskap og forbruker,
og det er derfor Sakurais siste handling er å gjøre den ene tingen han kan gjøre,
som sin ultimate kjærlighetsgest til karakterene.
Han setter åndene deres fri.
Et merkelig øyeblikk i Adventure Mode er når Master Hand og Crazy Hand forråder Dharkon og Galeem
for å hjelpe spillkarakterene.
Crazy Hand skaper en stor rift slik at Master Hand kan dra inn og slå 50 falske versjoner av spillkarakterene,
alt for at de ekte karakterene skal kunne gjøre en siste innspurt mot de to svevende vesenene.
Spilleren og utvikleren går sammen for å hjelpe karakterene å slåss mot det verste av seg selv.
Normale spillere kjemper mot usunne fan-holdninger.

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
Normale utviklere kjemper mot grådige selskapskrav.
Slik lar de to hendene karakterene leve som de alltid var ment til å leve,
som kilder til glede og fantasi.
Begge hendene er Sakurai.
Han er en fan og en skaper.
Han elsker disse karakterene og denne serien,
hvilket er grunnen til at han har blitt trukket inn i serien så mange ganger.
Men han kan ikke beskytte dem fra disse to konkurrerende tankegangene for alltid,
så han gjorde det eneste han kunne gjøre,
og satt dem fri.
Dette blir Sakurais siste spill.
Det garanterer jeg.
Uansett om det kommer et nytt Super Smash etter dette, er det her serien virkelig tar slutt,
når den bokstavelig og billedlig talt er i ferd med å skifte "mesterhender".
Super Smash Bros. Ultimate kommer åpenbart til å bli blant de største gavene denne julen,
men kan jeg foreslå en til ting til handlelisten du kanskje ikke har tenkt på?
Det er sponsoren for dagens episoden, NordVPN.
Flere og flere enheter i hjemmet ditt har kameraer og nett-tilgang,

Norwegian: 
men mange har ikke tenkt gjennom sikkerhetskravet som er nødvendig for ditt privatliv.
Nylig ble det publisert en liste over enheter, og hvorvidt de passerte sikkerhetsstandarder.
Ta det med ro, Nintendo Switch passerte!
Men mange babyovervåkere, dørklokker og sikkerhetskameraer gjorde ikke det.
Tro meg, ingenting er mer skremmende enn å vite at noen kan se deg og familien din via et kamera
uten at du er klar over det.
Altså, jeg vil at dere skal se meg, ikke misforstå meg.
Jeg vil bare ikke at dere skal se meg på den måten!
Vel, NordVPN løser det problemet slik at jeg ikke trenger å bekymre meg.
Og du trenger heller ikke bekymre deg,
for med et VPN, er all din informasjon kryptert for å beskytte privatlivet ditt.
Med NordVPN er den dessuten dobbeltkryptert, slik at nettvanene dine forblir anonyme.
NordVPN lagrer ikke databruken din,
det har tusenvis av servere over 61 land
og det er det eneste VPN som fikk toppscore i PCMag.
Vi bryr oss alle om hastigheten på nett-tilkoblingen, ikke sant?
Det var en av grunnene til at jeg var treg med å skaffe meg VPN.
Men NordVPN gjør ikke nettet tregere.

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norwegian: 
Det har superraske servere med ubegrenset båndbredde.
Best av alt er at NordVPN er lett å bruke.
Jeg vet at mange synes VPN er komplisert, men NordVPN er utrolig brukervennlig,
og det virker både på datamaskin og mobil, slik at du er beskyttet hvor enn du er.
Som en som lever av internett og gjør all slags ting i offentligheten,
gir det meg mer sinnsro om tryggheten min.
Og hvis det kan tilfredsstille mine ufattelig høye sikkerhetskrav,
så er jeg ganske skråsikker på at det er godt nok for deres nettbruk.
Så gi trygghet denne julen.
Er det en lekker gave?
Ikke egentlig, men det er en smart gave.
Gå inn på nordvpn.com/matpat
eller klikk på linken i beskrivelsen,
så får du 75 % avslag på treårsplanen deres.
Det betyr at du er trygg de neste tre årene for under 3 dollar i måneden.
plus at hvis du bruker koden MATPAT, får du en ekstra måned gratis.
Igjen: nordvpn.com/matpat
Ikke bare er det en skikkelig kjekk og omtenksom gave,

Norwegian: 
særlig for de du kjenner som ikke har så stort nettvett,
men det er også en skikkelig billig gave hvis du bruker alle disse avslagene,
så det er ingen grunn til ikke å slenge seg på.
Sett dette på handlelisten nå.
Kjøp det til Bestemor, foreldrene dine, barna dine, hvem som helst!
Det er en viktig gave å ha denne julen.
Igjen, sett det på gavelisten.
Men hei!
Det er bare en teori.
En GAME THEORY!
Takk for at du så på!

English: 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
