K vede a k základnému výskumu
som inklinoval v podstate od malička.
Už keď som bol na základnej škole
a mali sme prvýkrát
predmety ako chémia alebo fyzika
tak som začal čítať túto knihu
ktorá sa volá
"Od vodíka po lorencium".
Opisuje jednotlivé chemické prvky
a sú tam aj popisy experimentov
ako boli objavené nové chemické prvky.
Pamätám si, že keď som ju čítal
tak som vždy rozmýšľal nad tým
že to muselo byť niečo fantastické
a tiež by som toto rád zažil.
Jadrová fyzika bola pre mňa
pomerne jednoznačnou voľbou
pretože pochádzam priamo
z prostredia jadrového priemyslu.
Môj otec bol
operátor jadrového reaktora
a všetci susedia
v bytovom dome v Trnave
nejakým spôsobom
pracovali v atómovej elektrárni.
Takže som
v tomto prostredí vyrastal.
Splnil sa mi tento detský sen
o ktorom som čítal
napríklad v tejto knihe
a aj v mnohých ďalších.
Páči sa mi trošku sa
naťahovať s prírodou
a hľadať, objavovať nové veci.
V CERN-e pôsobím od roku 2008
kedy som prvýkrát
participoval na experimente
na urýchľovači ISOLDE.
Už po návrate na Slovensko v roku 2010
som sem prišiel s myšlienkou zariadenia
ktoré je dnes
v CERN-e oficiálne zaregistrované
pod menom Spektrometer Tatra
a ktoré je unikátne na svete.
Je vyvinuté priamo tu
na Fyzikálnom ústave SAV
na realizáciu experimentu IS-521
čo je historicky prvý experiment
pod slovenským vedením v CERN-e.
Dá sa povedať,
že prekvapenia zažívam
zhruba každý deň
až každý druhý.
Buď ma prekvapí fyzika
alebo ma niečim prekvapia
moji mladí kolegovia - študenti
alebo ma prekvapia byrokrati tým
čo nové si práve vymyslia.
Čo ma momentálne prekvapuje vo fyzike
je kvalita dát
zo spektrometra Tatra.
Prevdupovediac, na začiatku
keď som sem prišiel
som neveril, že také niečo
je vôbec možné namerať.
A ukazuje sa, že atómové jadrá
sa pravdepodobne
správajú ďaleko jednoduchšie
než sme si doteraz mysleli.
Mgr. Martin Venhart, PhD.
je vedúcim Oddelenia jadrovej fyziky
na Fyzikálnom ústave SAV v Bratislave.
