
Norwegian: 
Vi lever i Melkeveien – en galakse med 
100 til 400 milliarder stjerner.
Men selv om vi lever inni den,
og kan observere et ufattelig antall stjerner
over nattehimmelen, vet vi faktisk
ganske lite om galaksen som omgir oss.
Men i forrige måned ble vår kunnskap
 om vår plass i universet
utvidet med en strøm av stjernedata
fra romfartøyet Gaia.
Data om 1,7 milliarder stjerner,
rundt 1% av stjernene i galaksen vår.
Og ikke bare stjerner, men asteroider,
eksoplaneter, mørk materie, kvasarer,
satelittgalakser
med mer.
Man kan trygt si at dataene fra Gaia vil oppta
astronomer i flere tiår
og man har så vidt begynt.

English: 
We live in the Milky Way, a galaxy that contains
100 to 400 billion stars.
But even though we live inside it, and can
observe an incomprehensible number of stars
strewn across the night sky, we actually know
very little about the galaxy around us.
But last month the European Space Agency increased
our knowledge of our place in the Universe
a tiny bit with a torrent of stellar data
from the Gaia spacecraft: a catalog of star
data covering 1.7 billion stars, approximately
1% of the stars in our galaxy.
And not just stars, but asteroids, exoplanets,
dark matter, quasars, satellite galaxies and
more.
It’s safe to say the data released by Gaia
is going to keep astronomers busy for decades,
and it’s just getting started.

Norwegian: 
De siste 22 månedene har ESAs Gaia-fartøy
kartlagt stjernehimmelen i
alle retninger, utført presise stjernemålinger,
inkludert stjernenes posisjon –
avstand og kurs gjennom galaksen.
Dermed har astronomer klart å lage
det mest nøyaktige kartet noensinne av galaksen.
Jeg vil nå vise dere et fotografi.
Dette er Melkeveien, ikke sant?
Feil, det er ikke et fotografi.
Det er et totalbilde av Melkeveien og dens
satelittgalakser, laget av Gaia-data.
Lysstyrken på pikslene samsvarer med
antallet stjerner på akkurat det stedet
i verdensrommet.
Dette lyse området gjennom midten av bildet
er det galaktiske planet
som vi befinner oss på.
Her ser man den Lille og Store magellanske sky
under planet, som våre heldige venner
på den sørlige halvkule kan se.
De mørkere regionene inneholder gass og støv,
mange skjuler regioner av stjernedannelse.
Dette er et kart over hjemmet vårt.

English: 
For the last 22 months, ESA’s Gaia mission
has been exhaustively charting the sky in
all directions, making precise measurements
of stars, including their position in the
sky, distance and motion through the galaxy.
This has allowed astronomers to create the
most precise map ever made of the galaxy.
I want to show you a photograph now.
It’s the Milky Way, right?
Wrong, this isn’t a photograph.
It’s an all-sky image of the Milky Way and
its satellite galaxies made out of Gaia data.
The brightness of the pixels correspond to
the number of stars located in that exact
region of space.
The bright area through the middle of the
image is the galactic plane, which we’re
embedded inside.
You can see the Small and Large Magellanic
Clouds below the plane, which our lucky southern
hemisphere friends get to see.
The darker regions contain gas and dust, many
of which hiding regions of star formation.
This is a map, to our home.

English: 
The most accurate map humanity has ever made
of the cosmos.
Just for comparison, here’s the 2016 version
of this map produced by Gaia.
I think the new one looks much better.
The European Space Agency’s Gaia mission
was launched in 2013 with the goal of gathering
specific data on this huge number of stars
in the Milky Way.
The spacecraft was launched to the Earth-Sun
L2 Lagrange point, which is a relatively stable
spot beyond the Earth’s orbit.
The spacecraft takes about 180 days to slowly
orbit around this spot in space, while following
the Earth around the Sun.
The position far from Earth allows it to see
as much of the night sky as possible, without
our planet getting in the way.
From this vantage point, it catalogs the Milky
Way’s stars using astrometry.

Norwegian: 
Det mest presise kartet menneskeheten
noen gang har laget av kosmos.
Til sammenligning, her er 2016-versjonen
av kartet laget av Gaia.
Jeg synes den nye
ser mye bedre ut.
ESAs Gaia-fartøy ble skutt opp i
2013 med mål om å samle
spesifikk data om det enorme 
antallet stjerner i Melkeveien.
Fartøyet ble sendt til Jorda-Solas L2 Lagrange-punkt,
som er et relativt stabilt
punkt utenfor Jordas bane.
Romfartøyet bruker ca. 180 dager
på å sirkle rundt dette punktet
mens det følger Jorda rundt sola.
Denne posisjonen lar Gaia
se så mye som mulig av nattehimmelen
uten at planeten vår
havner i veien.
Fra dette utkikkspunktet kartlegger den 
Melkeveiens stjerner ved hjelp av astrometri.

English: 
Just a quick explanation about astrometry.
As the spacecraft travels around the Sun,
its perspective to the stars in the sky shifts
slightly back and forth over the course of
6 months.
The amount of this shift is incredibly small,
but Gaia can detect it.
Let me give you an example.
Here’s a Loonie, a Canadian $1 coin.
For the brightest stars in the sky, Gaia can
detect that back and forth shift over 6 months
if that coin was sitting on the Moon.
So, about 25mm shift at a distance of 385,000
km.
The spacecraft can then use this shift to
plot out how far away the star is.
The more it shifts, the closer it is.
It can also determine what direction the star
is moving.
On April 25th, ESA dumped this massive amount
of data onto the internet: the location and
distance of all these stars, as well as their
color measurements.
I’m sure this will be very useful when someone
makes a map of the real galaxy in Elite Dangerous.

Norwegian: 
En kjapp forklaring 
om astrometri:
Mens fartøyet kretser rundt sola,
endres perspektivet til stjernene på nattehimmelen
så vidt fram og tilbake 
i løpet av 6 måneder.
Denne forskyvningen er svært liten,
men Gaia kan måle den.
La meg gi dere
et eksempel.
Her er en "loonie" –
en kanadisk dollarmynt.
For de mest lyssterke stjernene kan Gaia
måle denne forskyvningen over 6 måneder
hvis denne mynten
lå på månen.
En forskyvning på ca. 25 mm 
fra en avstand på 385.000 km.
Fartøyet bruker deretter denne forskyvningen
til å beregne avstanden til stjerna.
Jo større forskyvning, 
jo nærmere er den.
Den kan også fastslå retningen
stjerna beveger seg i.
25. april la ESA denne massive datamengden 
ut på internett: posisjonen og
avstanden til alle disse stjernene
i tillegg til fargemålene deres.
Det vil sikkert bli veldig nyttig når
noen lager et kart av den ekte galaksen
i Elite Dangerous.

English: 
It also calculated the surface temperatures
of about 100 million stars and how much 87
million of them are being obscured by interstellar
dust.
But that’s not all.
Gaia also provided brightness and color information
on half a million variable stars.
These are stars that change in brightness
over time, and astronomers regularly use as
a way to measure distance in the Universe
when astrometry doesn’t work any more.
In other words, in addition to mapping out
the nearby Universe, it helped astronomers
a way to better map out the rest of the Universe
too.
Are you overwhelmed with data yet?
Good, now you know what it’s like to be
an astronomer right now.
But Gaia provided even more information about
the Universe around us, and we’ll get to
that in a second, but first I’d like to
thank:
Adam Hadjinian
Ben Fleming
And the rest of our 808 patrons for their
generous support.
If you love what we’re doing and want to
get in on the action, head over to patreon.com/universetoday.

Norwegian: 
Gaia har også beregnet overflatetemperaturen
til rundt 100 millioner stjerner
og hvor mye romstøv som
skygger for 87 millioner av dem.
Men det er ikke alt.
Gaia bidrar også med lys- og fargeinformasjon
om en halv million variable stjerner.
Stjerner som har endringer i lysstyrke
over tid, som astronomer regelmessig bruker
som en metode å måle avstand i universet på
når astrometri ikke virker.
Med andre ord, i tillegg til å kartlegge
nabolaget vårt i universet –
har Gaia også gitt astronomer en bedre
måte å kartlegge resten av universet på.
Overveldet av data ennå?
Bra. Da vet du hvordan det er
å være astronom akkurat nå.
Gaia ga oss dessuten enda mer informasjon om universet rundt oss, noe vi tar opp straks.
Først vil jeg gjerne takke:
 
Og resten av våre 808 patrons
for deres sjenerøse støtte.
Hvis du liker hva vi gjør og vil bli med på moroa,
besøk patreon.com/universetoday.

English: 
Gaia did its job well.
It showed us where all the stars are.
But it did even more.
The first useful side effect from Gaia was
the release of data on 14,000 known asteroids.
From these data, astronomers will be able
to map the movements of these asteroids with
greater precision.
For example, to find any asteroids that might
have a close encounter with Earth in the future.
Gaia mapped the locations of 500,000 quasars
strewn across the Universe.
Quasars, of course, are the actively feeding
supermassive black holes in the hearts of
galaxies.
Our Milky Way’s black hole is relatively
quiet, while these distant black holes are
blasting out as much radiation as the rest
of their galaxy combined.
This is a handy side effect, but it also provides
astronomers with a single reference frame
for the coordinates of everything in the entire
Gaia catalog.
I want to show you another image now.
This is a known as a Hertzsprung-Russell Diagram,
and it’s a way that astronomers can map
out the brightness of stars compared to their
surface temperature.

Norwegian: 
Gaia gjorde jobben sin bra.
Fartøyet viste oss hvor alle stjernene er.
Men det gjorde også mer.
Den første verdifulle bonusen ved Gaia
var dataslippet om 14.000 kjente asteroider.
Fra disse dataene vil astronomer kunne
kartlegge kursen til disse asteroidene
med større nøyaktighet.
Eksempelvis for å finne asteroider
som kan nærme seg Jorda i fremtiden.
Gaia kartla posisjonen til 500.000
kvasarer over hele universet.
Kvasarer er de glupske, supermassive
svarte hullene i midten av galaksene.
Det svarte hullet i Melkeveien er relativt rolig,
mens disse fjerne svarte hullene
avgir like mye stråling som resten av
galaksene sine sammenlagt.
Det er en hendig bonus, men gir også
astronomer en referanseramme
for koordinatene til alt i 
hele Gaia-katalogen.
Jeg vil nå vise dere 
et annet bilde.
Dette er et Hertzsprung-Russel-diagram,
som gjør at astronomer kan kartlegge
lysstyrken på stjerner sammenlignet
med overflatetemperaturen deres.

Norwegian: 
Men dette diagrammet består av
ekte data fra 4 millioner stjerner
mindre enn 
5.000 lysår fra sola.
Det nøyaktige kartet av de faktiske
stjernene rundt oss hjelper astronomer med
å finjustere teoriene sine om 
stjernedannelse og -evolusjon.
Hvilke stjerner ble formet i skiva,
hvilke i glorien, og hvordan er de ulike?
Utmattet ennå?
Synd. Det er mer i vente.
Gaia klarte å beregne hastigheten til 7 millioner
stjerner i tre dimensjoner.
Astronomer vet nå hvor disse stjernene
var før og hvor de er på vei
i framtiden.
Vi vil kunne vite hvilke stjerner som
kan suse forbi sola vår i fjern framtid.
Hvis du har pugget stjernetegnene
og akter å leve evig – synd for deg.
De kommer alle til å røre på seg
millioner av år inn i  framtiden.
Sjekk denne animasjonen av kulehopene
og dverggalaksene rundt Melkeveien
og banene deres.
Og her er en bonus.

English: 
Except this diagram is made up of the actual
data on 4 million stars located within 5,000
light years of the Sun.
The precise map of the actual stars around
us is going to help astronomers make tweaks
to their theories about stellar formation
and evolution.
Which stars formed in the disc, and which
formed in the halo, and how are they different?
Exhausted yet?
Too bad, there’s more.
For about 7 million stars, Gaia was able to
calculate their velocity in three dimensions.
Astronomers will know where these stars were
in the past and where they’re going in the
future.
We’ll know which stars could make a close
pass to the Sun in the distant future.
If you’ve memorized your constellations
and plan to live forever, too bad, they’ll
get all jumbled up millions of years into
the future.
Check out this animation of the globular clusters
and dwarf galaxies surrounding the Milky Way
and their orbits.
And here’s a bonus.

English: 
Take a look at the motions of the stars in
the Large Magellanic Cloud, one of those satellite
galaxies adjacent to the Milky Way.
And if astronomers are lucky, they’ll be
able to detect the distribution of the dark
matter that’s probably all around us.
Finally, here’s the best news.
Gaia’s not finished.
It’s due to wrap up its primary mission
by 2020, providing as much data as it can
by then.
One additional chunk of data coming that wasn’t
included in last week’s release is the fact
that Gaia is expected to find between 10,000
and 50,000 extrasolar planets.
Right now we’re at about 3,700 confirmed
planets, so that’s not bad as a side effect
of this mission.
Gaia will also find tens of thousands of brown
dwarf stars, these cool objects are somewhere
in between really big planets like Jupiter
and failed stars, and help astronomers know
how many of them could be out there.
In addition to the known asteroids and comets
mapped out in this data release, it should

Norwegian: 
Se på stjernebevegelsene i 
Den store magellanske sky –
en av galaksene nær Melkeveien.
Hvis astronomene er heldige, vil de klare
å måle mengden mørk materie
som sannsynligvis omgir oss.
Aller sist,
her er den beste nyheten.
Gaia er ikke ferdig.
Fartøyet skal avslutte hovedoppdraget først innen 2020,
og bidra med så mye data som mulig
før den tid.
En tilleggspakke med data
som ikke var inkludert i forrige ukes slipp
er faktumet at Gaia ventes å finne mellom
10.000 og 50.000 eksoplaneter.
Akkurat nå ligger tallet på 3.700
– ikke verst til å være et sideoppdrag.
Gaia skal også finne titusenvis av brune dvergstjerner.
Disse kjølige objektene er noe mellom
kjempestore planeter som Jupiter og feilslåtte stjerner,
og hjelper astronomer med å fastslå
hvor mange av dem som kan
finnes der ute.
I tillegg til kjente asteroider og kometer
som er kartlagt i dette dataslippet

Norwegian: 
vil Gaia etter hvert kunne kartlegge tusenvis
av disse objektene, fra jordnære baner
til asteroidebeltet til Kuiper-beltet
og så videre.
Det ventes å oppdage rundt 100.000
supernovaer i universet, mange før andre
observatorier, som gir astronomer et første blikk
på disse eksploderende stjerner for å forklare
alle de ulike måtene
stjerner eksploderer på.
Og sist men ikke minst
vil det vil bidra med en test av
Einsteins relativitetsteori, ved å avsløre effekten
av gravitasjonsforskyvning i universet
og også måle om selve
tyngdekraften forandrer seg.
Nå håper jeg at dere er like entusiastiske som
jeg er for Gaias dataslipp.
I løpet av de neste ukene, månedene, årene og tiårene,
vil det komme stadig nye artikler og oppdagelser
om hvilken ny innsikt vi
har fått i universet vårt
takket være Gaia.
Det er en spennende tid
og jeg gleder meg til å finne ut mer.
Så hva synes dere om Gaias
slipp av data?
Jeg vil gjerne høre tankene
deres i kommentarfeltet.

English: 
eventually map out hundreds of thousands of
these objects, from Near Earth orbit to the
asteroid belt to the Kuiper belt and beyond.
It’s expected to detect about 100,000 supernovae
across the Universe, many before any other
observatories, giving astronomers their first
look at these exploding stars to help understand
all the different ways stars explode.
And last but not least, it’ll provide a
comprehensive test of Einstein’s Theory
of General Relativity, finding the effects
of gravitational distortion across the Universe,
and even detect if gravity itself is changing
at all.
At this point, I hope you’re as excited
as I am about the Gaia release.
And over the next few weeks, months, years
and decades, you’re going to see story after
story, discovery after discovery about what
new insights into the Universe we’ve learned
thanks to Gaia.
It’s an exciting time and I can’t wait
to learn more.
Well, what do you think about the Gaia release
of data?
I’d love to hear your thoughts in the comments.

English: 
Once a week I gather up all my space news
into a single email newsletter and send it
out.
It’s got pictures, brief highlights about
the story, and links so you can find out more.
Go to universetoday.com/newsletter to sign
up.
And finally, here’s a playlist.

Norwegian: 
Én gang i uka samler jeg alle romnyhetene
mine i et nyhetsbrev og sender det
ut til alle som ønsker det.
Det har bilder, oppsummeringer av artiklene 
og linker så du kan finne ut mer.
Besøk universetoday.com/newsletter
for å melde deg på.
Og helt til slutt,
her har dere en spilleliste.
