
Bulgarian: 
Това е бял равнец –
цъфтящо растение, което расте в
цялото Северно полукълбо.
Неговите перести листенца имат естествени свиващи свойства.
Научното му име Аchillea,
идва от Ахил, гръцкия герой,
за когото казват, че го е използвал
да лекува раните на войниците си.
Това е хвощ, познат като конска опашка,
или за децата – пукаща трева, защото
можеш да го откъснеш и да го сложиш
обратно.
Въпреки че на върха сега е мъртво вече.
А това е жълт бор.
Едно от любимите ми дървета.
Достига до 90 метра височина
и в топъл ден, ако го помиришеш,
ще усетиш аромат на карамел.
Те всички имат различни форми, размери и свойства,
но всяко от тези неща е васкуларно растение –
едно от най-многообразните и, смея да кажа,
най-важни семейства в дървото на живота.
От момента на появата на прародители им
преди 420 милиона години,
васкуларните растения са станали невероятно успешни
чрез способността да използват ресурсите
около тях.
Те превръщат слънчевата светлина в храна.
Те усвояват вещества директно от почвата
без трудоемкия процес храносмилане.
И дори използват помощта на разни приятели,
когато се размножават.

Czech: 
Tohle je řebříček.
Krytosemenná rostlina,
kterou nalezneme všude možně
na severní polokouli.
Má jemně roztřapené lístky,
které mají svíravé účinky.
Jeho vědecký název je achillea.
Podle Achilla,
řeckého hrdiny,
který jej prý používal
k léčbě zranění svých vojáků.
A tohle je přeslička,
také zvaná "koňský ohon",
super zábava pro děti,
dá se odtrhnout
a zase spojit.
I když tady nahoře už je mrtvá.
A tohle je borovice těžká.
Jeden z mých 
oblíbených stromů.
Dosahuje až 80 metrů
a když si k ní přivoníte
za teplého dne,
voní jako karamelky.
Mají různé tvary, velikosti, schopnosti.
Všechno jsou to ale cévnaté rostliny.
Jedny z nejrozmanitějších
a nejdůležitějších rostlin.
Od doby, kdy se jejich předci
před 420 miliony let objevili,
zaznamenaly cévnaté rostliny
ohromný úspěch.
Dokáží skvěle využít zdrojů
ve svém okolí
Sluneční svit přetváří v potravu.
Absorbují živiny
přímo z půdy.
Přitom nemusí složitě
procházet zažívacím procesem.
A s reprodukcí si nechávají pomáhat
od spřátelených organismů.

English: 
- [Hank] This is yarrow.
A flowering plant found all
over the Northern Hemisphere.
Its feathery leaves have
natural astringent properties.
And its scientific name, Achillea,
comes from Achilles the Greek hero
who's said to have used it on
the wounds of his soldiers.
And this is Snake grass,
otherwise known as Horsetail,
or to the kids, Pop grass
'cause you can just pop it apart
and then put it back together again.
Although on top there, it's dead now.
And this is a Ponderosa pine.
One of my favorite trees,
it can grow hundreds of feet tall.
And on a warm day, if you sniff it,
it smells like butterscotch.
They all have different
shapes, sizes and properties
but each of these things
is a vascular plant,
one of the most diverse, and dare I say,
important families in the tree of life.
Since their predecessors
first arrived on the scene,
some 420 million years ago,
vascular plants have found
tremendous success through
their ability to exploit
resources all around them.
They convert sunshine into food,
They convert nutrients
directly through the soil
without the costly process of digestion,
and they even enlist
the help of some friends
when it comes to reproduction.

Portuguese: 
Este é um Milefólio,
uma angiosperma encontrada
todo o hemisfério norte.
Suas folhas tem propriedades
adistringentes naturais
e seu nome científico, Achillea,
vem de Achilles, herói grego,
conhecido por ter usado isto
nas feridas dos soldados.
E essa é a snake grass, também
conhecida como cavalinha,
e para as crianças, pop grass,
porque você pode separá-las
e juntá-las.
Mas a parte de cima está morta.
Essa é a Pinus Ponderosa.
Minha favorita.
Pode crescer muitos metros
no calor, o cheiro dela
parece caramelo.
Elas tem diferentes formas, tamanho
e propriedades
mas todas são plantas vasculares,
as mais diversas, e eu diria,
importantes famílias na arvore da vida.
Desde que seus antepassados vieram
há 420 milhões de anos atrás,
as plantas vasculares tiveram um
enorme sucesso
pela sua habilidade explorar recursos
à sua volta.
Eles convertem luz em comida.
Absorvem nutrientes diretamente do solo
sem o gasto energético da digestão
e até fornecem ajuda para alguns amigos
se reproduzirem.

English: 
So often, when they're doing their thing,
it involves a third party, which like,
you know, good for them.
But these things alone can't
explain vascular plants'
extraordinary evolutionary success.
I mean, algae was
photosynthesizing long before
plants made it fashionable.
And as we learned last
week, nonvascular plants
have reproductive strategies
that are tricked out
six ways from Sunday.
So, like what gives?
The secret to vascular plant
success is their defining trait
conductive tissues that
can take food and water
from one part of a plant
to another part of a plant.
This may sound simple
enough, but the ability
to move stuff from one part
of an organism to another
was a huge evolutionary
breakthrough for vascular plants.
It allowed them to grow
exponentially larger,
store food for lean times, and
develop some fancy features
that allowed them to
spread farther and faster.
It was one of the biggest
revolutions in the history
of life on earth.
The result: plants
dominated earth long before
animals even showed up.
And even today, they hold
most of the world records.
The largest organism in
the world is a redwood in
Northern California.

Portuguese: 
Então geralmente, ao realizar suas funções
incluem um terceiro à relação,
o que é bom pra eles.
Mas só isso não explica
o extraordinário sucesso das plantas
vasculares.
As algas realizam fotossíntese
antes que as plantas o fizessem
e como vimos antes, plantas não-vasculares
tem estratégias reprodutivas
que já mudaram
6 vezes nessa semana
E então?
O segredo do sucesso delas
é definitivamente os tecidos condutores
que levam comida e água de uma
parte da planta
para outra.
Parece simples,
mas a habilidade de mover substâncias
pelo organismo foi um grande passo
para a evolução das plantas vasculares.
Isso permitiu que crescessem 
exponencialmente,
que estocassem comida
e desenvolvessem mecanismos
que permitiram sua maior distribuição
e rapidez.
Foi uma das maiores revoluções
na história da vida na Terra.
O resultado?
Plantas dominando a Terra antes dos
animais
sequer aparecerem, e ainda hoje
eles são recordistas mundiais.
O maior organismo do mundo é um pau-brasil
no norte da Califórnia, com 115 metros
de altura.

Bulgarian: 
Толкова често при вършенето на неща
им трябва чужда помощ.
И това е добре за тях.
Но тези неща на могат да обяснят
еволюционния успех на васкуларните растения.
Имам предвид, водораслите са фотосинтезирали
доста преди растенията да дойдат на мода.
И както научихме миналата седмица,
неваскуларните растения имат стратегии
за често размножаване.
Тогава какво?
Тайната на успеха на васкуларните растения
е тяхната определяща черта: проводящите тъкани,
които могат да отведат вода от една част на растението
до друга.
Това може да звучи доста просто,
но способността да пренасят неща
от едно място на организма до друго
е еволюционен пробив за васкуларните растения.
Това им позволило да растат доста големи,
да складират храна за тежки времена
и да развиват някои готини черти,
които им позволили да се разпространяват по-далеч и по-бързо.
Това е една от най-големите революции
в историята на земята.
Резултатът?
Растенията са господствали на Земята доста преди животните
да се появят и дори днес
те държат повечето от световните рекорди.
Най-големият организъм в света е червената секвоя
в Северна Калифорния, висока 115 метра.

Czech: 
Když se tedy množí,
tak potřebují třetího,
což jim přeju.
To ale nevysvětluje,
proč měly cévnaté rostliny
takový evoluční úspěch.
Řasy prováděly fotosyntézu
dávno předtím,
než to bylo cool.
Jak víme z minulého týdne,
bezcévné rostliny
mají všelijaké rozmnožovací strategie.
Čím to tedy je?
Za jejich úspěchem stojí
jejich základní rys,
tedy vodivé tkáně,
které potravu a vodu
dostávají z jedné části
rostliny do druhé.
Může se to zdát snadné,
ale umět přesunout něco
z jedné části organismu do druhé
byl ohromný evoluční zlom
pro cévnaté rostliny.
Mohly tak mnohem víc vyrůst,
utvořit si zásoby na těžké časy,
vyvinout si některé zajímavé znaky,
které jim umožnily 
více se rozšířit.
Byla to jedna z největších revolucí
v historii života na Zemi.
A výsledek?
Rostliny Zemi opanovaly ještě mnohem
dřív než se zvířata vůbec objevila.
A i dnes drží většinu světových rekordů.
Největším organismem na světě je
sekvoj v severní Kalifornii.
Je 115 metrů vysoká.

Portuguese: 
Maior que três baleias azuis, de 
ponta à ponta.
O mais pesado é um bosque
de uma árvore caducifólia em Utah,
unida pelas raízes.
Tem o peso total de quase 6 milhões
de toneladas
e o ser mais antigo é um pedaço de 
grama marinha
no Mediterrâneo, com mais de
200 mil anos.
Perdemos muito tempo nos parabenizando
pelas coisas magnificas e complexas
que o homem é, mas cara,
precisamos aplaudir.
Quanto mais especializado são os tecidos
de um organismo, mais complexo ele é
e mais adaptados.
Mas essas mudanças
não acontecem de repente.
Os tecidos que definem as
plantas vasculares
não se formaram de uma vez, mas hoje
podemos diferenciar três coisas
que diferenciam elas.
A epiderme compõe a camada
mais externa
e ajuda a prevenir danos e perda
de água.
Os tecidos vasculares fazem
toda a condução de nutrientes
e são o tecido mais abundante

English: 
115 meters tall, bigger
than three blue whales
laid end to end.
The most massive organism
is a grove of quaking aspen
in Utah all connected by
the roots, weighing a total
of 13 million pounds.
And the oldest living
thing, a patch of sea grass
in the Mediterranean dating
back 200 thousand years.
We spend a lot of time
congratulating ourselves
on how awesomely magnificent
and complex the human animal is,
but you guys, I got to hand it to you.
(upbeat music)
So you know by now, the
more specialized tissues
an organism has the more complex they are
and the better they typically do.
But you also know that these changes
don't take place overnight.
The tissues that define vascular plants
didn't evolve all at once,
but today we recognize
three types that make
these plants what they are.
Dermal tissues make up
their outermost layers
and help prevent damage and water loss.
Vascular tissues do all that conducting of
materials I just mentioned.

Czech: 
Delší než 3 plejtváci obrovští
položení vedle sebe.
Nejtěžší organismus
je shluk topolů osikovitých
v Utahu. Spojeni jsou kořeny.
Dohromady váží skoro 
5 900 000 kg.
A nejstarší žijící organismus
je plocha mořské trávy
ve Středozemním moři,
která je starší než 200 tisíc let.
Hodně času trávíme tím,
že si blahopřejeme,
jak úžasní a komplexní
lidé jsou,
ale musím to přiznat i vám, rostliny.

Cévnaté rostliny
Už asi víte,
že čím specializovanější tkáně
organismus má,
tím komplexnější jsou
a tím lépe většinou fungují.
Nestane se to ale přes noc.
Pletiva cévnatých rostlin
se nevyvinuly najednou.
Dnes rozeznáváme 3 typy,
které tyto rostliny udělaly tím,
čím jsou.
Krycí pletivo
utváří vnější vrstvy rostliny
a pomáhá zabránit
poškození a ztrátě vody.
Vodivé pletivo vodí látky,
které jsem zmínil.

Bulgarian: 
По-голяма от три сини кита един до друг.
Най-масивният организъм е гора
от американски трепетлики в Юта. Всички за свързани с корените си
и тежат общо около 6 милиона кг.
Най-старото живо нещо е петно морска трева
в Средиземно море на възраст от 200 000 години.
Прекарваме много време, поздравявайки се колко
невероятен, великолепен и сложен
е човекът, но пичове,
задължен съм да призная приноса ви.
 
Знаеш вече, че колкото повече специализирани
тъкани има един организъм, толкова по-сложен е той
и по-добре се справя.
Но знаеш и че тези промени
не се случват за една нощ.
Тъканите, които определят васкуларните растения,
не са се развили заедно, но днес
разпознаваме тези три типа, които правят растенията
каквито са.
Покривните тъкани съставляват най-външните пластове
и предпазват от наранявания и загуба на вода.
Проводящите тъкани вършат всичкото това отвеждане на материали,
което споменах, и са най-разпространените тъкани.

Czech: 
A to nejčastější pak je 
základní pletivo,
které má za úkol nejdůležitější funkce
pro život rostliny.
Tedy i fotosyntézu.
A vytváření zásob.
Některé rostliny zůstanou
u těchto základů.
Z vyklíčeného semínka vyrostou,
vyvinou se u nich tato pletiva
a tím končí.
Takové rostliny nedřevnatí
a říkáme jim byliny.
Jsou to bylinky, malé, měkké, ohebné
a většinou jsou jednoleté,
Po jednom roce tedy uhynou.
Jde v podstatě o všechno,
co můžete vidět na zahrádce.
Byliny, květiny, brokolice
a takové věci. To jsou byliny.
Mnoho cévnatých rostlin
ale v růstu pokračuje,
a to nejen do výšky,
ale i do šířky.
To umožňují další pletiva,
především dřevnatá.
To jsou dřeviny jako například
různé keře, liány, stromy.
V každém případě mají cévnaté rostliny
3 hlavní části.
Všechny je dobře znáte.
Učili jste se o nich na základní škole

Portuguese: 
na terra, responsável por
importantíssimas
atividades no metabolismo da planta,
como a fotossíntese
e o armazenamento de reservas.
Algumas plantas só tem o básico.
Elas germinam da semente,
diferenciam esses tecidos e cessam.
Isso é chamado de crescimento primário e
é característico das herbáceas.
Como o nome já diz, são como ervas:
pequenas, macias e flexíveis, 
e geralmente
morrem ou apodrecem depois
da fase de crescimento.
É o que você vê
no seu jardim; ervas, flores, brócolis,
esse tipo de coisa.
Essas são herbáceas.
Mas muitas plantas tem o
crescimento secundário
que os permite crescer não só
em altura,
mas espessura.
Isso foi possível graças a
tecidos extras, que formam
a madeira.
Essas plantas com madeira,
que incluem
arbustos e lianas, que parecem cipós,
e é claro, as arvores,
mas não importa o seu tamanho
todas as plantas vasculares se dividem
em três grupos principais.
E estamos intimamente familiarizados
não porque sabemos o que são
desde a segunda série

Bulgarian: 
Механичната тъкан изпълнява някои от най-важните
функции от живота на растенията, включително фотосинтеза
и складирането на остатъчна храна.
Някои растения не преминават отвъд тези основи.
Те порастват от кълнове,
развиват тези тъкани и после спират.
Това се нарича първичен растеж. Растения
ограничени до тази фаза са тревистите растения.
Както се вижда от името им, те са
малки, меки и гъвкави и обикновено
те измират до корена или напълно
след сезона на растежа.
Почти всичко, което виждаш в
един заден двор, подправки, цветя и броколи,
такива неща.
Всички те са тревисти.
Но много от васкуларните растения имат вторичен растеж,
който им позволява да растат не само по-високи,
но и по-широки.
Това е възможно чрез развитието на
допълнителни тъкани, по-специално дървесни тъкани.
Те са дървесните растения, които включват
храсти и увивни растения (като лиани),
и разбира се, дърветата.
Но независимо колко големи могат да пораснат,
всички васкуларни растения са изградени от три главни органа.
И си запознат с всички от тях,
не само защото ги знаеш
още от втори клас,

English: 
And the most abundant
tissue type, ground tissues,
carry out some of the most important
functions of plant life,
including photosynthesis and
the storage of leftover food.
Now, some plants never
go beyond these basics.
They sprout from a
germinated seed and develop
these tissues, and then stop.
This is called primary growth,
and plants that are limited
to this stage are herbaceous.
As the name says, they
are like herbs, small,
soft, and flexible, and typically
they die down to the root,
or die completely after
one growing season.
Pretty much everything you
see growing in a backyard
garden, herbs and flowers and broccoli
and that kind of stuff,
those are herbaceous.
But a lot of vascular plants
go on to secondary growth,
which allows them to grow,
not just taller, but wider.
This is made possible
by the development of
additional tissues,
particularly woody tissues.
These are your woody
plants, which include shrubs
and bark covered vines, called lianas,
and of course, your trees.
But no matter how big
they may or may not grow,
all vascular plants are
organized into three main organs.
All of which you are
intimately familiar with,
not just because you knew
what they were when you were
in second grade, but also because you

Bulgarian: 
но и защото вероятно ги ядеш всеки ден.
Първо: корен. Той приема вода и хранителни вещества,
служи за склад на храна
и естествено държи растението закотвено в земята.
Следва стъблото.
То съдържа структури, които транспортират течности
и трупат вещества, и също е дом
на специализирани клетки, меристеми,
които са отговорни за създаване на нов растеж.
Но най-важната им задача е да поддържат последния орган,
листата.
Тук, разбира се, растението
обменя газове с атмосферата
и събира светлина, за да произведе храна
с помощта на вода и минерали,
събрани чрез корените и отведени нагоре по стъблото.
Всеки от тези органи съдържа всички от трите тъкани,
които заедно работят, за да абсорбират, провеждат и използват
една от най-важните молекули на земята – водата.
Понеже растенията са построени около водата,
нека проследим малко H2O, за да видим как растенията
се възползват от нея.
Първо, както при повечето организми,
нищо не може да влезе или излезе от растението
без да премине през кожата.
В този случай това е покривната тъкан.
В по-малки, недървесни растения, повечето от нея

Czech: 
a taky je nejspíš každý den jíte.
První částí je kořen.
Ten absorbuje vodu a živiny
a taky uchovává zásoby
a rostlinu ukotvuje v zemi.
Pak je to stonek.
Dopravuje tekutiny
a uchovává živiny.
Také jsou v něm specializované buňky
zvané meristém.
Ty jsou zodpovědné za další růst,
hlavně ale mají podporovat 
poslední část rostliny,
list.
Listy si rostlina vyměňuje plyny
s okolním ovduším,
zachytává sluneční paprsky,
aby si vyrobila potravu
za pomoci vody a minerálů,
které získává kořeny z půdy
a stonkem posílá nahoru.
Všechny tyto 3 části rostliny
mají všechny 3 pletiva.
Společně tak absorbují,
vodí látky a využívají
nejdůležitější molekuly na světě - vody.
Rostliny jsou pro vodu 
v podstatě stvořeny,
tak se na H2O podíváme zblízka,
abychom věděli víc.
Stejně jako u většiny organismů
i u rostlin je to tak,
že se nic nemůže dostat do ní
bez toho, aby to prošlo "kůží".
U rostlin krycím pletivem.
U malých nedřevnatých rostlin

English: 
probably eat them every day.
First, the root.
It absorbs water and nutrients
and serves as a pantry
of leftover food, and of course keeps
the plant anchored in the ground.
Next, the stem.
It contains structures
that transport fluids
and store nutrients and also,
is home to specialized cells,
called meristems that are responsible
for creating new growth.
But their most important task is to
support the last organ: the leaf.
This, of course, is
where the plant exchanges
gasses with the atmosphere
and collects sunlight
to manufacture food,
with the help of water
and minerals collected through the root
and sent up through the stem.
Now each of these organs
contains all three tissues
which together, work to
absorb, conduct, and exploit
one of the worlds most
important molecules: water.
So, since plants are pretty
much designed around water
lets follow some H2O to see
how plants make the most of it.
First, as with most organisms,
nothing can get in or out
of a plant without getting past the skin.
In this case the dermal tissue.
In smaller, non-woody
plants, most of this is just

Portuguese: 
mas porque você come elas
todos os dias.
Primeiro: a raiz. Ela absorve
água e nutrientes,
além de armazenar comida e,
é claro, manter a planta fixa no solo.
Próximo: o caule.
Ele quem realiza o transporte
de fluidos
e nutrientes e também
tem células especializadas chamadas
meristemas
que são responsáveis pelo crescimento.
Mas o mais importante e último
órgão é a folha.
É nela que a planta
faz trocas gasosas com a atmosfera
e absorve luz solar pra produção
de energia
junto com a água e minerais
coletados pelas raízes e conduzidos
pelo caule.
Cada órgão tem esses três tecidos
que junto fazem a absorção, condução e
a utilização
de uma das moléculas mais importantes:
a água.
Como as plantas necessitam da água
vamos seguir seu trajeto pra ver
como ela é utilizada.
Assim como na maioria dos seres,
nada pode entrar ou sair da planta
sem passar pela pele.
Nesse caso, pela epiderme.
Em plantas mais primitivas, isso é

Portuguese: 
apenas uma camada simples
de células,
que seria a epiderme.
E isso é mais que suficiente
para separar os meios
mas a epiderme tem algumas funções
bem diferentes
por toda a planta.
Nas folhas e caule, por exemplo,
possui uma
fina camada chamada de cutícula
que evita a perda de água. Em algumas
folhas ou vagens que tem sementes,
a epiderme pode ter "pelos"
em estruturas
chamadas tricomas, que protegem
contra insetos
e secreta diferentes substâncias.
A mesma secreção que faz a Yarrow
ser útil em primeiros socorros,
a protege de ser comida no almoço.
E nas raízes, a epiderme
tem uma estrutura chamada pelo radicular
que aumentam a superfície
de absorção
assim como o que acontece
dentro da gente.
É por aí que geralmente a planta
absorve a água necessária.
Aliás, as células que compõe a derme
são basicamente blocos de construção
de plantas vasculares, chamadas
parênquima
ou células de preenchimento visceral.
São as mais abundantes nas plantas,
encontradas na raíz, no caule,
nas folhas e flores.
Elas são finas e flexíveis, 
podendo exercer

English: 
a thin layer of cells called,
fittingly, the epidermis.
Naturally, this is great
for keeping the outside out,
and the inside in, but the
epidermis can also sport some
snazzy feature in different
parts of the plant.
In leaves and stems, for
example, it often has a waxy
outer layer called a cuticle
that helps prevent water loss.
On some leaves, or on pods
that hold those valuable seeds,
the epidermis can sprout
hair-like structures
called trichomes that
help keep insects at bay
and secret toxic or sticky fluids.
The same secretions that make the yarrow
useful for first aid, for
instance, are also what discourage
ants from using it for lunch.
Finally in the root, the
epidermis has similar features
called root hairs that maximize
the roots' surface area for absorption,
just like we've seen in
our own organ systems.
This, of course, is where
they plants generally absorb
the water they need.
By the way, the cells that
make up this dermal tissue
are the most basic
essential building blocks
of vascular plants called parenchyma,
or visceral flesh cells.
These are the most
abundant plant cells found,
not just in roots, but also
in stems, leaves, and flowers.
They are thin and flexible and can perform

Bulgarian: 
е просто тънък слой клетки,
наречени епидермис.
Естествено тя е чудесна за задържане
на външното вън и вътрешното вътре.
Но епидермисът може също да създаде някои готини черти
в различни части на растението,
Листата и стъблата например често има
восъчен външен слой, наречен кутикула,
който предпазва от загуба на вода. Върху някои листа
или шушулки, които пазят ценните семена,
епидермисът може да изгради структури подобни на косми –
трихомери, които помагат да държат насекомите на разстояние
и да отделят токсични или лепкави течности.
Това са същите секрети, които, както при белия равнец,
са полезни при оказване на първа помощ, но
и също обезсърчават мравките да не ги ползват за обяд.
Накрая, в корените епидермисът
има подобни черти, наречени коренови власинки,
които правят площта на корена максимално голяма за попиване,
точно както сме видели вече при нашите органни системи.
Това, разбира се, е мястото, където растенията
абсорбират нужната вода.
Между другото, клетките, които съставят покривната тъкан,
са най-основните строителни единици
на васкуларните растения. Наричат се паренхимни
или вътрешни телесни клетки.
Те са най-изобилните растителни клетки,
откриващи се не само в корените, но и в стеблата,
листата и цветовете.
Те са тънки и гъвкави и могат да изпълняват

Czech: 
je to většinou jen tenká vrstva,
které se říká epidermis.
Skvěle udržuje venku to,
co tam má zůstat,
a uvnitř to, co patří dovnitř.
Epidermis má ale také
pár fajnových rysů
v různých částech rostliny.
Listy a stonky mají vnější
voskovitou vnější vrstvu,
které se říká kutikula
a která zabraňuje ztrátám vody.
U některých listů a lusků,
které mají uvnitř cenná semínka,
může mít epidermis
i něco jako chloupky,
kterým se říká trichomy
a kterými si drží hmyz od těla
a vypouští jedovaté nebo lepivé tekutiny.
Ty stejné látky,
které z řebříčku
dělají dobrou první pomoc
zároveň odpuzují mravence od toho,
aby si z něj udělali svačinku.
V kořenech má epidermis
podobné rysy - kořenové vlásky.
Ty maximalizují plochu kořene,
aby mohl absorbovat víc.
Funguje to podobně jako
v našem těle.
Tady rostliny absorbují vodu,
kterou potřebují.
Buňky, které toto krycí pletivo tvoří,
jsou nejzákladnějšími stavebními kameny
cévnatých rostlin.
Říká se jim parenchym.
Takových buněk je v rostlině nejvíc.
Nejen v kořenech,
ale i ve stoncích,
i v listech a květech.
Jsou tenké, ohebné

Bulgarian: 
всякакви функции, в зависимост от местоположението.
След като премине през кожата на корена
и през нишестения кортекс, или външния слой,
водата достига до първата от
два вида проводяща тъкан, ксилемата.
Основната функция на ксилемата е да пренася вода
и разтворени минерали от корена към листата.
Но как точно?
Как в името на брадата на Зевс растенията могат да карат водата да противостои на гравитацията?
Голяма част от причината е, че на върха
растението постоянно изпарява вода
чрез процеса евапотранспирация.
Докато водата се изпарява от листата
(нещо, което ще обясня по-подробно, като стигнем до там),
това създава негативно налягане вътре в ксилемата,
което дърпа нагоре водата.
Растенията могат да отделят много големи количества вода
и заради това нашата атмосфера
е възможна за живот.
4000 кв. м. с царевица отделят около  11 000 литра
вода всеки ден.
Едно голямо дъбово дърво, само едно дърво, може да отдели
над 150 000 литра годишно.
Само 1% от водата, която растенията абсорбират,
всъщност се използва от растенията във фотосинтезата.

Portuguese: 
várias funções, dependendo de
sua localização.
Depois de atravessar a "pele" da raíz
e pelo córtex ou outra camada exterior,
a água chega no primeiro de dois tipos
de tecido vascular: o xilema.
O xilema faz o transporte de água
com minerais dissolvidos, da raiz
até as folhas.
Mas como?
Como, pelas barbas do profeta, a água
desafia as leis da gravidade?
Bom, um dos motivos é que lá em cima,
a planta está continuamente
evaporando água
através do processo de evapotranspiração.
Conforme a água evapora das folhas
(eu explicarei detalhadamente quando
chegarmos lá)
isso cria uma pressão negativa dentro
do xilema,
o que puxa a água para cima.
Plantas podem transpirar grandes
quantidades de água
e é por isso que a nossa atmosfera
é habitável.
Um acre de milho nos dá cerca de 
3000 galões
de água, todos os dias.
Uma única árvore de carvalho 
pode transpirar
40 mil galões em um ano.
Apenas 1% da água absorvida pelas plantas
é, realmente, utilizada por elas na
fotossíntese.

Czech: 
a podle toho, kde jsou,
mají různé funkce.
Přes krycí pletivo kořene
a přes primární kůru,
vnější vrstvu,
se voda dostane
do prvního druhu
vodivého pletiva, xylému,
tedy dřevního rostlinného pletiva.
Jeho hlavní funkcí
je distribuovat vodu
a rozpuštěné minerály
od kořenů až do listů.
Ale jak vlastně?
Jak u Diova plnovousu
dokáží rostliny překonávat gravitaci?
Částečně je to tím,
že nahoře se z rostliny vypařuje voda.
Tomu se říká evapotranspirace.
Jak se voda vypařuje z listů,
to potom vysvětlím podrobněji,
tak uvnitř xylému
vytváří podtlak,
který do rostliny natáhne vodu.
Rostliny dokáží vypařovat
ohromná množství vody
a právě díky tomu
je naše atmosféra obyvatelná.
Jediný akr (0,4 ha) kukuřice
vydá každý den
víc než 11 350 litrů.
Velký dub může vydat
až 151 415 litrů ročně.
Jen 1 % absorbované vody
skutečně využije rostlina,
a to z většiny na fotosyntézu.

English: 
all kinds of functions
depending on their location.
Now, after passing through
the skin of the root,
and through it's starchy
cortex or outer layer,
water arrives in the first of two kinds
of vascular tissue: the xylem.
The xylem's main function is
to carry water and dissolve
minerals from the root up to the leaves.
But like, how?
How, by Zeus' beard, can
plants make water defy gravity?
Well, a lot of the reason is that up top,
the plant is continuously
evaporating water through
a process called evapotranspiration.
As water evaporates from the leaves,
which I'll explain in greater
detail when we get up there,
it creates negative
pressure inside the xylem
which draws more water upwards.
Plants can transpire truly
staggering amounts of water,
and it's because of this that
our atmosphere is habitable.
A single acre of corn gives off about
3,000 gallons of water every day.
A large oak tree, just
one tree, can transpire
40,000 gallons in a year.
Only 1% of the water that
plants absorb is actually
used by plants, mostly in photosynthesis,

English: 
the rest is slowly,
and invisibly released,
providing one of earth's
most crucial functions.
Transporting water from the
soil into the atmosphere
where it then returns
to the surface as rain,
making all life possible.
Yeah.
Chew on that as we continue up the xylem.
And as we get higher in the plant,
we begin to encounter a
great diversity of cells,
designed not only for moving stuff around,
but also for providing structural support.
For instance, elongated cells
with thicker cell walls,
called collenchyma, help
hold up the plant body,
especially in herbaceous plants
and young structures like new shoots.
Celery is mostly made up of these cells,
so you already know what they taste like.
In larger, woody plants, you
also find sclerenchyma cells,
especially in the xylem.
These have even thicker
cell walls made from lignin,
a super strong polymer
that makes wood woody.
What's weird about
sclerenchyma cells, though,
is that most of them,
when they reach maturity, they die.
They just leave behind
their hardy cell walls
as a support structure,
and new cells from a fresh

Portuguese: 
O resto é lenta e invisivelmente liberado,
exercendo uma das funções mais cruciais,
que é transportar água do solo para
a atmosfera
e retornar à superfície na forma de chuva,
tornando a vida possível na Terra.
Processe essa informação conforme
continuamos xilema acima
e subimos na planta, começando a
encontrar uma grande diversidade
de células
que não só movem substâncias,
mas também providenciam
suporte estrutural.
Células alongadas com paredes
celulares grossas
são chamadas colênquima, e ajudam
a sustentar a planta,
principalmente as herbáceas
e estruturas jovens, como talos,
geralmente são composta por colênquima.
Então você já deve imaginar o gosto...
Em plantas maiores, também vai encontrar
esclerênquima, principalmente no xilema.
Estas tem células mais grossas ainda,
compostas por lignina,
um polímero muito resistente que
torna a madeira dura.
O estranho é que essas células,
quando atingem a sua maturidade,
elas morrem. E deixam pra trás
o resto da célula
com a parede rígida
e formam uma nova camada de células
pra próxima

Czech: 
Zbytek je pomalu a neviditelně
vypuštěn
a plní tak jednu z nejdůležitějších
funkcí na světě.
Dostává vodu z půdy do atmosféry.
Odkud se zase vrací zpět
ve formě deště,
a tak umožňuje veškerý život.
To je něco.
A teď budeme pokračovat
xylémem dál nebo tedy výš,
kde už je více rozmanitých buněk,
které neslouží jen k přepravení látek,
ale třeba i k poskytnutí opory.
Například pletivo s nepravidelně
ztloustlými buněčnými stěnami,
tzv. kolenchym,
pomáhá rostlině držet se vzpřímeně,
zvláště bylinkám a novým strukturám.
Například nový výhonek celeru
je složen hlavně z těchto buněk.
Takže už víte, jak chutnají.
A u větších dřevnatějších rostlin
také nalezneme sklerenchym,
zvlášť v xylému.
Ten má silnější stěny
z ligninu,
což je velmi pevný polymer,
který dělá dřevo dřevnatým.
Sklerenchym je zvláštní tím,
že většina než dosáhne zralosti,
tak odumře.
A zůstane po něm tvrdá stěna
jako opora pro rostlinu.
Nové buňky příští rok

Bulgarian: 
Останалата вода бавно и невидимо се освобождава,
осигурявайки на Земята една от основните функции –
транспортирането на вода от почвата до атмосферата,
от където тя се връща на повърхността като дъжд.
И това прави живота възможен.
Да! Помисли над това, докато продължаваме през ксилемата
и достигаме по-нависоко в растението. Започваме да
срещаме по-голямо разнообразие от клетки,
предназначени не само да движат неща наоколо,
но и също даващи структурна опора.
Например издължените клетки с по-дебели клетъчни стени,
наречени коленхима, помагат тялото на растението да се държи,
особено при тревистите растения
и младите структури, примерно пресните стръкчета целина
са направени главно от тези клетки.
Вече знаеш какъв вкус имат.
В по-големи, дървесни растения също откриваш
склеренхимни клетки, особено в ксилемата.
Те имат дори по-дебели лигнинови клетъчни стени –
супер здрав полимер, който прави дървесината дървена.
Странното за склеренхимните клетки е,
че повечето от тях умират след
узряването си. Те просто оставят след себе си тези твърди
клетъчни стени като опорна структура
и свеж пласт нови клетки през следващия

Czech: 
pak vypudí starou vrstvu pryč.
Když je rok teplý a vlhký,
tak je taková vrstva tlustá,
pokud je studený a suchý
tak je spíš lehká a tenká.
Tyto pozůstatky potom tvoří
letokruhy,
které vědci využívají k tomu,
aby určili věk stromu
a také jeho historii
a to, v jakém klimatu rostl.
Nahoře v xylému voda
dorazí do listů.
Voda tu jde přes
čím dál drobnější
síť struktur podobných žilám
až dorazí do mezofylu,
dalšího druhu pletiva.
Podle názvu mezofyl,
kdy mezo = střed
a fyl = list,
poznáme,
že tato vrstva je uprostřed
vrstev epidermis listu.
Takže je jako šunka v sendviči.
A tak se dostáváme
k základnímu pletivu.
Určitě jste nadšení jako já.
Základní pletivo není jen v kořenech.
A je to vlastně jakékoli pletivo,
které není krycí ani vodivé.
I tak je hodně důležité,
tady je to zásadní
a tím zásadním myslím výživu.
Mezofyl je plný parenchymů
různých tvarů a velikostí,

Portuguese: 
fase de crescimento, empurrando
as velhas para fora.
No calor, com umidade, as camadas
ficam grossas
e no frio seco as camadas
ficam mais finas.
Esses restos de madeira que formam
os anéis
que os cientistas usam não só
pra determinar a idade da planta, mas
a história
do clima em que ela viveu.
Agora, no topo do xilema, a água chega
ao seu destino final: a folha.
Aqui a água viaja por uma
malha fina,
uma rede de veias, até chegar em
um novo tecido chamado mesófilo.
Como o próprio nome diz
"meso" significa meio e "filo", folha.
Essa camada fica no entre o topo e a base
da epiderme da folha, como o bacon
em um sanduíche,
assim como a folha.
E isso é o início dos tecidos
de preenchimento.
Tenho certeza que está tão animado
quanto eu.
Apesar do nome, ele não
serve só para preenchimento.
Na verdade é
qualquer tecido que não é a derme
ou vascular.
E apesar dos apesares,
é nele que encontramos a comida
de verdade.
O mesófilo, por exemplo, é cheio de
parênquima,
de várias formas e tamanhos, e

English: 
layer during the next
growing season push the old,
dead layer outward.
In warm, wet years,
these layers grow thick,
while in cold, dry years
they're light and thin.
These woody remains form tree rings,
which scientists can use, not only to
track the age of a tree,
but also the history of the
climate that it lived in.
Now, at the top of the xylem,
water arrives at it's final
destination: the leaf.
Here, water travels
through an increasingly
minuscule network of vein-like structures
until it's dumped into
a new kind of tissue
called the mesophyll.
As you can tell from it's
name, meso meaning middle,
and phyll meaning leaf,
this layer sits between the
top and the bottom epidermis of the leaf,
forming the bacon in the BLT
that is the leaf structure.
This, my friends, marks our
entry into the ground tissue.
I'm sure you're as excited
about that as I am.
Despite it's name, ground
tissue isn't just in the ground,
and it's actually just
defined as any tissue
that's either not dermal or vascular.
Regardless of this low billing though,
it's where the money is,
and by money, I mean food.
And the mesophyll is chock
full of parenchyma cells
of various shapes and sizes
and many of them arranged

Bulgarian: 
период на растеж избутват старите мъртви клетки навън.
В топли, влажни години тези пластове израстват по-дебели,
докато в студени, сухи години, те са по-тънки.
Тези дървесни остатъци формират дървесните пръстени,
които учените могат да използват не само да
определят възрастта на дървото, но също и историята
на климата, където е живяло.
Сега, на върха на ксилемата, водата достига
до крайната си цел, листото.
Тук тя пътува през смаляваща се
система от веноподобни структури, докато
не бъде изхвърлена в нов вид тъкан, мезофил.
Както можеш да кажеш от името,
мезо значи среда и фил листо.
Този слой стои между горния и долния
епидермис на листото, нещо като бекона в BLT сандвич.
Това е листната структура.
Тук навлизаме в
паренхимната тъкан.
Сигурен съм, че се вълнуваш колкото и аз.
Паренхимната тъкан
се определя като
тъкан, която не е нито покривна, нито проводяща.
Въпреки това
тук са парите. И под пари имам предвид храна.
Мезофилът е пълен с паренхимни клетки
с различни форми и размери. Много от тях

Czech: 
které jsou volně rozprostřeny,
aby jimi mohlo proudit CO2
a další látky.
Tady nalezneme fotosyntetické
organely.
Chloroplasty,
ve kterých probíhá fotosyntéza.
Kde se ale bere CO2?
V listech jsou malinkaté otvory,
tzv. průduchy (stomata).
Kolem každého průduchu
jsou dvě svěrací buňky,
které regulují velikost a tvar.
Když je sucho a
svěrací buňky jsou povadlé,
drží se blízko u sebe,
zavřou tak průduch.
Když je ale v listu hodně vody,
tak se svěrací buňky zvětší
a průduchy otevřou,
takže se voda může vypařovat
oxid uhličitý může dovnitř.
Toto umožňuje evapotranspiraci
a také fotosyntézu.
Fytosyntézu si pamatujete
jako šíleně komplikované reakce,
které začínají energií ze slunce,
CO2 se pak zkombinuje
s vodíkem a vodou
a vytvoří se glukóza.
Zbylý kyslík se vypustí průduchy
a glukóza je připravená k odeslání pryč.
Pokud jste dávali pozor,
tak víte, že jsem dříve řekl,

English: 
loosely to let CO2 and other
materials flow between them.
These cells contain the
photosynthetic organelles
chloroplasts, which as you know,
host the process of photosynthesis.
But, where is this CO2 coming from?
Well, some of the neatest
features on the leaf
are these tiny opening in
the epidermis called stomata.
Around each stoma are two guard cells,
connected at both ends that
regulate it's size and shape.
When conditions are dry,
the guard cells are limp,
they stick together, closing the stoma.
But, when the leaf is flush with water,
the guard cells plump up
and bow out from each other,
opening the stoma to
allow water to evaporate,
and let carbon dioxide in.
This is what allows
evapotranspiration to take place,
as well as photosynthesis.
And you remember photosynthesis.
Through a series of brain
wrackingly complicated
reactions sparked by
the energy from the sun,
the CO2 combines with hydrogen
from the water to create glucose.
The leftover oxygen is
released through the stomata
and the glucose is ready for shipping.
Now, if you've been paying attention,

Portuguese: 
arranjados frouxamente pra deixar o CO2
e outros
gases fluírem por ele.
Essas células tem organelas
fotossinteteizantes,
os cloroplastos, que, como você sabe,
é onde acontece a fotossíntese.
Mas de onde está vindo o CO2?
Bom, uma das características
da folha é ter essas pequenas aberturas
na epiderme
chamado estômatos.
Em volta de cada estômato tem 
duas células guarda
ligadas, que regulam seu tamanho 
e formato.
Quando o clima está seco e as 
células guarda
"soltas", elas se juntam, fechando
o estômato.
Quando a célula está cheia de água,
as células guarda se incham e se afastam,
abrindo o estômato pra permitir
que a água evapore
e que entre CO2.
É isso que permite a
evapotranspiração,
bem como a fotossíntese.
E você lembra da fotossíntese por
uma série de reações complicadas
que usam a energia do sol,
o CO2 que se combina com o H da água
formando a glicose.
O resto de oxigênio é liberado
pelo estômato
e a glicose vai ser encaminhada.
E se prestou atenção
vai lembrar que eu disse que

Bulgarian: 
са подредени рехаво, за да пускат CO2 и други материали
свободно между тях.
Тези клетки съдържат фотосинтетичните органели:
хлоропластите. Вече знаеш,
че в тях се извършва фотосинтезата.
Но откъде идва CO2?
Някои от най-близките структури
на листото са тези малки отворчета в епидермиса,
или устици.
Около всяка устица има две пазещи клетки,
свързани в двата края, които регулират размера и формата.
Когато условията са сухи и пазещите клетки
са свити, те се слепват заедно и затварят устицата.
Когато обаче листото е пълно с вода,
пазещите клетки се надуват и раздалечават,
като отварят устицата, за да позволят на водата да се изпарява
и въглеродният диоксид да навлиза.
Това позволява евапотранспирацията да се случи,
както и фотосинтезата.
Спомняш си фотосинтезата: чрез
серия от сложни реакции,
разпалени от енергията от слънцето,
CO2 се свързва с водорода от водата,
за да създаде глюкоза.
Остатъчният кислород се освобождава през устицата,
а глюкозата е готова за транспортиране
Сега, вероятно
ще забележиш, че казах, че има

Czech: 
že je i druhý typ vodivého pletiva.
Tak teď si o něm řekneme.
Cukr list opouští floémem, lýkem.
Floém je tvořen buňkami
nacpanými v trubičkách 
s dírkovanými bočními stěnami.
Poté, co se glukóza 
do těchto buněk,
tzv. sítkovic, dostane,
tak absorbují vodu z blízkého xylému
a vytvoří hustou sladkou mízu,
aby se cukr přepravil dál.
Díky míze má borovice
mimochodem tak sladkou vůni.
Tlakem a difuzí
se míza dostane tam,
kde je jí třeba,
do částí rostlin,
které rostou,
pokud je právě vegetační období,
nebo dolů do kořenů,
kde v zimě odpočívá a je tam
uchována do jara.
Tak teď víte,
co cévnaté rostliny
potřebují k úspěchu.
Snad chápete,
že rostliny jsou prostě šampionky.
Nejen že na plné čáře
vyhrávají soutěž
o největší, nejtěžší a nejstarší
organismy na světě,
to je hodně super,
ale zároveň taky mají co dočinění
s tím, že prší, a taky
jsou prvním a nejdůležitějším článkem
v našem potravním řetězci,
a proto také prostředí bohatá na rostliny
jako deštné pralesy a louky

English: 
you noticed that earlier
I said that there are
two kinds of vascular tissue,
and here the circle is
made complete as the sugar
exits the leaf through the phloem.
The phloem is mostly made of cells stacked
in tubes with perforated
plates at either end.
After the glucose is
loaded into these cells,
called sieve cells, or
sieve tube elements,
they then absorb water
from the nearby xylem
to form a rich, sugary sap
to transport the sugar.
This sweet sap, by the way, is what gives
the Ponderosa it's delicious smell.
By way of internal pressure and diffusion,
the sap travels wherever it's needed,
to parts of the plant experiencing growth
during the growing season
or down to the root
if it's dormant, like during winter,
where it's stored until spring.
So now that you understand
everything that it takes
for vascular plants to succeed,
I hope you see why plants equals winning.
And I'm not just talking about them
sweeping the contest
for biggest, heaviest,
oldest living things, though again,
congrats on that guys.
Plants are not only responsible for like
making rain happen,
they're also the first,
and most important link in our food chain.
And that's why the world's
most plant-rich habitats,
like rainforests and grasslands,

Portuguese: 
haviam 2 tipos de tecido vascular.
E o ciclo se completa
com o açúcar saindo da folha
pelo floema.
O floema é feito de células
em um tubo, com placas perfuradas
na extremidade.
Depois que a glicose entra
na célula
chamada de elemento de tubo crivado,
eles absorvem água de um xilema
próximo
pra formar uma seiva rica em açúcar.
E é esse "xarope' açucarado que dá
o cheiro delicioso da ponderosa.
Pela pressão interna e pela difusão
a seiva é levada para as partes
da planta em crescimento
em determinada estação ou para a raiz
em períodos de dormência, como
o inverno,
sendo reservado até a primavera.
Agora que vimos tudo
o que levou as plantas vasculares
ao sucesso
espero que entenda porque ela é
uma vencedora.
Não estou falando só de
quem é maior, mais pesado
ou mais velho,
até porque elas estão de parabéns
Plantas não são só responsáveis pela
chuva, elas também são a primeira
e mais importante parte da 
cadeia alimentar.
É por isso que os habitats 
ricos em plantas
como florestas e pastagens

Bulgarian: 
два вида проводяща тъкан.
И тук цикълът се затваря.
като захарта излиза от листото през флоемата.
Флоемата е направена от клетки,
закачени в тръбички с перфорирани плочки
на всеки край.
След като глюкозата се натовари в тези клетки,
решетъчни клетки, или решетъчни цеви,
те абсорбират водата от близката ксилема,
за да формират богат, захарен сироп за транспорт на захарта.
Този сладък сок дава
на жълтия бор вкусния му аромат.
Чрез вътрешно налягане и дифузия
този сок пътува до
растящите частите на растението
през периода на растеж или долу в корена,
ако растението спи като през зимата,
където се пази до пролетта.
Сега като вече разбираш всичко
необходимо на васкуларните растения да успяват,
надявам се виждаш защо растенията са равни на успех.
Не говоря само за тяхната
победа в състезанието за най-големи, най-тежки, най-стари живи неща.
Но все пак поздравления, другари!
Растенията не само са отговорни за неща
като дъжда, те също са първите
и най-важни връзки от нашата хранителна верига.
Затова най-богатите на растения хабитати в света,
като дъждовните гори и степите,

Portuguese: 
são tão cruciais pra nossa
sobrevivência.
Quando esses habitats mudam,
tudo muda.
O clima, a alimentação, até a incidência
de desastres da natureza.
Por isso idolatro as plantas terrestres,
pelo seu ótimo trabalho em
tornar a vida na Terra possível.
Mas sei que você é curioso.
Como plantas diferentes
fazem mais plantas?
Isso é com os pássaros e abelhas
que é o que falaremos na próxima semana.
[Legendado por: Laís Yamada]

Bulgarian: 
са толкова важни за нашето оцеляване.
Когато тези хабитати се променят, всичко се променя:
време, изобилие на храна, дори честота
на природни бедствия.
Така че аз поне приветствам нашите растителни властелини,
защото те са свършил добра работа
до сега, за да направят живота възможен.
Но знам, че те гложди любопитство.
Как различните видове растения
правят още растения?
Това е история за птичките и пчеличките.
И затова ще говорим в следващия епизод.

English: 
are so crucial to our survival.
When those habitats
change, everything changes.
Weather, food supply, even
incidents of natural disasters.
So, I, for one, welcome
our plant overlords,
because they've done a great job so far
making life on earth possible.
But, I know you're curious,
how do different kinds of
plants make more plants?
That's all about the birds and the bees,
which is what we'll be
talking about next week.

Czech: 
jsou naprosto zásadní pro naše přežití.
Pokud se tato prostředí změní,
změní se všechno.
Počasí, dostupnost potravy,
četnost přírodních katastrof.
Já tedy mám rostliny za naprosté vládce,
dělají skvělou práci,
umožňují život na Zemi.
Určitě jste ale zvědaví,
jak se různé druhy rostlin rozmnožují?
O včelkách a kytičkách
si povíme příští týden.
