23.11.2010 Euroopa Liidu Teataja L 307/1 (Muud kui seadusandlikud aktid) MÄÄRUSED KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 1063/2010, 18. november 2010, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (!), eriti selle artiklit 247, ning arvestades järgmist: Nõukogu 22. juuli 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 732/2008, millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava ajavahemikus 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2011 ja millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 552/97, (EÜ) nr 1933/2006 ja komisjoni määrusi (EÜ) nr 1100/2006 ja (EÜ) nr 964/2007 (3), teeb Euroopa Liit arengumaadele kaubandussoodustusi üldiste tariifsete soodustuste kava (edaspidi ,GSP” või »kava”) raames. Kooskõlas kõnealuse määruse artikli 5 lõikega 2 on päritolureeglid päritolustaatusega toodete mõiste määratluse ning sellega seotud protseduuride ja halduskoostöö meetodite kohta sätestatud komisjoni määruses (EMÜ) nr 2454/93 (). Pärast komisjoni 18. detsembri 2003. aasta sooduskau- banduse korra päritolureeglite kohta käiva rohelise raamatu (4) ilmumisega alanud ulatuslikku debatti võttis komisjon 16. märtsil 2005. aastal vastu teatise ,Soodus- kaubanduse korra päritolureeglid — tulevikuorientiirid” (5) (edaspidi ,teatis”). Kõnealuses teatises on esitatud uus lähenemisviis Euroopa Liitu hõlmavate kõigi sooduskau- banduse kordade, eriti arengut toetavate selliste kordade nagu GSP päritolureeglitele. L 302, 19.10.1992, lk 1. L 211, 6.8.2008, lk 1. T L 253, 11.10.1993, lk 1. (2003) 787. (2005) 100. (3) (6) Doha arengukava läbirääkimistega seoses on tunnistatud vajadust integreerida arenguriigid paremini maailmama- jandusse, eelkõige parandades juurdepääsu arenenud riikide turgudele. Seepärast tuleks sooduspäritolureegleid lihtsustada ja muuta neid vajaduse korral vähem rangeks nii, et soodus- tatud riigi toodete puhul oleks antud soodustustest ka tegelikult võimalik kasu saada. Selleks et tagada, et soodustustest saaksid kasu need, kes neid ka tegelikult vajavad, ja et kaitsta Euroopa Liidu omavahendeid, peaks sooduspäritolureeglite muutmine hõlmama ka nende haldamise menetluse kohandamist. Komisjoni koostatud käesoleva määruse mõjuhinnang näitab, et GSP päritolureeglid on liiga keerulised ja piiravad. Peale selle näitab mõjuhinnang, et antud soodustusi kasutatakse teatavate toodete puhul vähe, eriti nende toodete puhul, millest huvituvad kõige rohkem vähim arenenud riigid, ning et selle üheks põhju- seks on päritolureeglid. Mõjuhinnang näitas, et reegleid saaks lihtsustada ja muuta arengut toetavamaks nii, et kehtestatakse üksainus kriteerium, mida kohaldatakse kõigi selliste toodete pä- ritolu määramisel, mis ei ole täielikult saadud soodus- tatud riigis, võttes aluseks soodustatud riigis loodud lisandväärtuse ja kehtestades nõude järgida piisavat tööt- lemiskünnist. Siiski ei näidanud see, et lihtsustamiseks või arengu toetamiseks oleks hädavajalik kasutada ühteainsat meetodit. Peale selle näitab sidusrühmadelt saadud taga- siside, et lisandväärtuse kriteerium ei ole mitme sektori (sealhulgas põllumajandustoodete ja töödeldud põlluma- jandustoodete, kalandustoodete, kemikaalide, metallide, tekstiilide, riiete ja jalanõude) puhul kas sobiv või seda