6.1.2011 Euroopa Liidu Teataja L 3/7 OTSUSED KOMISJONI OTSUS, 5. jaanuar 2011, millega lõpetatakse Brasiilia poolt tekstiiltoodete impordi suhtes kehtestatud meetmeid käsitlev uurimismenetlus (2011/2/EL) EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 3286/94, millega kehtestatakse ühenduse meetmed ühise kaubanduspoliitika vallas, et tagada rahvusvahelistest kauban- duseeskirjadest, eeskätt Maailma Kaubandusorganisatsiooni egiidi all kehtestatud eeskirjadest tulenevate ühenduse õiguste kasutamine, (!) eriti selle artikli 11 lõiget 1, ning arvestades järgmist: A. MENETLUSE TAUST 12. jaanuaril 1998 esitas Febeltex (Belgia tekstiilitootjate ühendus) määruse (EÜ) nr 3286/94 artikli 4 alusel kaebuse. Kaebuse esitaja väitis, et Euroopa Ühenduses toodetud tekstiiltoodete müüki Brasiilias pärsivad kaubandustakis- tused määruse (EÜ) nr 3286/94 artikli 2 lõike 1 tähen- duses, sh mitteautomaatne impordilitsentside väljaand- mise süsteem ja viis, kuidas seda süsteemi rakendatakse kohustuslike maksetingimuste ja minimaalsete impordi- hindade kaudu. Seetõttu otsustas komisjon pärast määrusega (EÜ) nr 3286/94 asutatud nõuandekomiteega konsulteerimist, et on piisavalt tõendeid uurimismenetluse algatamiseks, et teha kindlaks asjakohased faktid ja õiguslikud asjaolud. Sellest tulenevalt algatati 27. veebruaril 1998. aastal uuri- mismenetlus (2). B. UURIMISMENETLUSE JÄRELDUSED Uurimise lõpparuanne esitati ELi liikmesriikidele 9. no- vembril 1998. aastal toimunud nõuandekomitee koosole- kul. (1) EÜT L 349, 31.12.1994, lk 71. (2) EÜT C 63, 27.2.1998, lk 2. (5) Aruande kohaselt oli Brasiiliais kohaldatav mitteauto- maatne impordilitsentside väljaandmise süsteem koos miinimumhinna nõudega vastuolus järgmiste eeskirja- dega: a) WTO impordilitsentside protseduuride lepingu artikli- tega 1, 3 ja 5, sest a) selle kohaldamine ei olnud neutraalne, b) seda ei kohaldatud õiglasel viisil, c) sellega ei rakendatud WTOga kooskõlas olevat piirangut ja järelikult ei olnud selle kohaldamisala ja kestus piiratud rakendatava meetmega, d) sel oli pealegi importi piirav ja moonutav iseloom. Lisaks sellele ei avaldatud nende toodete nimekirja, mille suhtes mitteautomaatset impordilitsentside väljaand- mise süsteemi kohaldati, ja miinimumhinnaga tooteid käsitlevad impordilitsentsitaotlused ootasid ametlikku vastust mitmeid kuid; b) üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT 1994) artiklitega X.1 ja X.3, kuna mitteautomaatset impordi- litsentside väljaandmise süsteemi ei avaldatud ja seda ei kohaldatud ühesugusel, erapooletul ega põhjen- datud viisil; c) GATT 1994 artikliga XI.l, kuna miinimumhindade süsteem kujutas endast piirangut, mis ei olnud tolli- maks ega muu maks ja mida kohaldati impordilitsent- side kaudu teise lepinguosalise territooriumilt pärineva toote impordi suhtes, ilma et see oleks olnud põhjen- datud WTO eeskirjadega. C. ARENG PÄRAST UURIMISPERIOODI 17. märtsil 1999 (3) otsustas komisjon algatada WTO vaidluste lahendamise menetluse. WTO konsultatsioonid toimusid 19. novembril 1999. Konsultatsioonide käigus tunnistas Brasiilia, et ta on rikkunud mitmeid WTO eeskirju seoses impordilitsentside väljaandmise süsteemist teavitamisega, lükates samas tagasi kõik miinimumhindu käsitlevad väited nii impordilitsentside kui ka tolliväär- tuste määramise tasandil. (3) EÜT L 86, 30.3.1999, lk 22.