L 102/2 Euroopa Liidu Teataja 12.4.2012 MÄÄRUSED KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 307/2012, 11. aprill 2012, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1925/2006 (vitamiinide, mineraaltoitainete ja teatud muude ainete toidule lisamise kohta) artikli 8 rakenduseeskirjad EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1925/2006 vitamiinide, mineraal- toitainete ja teatud muude ainete toidule lisamise kohta, (!) eriti selle artikli 8 lõiget 6, ning arvestades järgmist: Liikmesriikide taotlused või komisjoni algatatud taotlused algatada määruse (EÜ) nr 1925/2006 artikli 8 lõike 2 kohast menetlust keelata, piirata või kontrollida muid aineid kui vitamiine või mineraaltoitaineid või koostisosa, mis sisaldab muid aineid kui vitamiine või mineraaltoi- taineid, mida lisatakse toidule või mida kasutatakse toidu valmistamisel, peavad vastama teatavatele tingimustele ning tuleb kehtestada ühtsed eeskirjad nende tingimuste täitmise kontrollimiseks. Üks määruse (EÜ) nr 1925/2006 artikli 8 lõikes 1 sätestatud tingimusi on, et aine tarbitav kogus peaks tunduvalt ületama tavapärasel tasakaalustatud ja vaheldusrikkal toitumisel tarbitava koguse ning aine peaks kujutama tarbijale võimalikku ohtu, mida tõendavad asjakohased teaduslikud andmed. Määruse (EÜ) nr 1925/2006 artikli 8 lõikes 1 on veel sätestatud, et seda menetlust peaks rakendatama ka siis, kui aine kujutab võimalikku terviseohtu muudel põhjustel kui suuresti ületatud normaalne tarbimine. Lisaks on määruse (EÜ) nr 1925/2006 artikli 8 lõikes 1 sätestatud tingimus, et ainet lisatakse toidule või kasutatakse toidu valmistamisel. Eespool nimetatud tingimuste rakendamiseks peaksid asjaomase aine tarbimiskogused, mis tunduvalt ületavad neid koguseid, mida võiks eeldatavalt tarbida tavatingi- mustes tasakaalustatult ja vaheldusrikkalt toitudes, kajas- tama aine tegelikku tarbimist ja mitte teoreetilist oletus- likku tarbitavat kogust ning neid koguseid tuleks hinnata iga juhtumi puhul eraldi, võrdluses aine keskmise tarbi- ()) ELT L 404, 30.12.2006, lk 26. (3) tava kogusega üldise täiskasvanud elanikkonna hulgas või muudes elanikkonna rühmades, mille puhul on kindlaks tehtud võimalik oht tarbijale. Taotlust esitav liikmesriik peaks esitama vajaliku teabe, mis tõendaks, et määruses (EÜ) nr 1925/2006 esitatud tingimused on täidetud. See peaks sisaldama teavet kõne- alust ainet sisaldava toidu turule viimise kohta ning kätte- saadavaid ja asjakohaseid üldtunnustatud teaduslikke tõendeid, mis seostavad ainet võimaliku ohuga tarbijale. Ainult need taotlused, mille andmete täielikkus on kind- laks tehtud, tuleks edastada Euroopa Toiduohutusametile (edaspidi ,amet”) ohutushinnangu andmiseks olemasoleva teabe põhjal. Amet peaks võtma vastu arvamuse aine ohutuse kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 178/2002 (3) artikli 29 lõikes 3 sätestatud tähtaja jooksul. Huvitatud isikutel peaks olema võimalik esitada komisjonile märkusi pärast ameti arvamuse avaldamist. Määruse (EÜ) nr 1925/2006 artikli 8 lõikes 4 on ette nähtud, et toidukäitlejad või kõik teised asjaomased isikud võivad igal ajal esitada ametile hindamiseks teadus- likke andmeid sisaldava toimiku näitamaks kõnealuse määruse III lisa C osas loetletud aine ohutust, kui on täidetud tingimus, et seda kasutatakse toidus või toidu- grupis, ja selgitatakse sellise kasutamise eesmärki. Iga selline toidukäitleja või huvitatud isiku esitatud toimik peaks põhinema ameti poolt vastuvõetud ja heakskii- detud juhistel, nagu juhis toidu valmistamisel kasutada kavatsetavate toitainete ja muude toidu koostisosade alli- kate esitamiseks ohutushinnangu tegemiseks või mõni muu sellise juhise edasiarendatud versioon. Selleks, et komisjon saaks nõutud tähtaja jooksul teha otsuse määruse (EÜ) nr 1925/2006 III lisa C osas loet- letud aine kohta, tuleks läbi vaadata ainult need toimikud, mis on esitatud 18 kuu jooksul alates aine lisamisest kõnealusesse lisasse. Selleks, et komisjon saaks teha otsuse ettenähtud aja jooksul peaks amet esitama oma arvamuse aine ohutuse kohta üheksa kuu jooksul alates (2) EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.