17.5.2011 Euroopa Liidu Teataja L 130/1 (Muud kui seadusandlikud aktid) OTSUSED KOMISJONI OTSUS, 27. aprill 2011, millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks (teatavaks tehtud numbri K(2011) 2772 all) (2011/278/EL) EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, (!) eriti selle artiklit 10a, ning arvestades järgmist: (1) 0 Direktiivi artikliga 10a on ette nähtud, et kuivõrd see on võimalik, määratakse tasuta saastekvootide eraldamist käsitlevate kogu liitu hõlmavate ja täielikult ühtlustatud rakendusmeetmetega kindlaks eelnevad võrdlusalused, et tagada tasuta saastekvootide eraldamine sellisel viisil, et kõige tõhusamat tehnoloogiat, asendajaid, alternatiivseid tootmisviise, suure tõhususega koostootmist, tõhusat jääkgaaside energiakasutust, biomassi kasutamist ning süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist — kus sellised seadmed on olemas — arvesse võttes ergutatakse kasvu- hoonegaaside heitkoguste vähendamist ja energia seisuko- hast kõige tõhusama tehnoloogia kasutamist ning ei ergutata heitkoguste suurendamist. Eraldatavad saaste- kvoodid tuleks kindlaks määrata enne kauplemisperioodi, et tagada turu nõuetekohane toimimine. (2) Konkreetsete sektorite või allsektorite eelnevate võrdlus- aluste määramise põhimõtete kindlaksmääramisel tuleks () ELT L 275, 25.10.2003, lk 32. lähtuda liidu sektori või allsektori 10 % kõige tõhusamate käitiste keskmistest näitajatest ajavahemikul 2007-2008. Võrdlusalus tuleks kehtestada pigem tootele kui sisendile, et maksimeerida kasvuhoonegaaside heitkoguste vähenda- mist ja energiasäästu asjaomase sektori või allsektori igas tootmisprotsessis. Komisjon on võrdlusaluste kehtestamiseks konsulteerinud asjaomaste sidusrühmadega, sealhulgas asjaomaste sekto- rite ja allsektoritega. 2009. aasta veebruari seisuga oli võrdlusaluste kehtestamiseks vajalikku teavet ning käitiste tootmis-, heite- ja energiakasutuse andmeid kogutud tööstusühendustelt, liikmesriikidelt, tasuta ja tasulistest allikatest ning uuringu kaudu, milles käitistel paluti osaleda. Komisjon on võimaluste piires töötanud välja võrdlus- alused toodetele, samuti käitistevaheliselt kaubeldavatele vahetoodetele, mis on toodetud direktiivi 2003/87/EÜ I lisa tegevusaladel. Põhimõtteliselt tuleks iga toote jaoks määratleda üks võrdlusalus. Kui toode on muu toote otsene asendaja, tuleks mõlema suhtes kohaldada sama tootepõhist võrdlusalust ning sellega seotud tootemäärat- lust. Komisjon pidas tootepõhise võrdlusaluse kehtestamist võimalikuks seal, kus tootmisprotsessi keerukust arvesse võttes olid kättesaadavad toote määratlused ja klassifikat- sioon, mis võimaldaksid kontrollida tootmisandmeid ning kohaldada saastekvootide eraldamiseks tootepõhist võrdlusalust ühtlaselt kogu liidus. Selleks et liidu majan- duse suhtelisi eeliseid seoses tõhususega süsinikdioksiidi heite seisukohast mitte moonutada ning et veelgi ühtlus- tada tasuta saastekvootide eraldamist üleminekuperioodil, ei tehtud vahet geograafilise asukoha või kasutatava tehnoloogia, toormaterjali või kütuse põhjal.