L 173/12 Euroopa Liidu Teataja 3.7.2012 (2012/349/EL) EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, (4) võttes arvesse nõukogu 25. mai 2009. aasta otsust OTSUSED KOMISJONI RAKENDUSOTSUS, 27. juuni 2012, Euroopa Liidu poolt Belgiale, Saksamaale, Hispaaniale, Prantsusmaale, Itaaliale, Madalmaadele ja Ühendkuningriigile Schmallenbergi viirusega seotud uuringuteks antava rahalise toetuse kohta (teatavaks tehtud numbri C(2012) 4203 all) (Ainult hispaania-, hollandi-, inglis-, itaalia-, prantsus- ja saksakeelne tekst on autentsed) 2009/470/EÜ kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas, (!) eriti selle artiklit 23, ning arvestades järgmist: Kooskõlas finantsmääruse artikliga 75 ja rakenduseeskir- jade artikli 90 lõikega 1 eelneb Euroopa Liidu eelarvest kulukohustuse võtmisele rahastamisotsus, milles sätesta- takse sellise meetme olulised osad, millega kaasneb kulude rahastamine eelarvest; rahastamisotsuse teeb institutsioon või asutus, keda institutsioon on selleks volitanud. Schmallenbergi viirus on mäletsejaliste uus nakkav pato- geen, mis kuulub eeldatavasti Bunyaviridae sugukonna Orthobunyaviruse perekonna Simbu serotüüpi. Kõnealuse uue patogeeni kohta on väga vähe teavet, enamik oletusi on tuletatud muude Simbu serotüübi viiruste kohta olemas olevast teaduslikust teabest. Euroopa Liidus on suudetud eraldada vaid mõned Ortho- bunyaviruse perekonda kuuluvad viirused (California sero- tüübi Tahyna viirus), kuid mitte kunagi Simbu serotüübi viiruseid. Esmakordselt avastati Schmallenbergi viirus 2011. aasta novembris Saksamaal proovidest, mis olid kogutud haigestunud loomadelt 2011. aasta suvel ja sügi- sel. 2011. aasta detsembris teatasid Madalmaad vastsün- dinud lammaste kaasasündinud väärarengutest, mis olid tingitud viirusest. Järgnevalt teatasid kuni 2012. aasta märtsini surnultsündidest ja kaasasündinud väärarengu- test Belgia, Saksamaa, Ühendkuningriik, Prantsusmaa, ()) ELT L 155, 18.6.2009, lk 30. (9) Luksemburg, Itaalia ja Hispaania. Schmallenbergi viiruse olemasolu kinnitati polümeraasi ahelreaktsiooni (PCR) testidega. Kuna viirus eraldati Euroopa Liidus esmakordselt, puuduvad ühtsed eeskirjad Schmallenbergi viiruse tõrjeks või sellest teatamiseks. Puuduvad tõhusad diagnostikavahendid, et hinnata Schmallenbergi viiruse praegust levikut või viiruse mõju loomade tervisele. Mitu kaubanduspartnerit on võtnud ajutisi kaitsemeet- meid, sh kehtestanud kaubanduspiiranguid, ning nõudnud teatavate kaupade puhul lisatagatisi, oodates täiendava teadusliku teabe laekumist enne kaubanduse taastamist. 23. jaanuaril 2012 palus põllumajandusministrite nõukogu, et komisjon võtaks meetmeid seoses kõnealuse uue haigusega. 14. veebruaril 2012 korraldatud koosolekul määras komisjon koos liikmesriikidega kindlaks prioriteedid ja valdkonnad, mille kohta on vaja koguda lisateavet, enne kui otsustatakse muuta veterinaaria-alaseid õigusakte seoses selle uue nakkusega. Seega on eelkõige vaja koguda teavet haiguse tekkimise mehhanismi e patoge- neesi kohta, epidemioloogia ning eriti levikuteede kohta, peremeesorganismide ringi ning vektorite ja reservuaaride rolli kohta. Lisaks on vaja kinnitust, et viirus ei ole zoonootiline, ning töötada välja haiguse loomsetest proo- videst diagnoosimise ja diagnoosi kinnitamise meetod. Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Madal- maad ja Ühendkuningriik alustasid teadusuuringuid, et saada teadmisi Schmallenbergi viiruse kohta eespool nimetatud valdkondades, ning esitasid tulemused komis- jonile 5. märtsil 2012, taotledes ELi rahalist toetust.