12.11.2010 Euroopa Liidu Teataja L 295/35 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 996/2010, 20. oktoober 2010, tsiviillennunduses toimuvate lennuõnnetuste ja intsidentide uurimise ja ennetamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 94/56/JEÜ (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, (3) — Ohutusega seotud intsidentide — uurimistulemustest võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, võttes — arvesse Sotsiaalkomitee arvamust ('), Euroopa Majandus- > ja pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega, võttes arvesse Euroopa andmekaitseinspektori arvamust (2), toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3) ning arvestades järgmist: (1) 0 Euroopa tsiviilennunduses tuleks tagada üldine kõrge ohutustase ning suurendada jõupingutusi lennuõnnetuste ja intsidentide arvu vähendamiseks, et tagada üldsuse usaldus lennutranspordi vastu. (2) — Tsiviillennunduses toimunud lennuõnnetuste ja intsiden- tide viivitamatu ohutusalane uurimine parandab lennu- ohutust ja aitab ära hoida lennuõnnetuste ja intsidentide toimumist. ()) 27. mai 2010. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). (2) ELT C 132, 21.5.2010, lk 1. () Euroopa Parlamendi 21. septembri 2010. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 11. oktoobri 2010. aasta otsus. aruandmine, nende analüüs ja levitamine on üliolulised lennuohutuse parandamiseks. Seetõttu peaks komisjon enne 31. detsembrit 2011 esitama ettepaneku vaadata läbi Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuni 2003. aasta direktiiv 2003/42JEÜ vahejuhtumitest teata- mise kohta tsiviillennunduses (4). Ohutusalase uurimise ainus eesmärk peaks olema lennuõnnetuste ja intsidentide ennetamine tulevikus, mitte süüle või vastutusele osutamine. Arvesse tuleks võtta 7. detsembril 1944. aastal Chicagos allakirjutatud rahvusvahelist tsiviillennunduse konvent- siooni (edaspidi »Chicago konventsioon”), millega on ette nähtud õhusõidukite ohutu käitamise tagamiseks vajalike meetmete rakendamine. Eelkõige tuleks arvesse võtta Chicago konventsiooni 13. lisa ja selle hilisemaid muudatusi, milles sätestatakse rahvusvahelised standardid ja soovituslikud tavad õhusõidukitega toimunud lennuõn- netuste ja intsidentide uurimiseks, ning neis kasutatud terminite — registreerimisriik, käitajariik, projekteerimis- riik, tootjariik ja toimumisriik — tähendusi. Vastavalt Chicago konventsiooni 13. lisas sätestatud rahvusvahelistele standarditele ja soovituslikele tavadele tuleks lennuõnnetuste ja tõsiste intsidentide uurimine läbi viia selle riigi vastutusel, kus lennuõnnetus või tõsine intsident toimus, või registreerimisriigi vastutusel, juhul kui ei ole võimalik täpselt määratleda, millise riigi terri- tooriumil lennuõnnetus või tõsine intsident toimus. Riik võib delegeerida uurimise läbiviimise teisele riigile või taotleda teise riigi abi. Ohutusalased uurimised liidus tuleks läbi viia samamoodi. Nõukogu 21. novembri 1994. aasta direktiivi 94/56/EÜ (millega kehtestatakse tsiviillennunduses — toimunud lennuõnnetuste ja -intsidentide uurimise põhimõtted) (°) rakendamise kogemusi tuleks kasutada selleks, et tõhus- tada liidus tsiviillennunduses toimunud lennuõnnetuste ja intsidentide uurimist ja ennetamist. (4) ELT L 167, 4.7.2003, lk 23. () EÜT L 319, 12.12.1994, lk 14.