6.4.2011 Euroopa Liidu Teataja L 91/1 II (Muud kui seadusandlikud aktid) OTSUSED EUROOPA ÜLEMKOGU OTSUS, 25. märts 2011, millega muudetakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 136 seoses stabiilsusmehhanismiga liikmesriikide jaoks, mille rahaühik on euro (2011/199/EL) EUROOPA ÜLEMKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 48 lõiget 6, võttes arvesse 16. detsembril 2010 Belgia valitsuse poolt Euroopa Ülemkogule esitatud ettepanekut muuta Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 136, (3) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (!), võttes arvesse Euroopa Komisjoni arvamust (2), pärast Euroopa Keskpanga arvamuse saamist (?) ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Liidu lepingu artikli 48 lõige 6 võimaldab Euroopa Ülemkogul võtta pärast Euroopa Parlamendi, komisjoni ja teatavatel juhtudel Euroopa Keskpangaga konsulteerimist ühehäälselt vastu otsuse, millega muude- takse täielikult või osaliselt Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmandat osa. Selline otsus ei või suurendada aluslepingutega liidule antud pädevust ja see jõustub vaid pärast seda, kui liikmesriigid on selle kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega heaks kiitnud. (2) . Riigipead ja valitsusjuhid leppisid Euroopa Ülemkogu 28. ja 29. oktoobri 2010. aasta kohtumisel kokku, et liik- (!)) 23. märtsi 2011. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avalda- mata). (2) 15. veebruari 2011. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni aval- damata). () 17. märtsi 2011. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avalda- mata). mesriigid peaksid looma alalise kriisilahendusmehha- nismi, et tagada finantsstabiilsus kogu euroalal, ja kutsusid Euroopa Ülemkogu eesistujat üles pidama Euroopa Ülemkogu liikmetega konsultatsioone selleks vajalike muudatuste üle, mis tuleb piiratud määral teha aluslepingus. Belgia valitsus esitas 16. detsembril 2010 Euroopa Liidu lepingu artikli 48 lõike 6 esimese lõigu kohaselt ettepa- neku muuta Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 136, lisades lõike, mille kohaselt liikmesriigid, mille rahaühik on euro, võivad luua stabiilsusmehhanismi, mis võetakse kasutusele, kui see on kogu euroala stabiil- suse tagamiseks hädavajalik, ning milles nähakse ette, et mehhanismi alusel mis tahes vajaliku finantsabi andmine toimub rangetel tingimustel. Euroopa Ülemkogu võttis samal ajal vastu järeldused tulevase stabiilsusmehhanismi kohta (punktid 1—4). Stabiilsusmehhanism on vajalik vahend, et tegeleda selliste juhtudega, mil esineb risk kogu euroala finants- stabiilsusele, nagu kogeti 2010. aastal, ning seega aitab mehhanism säilitada liidu enda majanduslikku ja finants- stabiilsust. Euroopa Ülemkogu leppis 16. ja 17. detsembri 2010. aasta kohtumisel kokku, et kuna selle mehhanismi eesmärk on tagada kogu euroala finantsstabiilsus, siis Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 122 lõiget 2 ei ole enam sellel eesmärgil vaja kasutada. Riigipead ja valit- susjuhid leppisid seetõttu kokku, et kõnealust sätet ei tuleks sellel eesmärgil kasutada. Euroopa Ülemkogu otsustas 16. detsembril 2010 konsul- teerida Euroopa Liidu lepingu artikli 48 lõike 6 teise lõigu kohaselt nimetatud ettepaneku suhtes Euroopa Parlamendi ja komisjoniga. Ülemkogu otsustas samuti konsulteerida Euroopa Keskpangaga. Euroopa Parla- ment, (*) komisjon (?) ja Euroopa Keskpank (?) võtsid vastu nimetatud ettepanekut käsitlevad arvamused.