18.12.2010 Euroopa Liidu Teataja L 335/43 KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 1218/2010, 14. detsember 2010, Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamise kohta teatud spetsialiseerumiskokkulepete liikide suhtes (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 1971. aasta määrust (EMÜ) nr 2821/71 asutamislepingu artikli 85 lõike 3 kohalda- mise kohta kokkuleppe, otsuse ja kooskõlastatud tegevuse liikide suhtes (!), olles avaldanud käesoleva määruse eelnõu, olles konsulteerinud konkurentsi piiravat tegevust ja turgu valit- sevat seisundit käsitleva nõuandekomiteega ning arvestades järgmist: (1) — Määrus (EMÜ) nr 2821/71 annab komisjonile õiguse kohaldada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 lõiget 3 (*) määruse väljaandmise teel teatavat liiki kokku- lepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuse suhtes, mis kuuluvad lepingu artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse ja mille eesmärgiks on spetsialiseerumine, sealhulgas selle saavutamiseks vajalikud kokkulepped. (2) Komisjoni 29. novembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 2658/2000 asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohalda- mise kohta spetsialiseerumiskokkuleppe liikide suhtes (2) määratletakse spetsialiseerumiskokkuleppe liigid, mida komisjon üldiselt peab lepingu artikli 101 lõikes 3 sätes- tatud tingimustele vastavaks. Pidades silmas häid koge- musi nimetatud määruse kohaldamisel, mille kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2010, ning arvestades määruse vastuvõtmisest alates omandatud täiendavaid kogemusi, on asjakohane võtta vastu uus grupierandi määrus. ()) EÜT L 285, 29.12.1971, lk 46. (27) EÜT L 304, 5.12.2000, lk 3. (*) 1. detsembril 2009 sai EÜ asutamislepingu artiklist 81 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 101. Need kaks sätet on põhiole- muselt identsed. Käesolevas määruses tuleb viiteid Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 101 vajaduse korral lugeda viideteks EÜ asutamislepingu artiklile 81. Euroopa Liidu toimimise lepinguga tehti terminoloogiasse teatavaid muudatusi: ,ühendus” asendati ,liiduga” ja »ühisturg” ,siseturuga”. Käesolevas määruses kasutatakse läbivalt Euroopa Liidu toimimise lepingu terminoloogiat. (3) Käesolev määrus peaks vastama kahele nõudele, nimelt tagama konkurentsi tõhusa kaitse ja andma ettevõtjatele piisava õiguskindluse. Nende eesmärkide saavutamisel tuleks arvesse võtta vajadust võimalikult suures ulatuses lihtsustada haldusjärelevalvet ja õigusraamistikku. Alla turuvõimu teatava taseme võib aluslepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamisel üldiselt eeldada, et spetsialiseerumis- kokkulepete positiivne mõju kaalub üles nende negatiivse mõju konkurentsile. Lepingu artikli 101 lõike 3 kohaldamiseks määrusega ei ole vaja määratleda neid kokkuleppeid, mis võivad kuuluda lepingu artikli 101 lõike 1 kohaldamisalasse. Lepingu artikli 101 lõike 1 alla kuuluvate kokkulepete eraldi hindamise käigus tuleb arvesse võtta mitut tegurit, eriti asjaomase turu struktuuri. Käesoleva määrusega kehtestatud erandit tuleks kohal- dada üksnes nende kokkulepete suhtes, mille puhul on võimalik piisava kindlusega eeldada, et need vastavad lepingu artikli 101 lõike 3 tingimustele. Tootmisalase spetsialiseerumise kokkulepped aitavad üldi- selt kaasa kaupade tootmise ja turustamise edendamisele, kui pooled panustavad sellesse vastastikku oma oskuste, varade või tegevusega, sest nii on neil võimalik kesken- duda teatavate konkreetsete toodete valmistamisele ja tegutseda seega tulemuslikumalt ja tarnida neid tooteid odavamalt. Sama kehtib üldjuhul ka teenuste ettevalmis- tamist käsitlevate spetsialiseerumiskokkulepete kohta. On tõenäoline, et tõhusa konkurentsi korral saavad tarbijad osa sellest tulenevast kasust. Sellised eelised võivad tuleneda kokkulepetest, mille alusel üks pool loobub täielikult või osaliselt teatavate toodete valmistamisest või teatavate teenuste ettevalmistamisest teise poole kasuks (jühepoolne spetsialiseerumine”), kokkulepetest, mille alusel kõik pooled loobuvad täieli- kult või osaliselt teatavate toodete valmistamisest või teatavate teenuste ettevalmistamisest teise poole kasuks (»vastastikune spetsialiseerumine”), kui ka kokkulepetest, mille alusel pooled kohustuvad valmistama teatavaid tooteid või ette valmistama teatavaid teenuseid ühiselt (rühistootmine”). Käesoleva määruse raames ei eelda ühepoolse ja vastastikuse spetsialiseerumise põhimõte