L 2966 Euroopa Liidu Teataja 15.11.2011 KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 1152/2011, 14. juuli 2011, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 998/2003 tervishoiualaste ennetusmeetmete osas koertel esineva Echinococcus multilocularise nakkuse tõrjeks (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määrust (EÜ) nr 998/2003, mis käsitleb lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavaid loomatervis- hoiunõudeid ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/65/EMÜ, (!) eriti selle artikli 5 lõike 1 teist lõiku, ning arvestades järgmist: (1) Määruses (EÜ) nr 998/2003 on sätestatud mittekauban- dusliku liikumise suhtes kohaldatavad loomatervishoiu- nõuded. Eelkõige on sätestatud eeskirjad, mida kohalda- takse koerte, kasside ja valgetuhkrute mittekaubanduslikul liikumisel liikmesriikidesse, ja nähakse vajadusel ette dele- geeritud õigusaktide abil vastu võetavad tervishoiualased ennetusmeetmed, et tagada nende loomade liikumise tõttu levida võivate haiguste, välja arvatud marutaudi tõrje. Need meetmed peavad olema teaduslikult põhjen- datud ja proportsionaalsed nimetatud liikumisest tuleneda võivate haiguste ohu suhtes. Lisaks on määruses (EÜ) nr 998/2003 sätestatud, et lemmikloomadega peab kaasas olema pass, mille on välja andnud pädeva asutuse poolt määratud veterinaar- arst ja mis tõendab vajaduse korral, et asjaomase looma suhtes on seoses haigustega, välja arvatud marutaud, võetud tervishoiualased ennetusmeetmed. Alveolaarne ehhinokokoos on parasiithaigus, mida põhjustab paeluss Echinococcus multilocularis. Kohtades, kus haigus on püsima jäänud, kandub parasiit Euroopas tavaliselt edasi metsloomade kaudu, kelle hulka kuuluvad lõpp-peremeestena metsikud lihasööjad loomad ja vahe- peremeestena mitmed imetajate liigid, eelkõige pisinäri- lised, kes nakatuvad, süües lõpp-peremeeste väljaheidete kaudu keskkonda levitatud mune. Ehkki endeemilises keskkonnas oleva parasiidi elutsükli püsivuse seisukohalt on see teisejärguline, võivad koerad nakatuda, süües nakatunud närilisi. Potentsiaalsete lõpp- peremeestena ja inimese lähedal viibimise tõttu võivad koerad olla nakkusallikaks inimestele ning saasteallikaks keskkonnale, sealhulgas looduslike tõkete taga asuvad ()) ELT L 146, 13.6.2003, lk 1. (5) parasiidivabad piirkonnad. Puuduvad teated, et valge- tuhkrud oleksid lõpp-peremehed, ja vastavalt praegustele teadmistele on väheusutav kassi osalemine edasikandmis- tsüklis. Kui inimene haigestub ebatüüpilise vaheperemehena pael- ussi vastsete kaudu, võivad pärast pikka inkubatsioo- niaega esineda haiguse patoloogilised sümptomid ning ravimata või puudulikult ravitud patsientide suremus võib ulatuda üle 90 %. Haiguse üha suurenev levimus metsloomadel ja samaaegselt inimestel teatavates Euroopa piirkondades tekitab tõsiseid probleeme tervisekaitseasu- tustele paljudes liikmesriikides. Kuna Ehinococcus multilocularise nakkus loomadel esineb põhjapoolkeral, sealhulgas Euroopa kesk- ja põhjaosas, Aasias ja Põhja-Ameerikas, siis ei ole seda kunagi Euroopa Liidu teatud piirkondades lõpp-peremeestest kodu- ja metsloomadel registreeritud, hoolimata pidevast metsloomade seirest ja koerte vabast liikumisest. Nakatunud metsloomade piiriülene liikumine on vastavalt Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) teaduslikule arvamu- sele, mis käsitleb hinnangut Ühendkuningriiki, Iirimaale, Rootsi, Maltale ja Soome ehhinokokoosi sissetoomise ohu kohta riigisisestest eeskirjadest loobumise korral, (2) Echinococcus multilocularise parasiidi peamine sisenemistee, eelkõige piirkondades, kus puuduvad avamerelaadsed tõhusad füüsilisedtõkked. EFuroopa Toiduohutusamet leiab, et parasiidi elutsükli seisukohast on koerte epide- mioloogiline roll endeemilises keskkonnas piiratud täht- susega. Euroopa Toiduohutusamet arvab siiski, et Echinococcus multilocularise parasiidi edasikandmistsükli püsimiseoht sobivatel vahe- ja lõpp-peremeestest metsloomadel varem parasiidivabades piirkondades on minimaalsest suurem seal, kus parasiidi toovad sisse nakatunud koerad, kes oma liikumisel levitavad paelussi mune. Euroopa Toiduohutusameti hinnangul saab varem parasii- divabadesse piirkondadesse Echinococcus multilocularise sissetoomise ohtu leevendada endeemilistelt aladelt pärit koerte ravimisega. Uuestinakatumise vältimiseks tuleks sellist ravi kohaldada võimalikult vahetult enne sisenemist piirkondadesse, kus sellist parasiiti ei esine. Siiski on vajalik vähemalt 24-tunnine ravijärgne ajavahemik, et vältida nakkusohtlike munade jääkkoguste levitamist parasiidivabas keskkonnas. (2) The EFSA Journal (2006) 441, 1—54 (http://www.efsa.europa.eu/en/ efsajournal/doc/441.pdf).