L 336/24 Euroopa Liidu Teataja 21.12.2010 OTSUSED NÕUKOGU OTSUS, 10. detsember 2010, konkurentsivõimetute söekaevanduste sulgemise soodustamiseks antava riigiabi kohta (2010/787JEL) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 107 lõike 3 punkti e, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (!) ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu 23. juuli 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1407/2002, mis käsitleb söetööstusele antavat riigiabi, (?) kehtivus lõpeb 31. detsembril 2010. Subsideeritud söe väike osa üldises koguenergias ei õigusta enam sellise toetuse säilitamist eesmärgiga tagada energiavarustuskindlus liidus. Liidu poliitika edendada taastuvaid energiaallikaid ning säästvat ja turvalist süsinikuvaest majandust ei õigusta konkurentsivõimetute söekaevanduste lõputut toetamist. Seetõttu ei tuleks määrusega (EÜ) nr 1407/2002 lubatud abiliikide võimaldamist lõputult jätkata. Sektorispetsiifiliste riigiabi eeskirjade puudumisel kohal- datakse söe suhtes aga üksnes üldisi riigiabi eeskirju. Sellises kontekstis ei pruugi konkurentsivõimetud söekae- vandused, millele praegu antakse määruse (EÜ) nr 1407/2002 kohast abi, olla abikõlblikud ja nad võivad olla sunnitud tegevuse lõpetama. Ilma et see piiraks üldiste riigiabi eeskirjade kohaldamist, peaks liikmesriikidel olema võimalik võtta meetmeid, millega leevendada kõnealuste kaevanduste sulgemise ()) 23. novembri 2010. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni aval- damata). (2?) EÜT L 205, 2.8.2002, lk 1. (10) sotsiaalseid ja piirkondlikke tagajärgi, see tähendab lõpe- tada nende tegevus nõuetekohaselt kaevanduste pöördu- matu sulgemise kava kontekstis ja/või rahastada erakor- ralisi kulusid, eelkõige varasemast tegevusest tulenevaid kohustusi. Käesolev otsus tähistab söesektori jaoks üleminekut sektorispetsiifiliste eeskirjade kohaldamiselt kõigis sekto- rites kohaldatavate üldiste riigiabi eeskirjade kohaldami- sele. Selleks et viia siseturul miinimumini konkurentsivõime- tute söekaevanduste sulgemise soodustamiseks antavast riigiabist tulenevaid konkurentsimoonutusi, peaks selline abi olema kahanev ja rangelt piirduma söetootmisüksus- tega, mida kavatsetakse sulgeda pöördumatult. Sulgemisabi saavate söetootmisüksuste poolse söetoot- mise negatiivse keskkonnamõju leevendamiseks peaksid liikmesriigid koostama kava, mis sisaldab asjakohaseid meetmeid näiteks energiatõhususe, taastuvenergia või süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valdkonnas. Ettevõtjatel peaks olema õigus saada abi selliste kulutuste katteks, mis kooskõlas tavapäraste raamatupidamispõhi- mõtetega ei mõjuta tootmiskulusid otseselt. Kõnealune abi on ette nähtud selliste erakorraliste kulude katteks, mis kaasnevad nende söetootmisüksuste sulgemisega. Selleks et vältida olukorda, kus kõnealusest abist saavad põhjendamatut kasu ettevõtjad, kes sulgevad vaid osa oma kaevandustest, peaksid asjaomased ettevõtjad pidama kõigi oma söetootmisüksuste kohta eraldi raama- tupidamisarvestust. Kõnealuse käesolevast otsusest tuleneva ülesande täitmisel peaks komisjon tagama normaalsete konkurentsitingi- muste loomise, säilitamise ja järgimise. Eelkõige elektri- turgu silmas pidades ei tohiks söetööstusele antav abi mõjutada elektritootjatele kättesaadavat primaarenergia allikate valikut. Seetõttu peaksid lepinguosalised söehin- dades ja -kogustes vabalt kokku leppima, võttes arvesse maailmaturul valitsevaid tingimusi.