29.3.2011 Euroopa Liidu Teataja L 81/3 NÕUKOGU OTSUS, 25. veebruar 2011, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse nimel Prantsuse Vabariigi valitsuse ja Tema Kõrguse Monaco Printsi vahelise rahanduskokkuleppe uuesti läbirääkimise korda (2011/190/EL) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 219 lõiget 3, võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust, võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust ning arvestades järgmist: (1) Alates euro kasutuselevõtu kuupäevast kuuluvad rahandus- ja vahetuskursiküsimused liidu pädevusse. (2) pc<cC Nõukogul tuleb kindlaks määrata raha- või välisvaluuta- režiimi küsimusi käsitlevate kokkulepete läbirääkimise ja sõlmimise kord. (3) — 26. detsembril 2001. aastal sõlmiti Euroopa Ühenduse nimel Prantsuse Vabariigi valitsuse ja Tema Kõrguse Monaco Printsi vaheline rahanduskokkulepe (!) (edaspidi »rahanduskokkulepe”). (4) — Prantsusmaal on Monaco Vürstiriigiga (edaspidi Monaco) pikaajalised rahalised suhted, millest annavad tunnistust mitmesugused õigusaktid. Monacos asuvatel finantsasu- tustel on õigus kasutada Bangue de France'i refinantseeri- misvahendeid ja nad osalevad mõnes Prantsusmaa makse- süsteemis Prantsusmaa pankadega samadel tingimustel. (5) — Nõukogu kutsus oma 10. veebruaril 2009. aasta järel- dustes komisjoni üles kehtivate rahanduskokkulepete toimimist läbi vaatama ja kaaluma müntide emiteerimise ülemmäärade võimalikku suurendamist. (6) — Komisjon leidis teatises ,Aruanne Monaco, San Marino ja Vatikaniga sõlmitud rahanduskokkulepete toimimise kohta”, et kehtivat rahanduskokkulepet tuleb muuta, et rahanduskokkuleppe sõlminud riikide ja liidu vahelised suhted oleksid järjekindlamad. (7) — Seepärast tuleks pidada läbirääkimisi rahanduskokkuleppe muutmise üle müntide emiteerimise ülemmäära kohanda- miseks, võimalike vaidluste lahendamise kohtupädevuse ()) EÜT L 142, 31.5.2002, lk 59. määramiseks ning rahanduskokkuleppe vormi kohanda- miseks uue ühise rahanduskokkuleppe vormiga. Praegune rahanduskokkulepe peaks kehtima niikaua kuni pooled on sõlminud uue rahanduskokkuleppe, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Prantsusmaa teatab Monacole võimalikult kiiresti, et rahandus- kokkulepet on vaja muuta, ning teeb talle ettepaneku pidada läbirääkimisi kõnealuse rahanduskokkuleppe asjakohaste sätete muutmiseks. Artikkel 2 Liit taotleb rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimistel järg- misi muudatusi: a) uuesti läbi räägitud rahanduskokkulepe sõlmitakse liidu (keda esindavad Prantsuse Vabariigi valitsus ja komisjon) ning Tema Kõrguse Monaco Printsi vahel; b) Monacos emiteeritavate euromüntide ülemmäära kindlaks- määramise meetod vaadatakse läbi. Uue ülemmäära arvuta- miseks kasutatakse kindlaksmääratud osa, millega rahulda- takse kollektsionääride nõudlus, et vältida liigset numismaa- tilist hangeldamist Monaco müntidega, koos muutuva osaga, mille arvutamiseks korrutatakse Prantsusmaal n-1 aastal inimese kohta keskmiselt emiteeritud müntide arv Monaco elanike arvuga. Ilma et see piiraks meenemüntide emiteeri- mist, sätestatakse uuesti läbi räägitud rahanduskokkuleppes, et Monacos nimiväärtuses emiteeritavate käibele lastavate euromüntide väikseim osa on 80 % iga-aastaselt emiteerita- vatest euromüntidest; c) rahandusokkuleppe  kohaldamisel tekkinud — vaidlused lahendab Euroopa Liidu Kohus (kohus). Kui liit või Monaco leiab, et teine pool ei ole täitnud rahanduskokkuleppe kohast kohustust, võib ta anda asja kohtusse. Kohtu otsus on poolte jaoks siduv ja nad võtavad selle täitmiseks vajalikud meetmed ajavahemiku jooksul, mille kohus on otsuses kindlaks määranud. Juhul kui liit või Monaco ei võta otsuse täitmiseks vajalikke meetmeid kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul, võib teine pool uuesti läbi räägitud rahanduskokkuleppe viivitamata lõpetada; d) uuesti läbi räägitud rahanduskokkuleppe vormi kohanda- takse.