3.12.2011 Euroopa Liidu Teataja L 320/3 MÄÄRUSED NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1256/2011, 30. november 2011, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2012. aastaks ning muudetakse määrust (EL) nr 1124/2010 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (4) Aluslepingu artikli 43 lõikega 3 sätestatakse, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kala- püügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalava- rude kaitse ja säästva kasutamise kohta) (!) kohaselt tuleb kehtestada meetmed, mis reguleerivad juurdepääsu vetele ja kalavarudele, ning säästva kalandustegevuse, võttes arvesse kättesaadavat teaduslikku, tehnilist ja majandus- likku nõuannet ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruannet ning samuti piirkondlikelt nõuandekomisjonidelt saadud mis tahes nõuandeid. Nõukogu on kohustatud vastu võtma meetmed kalapüü- givõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta kalavaru või kalavarurühma kaupa ja vajadust mööda ka teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja kalastustegevuse suhteline stabiilsus, ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. Lubatud kogupüük (TAC) tuleks kehtestada olemasoleva teadusliku nõuande põhjal, arvestades bioloogilisi ja (1) EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59. sotsiaal-majanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise, pidades samuti silmas arvamusi, mida on esitatud sidusrühmadega peetud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomiteega ja asja- omaste piirkondlike nõuandekomisjonidega. Kalavarudele, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, tuleks kalapüügivõimalused kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Sellest tule- nevalt tuleks kehtestada Läänemere tursavarude püügipii- rangud ja püügikoormuse piirangud kooskõlas nõukogu 18. septembri 2007. aasta määruses (EÜ) nr 1098/2007 (millega kehtestatakse Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastane kava) (?) sätestatud eeskirja- dega (edaspidi ,Läänemere tursavarude majandamise kava”). Arvestades hiljutisi teadusnõuandeid, saab Läänemere tursavarude kohase püügikoormuse reguleerimise muuta paindlikuks, ohustamata Läänemere tursavarude majanda- mise kava ja suurendamata kalastussuremust. Selline paindlikkus võimaldaks püügikoormuse tõhusamat korraldust, kui kvoote ei jaotata liikmesriigi laevastiku vahel võrdselt, ning see hõlbustaks kvoodivahetamise korral kiirelt reageerida. Seetõttu peaks liikmesriigil olema lubatud eraldada tema lipu all sõitvale laevale sada- mast äraoleku lisapäevi, kui võrdne arv sadamast äraoleku päevi võetakse ära teistelt asjaomase liikmesriigi lipu all sõitvatelt laevadelt. Kõige uuemaid teadusnõuandeid arvesse võttes tuleks Läänemere tursavarude püügikoormuse reguleerimine juba 2011. aastal paindlikuks muuta. Seetõttu tuleks vastavalt muuta nõukogu 29. novembri 2010. aasta määruse (EL) nr 1124/2010 (millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2011. aastaks) (?) II lisa. (2) ELT L 248, 22.9.2007, lk 1. () ELT L 318, 4.12.2010, lk 1.