L 12/14 Euroopa Liidu Teataja 14.1.2012 KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 29/2012, 13. jaanuar 2012, oliiviõli turustusnormide kohta (kodifitseeritud tekst) EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoo- dete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (*) eriti selle artikli 113 lõike 1 punkti a ja selle artikli 121 esimese lõigu punkti a, koosmõjus selle artikliga 4, ning arvestades järgmist: (1]) = Komisjoni 13. juuni 2002. aasta määrust (EÜ) nr 1019/2002 (oliiviõli turustusnormide kohta)(2) on korduvalt oluliselt muudetud (3). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune määrus kodifitseerida. (2)?Px 2= Oliiviõli hind on teatavate omaduste, eelkõige organolep- tiliste ja toiteväärtusega seotud omaduste ning tootmis- kulude tõttu teiste taimeõlidega võrreldes suhteliselt kõrge. Sellist turuolukorda silmas pidades tuleks oliiviõli suhtes sätestada turustusnormid, mis hõlmaksid eelkõige märgistamist käsitlevaid erieeskirju, mis täiendavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivis 2000/13/JEÜ (toiduainete märgistamist, esitle- mist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (*) ning eelkõige selle artiklis 2 sätes- tatud eeskirju. (33 — Müüdava oliiviõli ehtsuse tagamiseks peaksid jaemüügipa- kendid olema väiksed ning asjakohase sulgemissüstee- miga. Liikmesriigid peaksid ühendettevõtetel lubama kasutada suuremaid pakendeid. (44 — Lisaks erinevate oliiviõlikategooriate kohustuslikule kirjel- dusele, nagu on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 118, tuleks tarbijat teavitada pakutavatest oliivi- õlitüüpidest. (*) ELT L 299, 16.11.2007, lk 1. (27) EÜT L 155, 14.6.2002, lk 27. ) Vt ] lisa. (4 EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29. (5) ( ( ( ( ( 5 6 7 8 9 ) E ) E ) E ) E ) E Ü Ü Põllumajanduslike traditsioonide ning kohalike ekstrahee- rimis- ja segamistavade tõttu võivad vahetult turustatavad neitsioliiviõlid nende geograafilise päritolu tõttu olla märgatavalt erineva maitse ja kvaliteediga. Sellest tulene- valt võivad hinnaerinevused sama kategooria piires põhjustada häireid turul. Muude toiduks ettenähtud olii- viõli kategooriate puhul ei esine selliseid päritoluga seotud olulisi erinevusi ning päritolunimetuse märkimine sellise õli kontaktpakenditele võib jätta tarbijale mulje, et kvaliteedierinevused on siiski olemas. Selleks, et mitte kahjustada toiduks ettenähtud oliiviõli turgu, tuleks sätes- tada päritolunimetuste märkimiseks liidu kohustuslik süsteem, mida tuleks kasutada ainult täpsetele tingimus- tele vastava ekstra neitsioliiviõli ja neitsioliiviõli puhul. Seejärel rakendatud vabatahtlik kord, mis kehtis kuni aastani 2009, ei osutunud piisavalt tõhusaks, et vältida tarbija eksitamist neitsiõlide tegelike omaduste suhtes. Lisaks kehtestati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutu- samet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlu- sed, C) jälgitavuse eeskirjad, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2005. Ettevõtjate ja ametiasutuste sellealased kogemused võimaldasid muuta ekstra neitsioliiviõli ja neitsioliiviõli puhul päritolunimetuste märkimise kohus- tuslikuks. Jätkuvalt võib kasutada geograafilisi viiteid sisaldavaid olemasolevaid kaubamärke, tingimusel et need on varem ametlikult registreeritud kooskõlas esimese nõukogu 21. detsembri 1988. oaasta direktiiviga 89/104JEMÜ (kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)() või nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 207/2009 (ühenduse kaubamärgi kohta) (7). Piirkondlikule päritolunimetuse võib nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandus- toodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) ($) alusel hõlmata kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega. Selleks, et vältida tarbi- jates segaduse tekitamist ning sellest tulenevalt häirete tekkimist turul, tuleks piirkondlike päritolunimetuste kasutamist lubada ainult kaitstud päritolunimetuste või kaitstud geograafiliste tähiste puhul, imporditud oliivi- õlide puhul tuleb järgida nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruses (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (?) sätestatud mittesooduspäritolu käsitlevaid reegleid. T L 31, 1.2.2002, lk 1. T L 40, 11.2.1989, lk 1. LT L 78, 24.3.2009, lk 1. LT L 93, 31.3.2006, lk 12. Ü T L 302, 19.10.1992, lk 1.