3.9.2012 Euroopa Liidu Teataja L 2371 I (Seadusandlikud aktid) MÄÄRUSED EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 765/2012, 13. juuni 2012, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parla- mentidele, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (!) ning arvestades järgmist: (1) 28. juulil 2011 kiitis Maailma Kaubandusorganisatsiooni (edaspidi ,WTO”) vaidluste lahendamise organ (edaspidi »VLO”) heaks apellatsioonikogu ettekande ja vaekogu ettekande, mida oli muudetud apellatsioonikogu ettekan- dega (edaspidi ,ettekanded”), vaidluse Euroopa ühendused — lõplikud dumpinguvastased meetmed Hiina Rahvavaba- riigist pärit teatavate rauast või terasest kinnitusdetailide suhtes (2). Ettekannetes järeldati muu hulgas, et nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (3) («dumpinguvastane algmäärus”) artikli 9 lõige 5 ei olnud kooskõlas WTO dumpinguvastase lepingu artiklitega 6.10, 9.2 ja 18.4 ning WTO lepingu artikliga XVI:4. Dumpinguvastase algmääruse artikli 9 lõikega 5 on ette nähtud, et mitte- turumajanduslike riikide eksportivate tootjate suhtes, (!) Euroopa Parlamendi 10. mai 2012. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 30. mai 2012. aasta otsus. (27) WTO, apellatsioonikogu ettekanne, AB-2011-2, WT/DS397[ABJR, juuli 2011. WTO, vaekogu ettekanne, WT/DS397)R, 3. detsember 2010. ) ELT L 343, 22.12.2009, lk 51. (4) kellele ei ole võimaldatud turumajanduslikku kohtlemist vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile c, kehtib üleriigiline tollimaksumäär, välja arvatud juhul, kui kõne- alused eksportijad suudavad tõendada, et nende tegevus vastab individuaalse kohtlemise tingimustele, mis on sätestatud dumpinguvastase algmääruse artikli 9 lõikes 5. Apellatsioonikogu leidis, et dumpinguvastase algmääruse artikli 9 lõike 5 kohaselt võib eeldada, et mitteturuma- janduslikes riikides tegutsevatel eksportivatel tootjatel ei ole õigust individuaalsele kohtlemisele ning et indivi- duaalseks kohtlemiseks kvalifitseeruda, peavad nad tõen- dama, et vastavad individuaalse kohtlemise testi tingimus- tele. Apellatsioonikogu sõnul ei ole sellisele eeldusele WTO asjaomastes lepingutes õiguslikku alust sätestatud. Apellatsioonikogu selgitas samas, et määrates kindlaks paljude eksportijate jaoks ühesuguse dumpingumarginaali ja ühesuguse dumpinguvastase tollimaksu, sõltub selle kooskõla WTO dumpinguvastase lepingu artiklitega 6.10 ja 9.2 asjaoludest, mis annavad alust arvata, et kahe või enama eksportija (ehkki õiguslikult eraldiseis- vate) omavaheline suhe on selline, et neid tuleks käsitada ühe üksusena. Selliste asjaolude hulka võib arvata: j) eksportijatevahelised struktuurilised või ärisidemed, näiteks ühine kontroll, kapitaliosalus ja juhtimine; ii) riigi ja eksportijate vahelised struktuurilised või äriside- med, näiteks ühine kontroll, kapitaliosalus ja juhtimine; ning iii) riigipoolne hindade ja tootmismahtude kontroll või nende olulisel määral mõjutamine. Sellega seoses tuleks kõnealuseid olukordi kajastavate dumpinguvastase algmääruse artikli 9 lõikes 5 kavandatavate muudatuste tingimusi tõlgendada apellatsioonikogu selgitustele vasta- valt, piiramata selliste tingimuste kohaldamist, mille puhul on dumpinguvastase algmääruse muudes sätetes kasutatud samasugust või sarnast sõnastust. 18. augustil 2011 teavitas liit VLOd kavatsusest raken- dada kõnealuse vaidluse puhul VLO soovitusi ja otsuseid sellisel viisil, millega täidetakse WTO pandud kohustusi.