L 81/18 Euroopa Liidu Teataja 21.3.2012 (Muud kui seadusandlikud aktid) KOMISJONI DELEGEERITUD MÄÄRUS (EL) nr 244/2012, 16. jaanuar 2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/31/EL hoonete energiatõhususe kohta ja kehtestatakse võrdlusmeetodite raamistik hoonete ja ehitusdetailide energiatõhususe miinimumnõuete kuluoptimaalse taseme arvutamiseks (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA KOMISJON, (3) Direktiivis 2010/31/EL edendatakse energiakasutuse võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 2010. aasta direktiivi 2010/31/EL hoonete energiatõhususe kohta, (!) eriti selle artikli 5 lõiget 1, ning arvestades järgmist: Direktiivis 2010/31/EL nõutakse, et komisjon kehtestaks delegeeritud õigusakti abil võrdlusmeetodite raamistiku hoonete ja ehitusdetailide energiatõhususe miinimum- nõuete kuluoptimaalse taseme [cost-optimal level, direktiivi 2010/31/EL mõiste 14, varem ekslikult tõlgitud ,kulu- tõhus tase”] arvutamiseks. Liikmesriikide kohustus on määrata hoonete ja ehitus- detailide energiatõhususe miinimumnõuded. Nõuded tuleb kehtestada eesmärgiga saavutada kuluoptimaalne tase. Liikmesriik ise otsustab, kas kuluoptimaalsuse arvu- tuste lõpliku tulemusena kasutatavaks riiklikuks võrdlus- tasemeks valitakse makromajanduslikust perspektiivist arvutatud tase (võttes arvesse energiatõhususe investeerin- gute kulusid ja tulusid ühiskonna kui terviku seisukohast) või rangelt rahanduslikust vaatepunktist (võttes arvesse ainult investeeringut ennast). Riiklikud minimaalsed ener- giatõhususe tulemuslikkuse nõuded ei tohiks olla üle 15 % madalamad kui riiklikuks võrdlustasemeks valitud kuluoptimaalsusarvutuse tulemus. Kuluoptimaalne tase jääb tõhusustasemete vahemikku, milles olelusringi kulu- tasuvuse analüüsi tulemus on positiivne. (!)) ELT L 153, 18.6.2010, lk 13. vähendamist ehitatud keskkonnas, kuid rõhutatakse ka, et hoonesektor on peamine CO,-heite allikas. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiiviga 2009/125/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks, (?) kehtestatakse sellistele toodetele energia- tõhususe miinimumnõuded. Liikmesriik peab tehniliste hoonesüsteemide riiklike nõuete kehtestamisel võtma arvesse käesoleva direktiivi alusel võetavaid rakendus- meetmeid. Käesoleva määruse alusel tehtavates arvutustes kasutatav ehitustoodete tõhusus tuleb kindlaks määrata kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2011. aasta määrusega (EL) nr 305/2011, millega sätes- tatakse ehitustoodete ühtlustatud turustustingimused ning — tunnistatakse — kehtetuks nõukogu = direktiiv 89/106/EMÜ (3). Kulutõhusate või kuluoptimaalsete energiatõhususe tase- mete määramise eesmärk õigustab teatud tingimustes liik- mesriikides ehitusdetailide selliste kulutõhususe või kuluoptimaalsuse nõuete määramist, mis tegelikkuses suurendavad takistusi teatud hooneprojekteerimisviiside ja tehniliste valikute kasutamisele ning soodustavad ener- giasäästlikumate energiaga seotud toodete kasutamist. Võrdlusmeetodite raamistiku aluseks olevad toimingud on vsätestatud direktiivi 2010/31/EL II lisas ning hõlmavad võrdluse aluseks olevate hoonete määramist, kõnealustele hoonetele kohaldatavate energiatõhususe (?) ELT L 285, 31.10.2009, lk 10. () ELT L 88, 4.4.2011, lk 5.