25.1.2013 Euroopa Liidu Teataja L 23/1 (Muud kui seadusandlikud aktid) MÄÄRUSED NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 39/2013, 21. jaanuar 2013, millega määratakse ELi laevadele 2013. aastaks kindlaks teatavate selliste kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused, mis ei kuulu rahvusvaheliste läbirääkimiste või kokkulepete kohaldamisalasse EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) —— Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalava- rude kaitse ja säästva kasutamise kohta(") kohaselt peavad meetmed, mis reguleerivad juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästvat kalandustegevust, olema võetud arvestades kättesaadavaid teadus-, tehnika- ja majandusnõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja  majanduskomitee (STECF) koostatud aruandeid ja piirkondlikelt nõuandekomisjonidelt saadud nõuandeid. (2) >=><>°”<»c >»cN»õukogul on kohustus võtta vastu meetmed kalapüü- givõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta ja seal- hulgas määrata vajaduse korral kindlaks teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude püügitegevuse suhteline stabiilsus ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtes- tatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. (3) Lubatud kogupüük tuleks kehtestada olemasoleva teadusnõuande põhjal ja arvestades bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte ning tagades samal ajal (1) EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59. eri kalandussektorite õiglase kohtlemise, pidades ka silmas arvamusi, mida on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega. (44 — Nende kalavarude lubatud kogupüük, mille suhtes kohal- datakse mitmeaastast kava, tuleks kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Sellest tule- nevalt tuleks Euroopa merluusi lõunapoolse varu, norra salehomaari varu, Biskaia lahe ja La Manche'i lääneosa merikeelevaru, Šotimaa lääneranniku vete heeringavaru, Kattegati, Šotimaast lääneranniku vete ning liri mere tursavaru lubatud kogupüük kehtestada kooskõlas eeskir- jadega, mis on sätestatud nõukogu 20. detsembri 2005. aasta määruses (EÜ) nr 2166/2005 (millega kehtestatakse meetmed Kantaabria mere ja Pürenee poolsaare lääneran- nikuvete euroopa merluusi ja norra salehomaari varude taastamiseks), (2?) nõukogu 7. mai 2007. aasta määruses (EÜ) nr 509/2007 (millega kehtestatakse La Manche'i lääneosa merikeelevaru säästva kasutamise mitmeaastane kava), ) nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr1300/2008 (millega kehtestatakse Šotimaa lääneranniku vete heeringavarude ja nende püügi mitmeaastane kava)(*) ning nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr1342/2008 (millega kehtestatakse tursavarude ja nende varude püügi pikaaja- line kava) ). Põhjapoolsete merluusivarude (määrus (EÜ) nr 811/2004) ($) ning Biskaia lahe merikeele (määrus (EÜ) nr 388/2006 (7)) puhul on saavutatud asjaomaste taastamis- ja majandamiskavade miinimumeesmärgid ning seepärast on asjakohane järgida esitatud teadus- nõuannet, et olenevalt asjaolust kas saavutada või säili- tada lubatud kogupüük maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel. T L 345, 28.12.2005, lk 5. L LT L 122, 11.5.2007, lk 7. LT L 344, 20.12.2008, lk 6. LT L 348, 24.12.2008, lk 20. kehtestatakse meetmed põhjapoolse merluusi varude taastamiseks (ELT L 150, 30.4.2004, lk 1). (7) Nõukogu 23. veebruari 2006. aasta määrus (EÜ) nr 388/2006, millega kehtestatakse Biskaia lahe merikeelevaru säästva kasutamise mitmeaastane kava (ELT L 65, 7.3.2006, lk 1).