L 356/22 Euroopa Liidu Teataja 22.12.2012 NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1262/2012, 20. detsember 2012, millega kehtestatakse 2013. ja 2014. aastaks ELi laevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalavarudega EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: Aluslepingu artikli 43 lõikes 3 on sätestatud, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kala- püügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalava- rude kaitse ja säästva kasutamise kohta)(!) kohaselt tuleb kehtestada meetmed, mis reguleerivad juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästvat kalandustegevust, võttes arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnika ja majan- dusnõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruandeid ning pidades silmas piirkondlike  nõuandekomisjonide nõuandeid. Nõukogu peab vastu võtma meetmed kalapüügivõima- luste kehtestamise ja eraldamise kohta kalavarude ja kala- varurühmade kaupa, sealhulgas asjakohasel juhul nendega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liik- mesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja kalastus- tegevuse suhteline stabiilsus, ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. Lubatud kogupüük (TAC) tuleks kehtestada olemasoleva- test teadusnõuannetest lähtudes, võttes arvesse bioloo- gilisi ja sotsiaalmajanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise. Samuti tuleb võtta arvesse arvamusi, mida on esitatud ()) EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59. (8) sidusrühmadega konsulteerimise käigus, eelkõige kalan- duse ja vesiviljeluse nõuandekomitee ning asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonide koosolekutel esitatud arvamusi. Kalapüügivõimalused peaksid olema kooskõlas rahvus- vaheliste kokkulepete ja põhimõtetega, nagu 1995. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kokkulepe, milles käsitletakse piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist, (?) ning üksikasjalikud majanda- mispõhimõtted, mis on esitatud ÜRO Toidu- ja Põlluma- jandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise 2008. aasta rahvusvahelistes suunistes, mille kohaselt peaks reguleeriv asutus olema eriti ettevaatlik eelkõige siis, kui teave on ebaselge, ebausaldusväärne või ebapiisav. Piisava teadusteabe puudumist ei tohiks kasutada põhjusena kaitse- või majandamismeetmete edasilükkamiseks või võtmata jätmiseks. Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee viimas- test teaduslikest nõuannetest ilmneb, et enamasti ei püüta süvamereliike säästvalt ning kõnealuste kalavarude jätku- suutlikkuse tagamiseks tuleks nende püügivõimalusi vähendada senikaua, kuni kalavarude suuruses ilmneb positiivne suundumus. Lisaks sellele on ICES soovitanud keelata atlandi karekala sihtpüügi kõigis piirkondades ning sinise molva ja besuugo teatavate varude sihtpüügi. Süvamere haide puhul käsitatakse põhilisi kaubanduslikke liike peaaegu ammendatuna, mistõttu sihtpüüki ei peaks toimuma. Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2347/2002 (millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepää- sunõuded ja nendega seotud tingimused) (?) artikli 2 punktis a määratletud süvamereliikide püügivõimaluste üle otsustatakse iga kahe aasta tagant. Siiski on tehtud erand põhja-atlandi hõbekala varude ja sinise molva põhipüügi osas — kõnealuste liikide püügivõimalused sõltuvad Norraga peetavate iga aastaste läbirääkimiste tulemustest. Nende varude püügivõimalused tuleks määrata kindlaks eraldi asjakohases iga-aastases kalapüü- givõimalusi kehtestavas määruses. (2) Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mere- õiguse konventsiooni nende sätete rakendamise kokkulepe, mis käsitlevad piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist (EÜT L 189, 3.7.1998, lk 16). () EÜT L 351, 28.12.2002, lk 6.