L 3/34 Euroopa Liidu Teataja 7.1.2015 KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) 2015/10, 6. jaanuar 2015, milles käsitletakse raudteetaristu läbilaskevõime taotlejate jaoks ette nähtud kriteeriume ja tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärus (EL) nr 870/2014 (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta direktiivi 2012/34/EL, millega luuakse ühtne Euroopa raudteepiirkond ('), eriti selle artikli 41 lõiget 3, ning arvestades järgmist: (1) Direktiivi 2012/34/EL artikli 41 lõikega 2 on ette nähtud taristuettevõtjate jaoks võimalus kehtestada taotlejate jaoks nõuded, et tagada oma õiguspäraste ootuste täitumine oodatavate tulude ning taristu kasutamise osas. Kõnealused nõuded peaksid olema asjakohased, läbipaistvad ja mittediskrimineerivad. Need võivad hõlmata üksnes sellise finantstagatise andmist, mis ei tohiks ületada asjakohast taotleja teadaoleva tegevusaktiivsusega seotud taset, ning kinnitust, et taotleja suudab koostada nõuetekohaseid taristu läbilaskevõime taotlusi. Finantstagatised peaksid olema ettemaksete või finantseerimisasutuste antavate tagatiste vormis. Direktiivi 2012/34/EL artikli 41 lõikes 2 osutatud nõuete asjakohasuse korral tuleks arvesse võtta asjaolu, et selliste konkureerivate transpordiliikide nagu maantee-, õhu-, mere- ja siseveetranspordi taristu suhtes ei ole sageli kehtestatud kasutustasusid ega seega ka finantstagatisi. Selleks et tagada aus konkurents eri transpordiliikide vahel, peaksid finantstagatiste tase ja kestus piirduma rangelt miinimumiga. Kõnealused finantstagatised on asjakohased vaid siis, kui need on vajalikud, et anda taristuettevõtjale kindlust oodatavate tulude ning taristu kasutamise osas. Arvestades asjaolu, et taristuettevõtjatel on võimalik tugineda raudteeveo-ettevõtjate finantssuutlikkuse kontrollimisele ja järelevalvele kooskõlas direktiivi 2012/34/EL III peatüki kohase tegevusloa taotlemise protseduuriga ja eelkõige kõnealuse direktiivi artikliga 20, väheneb veelgi vajadus finantstagatiste järele. Kõnealuste tagatiste suhtes kohaldatakse mittediskrimineerimise põhimõtet ja seepärast ei tohiks tagatisenõuete puhul teha vahet erasektori ja avaliku sektori taotlejate vahel. Tagatised peaksid olema vastavuses riskiga, mida taotleja kujutab taristuettevõtja jaoks läbilaskevõime jaotamise eri etappides. Riskitaset peetakse üldiselt madalaks, kui läbilaskevõimet on võimalik ümber jaotada teistele raudteeveo-ettevõtjatele. Nõuetekohaste taotluste koostamisega seoses nõutav tagatis on asjakohane, läbipaistev ja mittediskrimineeriv juhul, kui taristuettevõtja näeb võrguteadaandes ette selged ja läbipaistvad taristu läbilaskevõime taotluste koostamise eeskirjad ja pakub taotlejatele vajalikke abivahendeid. Kuna enne taotlusmenetluse algust ei ole võimalik objektiivselt kindlaks teha suutlikkust koostada nõuetekohaseid taotlusi, saab sellise suutlikkuse puudumise kindlaks määrata alles pärast menetlust, võttes aluseks taotluste või taristuettevõtjale vajaliku teabe korduvat esitamata jätmist. Taotleja peaks sellise esitamatajätmise eest vastutama; esitamatajätmisega kaasneb karistus, mis hõlmab taotleja kõrvalejätmist konkreetse rongiliini taotlemisest. (!) ELTL 343, 14.12.2012, lk 32.