10.12.2014 Euroopa Liidu Teataja L 353/5 OTSUSED NÕUKOGU OTSUS, 4. detsember 2014, kohtualluvuse kokkuleppeid käsitleva 30. juuni 2005. aasta Haagi konventsiooni Euroopa Liidu nimel heakskiitmise kohta (2014/887/EL) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 81 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõike 6 teise lõigu punktiga a, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Liit töötab selle nimel, et luua ühine õigusruum, mille aluseks on kohtuotsuste vastastikuse tunnustamise põhimõte. (2) Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi raames 30. juunil 2005 sõlmitud kohtualluvuse kokkuleppeid käsit- leva konventsiooniga (edaspidi ,konventsioon”) edendatakse oluliselt poolte autonoomiat rahvusvahelistes ärite- hingutes ja selliste tehingutega seotud õiguslike lahenduste prognoositavust. Eelkõige tagatakse konventsiooniga pooltele vajalik õiguskindlus, et nende kohtualluvuse kokkulepet võetakse arvesse ning et valitud kohtu tehtud otsust on rahvusvahelistes asjades võimalik tunnustada ja täita. (3) Konventsiooni artikliga 29 võimaldatakse sellistel piirkondlikel majandusintegratsiooni organisatsioonidel nagu Euroopa Liit konventsioonile alla kirjutada, konventsioon vastu võtta, heaks kiita või sellega ühineda. Kooskõlas nõukogu otsusega 2009/397/EÜ (') kirjutas Euroopa Liit konventsioonile alla 1. aprillil 2009, eeldusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval. (4) Konventsioon mõjutab kohtualluvust käsitlevaid liidu teiseseid õigusakte, mis põhinevad poolte õigusel valida pädev kohus ning kõnealuses kohtus tehtud otsuste tunnustamisel ja täitmisel, eelkõige nõukogu määrust (EÜ) nr 44/2001, (2?) mis asendatakse alates 10. jaanuarist 2015 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1215/2012 ). (5) — Määruse (EL) nr 1215/2012 vastuvõtmisega valmistas liit ette konventsiooni liidu nimel heakskiitmise, tagades ühtsuse tsiviil- ja kaubandusasjades kohtualluvust käsitlevate liidu eeskirjade ja konventsiooni eeskirjade vahel. (6) Konventsioonile alla kirjutades esitas liit konventsiooni artikli 30 kohase deklaratsiooni selle kohta, et tal on pädevus kõigis konventsiooniga hõlmatud küsimustes. Sellest tulenevalt on konventsioon liikmesriikidele siduv, kuna selle on heaks kiitnud liit. (7) — Lisaks peaks liit konventsiooni heakskiitmise ajal esitama konventsiooni artikli 21 kohase deklaratsiooni selle kohta, et konventsiooni kohaldamisalast jäetakse välja kindlustuslepingud üldiselt, välja arvatud teatavad täpselt määratletud erandid. Kõnealuse deklaratsiooni eesmärk on säilitada kindlustusvõtjale, kindlustatule või kindlustu- sega seotud küsimustes soodustatud isikule määruse (EÜ) nr 44/2001 kohaselt ette nähtud kaitsva kohtualluvuse eeskirjad. Väljajätmine peaks piirduma sellega, mis on vajalik kindlustuslepingute nõrgemate poolte huvide kaits- miseks. Seetõttu ei peaks see hõlmama edasikindlustuslepinguid ega suurte riskidega seotud lepinguid. Samal ajal peaks liit tegema ühepoolse deklaratsiooni, milles teatab, et ta võib hilisemas etapis konventsiooni kohaldamisel saadud kogemustele tuginedes hinnata uuesti vajadust säilitada oma artikli 21 kohane deklaratsioon. (') Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta otsus 2009/397/EÜ kohtualluvuse kokkuleppeid käsitlevale konventsioonile Euroopa Ühenduse nimel allakirjutamise kohta (ELTL 133, 29.5.2009, lk 1). (?) Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜTL 12, 16.1.2001, lk 1). (?) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määrus (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELTL 351, 20.12.2012, lk 1).