L 180/96 Euroopa Liidu Teataja 29.6.2013 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2013/33/EL, 26. juuni 2013, millega sätestatakse rahvusvahelise kaitse taotlejate vastuvõtu nõuded (uuesti sõnastatud) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, (3) võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 78 lõike 2 punkti £, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must ('), (4) võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (?), toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3) ning arvestades järgmist: (1]) > Nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/9/EÜ, millega sätestatakse  varjupaigataotlejate — vastuvõtu miinimumnõuded, (4) tuleb teha mitmeid > olulisi muudatusi. Selguse huvides tuleks nimetatud direktiiv uuesti sõnastada. (2)d . Ühine varjupaigapoliitika, sealhulgas Euroopa ühine varjupaigasüsteem, on osa Euroopa Liidu eesmärgist luua järk-järgult vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala, mis on avatud isikutele, kes neist sõltumatute asjaolude tõttu taotlevad õiguspäraselt kaitset liidus. See poliitika peaks juhinduma solidaarsuse ja vastutuse, seal- hulgas selle rahalise mõju õiglase jagamise põhimõttest liikmesriikide vahel. (1) ELT C 317, 23.12.2009, lk 110 ja ELT C 24, 28.1.2012, lk 80. (2) ELT C 79, 27.3.2010, lk 58. (?) Euroopa Parlamendi 7. mai 2009. aasta seisukoht (ELT C 212 E, (7) 5.8.2010, lk 348) ja nõukogu 6. juuni 2013. aasta esimese lugemise seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parla- mendi 10. juuni 2013. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). (4) ELT L 31, 6.2.2003, lk 18. Oma erakorralisel kohtumisel Tamperes 15. ja 16. oktoobril 1999 otsustas Euroopa Ülemkogu püüelda sellise Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomise poole, mis põhineb pagulasseisundit käsitleva 28. juuli 1951. aasta Genfi konventsiooni, mida on täiendatud 31. jaanuari 1967. aasta New Yorgi protokolliga (,Genfi konventsioon”), täielikul kohaldamisel, kinnitades sellega tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtte järgimist. Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomise esimene etapp viidi lõpule aluslepingutega ettenähtud asjaomaste õigus- aktide vastuvõtmise teel, mille raames võeti vastu ka direktiiv 2003/9JEÜ. Euroopa Ülemkogu võttis oma 4. novembri 2004. aasta kohtumisel vastu Haagi programmi, milles seati vabadu- sel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal rakendatavad eesmärgid aastateks 2005—-2010. Sellega seoses kutsuti Haagi programmis Euroopa Komisjoni üles lõpetama esimese etapi õigusaktide hindamine ning esitama teise etapi õigusaktid ja meetmed Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Ülemkogu võttis oma 10.-11. detsembri 2009. aasta kohtumisel vastu Stockholmi programmi, milles kinnitati veel kord pühendumust kohustusele luua 2012. aastaks kaitse ja solidaarsuse ühine ala, mis põhineb ühisel varju- paigamenetlusel ja rahvusvahelise kaitse saanud isikute ühesugusel seisundil ning mille aluseks oleksid ranged kaitsenõuded ning õiglased ja tõhusad menetlused. Samuti nähakse Stockholmi programmiga ette, et on äärmiselt oluline kohaldada üisikutele samaväärseid vastuvõtutingimusi, olenemata sellest, millises liikmes- riigis nad rahvusvahelise kaitse taotluse esitavad. Kasutada tuleks Euroopa Pagulasfondi ja Euroopa Varju- paigaküsimuste Tugiameti vahendeid, et piisavalt toetada liikmesriikide jõupingutusi Euroopa ühise varjupaigasüs- teemi teises etapis kehtestatud nõuete rakendamisel, eelkõige nende liikmesriikide jõupingutusi, kelle varjupai- gasüsteem on eelkõige riigi geograafilise asendi või demo- graafilise olukorra tõttu sattunud erilise ja ebaproportsio- naalse surve alla. Pidades silmas esimese etapi õigusaktide rakendamise hindamise tulemusi, on praeguses etapis asjakohane kinnitada direktiivi 2003/9/EÜ aluspõhimõtteid, et tagada rahvusvahelise kaitse taotlejate (,taotlejad”) vastuvõtutin- gimuste parandamine.