15.3.2014 Euroopa Liidu Teataja L 77/11 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 231/2014, 11. märts 2014, millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA II) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artik- li 212 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parla- mentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must, (!) võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, (?) toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (?) ning arvestades järgmist: (1]) — Oma 29. juuni 2011. aasta teatises pealkirjaga ,Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve” näeb komisjon ette liidu välistegevuse rahastamisvahendite, sealhulgas ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA II) raamistiku. (2) = Arvestades, et nõukogu määrus (EÜ) nr 1085/2006 (4) kaotas kehtivuse 31. detsembril 2013, ja selleks, et tõhus- tada liidu välistegevust, tuleks välisabi kavandamise ja andmise raamistik aastateks 2014 kuni 2020 säilitada. Liidu Jlaienemispoliitikat tuleks jätkuvalt toetada konkreetse välistegevuse rahastamisvahendiga. Sellepärast tuleks luua IPA II. (3) Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 49 sätestatakse, et liidu liikmeks saamise avalduse võib esitada iga Euroopa riik, kes austab selliseid väärtusi nagu inimvääri- kuse austamine, vabadus, demokraatia, võrdsus, õigusriik ja inimõiguste, kaasa arvatud vähemuste hulka kuuluvate () ELTC 11, 15.1.2013, lk 77. (27) ELTC 391, 18.12.2012, lk 110. (?) Euroopa Parlamendi 11. detsembri seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta otsus. () Nõukogu 17. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1085/2006, millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA) (ELT L 210, 31.7.2006, lk 82). (7) isikute õiguste austamine. Euroopa riik, kes on esitanud liidu liikmeks saamise avalduse, võib liikmeks saada üksnes siiss kui on leidnud kinnitust, et ta vastab 1993. aasta juunis Kopenhaagenis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel kehtestatud liikmelisuse kriteeriu- midele (,Kopenhaageni kriteeriumid”), ning tingimusel, et ühinemisega ei koormata üle liidu võimet integreerida uus liige. Need kriteeriumid käsitlevad demokraatiat kind- lustavate institutsioonide stabiilsust, õigusriiki, inimõigusi ning vähemuste austamist ja kaitset, toimivat turumajan- dust, suutlikkust toime tulla konkurentsisurve ja turujõu- dudega liidus, ning võimet mitte üksnes kasutada alusle- pingute järgseid õigusi, vaid täita ka neis sätestatud kohustusi, sealhulgas järgida poliitilise ning majandus- ja rahaliidu eesmärke. Laienemisstrateegia, mis põhineb kohustuste täitmise kindlustamisel, tingimuste täitmisel ja teavitustegevusel, kombineeritult liidu suutlikkusega integreerida uusi liik- meid, on jätkuvalt aluseks uuendatud konsensusele laiene- mise suhtes. Ühinemisprotsess põhineb objektiivsetel kriteeriumidel ja võrdse kohtlemise põhimõtte kohalda- misel kõigile taotlejatele, keda hinnatakse vaid nende endi saavutuste alusel. Edasiliikumine ühinemise suunas sõltub sellest, kuidas iga taotleja austab liidu väärtusi ja suudab viia ellu reformid, mis on vajalikud selleks, et viia riigi poliitilised, institutsioonilised, õigus-, haldus- ja majan- dussüsteemid vastavusse liidu eeskirjade, nõuete, poliitika ning tavadega. Laienemisprotsess tugevdab rahu, demokraatiat ja stabiil- sust Euroopas ning võimaldab liidul olla paremal posit- sioonil ülemaailmsete probleemide käsitlemisel. Laiene- misprotsessi ümberkujundav mõju toob laienemisprot- sessis osalevates riikides kaasa kaugeleulatuvaid poliitilisi ja majandusreforme, millest on kasu ka liidule tervikuna. Euroopa Ülemkogu on andnud kandidaatriigi staatuse Islandile, Montenegrole, endisele Jugoslaavia Makedoonia vabariigile, Türgile ja Serbiale. Ta on kinnitanud Lääne- Balkani riikide väljavaateid saada liidu liikmeks. Ilma et see piiraks seisukohti staatuse suhtes või mis tahes edasisi Euroopa Ülemkogu või nõukogu otsuseid, võidakse neid riike, kellel on väljavaated saada liidu liikmeks, aga kellele ei ole antud kandidaatriigi staatust, käsitleda potentsiaal- sete kandidaatriikidena ainult käesoleva määruse kohalda- misel. Käesoleva määruse alusel tuleks anda finantsabi kõigile I lisas loetletud abisaajatele. Käesoleva määruse alusel tuleks abi anda kooskõlas Euroopa Ülemkogu ja nõukogu poolt määratletud laiene- mispoliitika raamistikuga ning arvestades nõuetekohaselt