L 330/30 Euroopa Liidu Teataja 10.12.2013 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1259/2013, 20. november 2013, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 111/2005, millega kehtestatakse ühenduse ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parla- mentidele, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (!) ning arvestades järgmist: (1) 7. jaanuaril 2010 võttis komisjon vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 111/2005 (2) artiklile 32 vastu aruande narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalvet käsitlevate ühenduse õigusaktide rakendamise ja toimi- mise kohta. Liidu praeguse narkootikumide lähteainete kontrolli süsteemi raames ei kontrollita ravimitega kauplemist, sest praegu ei ole nimekirjas loetletud ainete mõiste määratluses ravimeid. Komisjoni aruandes märgiti, et efedriini ja pseudoefedriini sisaldavaid ravimeid toimetati rahvusvaheliselt kontrolli- tava efedriini ja pseudoefedriini asendajana kõrvale narkootikumide ebaseaduslikuks valmistamiseks väljas- pool liitu. Sellest lähtuvalt soovitas komisjon tõhustada kontrolli rahvusvahelise kaubanduse üle selliste efedriini ja pseudoefedriini sisaldavate ravimite puhul, mida eksporditakse liidu tolliterritooriumilt välja või transpor- ditakse läbi liidu tolliterritooriumi, et vältida nende kõrvaletoimetamist narkootiliste või psühhotroopsete ainete ebaseadusliku valmistamise eesmärgil. Nõukogu kutsus oma 25. mai 2010. aasta järeldustes narkootikumide lähteaineid käsitlevate ELi õigusaktide toimimise ja rakendamise kohta komisjoni üles esitama seadusandlikke ettepanekuid pärast seda, kui on põhjali- kult hinnatud nende võimalikku mõju liikmesriikide ametiasutustele ja ettevõtjatele. (!) Euroopa Parlamendi 23. oktoobri 2013. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 15. novembri 2013. aasta otsus. (2) Nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 111/2005, millega kehtestatakse ühenduse ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad (ELT L 22, 26.1.2005, lk 1). (5) (10) Käesolev määrus muudab selgemaks ,nimekirjas loetletud aine” mõiste: termin ,ravimpreparaat”, mis pärineb narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastasest Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsioonist, mis võeti vastu 19. detsembril 1988. aastal Viinis (edaspidi ,ÜRO konventsioon”), jäetakse välja, kuna see on hõlmatud liidu õigusaktide sellekohase terminiga ,ravimid”. Peale selle jäetakse välja termin »muud preparaadid”, kuna sellega dubleeritakse terminit »segud”, mida on nimetatud mõiste määratlemisel juba kasutatud. Tuleks kehtestada käitaja registreerimise peatamise ja tühistamise eeskirjad, et saavutada kooskõla kehtivate tegevusloa peatamise või tühistamise eeskirjadega. Efedriini või pseudoefedriini sisaldavaid ravimeid ja vete- rinaarravimeid (,ravimid”) tuleks kontrollida, kuid see ei tohiks takistada nendega seaduslikult kauplemist. Sel eesmärgil tuleks määruse (EÜ) nr 111/2005 lisasse lisada uus kategooria (4. kategooria), milles oleks loetletud teatavaid nimekirjas loetletud lähteaineid sisaldavad ravi- mid. Määruse (EÜ) nr 111/2005, nagu seda on muudetud käesoleva määrusega, lisa 4. kategoorias loetletud ravi- mite ekspordile peaks eelnema ekspordiloa väljastamine ning liidu pädevad asutused peaksid saatma sihtriigi päde- vale asutusele asjakohase ekspordieelse teatise. Liikmesriikide pädevatele asutustele tuleks anda ravimite ekspordi, impordi või transiitveo puhul õigus pidada kinni või konfiskeerida ravimid, mille puhul on piisav alus kahtlustada, et need on ette nähtud narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseaduslikuks valmistamiseks. Selleks et liikmesriigid saaksid kiiremini reageerida narkootikumide lähteainete kõrvaletoimetamise uutele suundadele, tuleks selgemalt kirjeldada nende tegutsemis- võimalusi juhtudel, kui tehakse kahtlasi tehinguid seoses nimekirjas loetlemata ainetega. Selleks peaks liikmesrii- kidel olema võimalus anda oma pädevatele asutustele volitused saada teavet kõikide tellimuste ja toimingute kohta, mis hõlmavad nimekirjas loetlemata aineid, ning siseneda tööruumidesse, et saada tõendusmaterjali selli- seid aineid hõlmavate kahtlaste tehingute kohta. Lisaks sellele peaksid pädevad asutused ära hoidma nimekirjas loetlemata ainete toomist liidu tolliterritooriumile ja nimetatud ainete väljaviimist liidu tolliterritooriumilt, kui on võimalik tõendada, et neid aineid kasutatakse