28.12.2013 Euroopa Liidu Teataja L 354]1 (Seadusandlikud aktid) MÄÄRUSED EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1379/2013, 11. detsember 2013, kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1184/2006 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 104/2000 EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 42 ja artikli 43 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parla- mentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must (!), võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2), toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3) ning arvestades järgmist: (1) — Ühise kalanduspoliitika reguleerimisala hõlmab liidu kala- püügi- ja vesiviljelustoodete turuga seotud meetmeid. Kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühine korraldus (»ühine turukorraldus”) on ühise kalanduspoliitika lahuta- matu osa ning peaks toetama selle eesmärkide saavuta- mist. Kuna praegu toimub ühise kalanduspoliitika läbi- vaatamine, tuleks vastavalt kohandada ka ühist turukor- raldust. (') ELT C 181, 21.6.2012, lk 183. (2?) ELT C 225, 27.7.2012, lk 20. (°) Euroopa Parlamendi 12. septembri 2012. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 17. oktoobri 2013. aasta esimese lugemise seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 9. detsembri 2013. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). (2)d . Nõukogu määrus (EÜ) nr104/2000(4 on vaja läbi vaadata, et võtta arvesse praegu kehtivate eeskirjade rakendamisel avastatud puudusi, hiljutisi arenguid liidu ja maailma turgudel ning kalapüügi ja vesiviljelusega seotud arengut. (3) Kalandus on liidu rannikualade, sealhulgas äärepoolsei- mate piirkondade majanduse jaoks erilise tähtsusega. Nendes piirkondades tagab kalandus kaluritele sissetuleku ning seetõttu tuleks edendada turu stabiilsust ja viia nõudlus ning pakkumine paremini vastavusse. (44 — Ühist turukorraldust käsitlevaid sätteid tuleks rakendada kooskõlas liidu rahvusvaheliste kohustustega, pidades eelkõige silmas Maailma Kaubandusorganisatsiooni säte- test tulenevaid kohustusi. Kolmandate riikidega kala- püügi- ja vesiviljelustoodetega kauplemisel tuleks tagada ausa konkurentsi tingimused, eelkõige austades säästvust ja kohaldades sotsiaalseid norme, mis on võrdväärsed liidu toodete suhtes kehtivatega. (5) On oluline, et ühise turukorralduse haldamisel juhindu- taks ühise kalanduspoliitika hea valitsemistava põhimõte- test. (6) Et turu ühine korraldus õnnestuks, on väga oluline, et tarbijaid informeeritaks turundus- ja teavituskampaaniate kaudu kala söömise väärtusest ja olemasolevate liikide mitmekesisusest ning ka sellest, kui tähtis on mõista märgistel sisalduvat teavet. (7) Kalapüügi- ja vesiviljelussektori tootjaorganisatsioonidel (»tootjaorganisatsioonid”) on ühise kalanduspoliitika ja ühise turukorralduse eesmärkide saavutamisel võtmeroll. Seetõttu on tarvis suurendada nende vastutust ja pakkuda neile vajalikul määral finantstoetust, et nad saaksid täita olulisemat rolli kalapüügi igapäevases majandamises, (4) Nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määrus (EÜ) nr 104/2000 kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta (EÜT L 17, 21.1.2000, lk 22).