21.8.2013 Euroopa Liidu Teataja L 2231 II (Muud kui seadusandlikud aktid) MÄÄRUSED KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS 20. august 2013, (EL) nr 793/2013, millega kehtestatakse Fääri saarte suhtes meetmed, et tagada atlandi-skandinaavia heeringa varude säilimine (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA KOMISJON, (3) võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrust (EL) nr 1026/2012, milles käsitletakse kalavarude kaitseks võetavaid teatavaid meetmeid seoses mitte- säästvat kalapüüki lubavate riikidega, (!) eriti selle artiklit 4, ning arvestades järgmist: (1) = Atlandi-skandinaavia heeringa (mida nimetatakse ka norra kevadheeringaks) varud on suurimad heeringavarud maailmas. Heeringa väljapüügi suurusjärk on olnud üks (5) kuni kaks miljonit tonni. Väga laialdase kasutamise ja ülepüügi tõttu kuivasid varud kokku ning see sundis lõpetama nende püügi rohkem kui kaheks aastakümneks alates varastest 1970ndatest kuni 1990ndate aastate keskpaigani, mis omakorda avaldas väga tõsiseid tagajärgi kõnealuse kalavaru püügi laevastikele. (2) = Pärast varude taastumist ja kalapüügi taasalustamist 1996. aastal hallati atlandi-skandinaavia heeringa varusid nõupidamiste alusel, millel osalesid viis osapoolt, kelle (6) majandusvööndit kala oma rändel läbib, ja kelleks on: Venemaa Föderatsioon, Norra, Fääri saared, Island ja Euroopa Liit (edaspidi ,rannikuäärsed riigid”). () ELT L 316, 14.11.2012, lk 34. Alates 2007. aastast on rannikuäärsete riikide nõupida- miste käigus kokku lepitud korra kohaselt kehtestatud lubatud kogupüügi jaotamise lõplikud eeskirjad ja kohustus säilitada tulevasteks aastateks varude jaotuse suhteline stabiilsus. Atlandi-skandinaavia heeringa varude kokkuleppeline jaotus on järgmine: 5,16 % Fääri saartele, 14,51 % Islandile, 6,51 % Euroopa Liidule, 61 % Norrale ja 12,82 % Venemaa Föderatsioonile. Lisaks oli ranniku- äärsetel riikidel juba sõlmitud pikaajaline kokkulepe selle kohta, et ühiselt kokkulepitud halduskorda vaadatakse läbi ja muudetakse üksnes ühiselt, uute teaduslike nõuannete põhjal ja teatavaks kuupäevaks. Lubatud kogupüügi haldamise hõlbustamiseks on ranni- kuäärsed riigid kiitnud heaks ja rakendavad olemasoleva- test teaduslikest andmetest lähtuvalt pikaajalist haldus- kava, mis sisaldab ka ettevaatuspõhimõtet, mille eesmärk on hoida kalavarude tase ohututes bioloogilistes piirides ja tagada säästev püük. Pikaajalise majandamiskava eesmärk oli ära hoida kalava- rude jäämine alla 2500 000 tonni suuruse biomassi taseme ning teha kõik, et varud oleks üle 5 000 000 tonni, mida peetakse maksimaalse jätkusuutliku saagikuse jaoks vajalikuks tasemeks. Eesmärgi täitmise vahendina määrati kindlaks püügipiirangud ning kalastussuremus 0,125. Lepiti kokku, et kui biomassi tase langeb alla 5 000 000 tonni, tuleks kalastussuremust vähendada, et tagada varude kiire taastumine. Septembris 2012 soovitas Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) kooskõlas majandamiskavas sätestatud ettevaatuspõhimõttega, et viie rannikuäärse riigi lubatud kogupüük (TAC) ei tohi olla 2013. aastal suurem kui 619 000 tonni, mis on 26 % vähem kui 2012. aastaks lubatud kogupüük.