L 289/56 Euroopa Liidu Teataja 31.10.2013 KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 1067/2013, 30. oktoober 2013, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1881/2006 seoses saasteainete — dioksiinid, dioksiinitaolised PCBd ja muud kui dioksiinitaolised PCBd — piirnormidega maismaaloomade maksas (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse nõukogu 8. veebruari 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 315/93, milles sätestatakse ühenduse menetlused toidus sisal- duvate saasteainete suhtes, (!) eriti selle artikli 2 lõiget 3, ning arvestades järgmist: (7) ) Ö Komisjoni 19. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1881/2006, millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes, (2) on sätestatud dioksiinide ja dioksiinitaoliste polüklooritud difenüülide piirnormid teatavates toiduainetes, sealhulgas teatavate maismaaloo- made maksas. Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitleva Euroopa Toidu- ohutusameti (EFSA) teaduskomisjon võttis komisjoni taotlusel 5. juulil 2011. aastal vastu arvamuse rahvater- visele avalduva sellise ohu kohta, mis on seotud lamba- ja hirvemaksas leiduva dioksiini- ja dioksiinitaoliste PCBde suure sisaldusega (3). Komisjoni nõudmisel pidi arvamusest nähtuma, kas selliste toodete tarbimisel võivad suureneda elanikkonna alarühmade tervisele avalduvad ohud (nt suure tarbimise või eridieeti järgivate inimeste puhul jne). Arvamuses tuleks ka uurida võimalikke põhjuseid, miks lamba- ja hirvemaksas on dioksiinide ja PCBde suur sisaldus ning esitada teaduslikud andmed selle kohta, kas edaspidi on EÜT L 37, 13.2.1993, lk 1. ELT L 364, 20.12.2006, lk 5. Toiduahelas olevate saasteainetega tegeleva Euroopa Toiduohutus- ameti teaduskomisjon (Contam); teaduslik arvamus rahvatervisele avalduva sellise ohu kohta, mis on seotud lammaste ja hirvede maksas leiduva dioksiini- ja dioksiinitaoliste PCBde suure sisaldusega. EFSA Journal (2011); 9(7):2297. [71 1k] doi:10.2903[j.EF- SA.2011.2297. Kättesaadav üinternetis: www.efsa.europa.eu/efsa journal asjakohane kehtestada piirnormid maksas esinevate saas- teainete suhtes pigem toote- kui rasvapõhiselt. Teaduskomisjon jõudis järeldusele, et lambamaksa korra- pärase tarbimise tagajärjel suureneksid dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBdega kokkupuuteolukorrad keskmi- selt umbes 20 % võrra. Üksikjuhtudel võib lambamaksa tarbimise tagajärjeks olla kõnealuste saasteainete suured annused, mis ületavad lubatud nädalaannust (TWI). Komisjon järeldas, et lambamaksa sage tarbimine võib muutuda terviseprobleemiks eelkõige sünnitamisealiste naiste ja laste jaoks. Teaduskomisjon jõudis ka järeldusele, et pinnas ja setted on dioksiinide ja PCBde looduslikud reservuaarid. Pinna- sest juurte kaudu dioksiinide ja PCBde imendumine taime sisse on üldjuhul vähetähtis. Viimastel aastatel on mitmes Euroopa riigis võetud lambamaksa proovidest ilmnenud dioksiinide ja PCBde suur sisaldus, mis ei ole aga seotud konkreetse saasteallikaga. Lammaste puhul on karjata- mine peamine kokkupuutetegur. Karjatamisel võivad loomad mulda sisse süüa köögiviljade küljes olevate mullaosakeste näol või otsesel teel, süües maapinna lähedal kasvavaid karjamaataimi. Mulla manustamine on märkimisväärselt erinev ning rangelt hooajaline: registree- ritud keskmine mullaannus on ligikaudu 8 % kuivaine kogusest. Üldiselt võib mulla manustamine oluliselt mõjutada lammaste kokkupuudet dioksiinide ja PCBdega. Kättesaadavad on vaid piiratud andmed, milles käsitle- takse dioksiinide ja/või PCBde imendumist söödast lambamaksa. Sõltuvalt käsitletud polüklooritud dibenso- p-dioksiini (PCDD), polüklooritud dibensofuraani (PCDF) või PCB analoogidest varieerusid imendumise määrad vahemikus 5—175 ja olid maksas ligikaudu neli korda kõrgemad kui lihas või neerus. EFSA järeldas ka, et lambamaks on oluline elund, milles dioksiinid ja PCBd säilivad. Võrreldes veistemaksas säili- vate dioksiinide ja dioksiinitaoliste ühendite kogusega võiks lambamaksas säilivate asjaomaste ainete suhteliselt suurt kogust osaliselt selgitada ainevahetuse erinevustega. EFSA jõudis järeldusele, et isegi kui maksa sekvestrat- sioon oleks võimalik ning dioksiinid ja PCBd ei oleks täielikult imendunud maksa rasvafraktsiooni, ei mõjutaks see tulemust, mida väljendatakse kas lipiidide või elus- massina, kuna analüüsimenetluse käigus ekstraheeritakse kõik dioksiinid ja PCBd, olenemata sellest, kus need maksas asuvad.