L 289/58 Euroopa Liidu Teataja 31.10.2013 KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 1068/2013, 30. oktoober 2013, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisa seoses difosfaatide (E 450), trifosfaatide (E 451) ja polüfosfaatide (E 452) kasutamisega soolvees säilitatava kala puhul (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 1333/2008 toidu lisaainete kohta, (!) eriti selle artikli 10 lõiget 3 ja artikli 30 lõiget 5, ning arvestades järgmist: Määruse (EÜ) nr 1333/2008 II lisas on sätestatud liidu loetelu toidus kasutada lubatud lisaainete kohta ja kõne- aluste lisaainete kasutamise tingimused. Seda loetelu võib muuta vastavalt menetlusele, millele on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr 1331/2008, millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus (2). Vastavalt määruse (EÜ) nr 1331/2008 artikli 3 lõikele 1 võib Euroopa Liidu toidu lisaainete loetelu ajakohastada kas komisjoni algatusel või vastava taotluse saamisel. 19. juunil 2009 esitati taotlus lubada kasutada soolvees säilitatava kala puhul difosfaate (E 450), trifosfaate (E 451) ja polüfosfaate (E 452) ning see taotlus on tehtud kättesaadavaks ka liikmesriikidele. (!) ELT L 354, 31.12.2008, lk 16. 2?) ELT L 354, 31.12.2008, lk 1. (5) Kala saab konserveerida ja säilitada lisades toorainele rohkesti soola. Soolamine on üheetapilisest tegevusest muutunud mitmeetapiliseks, hõlmates ka eelsoolamist, mis võimaldab lühendada sooldumisprotsessi ja tagab soola suhteliselt ühtlase jaotumise kala lihaskoes. Esmalt toimub kala eelsoolamine süstimise teel ja/või soolvees, kasutades ettenähtud = soolasisaldusega = soolalahust. Seejärel toimub kuivsoolamine (töötlemine), et saavutada lõpptoote soovitud soolasus. Pika säilitusaja puhul on siiski võimalik, et lihaskoes sisal- duva rasva tõttu kala oksüdeerub, mistõttu muutub kala värv ja maitse. Oksüdeerumist kiirendavad kala lihaskoes sisalduvad metalliioonid ja soola kasutamine kala tööt- lemisel. Soolatud kala kaitsmisel oksüdeerumise eest, on osutunud kõige tõhusamaks difosfaatide (E 450), trifos- faatide (E 451) ja polüfosfaatide (E 452) kasutamine, sest need moodustavad metalliioonidega keemilisi ühendeid. Enamus lisatud fosfaate ja soola eemaldatakse tarbimisele eelneva vees leotamise käigus. Fosfaatide kasutamine ei suurenda soolvees säilitatava toote veesisaldust. Soolatud kala, millel on säilinud algne värvus ja maitse on Hispaa- nia, Itaalia ja Kreeka turgudel eriti nõutud. Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/13/EÜ (õigusaktide ühtlus- tamise kohta liikmesriikides, mis on seotud toidu märgis- tamise, esitlemise ja reklaamiga) (?) artiklile 3 koostoimes artikli 6 lõikega 4 tuleb soolvees säilitatava kala puhul teha koostisosade loetelusse märge fosfaatide kasutamise kohta. Toidukäitlejad võivad tootele märkida ka selle, et polüfosfaate ei ole kasutatud. Kuna enamik lisatud fosfaatidest eraldub vees leotamisel, on tarbija kokkupuude fosfaatidega minimaalne ega mõjuta tõenäoliselt inimeste tervist. Seetõttu on asjako- hane lubada kasutada difosfaate (E 450), trifosfaate (E 451) ja polüfosfaate (E 452) kala säilitamisel soolvees. (3) EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29.