31.5.2013 Euroopa Liidu Teataja L 146]1 I (Seadusandlikud aktid) MÄÄRUSED EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 462/2013, 21. mai 2013, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1060/2009 reitinguagentuuride kohta (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parla- mentidele, võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (!), võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must (2), toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (3) ning arvestades järgmist: (1) — Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1060/2009(%) on nõutud, et reitinguagentuurid järgiksid oma tegevuses eeskirju, mis leevendavad võima- likke huvide konflikte, ning tagaksid krediidireitingute ja nende andmise protsessi kõrge kvaliteedi ja piisava läbi- paistvuse. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 513/2011 ) tehtud muudatuste järel on Euroopa järelevalveasutusel (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1095/2010(6) (edaspidi ,Euroopa ()) ELT C 167, 13.6.2012, lk 2. (?) ELT C 181, 21.6.2012, lk 68. (3) Euroopa Parlamendi 16. jaanuari 2013. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 13. mai 2013. aasta otsus. (4) ELT L 302, 17.11.2009, lk 1. ) ELT L 145, 31.5.2011, lk 30. ($6 ELT L 331, 15.12.2010, lk 84. Väärtpaberiturujärelevalve”), õigus registreerida reitingu- agentuure ja teostada nende üle järelevalvet. Käesolev määrus täiendab senist reitinguagentuuride õigusraamis- tikku. Käsitletakse mõnd kõige olulisemat probleemi, nagu ,emitent maksab” mudelist tulenev huvide konflikt ja struktureeritud finantsinstrumentidega seotud avalikus- tamine, ning pärast seda, kui muudetud õigusraamistik on olnud jõus juba mõnda aega, on vaja see läbi vaadata, et hinnata, kas see lahendab kõnealused probleemid täie- likult. Praegune riigivõlakriis on ühtlasi toonud esile vaja- duse vaadata läbi eelkõige riigireitingute läbipaistvus- ja menetlusnõuded ning nende avaldamise ajastamise. Euroopa Parlamendi 8. juuni 2011. aasta resolutsioonis reitinguagentuuride tulevikuväljavaadete kohta (7) nõuti reitinguagentuuride reguleerimise täiustamist. ECOFINi mitteametlikul kohtumisel 30. septembril ja 1. oktoobril 2010. aastal tunnistas nõukogu, et tuleks võtta täienda- vaid meetmeid, et lahendada mitmed probleemid, mis on seotud krediidireitingualase tegevusega, sealhulgas kredii- direitingutele liigse tuginemise ja huvide konflikti risk, mis tuleneb reitinguagentuuride tasustamise mudelist. Euroopa Ülemkogu märkis 23. oktoobri 2011. aasta istungil, et vaja on astuda samme krediidireitingutele liigse tuginemise vähendamiseks. Rahvusvahelisel tasandil kiitis finantsstabiilsuse nõukogu (FSB), mille liikmesasutus on ka Euroopa Keskpank (EKP), 20. oktoobril 2010. aastal heaks põhimõtted, mille eesmärk on vähendada ametiasutuste ja finantseerimis- asutuste tuginemist krediidireitingutele (edaspidi ,FSB põhimõtted”). FSB põhimõtteid toetati G20 tippkohtu- misel Sõulis 2010. aasta novembris. Seetõttu on asjako- hane, et valdkondlikud pädevad asutused hindavad turu- osaliste tavasid ja ergutavad turuosalisi leevendama selliste tavade mõju. Ergutusmeetmete üle peaksid otsus- tama valdkondlikud pädevad asutused. Euroopa Väärtpa- beriturujärelevalve peaks, vajaduse korral koostöös Euroopa Järelevalveasutusega (Euroopa Pangandusjärele- valve), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu (7) ELT C 380 E, 11.12.2012, lk 24.