L 41/12 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13.2.2002 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 257/2002, annettu 12 päivänä helmikuuta 2002, tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 194/97 ja tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 466/2001 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koske- vista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (') ja erityisesti sen 2 artiklan sekä katsoo seuraavaa: (1) ( ( ( ( ( ) ) ) ) ) 5 Tiettyjen — elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 31 päivänä tammi- kuuta 1997 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 194/97 (?), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1566/1999 (?), vahvistetaan enim- mäismäärät aflatoksiini B1:lle ja kaikkien aflatoksiinien yhteismäärälle tietyissä elintarvikkeissa. Asetus (EY) N:o 194/97 kumotaan ja korvataan 5 päivästä huhtikuuta 2002 tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 466] 2001 (9), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2375/2001 (5). Asetuksen (EY) N:o 194/97 mukaan sellaisille pähki- nöille ja kuivatuille hedelmille, jotka on ennen ihmisra- vinnoksi tai elintarvikkeiden ainesosiksi käyttämistä laji- teltava tai joille on tehtävä jokin muu fyysinen käsittely, vahvistettua enimmäismäärää oli tarkasteltava uudelleen ennen 1 päivää heinäkuuta 2001 uusien tieteellisten ja teknologisten tietojen perusteella. Erityisesti tämä koski lajittelun tai muiden käsittelyjen tehokkuutta aflatoksiini- pitoisuuden vähentämisessä. Fdelliseen liittyvästi tietoja on toimitettu vain mante- leista. Tietojen perusteella on osoitettu, että lajittelemalla ja muilla fyysisillä käsittelyillä voidaan huomattavasti vähentää prosessoimattomien mantelien aflatoksiinipi- toisuutta — kuluttajalle — tarkoitetussa lopputuotteessa. Koska tiedoissa on vaihtelua, on kuitenkin vaikea arvioi- da vähentymisen määrää. Sen vuoksi on asianmukaista säilyttää voimassa nykyiset enimmäismäärät, kuitenkin niin, että niitä voidaan tarkastella uudelleen. Jos mitään enimmäismääriä ei ennen 1 päivää heinä- kuuta 2001 vahvisteta sellaisten viljojen osalta, jotka on ennen ihmisravinnoksi tai elintarvikkeiden ainesosiksi käyttämistä lajiteltava tai joille on tehtävä jokin muu EYVL L 37, 13.2.1993, s. 1. EYVL L 31, 1.2.1997, s. 48. EYVL L 184, 17.7.1999, s. 17. 4) EYVL L 77, 16.3.2001, s. 1. EYVL L 321, 6.12.2001, s. 1. fyysinen — käsittely, niihin sovelletaan sen jälkeen asetuksen (EY) N:o 194/97 mukaan enimmäismääriä, jotka koskevat suoraan kulutettaviksi tarkoitettuja viljoja. Perusteena tälle on, että vaikkei voida sulkea pois mahdollisuutta, että lajittelumenetelmillä ja muilla fyysi- sillä käsittelyillä voitaisiin alentaa viljojen aflatoksiinipi- toisuuksia, menetelmien todellinen teho on vielä osoitet- tava. Lisäksi säädetään, että koska ei ole olemassa tietoja, joiden perusteella voitaisiin vahvistaa erityinen enim- mäismäärä prosessoimattomien viljojen osalta, sovelle- taan aflatoksiini B1:n kohdalla enimmäismäärää 2 pg/kg ja kaikkien aflatoksiinien kokonaismäärän kohdalla enimmäismäärää 4 ug/kg. Edelliseen liittyvästi tietoja on toimitettu vain maissista. Yli kaksi vuotta kestäneessä jatkuvassa seurannassa on löydetty saastuneita eriä vain vähän, mikä rajoittaa mahdollisuuksia osoittaa lajittelun, puhdistamisen ja muun fyysisen käsittelyn tehokkuutta. Näiden rajallisten tietojen perusteella on ilmeistä, että lajittelemalla ja muilla fyysisillä käsittelyillä voidaan huomattavasti vähentää prosessoimattoman maissin aflatoksiinipitoi- suutta kuluttajalle tarkoitetussa puhdistetussa lopputuot- teessa (hiutalerouheessa ja muussa maissirouheessa). Aflatoksiinisaastumista havaittiin ennen muuta seulo- tussa aineksessa (jätteessä) ja vähemmässä määrin mais- sinalkioissa, lesejauhossa ja karkeasti rouhituissa mais- sinjyvissä (eläinrehuksi tarkoitetuissa tuotteissa). Koska tietoja on vain rajoitetusti ja niissä on paljon vaihtelua, ei voida arvioida määrällisesti eikä varmasti, missä määrin pitoisuuksia voidaan käytännössä vähentää. Koska lopullisten päätelmien tekemiseen tarvitaan lisää tietoja, on paikallaan jatkaa maissin osalta — nyt viimeisen kerran — aikaa, jonka osalta enimmäismäärää ei ole asetettu. Muusta raakaviljasta kuin maissista ei ole toimitettu tietoja, joten suoraan ihmisravinnoksi tarkoitettujen viljojen osalta vahvistettuja enimmäismääriä olisi sovel- lettava 1 päivästä heinäkuuta 2001 myös sellaisiin viljoihin, jotka on lajiteltava tai joille on tehtävä jokin muu fyysinen käsittely ennen käyttämistä ihmisravin- noksi tai elintarvikkeiden ainesosiksi. On tärkeää, että kyseiset enimmäismäärät tulevat voimaan mahdollisimman pian ja pysyvät voimassa myös sen jälkeen, kun asetus (EY) N:o 466/2001 on korvannut asetuksen (EY) N:o 194/97. Kumpaakin asetusta olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.