7.6.2003 Euroopan unionin virallinen lehti L 141/5 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 977/2003, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2003, Iihotettaviksi tarkoitettuja nuoria urospuolisia nautaeläimiä koskevan tuontitariffikiintiön avaami- EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjeste- lystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (?), ja erityi- sesti sen 32 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: WTO:n CXL-luettelossa edellytetään, että yhteisö avaa 169 000 eläintä käsittävän vuotuisen tuontitariffikiintiön lihotettaviksi tarkoitetuille nuorille urospuolisille nauta- eläimille. Soveltamista koskevat säännöt olisi vahvistet- tava 1 päivän heinäkuuta 2003 ja 30 päivän kesäkuuta 2004 väliseksi ajaksi. Erityisesti olisi taattava se, että kaikki asianomaiset yhteisön toimijat voivat käyttää mainittua kiintiötä tasa- vertaisesti ja jatkuvasti. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 32 artiklan 3 kohdan mukaisesti hallinnointimene- telmässä — voidaan kuitenkin ottaa asianmukaisesti huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet. Näin ollen voidaan ottaa huomioon sellaisten jäsenval- tioiden tarpeet, joissa on puutetta lihotettaviksi tarkoite- tuista nautaeläimistä. Koska nämä tarpeet ovat erityisen ilmeiset Italiassa ja Kreikassa, ensisijaisesti olisi tyydy- tettävä näiden kahden jäsenvaltion kysyntä. Tariffikiintiön jakamiseksi olisi sovellettava menetelmiä, joita on sovellettu aiemmin kyseiseen kiintiöön. Näin ollen Italiassa ja Kreikassa olisi sovellettava 32 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa €tarkoitettua menetelmää, kun taas muissa jäsenvaltioissa olisi sovel- lettava kyseisen kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoi- tettua menetelmää. Tuojien, jotka voivat osoittaa harjoittaneensa kolmansien maiden kanssa elävien eläinten kauppaa, olisi voitava hakea tuontioikeuksia. Osoituksena tästä toiminnasta on esitettävä todisteet viimeaikaisesta tietyn suuruisesta tuonnista tai viennistä. () EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21. () EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1. (6) (10) Kiintiön käyttöä koskevien arviointiperusteiden tarkasta- miseksi hakemukset jätetään siihen jäsenvaltioon, jonka alv-rekisteriin toimija on merkitty. Italia ja Kreikka ovat poikkeus tästä säännöstä; jonkun muun jäsenvaltion alv- rekisteriin merkityt toimijat voivat jättää hakemuksen näihin kahteen maahan. Keinottelun estämiseksi olisi: — evättävä kiintiön käyttöoikeus tuojilta, jotka eivät enää 1 päivänä tammikuuta 2003 harjoittaneet elävien nautaeläinten kauppaa, — vahvistettava tuontioikeuksiin liittyvä vakuus, — poistettava tuontitodistusten siirtomahdollisuus, — myönnettävä toimijoille tuontitodistuksia ainoastaan niistä määristä, joita koskevat tuontioikeudet näille toimijoille on myönnetty. Jotta voitaisiin taata tasavertainen kiintiön käyttöoikeus varmistaen samalla, että eläinten lukumäärä hakemusta kohden on kaupallisesti kannattava, kussakin hakemuk- sessä olisi noudatettava tiettyä eläinten enimmäis- ja vähimmäismäärää. Jotta toimija olisi velvollinen hakemaan tuontitodistukset koko sille määrälle, jota koskevat tuontioikeudet kysei- selle toimijalle on myönnetty, tämä velvoite olisi vahvis- tettava maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän sovelta- mista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1985 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85 (?), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1932/1999 (*), mukaiseksi ensisijaiseksi vaatimukseksi. Jotta kiintiö tulisi käytettyä kokonaisuudessaan, tuontito- distushakemusten jättämiselle olisi vahvistettava mää- räaika ja olisi säädettävä niiden määrien jakamisesta uudelleen, joiden osalta ei ole jätetty todistushakemuksia kyseiseen päivään mennessä. Saadun kokemuksen perus- teella olisi niin ikään säädettävä, että viimeksi mainitut määrät myönnetään niille toimijoille, jotka ovat hakeneet tuontitodistuksia kaikille määrille, joihin heillä on ollut oikeus. () EYVL L 205, 3.8.1985, s. 5. () EYVL L 240, 10.9.1999, s. 11.