23.3.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 80/35 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2002/15/EY annettu 11 päivänä maaliskuuta 2002, maantieliikenteen liikkuvissa tehtävissä toimivien henkilöiden työajan järjestämisestä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan ja 137 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ('), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (?), ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (?) ja ottavat huomioon sovittelukomitean 16 päivänä tammikuuta 2002 hyväksymän yhteisen tekstin, sekä katsovat seuraavaa: (1) — Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistami- sesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3820/85 (*) vahvistetaan kuljetta- jien ajo- ja lepoaikoja koskevista yhteisistä säännöistä. Kyseisen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät muut maantieliikenteen työaikoja koskevat seikat. (2) — Tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 23 päivänä marraskuuta 1993 annetun neuvoston direk- tiivin 93/104/EY (?) perusteella voidaan työajan järjestä- misestä antaa tarkempia määräyksiä. Koska tämä direk- tiivi on alakohtainen säädös, sen säännökset ovat ensisi- jaisia direktiiviin 93/104/EY nähden viimeksimainitun direktiivin 14 artiklan mukaisesti. (3) — Työmarkkinaosapuolet eivät ole sitkeistä neuvotteluista huolimatta päässeet yhteisymmärrykseen maantieliiken- teen liikkuvia työntekijöitä koskevasta kysymyksestä. (4) — Siksi on tarpeen antaa joukko yksityiskohtaisempia määräyksiä maantieliikenteen työajasta liikenneturvalli- suuden sekä asianomaisten henkilöiden terveyden ja turvallisuuden varmistamiseksi. (5) — Suunnitellun —toiminnan — tavoitteita ei toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artik- lassa — vahvistetun =toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. (1) EYVL C 43, 17.2.1999, s. 4. () EYVL C 138, 18.5.1999, s. 33. (?) Euroopan parlament1n lausunto, annettu 14. huhtikuuta 1999 (EYVL C 219, 30.7.1999, s. 235), vahvistettu 6. toukokuuta 1999 (EYVL C 279, 1.10.1999, s. 270), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 23. maaliskuuta 2001 (EYVL C 142, 15.5.2001, s. 24), ]a Euroopan parlamentin päätös, tehty 14. kesäkuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 5 helmi- kuuta 2002 ja neuvoston päätös, tehty 18. li?xelnnkuuta 2002. (9) EYVL L 370, 31.12.1985, s. 1. (?) EYVL L 307, 13.12.1993, s. 18, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/34/EY (EYVL L 195, 1.8.2000, s. 41). (11) Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen. Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan asetuksen (ETY) N:o 3820/85 tai sen asemesta kansain- välisessä | maantieliikenteessä toimivien ajoneuvojen miehistöjen työstä tehdyn eurooppalaisen sopimuksen (AETR:n) soveltamisalaan kuuluvien, maantieliikenteen liikkuviin tehtäviin osallistuvat liikkuvat työntekijät, jotka ovat johonkin jäsenvaltioon sijoittautuneen kulje- tusyrityksen palveluksessa. Olisi täsmennettävä, että tämän alakohtaisen direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jäävät liikkuvat työntekijät, jotka eivät ole itsenäisiä kuljettajia, saavat direktiivissä 93/104JEY säädetyn perusturvan. Perusturvaan sisältyvät voimassa olevat säännöt riittävästä levosta, keskimääräi- sestä viikoittaisesta enimmäistyöajasta ja vuosilomasta sekä tietyistä yötyöntekijöitä koskevista perussäännök- sistä, esimerkiksi terveystarkastuksista. Koska itsenäiset kuljettajat kuuluvat asetuksen (ETY) N:o 3820/85 soveltamisalaan mutta eivät direktiivin 93/ 104/EY soveltamisalaan, heidät olisi jätettävä väliaikai- sesti tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tässä — direktiivissä = olevat |määritelmät = eivät saa muodostaa ennakkotapausta työaikaa koskevan muun yhteisön lainsäädännön kannalta. Liikenneturvallisuuden parantamiseksi, kilpailun vääris- tymisen estämiseksi ja tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien liikkuvien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden takaamiseksi kyseisten työntekijöiden olisi tunnettava tarkasti, mikä maantieliikenteen alan toimin- tojen suorittamiseen käytetty aika katsotaan työaikaan kuuluvaksi ja mikä työaikaan kuulumattomaksi eli tauoksi, lepoajaksi tai päivystysajaksi. Kyseisillä työnteki- jöillä olisi oltava oikeus päivittäiseen ja viikoittaiseen vähimmäislepoaikaan sekä asianmukaisiin taukoihin. Lisäksi on tarpeen vahvistaa viikoittaisten työtuntien enimmäismäärä. Tutkimukset ovat osoittaneet, että ihmisen elimistö on yöllä herkempi ympäristön häiriötekijöille ja tietyille raskaille työjärjestelyille ja että pitkät yötyöjaksot voivat olla haitallisia työntekijöiden terveydelle ja vaarantaa sekä heidän turvallisuutensa että yleisen liikenneturvalli- suuden.