13/Nide 19 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 221 390L0388 N:o L 192/10 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI 24.7.90 KOMISSION DIREKTIIVI, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1990, kilpailusta telepalvelumarkkinoilla (90/388/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamis- sopimuksen ja erityisesti sen 90 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo, että 1 televiestinnän edistäminen yhteisön alueella on taloudel- lisen toiminnan ja yhteisön sisäisten kilpailukykyisten markkinoiden yhdenmukaisen kehityksen olennaisia edellytyksiä niin palvelujen tarjoajien kuin käyttäjienkin kannalta. Komissio onkin hyväksynyt ohjelman, joka on esitetty komission vihreässä kirjassa telepalvelujen ja -laitteiden yhteismarkkinoiden — kehittämisestä sekä komission tiedonannossa vihreän kirjan täytäntöön- panemisesta — vuoteen 1992 mennessä ja jonka tarkoituksena on saada kasvavassa määrin aikaan kilpailua telepalvelumarkkinoilla; komission ohjelma ei koske matkaviestinliikennettä ja kaukohakupalveluja eikä — joukkoviestintäpalveluja kuten radiota tai televisiota; neuvosto on ilmaissut 30 päivänä kesäkuuta 1988 antamassaan päätöslauselmassa(t) tukevansa laajasti tämän suunnitelman päämääriä ja erityisesti asteittaista yhteisön — avoimien — markkinoiden — toteuttamista telepalveluille. — Televiestintätekniikka —on — viime vuosikymmeninä — kehittynyt - huomattavasti. 'Tämä kehitys mahdollistaa yhä enenevässä määrin erilaisten palvelujen, erityisesti datasiirtopalvelujen tarjoamisen sekä antaa tekniset ja taloudelliset edellytykset palvelujen tarjoajien väliselle kilpailulle, kaikissa jäsenvaltioissa on televerkkojen tarjoaminen ja toiminnan harjoittaminen niissä sekä niihin liittyvien palvelujen tarjoaminen tavallisesti myönnetty yhdelle tai useammalle teleorganisaatiolle, jolla on erityis- tai yksinoikeus. Näille oikeuksille on luonteenomaista, että valtiot käyttävät eriasteista harkintavaltaa telepalvelu- markkinoille pääsyn suhteen, organisaatiot, joille on myönnetty lupa televerkon tarjoamiseen ja toiminnan harjoittamiseen siinä, ovat perustamissopimuksen — 90 = artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja — yrityksiä, koska ne € harjoittavat ohjesääntöistä — elinkeinotoimintaa, = telepalvelujen tarjoamista. Nämä yritykset ovat joko julkisia tai yksityisiä yrityksiä, joille valtio on myöntänyt erityis- tai yksinoikeuden, (*) EYVL N:o C 257, 4.10.1988, s. 1 4 useat jäsenvaltiot ovat jo uudistaneet maassaan televiestintäalalla vallinneen erityis- tai yksinoikeuksiin perustuneen järjestelmänsä varmistaen samalla kuitenkin yleisen palvelun saatavuuden. Kaikissa tapauksissa erityis- = tai yksinoikeusjärjestelmä on säilytetty televerkon tarjoamisen ja toiminnan harjoittamisen suhteen. Joissakin jäsenvaltioissa järjestelmä on säilytetty kaikkien telepalvelujen suhteen, kun taas toisissa nämä oikeudet koskevat vain tiettyjä palveluja. Kaikki jäsenvaltiot ovat joko rajoittaneet itse tai sallineet telehal- lintojensa rajoittaa telepalvelujen vapaata tarjoamista, erityis- tai yksinoikeuden myöntäminen toiminnan harjoittamiseen televerkossa yhdelle tai useammalle yritykselle on saanut alkunsa valtion harkintavallan käytöstä. Tällaiset jäsenvaltion myöntämät oikeudet rajoittavat väistämättä muiden yritysten mahdollisuutta tarjota tällaisia palveluja muihin jäsenvaltioihin tai muista jäsenvaltioista, käytännössä — perustamissopimuksen 59 = artiklassa tarkoitettuja — telepalvelujen — tarjoamista — koskevia rajoituksia eri jäsenvaltioiden välillä ovat pääasiallisesti kiellot liittää kiinteitä johtoja kytkentäiseen puhelinverk- koon keskittimien, kanavointilaitteiden ja muiden lait- teiden avulla, tarjottuun palveluun nähden suhteettomien käyttömaksujen määrääminen, kiellot reitittää signaaleja kiinteitä johtoja pitkin kolmansille osapuolille tai kolmansilta osapuolilta, liikenteen määrään perustuvien tariffien soveltaminen liittymään ilman taloudellisia perusteita — tai kieltäytyminen antamasta verkkoa palvelujen tarjoajien käyttöön. Telever kon käyt- törajoitukset ja nettokustannuksiin nähden liian suuret maksut — vaikuttavat — haitallisesti — seuraavanlaisten telepalvelujen tarjoamiseen jäsenvaltioiden välillä: — palvelut, joiden tarkoitus on parantaa televiestinnän toimintoja, kuten esimerkiksi yhteyskäytännön, koodien, esitystavan tai siirtonopeuden muutokset; — tietopalvelut, jotka tarjoavat pääsyn tietokantoihin; — etäältä tapahtuvat tietojenkäsittelypalvelut; — sanomien tallentamis- ja siirtopalvelut, esimerkiksi sähköposti;