L 59/12 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 4.3.2000 NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 28 päivänä helmikuuta 2000, luvan antamisesta Saksan liittotasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 6 ja 17 artiklasta poikkeavia toimenpiteitä (2000/186/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388JETY (') ja erityisesti sen 27 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Saksan liittotasavallan hallitus pyysi komission pääsih- teeristössä 8 päivänä tammikuuta 1999 ja 27 päivänä elokuuta 1999 saapuneiksi kirjatuilla kirjeillä direktiivin 77/388JETY 27 artiklan nojalla lupaa saada soveltaa kahta kyseisen direktiivin 6 ja 17 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä. Direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannan yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi tai pidentää tällaisen erityistoimenpiteiden voimassaoloaikaa. Komissio antoi direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti Saksan hallituksen esittämästä pyynnöstä 11 päivänä lokakuuta 1999 päivätyllä kirjeellä tiedon muille jäsenvaltioille. Ensimmäisellä poikkeavalla toimenpiteellä halutaan sulkea arvonlisäveron vähennysoikeuden ulkopuolelle sellaisista tavaroista ja palveluista aiheutuvat kustan- nukset, joiden käyttöosuus verovelvollisen tai hänen henkilöstönsä yksityisiin tarkoituksiin tai yleisesti ottaen muuhun kuin liiketoiminnan harjoittamiseen on yli 90 prosenttia niiden kokonaiskäytöstä. Kyseistä 17 artik- lasta poikkeavaa toimenpidettä perustellaan arvonlisä- veron kantamisen yksinkertaistamisen tarpeella. Toisessa direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohdasta ja 6 artiklasta poikkeavassa toimenpiteessä on kyse mahdollisuudesta — rajoittaa —direktiivin 17 artiklan 2 kohdassa säädetty arvonlisäveron vähennysoikeus 50 prosenttiin kaikista sellaisten ajoneuvojen kustannuk- sista, joita ei käytetä yksinomaan liiketoiminnnan harjoittamiseen, ja jättää arvonlisävero kantamatta sellai- (') EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna =direktiivillä 28.10.1999, s. 34). 1999/85/EY — (EYVL L 277, (7) sissa tapauksissa, joissa henkilöautoa käytetään yksityi- siin tarkoituksiin. Arvonlisäveron vähennysoikeuden rajoittamista perustellaan ilmenneellä vaikeudella valvoa tarkasti tällaista omaisuutta koskevien kustannusten erit- telemistä liiketoimintaan liittyviin ja yksityisiin kustan- nuksiin ja siitä aiheutuvalla veropetosten ja veron kiertä- misen vaaralla. Lisäksi kyseisen toimenpiteen avulla voidaan yksinkertaistaa ajoneuvojen yksityiseen käyttöön sovellettavaa verojärjestelmää. Arvonlisäveron vähennysoikeuden rajoitusta ei kuiten- kaan saa soveltaa sellaisista ajoneuvoista aiheutuviin kustannuksiin, jotka muodostavat verovelvollisen vaihto- omaisuuden. Lisäksi vähennysoikeuden kiinteää enim- mäismäärää ei sovelleta silloin, kun yksityisen käytön osuus on enintään 5 prosenttia ajoneuvon kokonaiskäy- töstä. Tällaisessa tapauksessa sovelletaan edelleen direk- tiivin 77/388/ETY 17 artiklan 2 kohdan yleisiä vähen- nyssääntöjä. Fdellä olevilla säännöksillä varmistetaan, että yhteisöjen tuomioistuimen —direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan soveltamista koskevan oikeuskäytännön (?) mukaisesti poikkeusta periaatteesta, jonka mukaan verovelvollisella on oikeus vähentää verollisesta liiketoiminnasta kannettu arvonlisävero, sovelletaan ainoastaan silloin, kun se on ehdottoman välttämätöntä veropetosten ja veron kiertä- misen estämiseksi. Komissio esitti 17 päivänä kesäkuuta 1998 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi, jolla muutetaan direktiiviä 77/ 388/ETY arvonlisäveron vähennysoikeuden osalta (*). Tavoitteena on yhdenmukaistaa lopullisesti jäsenval- tioissa nykyisin sovellettavat erilaiset vähennysoikeuden rajoituksia koskevat säännöt, sillä kyseiset säännöt voivat aiheuttaa — kilpailun — vääristymistä — kansainvälisessä kaupassa, koska ne vaikuttavat tavaroiden ja palvelujen hintoihin. Poikkeavia toimenpiteitä koskevien lupien voimassaolo olisi rajoitettava päättymään edellä ehdotetun direktiivin tullessa voimaan, mutta viimeistään 31 päivänä joulu- kuuta 2002 siinä tapauksessa, että direktiivi ei ole kysei- seen ajankohtaan mennessä tullut voimaan. Määräajan pituus antaa mahdollisuuden arvioida kyseisenä ajankoh- tana poikkeavan toimenpiteen asianmukaisuutta ottaen huomioon ehdotetusta direktiivistä neuvostossa käytyjen keskustelujen edistymisen. (?) Ks. asia 63/96, Werner Skripalle, tuomio 29.5.1997 (Kok. 1997, s. 1-2847). () EYVL C 219, 15.7.1998, s. 16.