25.7.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 196/11 NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1339/2002, annettu 22 päivänä heinäkuuta 2002, lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta ja Intiasta peräisin olevan sulfaniilihapon tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopulli- sesta kantamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (') ja erityisesti sen 9 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka komissio on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan, sekä katsoo seuraavaa: (5) A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET Komissio otti asetuksella (EY) N:o 575/2002 (?), jäljem- pänä 'väliaikaista tullia koskeva asetus', käyttöön väliai- kaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä 'Kiina', ja Intiasta peräisin olevan sulfaniili- hapon tuonnissa. Komissio otti asetuksella (EY) N:o 573/ 2002 (?), jäljempänä 'väliaikaisia tukien vastaisia toimen- piteitä koskeva asetus', käyttöön myös väliaikaisen tasoi- tustullin Intiasta peräisin olevan sulfaniilihapon tuon- nissa. B. MENETTELYN JATKO Sen jälkeen, kun oli ilmoitettu ne olennaiset tosiasiat ja huomiot, joiden perusteella väliaikaiset polkumyyntitoi- menpiteet päätettiin ottaa käyttöön, muutamat asian- omaiset osapuolet esittivät kirjallisia huomautuksia. Niille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytä- neet, annettiin tilaisuus tulla komission kuulemiksi. Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeelli- sina pitämiensä tietojen hankkimista ja varmentamista. Kaikille osapuolille ilmoitettiin ne oleelliset tosiasiat ja huomiot, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa ja väliaikaisten tullien vakuutena — olevien määrien lopullista kantamista. Osapuolille annettiin myös määräaika, jossa ne voivat esittää huomautuksia kyseisen ilmoituksen johdosta. Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset otettiin huomioon. (') EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2238/2000 (EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2). (2) EYVL L 87, 4.4.2002, s. 28. () EYVL L 87, 4.4.2002, s. 5. (6) Alustavia päätelmiä on tarkasteltu myöhemmin kerät- tyjen tietojen valossa ja tämän perusteella päätellään, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen keskeisimmät päätelmät voidaan vahvistaa. C. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKAL- TAINEN TUOTE 1. Tarkasteltavana oleva tuote Väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemisen jälkeen muutamat asianomaiset osapuolet väittivät, että tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmä oli virheel- linen. Ne väittivät, että sulfaniilihapon teknisen ja puhdistetun laadun puhtausasteissa oli suuria eroja ja niiden ominaisuudet ja käyttötarkoitukset erosivat toisis- taan. Väitteen mukaan kahta sulfaniilihapon laatua ei voida pitää samana tuotteena vaan niitä pitäisi tutkimuk- sessa käsitellä erillisinä tuotteina. Väitteen tueksi esitet- tiin, että sulfaniilihapon kahden laadun keskinäinen korvaavuus oli riittämätön. Siinä missä sulfaniilihapon puhdistettua laatua voi käyttää kaikkiin käyttötarkoituk- siin, teknisestä laadusta ei sen sisältämien epäpuhtauk- sien, joista merkittävimpiä ovat aniliinin jäämät, vuoksi voida sanoa samaa. Näiden epäpuhtauksien takia sulfa- niilihapon tekninen laatu ei sovellu käytettäväksi optisten kirkasteiden ja elintarvikevärien tuotannossa. Muistutettakoon tässä yhteydessä, että sulfaniilihapon puhdistettu laatu on tulosta sen teknisen laadun puhdis- tusprosessista, jolla siitä poistetaan tiettyjä epäpuh- tauksia. Tämä puhdistusprosessi ei muuta yhdisteen molekyylirakennetta eikä sitä, miten se reagoi muiden kemikaalien kanssa. Näin ollen teknisellä ja puhdistetulla laadulla on samat kemialliset perusominaisuudet. Se, että keskinäinen korvaavuus toteutuu epäpuhtauksien takia tiettyjen käyttötarkoitusten osalta ainoastaan yhteen suuntaan, ei näin ollen ole riittävä peruste sille, että puhdistetussa ja teknisessä laadussa olisi kyse eri tuot- teista, joita pitäisi käsitellä erikseen kahdessa eri tutki- muksessa. Vaikka tunnustetaankin, että puhdistuspro- sessi lisää tuotantoprosessin kustannuksia, halutaan muistuttaa, että kyseiset lisäkustannukset =otettiin huomioon, kun yhteisön tuotannonalan tuottamia ja asianomaisista maista tuotuja eri laatuja vertailtiin hinnan alittavuuden ja vahingon korvaavan tason laske- miseksi.