16 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 04/Nide 01 376R0103 28.1.76 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI N:o L 20/29 NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 103/76, annettu 19 päivänä tammikuuta 1976, tiettyjen tuoreiden tai jäähdytettyjen kalojen kaupan pitämistä koskevista yhteisistä vaatimuksista EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon kalastustuotealan yhteisestä markkinajär- jestelystä 19 tammikuuta 1976 annetun neuvoston asetuk- sen (ETY) N:o 100/76(!) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että asetuksessa (ETY) N:o 100/76 säädetään mahdollisuu- desta vahvistaa kaupan pitämistä koskevat yhteiset vaatimukset; näiden vaatimusten soveltaminen on omiaan parantamaan kaupan pidettävien kalojen laatua ja siten edistämään niiden myyntiä, laatua voidaan parantaa erityisesti siten, että kaloja, joiden tuoreusaste ei täytä tiettyjä vaatimuksia, ei pidetä kaupan ihmisravinnoksi, lähes kaikissa merikalastusta harjoittavissa jäsenvaltioissa kansallisen lainsäädännön nojalla ihmisravinnoksi soveltu- viksi katsotut kalat saatetaan myyntiin koon, painon, jalostusasteen ja muiden arviointiperusteiden perusteella tapahtuvan lajittelun jälkeen; kalat voidaan luokitella myös tuoreusasteen petusteella, ottaen huomioon hintojen määrityksestä ja muodostuk- sestä asetuksessa (ETY) N:o 100/76 säädetyt toimenpiteet tiettyjä tuotteita koskevien yhteisten vaatimusten vahvista- minen on erityisen tärkeää; sen vuoksi olisi yhdenmukais- tettava tähän asti kansallisella tasolla suoritetut luokituk- set, tähän asti kalat on luokiteltu ainoastaan ennen ensimmäis- tä myyntiä, koska suuri osa näistä kaloista fileoidaan tai jalostetaan eri tavoin välittömästi; sen vuoksi olisi yhteisiä vaatimuksia sovellettava ainoastaan ensimmäiseen yhtei- sössä tapahtuvaan myyntivaiheeseen, vaatimuksia on sovellettava kaikkiin ihmisravinnoksi tarkoitettuihin, yhteisön jäsenvaltioiden alueella kaupan pidettäviin kaloihin maahantuodut kalat mukaan luettuna; rajaamalla alan ammattilaisille näin annettu velvoite ihmisravinnoksi tarkoitettuihin kaloihin mahdollistetaan selkeämpi ja nopeampi erottelu ihmisravinnoksi hyväksyt- täviin tuotteisiin, jotka käytetään tähän tarkoitukseen ja (1) EYVL N:o L 20, 28.1.1976, s. 1 näin ollen luokitellaan, ja muihin tuotteisiin; sekä kaupan pitäminen vaatimusten soveltamisvaiheessa että näiden vaatimusten noudattamisen valvonta helpottuvat; olisi kuitenkin tarpeen olla soveltamatta vaatimuksia sellaisiin tapauksiin, joissa myydään pieniä määriä suoraan vähit- täiskauppiaille tai kuluttajille, tässä asetuksessa tarkoitetut yksitoista lajia muodostavat 60 prosenttia yhteisön tuoreiden kalojen tuotannosta ja 80 prosenttia kolmansista maista lähtöisin olevasta tuonnista; sen vuoksi olisi sovellettava vaatimuksia ensisijaisesti näihin lajeihin; tuoreus on ratkaiseva tekijä kalojen laadun arvioinnissa; koon perusteella tapahtuva luokittelu on myös välttämä- tön kuluttajien erilaisten ostotottumusten ja yhteisössä yleisesti käytössä olevien jalostusmenetelmien vuoksi, on tehtävä selvä jako eri tuoreusasteiden ja eri kokojen välillä; tämän vuoksi olisi säädettävä rajoitettu mutta riittävä määrä tuoreus- ja kokoluokkia, tällä hetkellä ei ole olemassa yleispätevää menetelmää, jolla pystyttäisiin sekä nopeasti että edullisesti arvioimaan kalojen tuoreus; ainoastaan jäsenvaltioissa jo käytössä oleva aistinvarainen tutkimus täyttää tämän vaatimuksen ja on hyväksyttävä menetelmä, ottaen huomioon useimmissa jäsenvaltioissa vallitsevat käytännört olisi tarkoituksenmukaista, että alan ammatti- laiset suorittaisivat luokittelun tuoreuden ja koon mukaan; erityisesti aistinvaraisin perustein suoritettavaa tuoreus- luokitusta varten olisi säädettävä, että ammatilliset järjestöt järjestäisivät tätä tarkoitusta varten asiantuntija- apua, vastavuoroisen tiedottamisen aikaansaamiseksi jokaisen jäsenvaltion olisi annettava tiedoksi muille jäsenvaltioille ja komissiolle alan asiantuntijoiden ja ammatillisten järjestöjen nimi- ja osoiteluettelo, on välttämätöntä, että kolmansista maista yhteisön alueelle tuodut kalat ovat yhteisön vaatimusten mukaiset, ja kyseisten — vaatimusten soveltaminen näihin kaloihin edellyttää lisätietojen merkitsemistä pakkauksiin; nämä merkinnät eivät kuitenkaan ole tarpeen, mikäli kyseessä ovat kolmansista maista peräisin olevien kalastusalusten suoraan yhteisöön tuomat kalat edellyttäen kuitenkin, ettei näitä kaloja voida pitää kaupan muuten kuin yhteisön tuotantoon sovellettavien säännösten mukaisesti,