L 203/30 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 1.8.2002 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1400/2002, annettu 31 päivänä heinäkuuta 2002, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmu- kaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 2 päivänä maaliskuuta 1965 annetun neuvoston asetuksen N:o 19/65/ETY ('), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1215/1999 (?), ja erityisesti sen 1 artiklan, on julkaissut tämän asetuksen luonnoksen (*), on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) ( ( ( ( 1 2 3 JA ) E ) E ) E ) E Uusien moottoriajoneuvojen ja varaosien jakelusta sekä huoltopalveluista moottoriajoneuvoalalla saadun koke- muksen perusteella on mahdollista määrittää sellaisten vertikaalisten sopimusten ryhmiä, joiden voidaan katsoa yleensä täyttävän 81 artiklan 3 kohdan edellytykset. Tämän kokemuksen perusteella voidaan päätellä, että alalla tarvitaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan — soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopi- musten = ja — yhdenmukaistettujen — menettelytapojen ryhmiin 22 päivänä joulukuuta 1999 annetussa komis- sion asetuksessa (EY) N:o 2790/1999 (*) vahvistettuja sääntöjä tiukempia sääntöjä. Näitä tiukempia sääntöjä ryhmäpoikkeuksen, jäljempänä "poikkeus', myöntämiselle olisi sovellettava uusien moot- toriajoneuvojen ostoa tai myyntiä koskeviin vertikaalisiin sopimuksiin, moottoriajoneuvojen varaosien ostoa tai myyntiä = koskeviin — vertikaalisiin | sopimuksiin — sekä tällaisten ajoneuvojen korjaus- ja huoltopalveluiden ostoa tai myyntiä koskeviin vertikaalisiin sopimuksiin, kun kyseiset sopimukset on tehty muiden kuin kilpailevien yritysten välillä, tiettyjen kilpailevien yritysten välillä taikka vähittäismyyjien tai korjaamoiden tiettyjen yhteen- liittymien välillä. Tähän sisältyvät vertikaaliset sopi- mukset, jotka on tehty vähittäiskaupan portaalla toimivan jälleenmyyjän tai valtuutetun korjaamon ja jälleenmyyjän — (tai jälleenmyyjän =alihankkijan) tai korjaamon välillä. Tätä asetusta olisi sovellettava kyseisiin vertikaalisiin sopimuksiin myös silloin kun niihin sisältyy liitännäismääräyksiä immateriaalioikeuksien luovuttami- sesta tai käytöstä. Näin ollen käsite 'vertikaaliset sopi- mukset' olisi määriteltävä siten, että siihen sisältyvät sekä tällaiset sopimukset että vastaavat yhdenmukaistetut menettelytavat. YVL 36, 6.3.1965, s. 533/65. YVL L 148, 15.6.1999,s. 1. YVL C 67, 16.3.2002, s. 2. YVL L 336, 29.12.1999, s. 21. (4) Poikkeuksesta johtuva etu olisi rajattava vertikaalisiin sopimuksiin, joiden voidaan riittävällä varmuudella olettaa täyttävän 81 artiklan 3 kohdan edellytykset. Tässä asetuksessa määriteltyihin ryhmiin kuuluvat verti- kaaliset sopimukset voivat parantaa tuotanto- tai jakelu- ketjun taloudellista tehokkuutta mahdollistamalla sopi- muksen — osapuolina — olevien — yritysten — toiminnan paremman =yhteensovittamisen. Frityisesti ne voivat johtaa osapuolten liiketoiminta- ja jakelukustannusten alenemiseen ja parhaan mahdollisen tason saavuttami- seen myynnissä ja investoinneissa. Todennäköisyys, että tällaiset tehokkuutta lisäävät vaiku- tukset ovat merkittävämpiä kuin vertikaalisiin sopimuk- siin sisältyvistä rajoituksista aiheutuvat kilpailunvastaiset vaikutukset, riippuu järjestelyyn osallistuvien yritysten markkinavoimasta ja näin ollen myös siitä, missä määrin kyseiset yritykset joutuvat kilpailemaan muiden toimitta- jien kanssa, joiden tavaroita tai palveluita ostaja pitää keskenään vaihdettavissa tai korvattavissa olevina niiden ominaisuuksien, hintojen ja käyttötarkoituksen vuoksi. Olisi vahvistettava markkinaosuuteen perustuvat rajat, jotka kuvaavat toimittajien markkinavoimaa. Lisäksi tämän alakohtaisen asetuksen olisi sisällettävä erityisesti valikoivan jakelun osalta tiukempia sääntöjä kuin asetuk- sessa (EY) N:o 2790/1999 vahvistetut säännöt. Rajan, jonka alapuolella vertikaalisten sopimusten tuomien etujen voidaan olettaa olevan suurempia kuin niiden aiheuttamat rajoittavat vaikutukset, olisi vaihdeltava vertikaalisten sopimusten eri muotojen ominaispiirteiden mukaisesti. Näin ollen voidaan olettaa, että vertikaalisilla sopimuksilla on yleensä tällaisia etuja, kun toimittajan markkinaosuus on enintään 30 prosenttia uusien moot- toriajoneuvojen tai varaosien jakelumarkkinoilla tai enintään 40 prosenttia, jos uusien moottoriajoneuvojen myynnissä käytetään määrällistä valikoivaa jakelua. Myynnin jälkeisten palvelujen osalta voidaan yleisesti olettaa, että vertikaalisilla sopimuksilla, joissa toimittaja määrittelee — perusteet, joiden mukaan valtuutettujen korjaamoiden on tarjottava huolto- tai korjauspalveluja kyseessä olevalle moottoriajoneuvomerkille ja joiden perusteella se toimittaa kyseisille korjaamoille palvelujen tarjonnassa tarvittavat laitteet ja antaa tarvittavan koulu- tuksen, on tällaisia etuja, kun kyseessä olevan toimittajan valtuutettujen korjaamoiden verkoston markkinaosuus on enintään 30 prosenttia. Jos vertikaalisiin sopimuksiin kuitenkin sisältyy yksinomainen toimitusvelvoite, ostajan markkinaosuus on — merkityksellinen — määriteltäessä tällaisten vertikaalisten sopimusten kokonaisvaikutuksia markkinoilla.