L 25/40 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30.1.2003 (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) NEUVOSTO NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 21 päivänä tammikuuta 2003, päätöksen 2000/91/EY soveltamisalan laajentamisesta luvan antamiseksi Tanskan kuningaskunnalle ja Ruotsin kuningaskunnalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaista- misesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeavaa toimenpi- (2003/65/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY ()) ja erityisesti sen 27 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) () EYVL L 145, 13.6.1977, s. viimeksi muutettuna direktiivillä 2002/38/EY (EYVL L 128, 15.5.2002, s. 41). Tanskan ja Ruotsin viranomaiset pyysivät komission pääsihteeristön 25 päivänä heinäkuuta ja 28 päivänä lokakuuta 2002 vastaanottamilla kirjeillä lupaa jatkaa niille neuvoston päätöksellä 2000/91/EY (?) myönnetyn poikkeuksen soveltamista. Muille jäsenvaltioille annettiin kyseisistä pyynnöistä tieto 6 päivänä marraskuuta 2002. Erityistoimenpide koskee arvonlisäverojärjestelmää, jota sovelletaan kiinteän yhteyden (Juutinrauman väylän) käytössä Tanskan kuningaskunnan ja Ruotsin kuningas- kunnan välillä, ja erityisesti väylän käyttömaksujen arvonlisäveron — palautusta. Alueellista soveltamisalaa koskevien sääntöjen nojalla käyttömaksusta peritään arvonlisävero osittain Tanskassa ja osittain Ruotsissa. Poiketen direktiivin 77/388/ETY 17 artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna saman direktiivin 28 f artiklalla, mukaisista periaatteista, joiden mukaan verovelvollinen käyttää vähennys- tai palautusoikeuttaan siinä jäsenval- tiossa, jossa arvonlisävero on maksettu, Ruotsin ja Tanskan viranomaisille on annettu lupa soveltaa erityis- toimenpidettä, jonka mukaan verovelvollisen olisi otet- tava yhteyttä ainoastaan yhden maan hallintoon kyseistä veronpalautusta varten. 1, direktiivi sellaisena kuin se on () EYVL L 28, 3.2.2000, s. 38. (5) Luvan voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2002. Koska tämän yksinkertaistamistoimenpiteen soveltamisen perusteena olevat tosiseikat ja oikeudelliset seikat eivät ole muuttuneet, olisi tehtävä päätös mainitun luvan voimassaolon jatkamisesta, jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2003. Komissio esitti 17 päivänä kesäkuuta 1998 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi arvonlisäveron vähennysoikeutta koskevan kuudennen direktiivin muuttamisesta (*), jonka hyväksymisen myötä suunnitellut erityistoimenpiteet menettäisivät merkityksensä kaikkien yhteisön alueelle sijoittautuneiden verovelvollisten osalta eli useimmissa tarkoitetuissa tapauksissa. Näin ollen on syytä jatkaa luvan voimassaoloa edellä mainitun direktiivin voimaantulopäivään asti, mutta kuitenkin — niin, että luvan voimassaolo = päättyy viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006, mikäli direk- tiivi ei ole tullut voimaan siihen mennessä. Poikkeava toimenpide ei vaikuta kielteisesti arvonlisä- verosta kertyviin yhteisöjen omiin varoihin, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: Korvat: 1 artikla aan päätöksen 2000/91/EY 2 artiklassa ilmaisu ”31 päivään joulukuuta 2002” ilmaisulla ”31 päivään joulukuuta 2006”. 2 artikla Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2003. LC 219, 15.7.1998, s. 16. () EYV