% Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 09/Nide 01 383L0181 N:o L 105/38 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI 23.4.83 NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 28 päivänä maaliskuuta 1983, direktiivin 77/388/ETY 14 artiklan 1 kohdan d alakohdan soveltamisalasta vapautettaessa tietty tavaroiden lopullinen maahantuonti arvonlisäverosta (83/181/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopi- muk-sen ja erityisesti sen 99 ja 100 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(!), ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon(2, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3), sekä katsoo, että jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu- kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden- mukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ ETY(4%) 14 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaan jäsenvaltioiden on veropetosten, veron kiertämisen ja muiden — väärinkäytösten — estämiseksi — asettamillaan edellytyksillä vapautettava verosta sellaisten tavaroiden lopullinen maahantuonti, jotka ovat oikeutetut muuhun kuin yhteisessä tullitariffissa säädettyyn tullivapautukseen tai jotka kolmannesta maasta maahantuotuina olisivat tähän oikeutetut, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden yhteisön sään- nösten soveltamista, mainitun direktiivin 14 artiklan 2 kohdan mukaan komissio tekee neuvostolle ehdotukset yhteisön verosäännöksiksi mainitun artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen vapautusten soveltamisalan ja niiden käy- tännön soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntö- jen täsmentämiseksi, vaikka tullijärjestelmän ja arvonlisäverojärjestelmän mah- dollisimman suuri yhdenmukaisuus on suotavaa, olisi arvonlisäverojärjestelmän soveltamisessa kuitenkin otetta- va huomioon tullien ja arvonlisäveron päämäärien ja rakenteiden väliset erot, siltä osin kuin on tarpeen verotuksellisen yhdenmukaista- misen tavoitteiden toteuttamiseksi olisi otettava käyttöön eri arvonlisäverojärjestelmä toisaalta kolmansista maista tapahtuvalle maahantuonnille ja toisaalta muista jäsenval- tioista tapahtuvalle maahantuonnille; maahantuonnissa () EYVL N:o C 171, 11.7.1980, s. 8 (2) EYVL N:o C 50, 9.3.1981, s. 106 (3) EYVL N:o C 300, 18.11.1980, s. 11 (4) EYVL N:o L 145, 13.6.1977, s. 1 voidaan myöntää vapautuksia ainoastaan, jos ne eivät ole omiaan haittaamaan sisämarkkinoiden kilpailun edellytyksiä, ja tietyt jäsenvaltioiden tällä hetkellä soveltamat vapautukset perustuvat jäsenvaltioiden kolmansien maiden tai muiden jäsenvaltioiden kanssa tekemiin sopimuksiin, jotka tarkoi- tuksensa vuoksi koskevat ainoastaan allekirjoittajajäsen- valtiota; yhteisön tasolla ei ole tarvetta säätää näiden vapautusten myöntämisen edellytyksistä; riittää, että jäsenvaltioiden sallitaan pitää ne voimassa, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Tämän direktiivin säännöksillä määritellään direktii- vin 77/388/ETY 14 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu arvonlisäverovapautusten soveltamisala sekä mainitun direktiivin 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut näiden vapautusten käytännön soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Jäsenvaltioiden on mainitun artiklan mukaisesti sovellettava tässä direktiivissä tarkoi- tettuja vapautuksia niiden oikean ja yksinkertaisen soveltamisen varmistamiseksi sekä veropetosten, veron kiertämisen ja muiden väärinkäytösten estämiseksi asetta- millaan edellytyksillä. 2. Tätä direktiiviä sovellettaessa tarkoitetaan: a) ”maahantuonnilla” direktiivin 77/388/ETY 7 artiklassa määriteltyä maahantuontia sekä luovutusta kulutuk- seen jonkin mainitun direktiivin 16 artiklan 1 kohdan A alakohdassa tarkoitetun menettelyn tai väliaikaisen maahantuonnin menettelyn taikka passitusmenettelyn soveltamisen päättyessä ; b) ”henkilökohtaisella omaisuudella” asianomaisten hen- kilökohtaiseen käyttöön tai näiden kotitalouksien tarpeisiin tarkoitettuja tavaroita. Henkilökohtaisena omaisuutena on pidettävä erityisesti — koti-irtaimistoa, — polkupyöriä ja moottoripyöriä, yksityiskäytössä olevia autoja ja niiden perävaunuja, matkailuperä- vaunuja, huviveneitä ja yksityislentokoneita. Henkilökohtaisena omaisuutena on pidettävä myös kotitalouden tavanomaista kulutusta vastaavia kotita- loushankintoja sekä kotieläimiä ja ratsuhevosia.