4.7.2003 Euroopan unionin virallinen lehti L 167/1 (Säädökset, jotka on julkaistava) NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1185/2003, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2003, hainevien irrottamisesta aluksella EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen ('), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (?), sekä katsoo seuraavaa: (1) Flollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä — yhteisessä — kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (?) mukaan yhteisellä kalastuspolitii- kalla varmistetaan sellainen elollisten vesiluonnonvarojen hyödyntäminen, joka luo talouden, ympäristön ja sosiaa- listen tekijöiden osalta kestävät olosuhteet, ja neuvosto vahvistaa yhteisön toimenpiteitä, jotka koskevat vesi- alueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista. Hait, rauskut ja niiden kaltaiset lajit sisältävään Elasmo- branchii-taksoniin kuuluvat kalat ovat yleensä erittäin herkkiä ylikalastukselle niiden elinkaaren ominaisuuk- sista johtuen. Useimpia näistä lajeista saadaan usein sivu- saaliina muihin, arvokkaampiin lajeihin kohdistetussa yhteisön kalastustoiminnassa. Käytettävissä olevat, yleensä pyyntimääriin perustuvat tieteelliset tiedot osoittavat, että monet haikannat ovat vakavasti uhattuina. Kunnes haikantojen vaihtelusta ja kalastuksen vaikutuk- sesta niihin on saatu lisää tietoa, jonka avulla voidaan laatia niiden tarpeiden mukaisia ja kattavia hoitosuunni- telmia, kaikki toimenpiteet, joilla voidaan estää kestämättömien — kalastustapojen — lisääntyminen — tai vähentää haihin kohdistuvaa kalastuspainetta, vaikuttavat myönteisesti haiden säilymiseen. () EYVL C 331 E, 31.12.2002, s. 121. (?) Lausunto annettu 27.3.2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). () EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. (5) (8) (9) ”Eväpyynnin” harjoittaminen, jossa hailta irrotetaan evät ja muu osa hain ruumiista heitetään mereen, saattaa aiheuttaa haiden kohtuutonta kuolevuutta siinä määrin, että monet haikannat vähenevät ja niiden kestävyys vaa- rantuu. Tarvitaan pikaisia toimenpiteitä, joilla voidaan rajoittaa haiden eväpyynnin lisääntymistä tai estää se kokonaan, ja hainevien irrottaminen olisi sen vuoksi kiellettävä. Koska irrotettuihin eviin perustuva lajien tunnistaminen tuottaa käytännössä vaikeuksia, kieltoa olisi sovellettava kaikkiin rustokaloihin (Elasmobranchii), rauskunevien irrottamista lukuun ottamatta. Evien irrottaminen kuolleista haista aluksella voidaan kuitenkin — sallia, jos irrottamisen tarkoituksena on tehostaa kaikkien hain osien käyttöä käsittelemällä aluk- sella erikseen hain evät ja muut osat. Tällaisissa tapauk- sissa lippujäsenvaltion olisi myönnettävä ja hallinnoitava erityiskalastuslupia, johon on liitetty edellytyksiä, erityis- kalastuslupia koskevista yleisistä säännöksistä 27 päivänä kesäkuuta 1994 annetun asetuksen (EY) N:o 1627/94 (*) mukaisesti. Sen varmistamiseksi, että kaikki jäljelle jäävät hain osat pidetään aluksella evien irrottamisen jälkeen, sellaisten alusten päälliköiden, joilla on voimassa oleva erityiskalas- tuslupa, olisi pidettävä kirjaa hainevien sekä sisälmysten ja pään poistamisen jälkeen jäljelle jääneiden hain osien määristä. Nämä merkinnät olisi tehtävä aluspäiväkirjaan, siten kuin yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 anne- tussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2847/93 (5) säädetään, tai asianmukaisella tavalla erityisrekisteriin. Haiden eväpyynnistä aiheutuvat ongelmat ulottuvat laajalle yhteisön vesialueiden ulkopuolelle. On aiheellista, että yhteisö osoittaa samanlaista sitoutumista kantojen säilyttämiseen kaikilla merialueilla. Tätä asetusta olisi sen vuoksi sovellettava kaikkiin yhteisön aluksiin. () EYVL L 171, 6.7.1994, s. 7. (?) EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna — asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1).