29.12.1999 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 336/21 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2790/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin vertikaalisten sopi- musten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 2 päivänä maaliskuuta 1965 annetun neuvoston asetuksen N:o 19/65/ETY ('), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1215] 1999 (?), ja erityisesti sen 1 artiklan, on julkaissut luonnoksen (?) täksi asetukseksi, on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: Asetuksen N:o 19/65/ETY nojalla komissiolla on toimi- valta asetuksia antamalla soveltaa perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohtaa (ent. 85 artiklan 3 kohta) tiettyihin 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluviin vertikaa- listen sopimusten ja vastaavien yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin. Saadun — kokemuksen — perusteella on — mahdollista määrittää sellaisten vertikaalisten sopimusten ryhmä, jonka voidaan katsoa yleensä täyttävän 81 artiklan 3 kohdan edellytykset. Tähän ryhmään sisältyy tavaroiden tai palvelujen ostoa tai myyntiä koskevat vertikaaliset sopimukset, kun kyseiset sopimukset on tehty yritysten välillä, jotka eivät kilpaile keskenään, tiettyjen kilpailijoiden välillä tai tava- roiden tiettyjen yhteenliittymien välillä, missä yhteenliit- tymien jäsenet ovat tavaroiden jälleenmyyjiä. Ryhmään sisältyy myös vertikaaliset sopimukset, joihin sisältyy liitännäismääräyksiä immateriaalioikeuksien luovuttami- sesta ja käytöstä. Tässä asetuksessa käytettyyn käsittee- seen vertikaaliset sopimukset sisältyy vastaavat yritysten yhdenmukaistetut menettelytavat. Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltami- seksi asetuksella ei ole tarpeen määritellä niitä vertikaa- lisia sopimuksia, jotka voivat kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan: Arvioitaessa yksilöllisesti sopi- muksia 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalassa on otet- tava huomioon useita tekijöitä, erityisesti markkinara- kenne tarjonta- ja ostopuolella. (1) EYVL 36, 6.3.1965, s. 533/65. () EYVL L 148, 15.6.1999, s. 1. () EYVL C 270, 24.9.1999, s. 7. 10) Ryhmäpoikkeuksesta saatava etu olisi rajoitettava verti- kaalisiin sopimuksiin, joiden voidaan riittävällä varmuu- della olettaa täyttävän 81 artiklan 3 kohdan edellytykset. Tässä asetuksessa määriteltyyn ryhmään kuuluvat verti- kaaliset sopimukset voivat parantaa tuotanto- tai jakelu- ketjun taloudellista tehokkuutta mahdollistamalla sopi- muksen — osapuolina — olevien — yritysten — toiminnan paremman yhteensovittamisen. Erityisesti ne voivat johtaa osapuolten liiketoimien ja jakelun kustannusten alenemiseen ja parhaan mahdollisen tason saavuttami- seen myynnissä ja investoinneissa. Todennäköisyys, että tällaiset tehokkuutta lisäävät vaiku- tukset ovat merkittävämpiä kuin vertikaalisiin sopimuk- siin sisältyvistä rajoituksista aiheutuvat kilpailunvastaiset vaikutukset, riippuu järjestelyyn osallistuvien yritysten markkinavoimasta ja siten myös siitä, missä määrin nämä yritykset joutuvat kilpailemaan muiden toimitta- jien kanssa, joiden tavaroita ja palveluksia ostaja pitää keskenään — vaihdettavissa tai korvattavissa olevina hyödykkeen ominaisuuksien, hintojen ja käyttötarkoi- tuksen takia. On —oletettavissa, että jos toimittajan osuus asian kannalta merkityksellisistä markkinoista ei ylitä 30:tä prosenttia, vertikaaliset sopimukset, jotka eivät sisällä tietynlaisia vakavia kilpailunvastaisia rajoituksia, johtavat yleensä parannuksiin tuotannossa tai jakelussa ja kulut- tajat voivat saada kohtuullisen osuuden saavutetusta hyödystä. Jos vertikaalisiin sopimuksiin sisältyy yksin- omainen toimitusvelvoite, ostajan markkinaosuus on merkityksellinen määriteltäessä tällaisten vertikaalisten sopimusten kokonaisvaikutuksia markkinoilla. Ylitettäessä 30 prosentin markkinoiden kynnysosuutta ei voida yleensä katsoa vertikaalisista sopimuksista, jotka kuuluvat 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, objektii- visesti arvioituna olevan sen laatuisia tai niin suuria etuja, että ne tasoittaisivat niistä kilpailulle aiheutuvat haitat. Tämä asetus ei anna poikkeusta soveltaa vertikaalisia sopimuksia, joihin sisältyy rajoituksia, jotka eivät ole välttämättömiä mainittujen myönteisten vaikutusten saavuttamiseksi. — Erityisesti vertikaaliset sopimukset, joihin sisältyy tietynlaisia vakavia kilpailunvastaisia rajoi- tuksia, kuten vähimmäis- ja kiinteät jälleenmyyntihinnat samoin kuin tietynlaiset alueelliset rajoitukset, olisi rajat- tava tässä asetuksessa säädetyn ryhmäpoikkeuksen ulko- puolelle — kilpailunrajoitukseen — osallistuvien — yritysten markkinaosuudesta riippumatta.