N:o L 144/12 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 18. 6. 96 NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/32/EY, o> 0 annettu 21 päivänä toukokuuta 1996, hedelmien ja vihannesten torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamista koskevan direktiivin 76/895/ETY liitteen II ja torjunta-ainejäämien enimmäis- määrien vahvistamista tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, koskevan direktiivin 90/642/ETY liitteen II muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen, ottaa huomioon hedelmien ja vihannesten torjunta-aine- jäämien enimmäismäärien vahvistamisesta 23 päivänä marraskuuta 1976 annetun neuvoston =direktiivin 76/895/ETY (') ja erityisesti sen 5 artiklan, ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY (?) ja erityisesti sen 1 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että torjunta-ainejäämien sitovien enimmäismäärien vahvista- miseksi yhteisön tasolla on tarpeen siirtää direktiivin 76/895/ETY seuraavia tuotteita koskevat säännökset direk- tiiviin 90/642/ETY: klormekvatti, diatsinoni, dikofoli, endosulfaani, fentina ja propoksuuri; eräitä säännöksiä olisi mukautettava tieteellisen ja teknisen tietämyksen lisääntymisen perusteella, komissio on neuvoston direktiivissä 90/642/ETY velvoi- tettu laatimaan luettelon torjunta-ainejäämistä ja niiden enimmäispitoisuuksista neuvoston hyväksyttäväksi, direktiivissä 90/642/ETY säädettiin luettelon laatimisesta joidenkin torjunta-ainejäämien enimmäismääristä, johon sisältyy jäämien enimmäismäärä soijapavuissa esiintyvälle rikkakasvien torjunta-aineelle glyfosaatille (*) ja banaa- neissa esiintyvälle sienitautien torjunta-aineelle fenarimo- lille (; on asianmukaista muuttaa torjunta-ainejäämien (') EYVL N:o L 340, 9.12.1976, s. 26, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. (2) EYVL N:o L 350, 14.12.1990, s. 71, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/61/EY (EYVL N:o L 292, 7.12.1995, s. 27). (9) EYVL N:o L 211, 23.8.1993, s. 6 () EYVL N:o L 189, 23.7.1994, s. 70 enimmäismääriä soijapapujen ja banaanien osalta siten, että se kuvastaa sallittua käyttöä tietyissä kolmansissa maissa; säädetyt uudet enimmäismäärät ovat hyväksyttäviä ruuasta imeytyvän määrän kannalta; näiden enimmäis- määrien olisi helpotettava kansainvälistä kauppaa, direktiivissä 90/642/ETY säädettiin torjunta-ainejäämien enimmäismääristä raparperissa esiintyvän iprodionin ja raparperissa ja kesäkurpitsassa esiintyvän benomyylin osalta; uutta tietoa on saatavilla näiden torjunta-ainejää- mien ja tuotteiden yhdistelmien osalta; näitä tietoja tarkas- teltaessa on nyt asianmukaista muuttaa torjunta-ainejää- mien enimmäismääriä raparperin ja kesäkurpitsan osalta; säädetyt uudet määrät ovat hyväksyttäviä ruuasta imey- tyvän määrän kannalta, kasvikunnasta peräisin olevissa tuotteissa, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, voi esiintyä torjunta-ainejäämiä, jotka ovat peräisin maatalouskäytännöistä; on otettava huomioon asianmukaiset tiedot sekä sallituista käyttömää- ristä että jäämäkokeista, ruuasta imeytyvän torjunta-aineiden jäämämäärän arvioj- miseksi paremmin on harkittua vahvistaa mahdollisuuk- sien mukaan samanaikaisesti kunkin torjunta-aineen jäämien enimmäispitoisuudet kaikissa ruokavalion pää- asiallisissa osissa; nämä pitoisuudet vastaavat torjunta-ai- neiden pienintä mahdollista riittävään torjuntaan tarvit- tavaa määrää, joka on levitettävä siten, että jäämämäärät ovat mahdollisimman pienet ja toksikologisesti hyväksyt- tävät, nyt on asianmukaista vahvistaa joidenkin torjunta-ainejää- mien enimmäismäärät kasvikunnasta peräisin olevissa tuotteissa, nimittäin disulfotonin, fenbutatinaoksidin, mekarbaamin, foraatin, propytsamidin, triatsofossin ja triforiinin; ei ole kuitenkaan mahdollista määrittää torjun- ta-ainejäämien ensimmäismääriä kaikille torjunta-ainejää- mien ja tuotteiden yhdistelmille riittämättömien tietojen vuoksi, tiedot ovat kuitenkin nykyisten standardien kannalta riit- tämättömiä — torjunta-ainejäämien enimmäismäärien määrittämiseksi joidenkin torjunta-ainejäämien ja tuot-