60 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 06/Nide 03 390L0365 N:o L 180/28 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI 13.790 NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1990, ammattitoimintansa lopettaneiden työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoit- tajien oleskeluoikeudesta (90/365/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 235 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen ('), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (9, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (*), sekä katsoo, että perustamissopimuksen 3 artiklan c alakohdassa määrätään, että yhteisön toiminta sisältää sen, että perustamissopi- muksessa määritellyin edellytyksin jäsenvaltioiden väliltä poistetaan henkilöiden vapaata liikkuvuutta rajoittavat esteet, perustamissopimuksen 8 a artiklassa määrätään, että sisä- markkinat toteutetaan 31 päivään joulukuuta 1992 mennessä; sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan perustamissopimuksen määräysten mukaisesti, perustamissopimuksen 48 ja 52 artiklassa määrätään työn- tekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien vapaasta liikkuvuudesta, mikä edellyttää oleskeluoikeutta siinä jäsenvaltiossa, jossa ammattia harjoitetaan; on toivottavaa, että oleskeluoikeus myönnetään myös niille henkilöille, jotka ovat lopettaneet ammattitoimintansa, vaikka he eivät olisikaan käyttäneet liikkumisvapauttaan ollessaan työelä- mässä, oleskeluoikeuden saaneista ei tule aiheutua kohtuutonta rasitusta vastaanottavan jäsenvaltion julkiselle taloudelle, asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (9 10 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1390/81 (9), työkyvyttömyys- tai vanhuusetuuksien tai työtapaturma- tai ammattitautieläkkeen saajat ovat oikeu- tettuja näihin etuuksiin silloinkin, kun he eivät asu sen jäsenvaltion alueella, jossa maksamisesta vastuussa oleva vakuutuslaitos sijaitsee, () EYVL N:o € 191, 28.7.1989, s. 3 ja EYVL N:o C 26, 3.2.1990, s. 19 () 13 päivänä kesäkuuta 1990 annettu lausunto (?) EYVI. N:o € 329, 30.12.1989, s. 25 () EYVL N:o L 149, 5.7.1971, s. 2 () EYVI. N:o L 143, 29.5.1981, s. 1 tämä oikeus voi todella toteutua vain, jos se on myönne- tään myös perheenjäsenille, direktiiveissä 68/360/ETY (9) ja 64/221/ETY (?) säädettyjen kaltaisten hallinnollisten järjestelyjen tulisi koskea myös tämän direktiivin edunsaajia, ja perustamissopimuksessa ei ole muuta tämän direktiivin antamiseen valtuuttavaa määräystä kuin 235 artikla, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. —Jäsenvaltioiden on myönnettävä — oleskeluoikeus sellaisille jäsenvaltioiden kansalaisille, jotka ovat olleet palkatussa työssä tai toimineet itsenäisinä ammatinharjoit- tajina, sekä heidän 2 kohdassa tarkoitetuille perheenjäse- nilleen, edellyttäen että he saavat työkyvyttömyys- tai varhaiseläkettä tai vanhuusetuutta taikka työtapaturma- tai ammattitautieläkettä, joka on suuruudeltaan siinä määrin riittävä, että he eivät oleskeluaikanaan joudu turvautumaan vastaanottavan jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmään, ja edellyttäen myös, että he kuuluvat sairausvakuutuksen piiriin kaikkien riskien varalta vastaanottavassa jäsenval- tiossa. Oleskeluluvan hakijan tulot ja varat katsotaan riittäviksi, jos ne ylittävät vastaanottavan jäsenvaltion omille kansalai- sille annettavan sosiaalihuollon tulo- ja varallisuusrajan ottaen huomioon 2 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden henkilökohaiset olosuhteet. Jos toisen alakohdan määritelmää ei voida jossain jäsen- valtiossa soveltaa, oleskelulupaa hakevan henkilön tulot ja varat katsotaan riittäviksi, jos ne ylittävät vastaanottavan maan vähimmäiseläkkeen määrän. 2. Kansalaisuudesta riippumatta oikeus asettua toiseen jäsenvaltioon oleskeluoikeuden saajan kanssa on: a) puolisolla ja puolisoiden huollettavina olevilla jälkeläi- sillä; (9 EYVL N:o L 257,. 19.10.1968, s. 13 () EYVL N:o 56, 4.4.1964, s. 850/64