178 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13/Nide 17 389L0104 11.2.89 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI N:o L 40/1 ENSIMMÄINEN NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä (89/104/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamisso- pimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen('), toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa('), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(*), sekä katsoo, että jäsenvaltioiden | nykyisessä tavaramerkkilainsäädännössä on eroja, jotka voivat rajoittaa tavaroiden vapaata liikku- vuutta ja palvelujen tarjoamisen vapautta sekä vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla; sisämarkkinoiden toteutta- misen ja toiminnan kannalta on sen vuoksi tarpeen lä- hentää jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, on tärkeää, että ratkaisuja ja etuja, joita yhteisön tavara- merkkijärjestelmä voi tarjota tavaramerkkejä haluaville yrityksille, ei jätetä huomiotta, tällä hetkellä ei vaikuta tarpeelliselta lähentää jäsenval- tioiden tavaramerkkilainsäädäntöä täydellisesti, ja näin () EYVL N:o C 351, 31.12.1980, s. 1 ja EYVL N:o C 351, 31.12.1985, s. 4 (*) EYVL N:o C 307, 14.11.1983, s. 66 ja EYVL N:o C 309, 5.12.1988 () EYVL N:o C 310, 30.11.1981, s. 22 on riittävää lähentää niitä kansallisia säännöksiä, jotka välittömimmin vaikuttavat sisämarkkinoiden toimintaan, tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita jatkamasta vakiinnu- tettujen tavaramerkkien suojaamista, mutta direktiivissä otetaan ne huomioon vain niiden suhteessa rekisteröityi- hin tavaramerkkeihin, jäsenvaltiot saavat vapaasti säätää menettelystä, jota nou- datetaan rekisteröityjen tavaramerkkien rekisteröinnissä, menettämisessä tai mitättömäksi julistamisessa; ne voivat esimerkiksi päättää tavaramerkin rekisteröintimenettelyn ja mitättömäksi julistamisessa noudatettavan menettelyn muodosta sekä siitä, tulisiko aikaisempiin oikeuksiin ve- dota rekisteröintimenettelyssä vai mitättömäksi julistami- sessa noudatettavassa menettelyssä vai molemmissa me- nettelyissä, ja jos aikaisempien oikeuksien menettämisestä voidaan päättää rekisteröintimenettelyssä, ne voivat nou- dattaa menettelyä, jossa rekisteröiniihakemusta vastaan voidaan tehdä väite, tai menettelyä, jossa tutkiminen ta- pahtuu viran puolesta, taikka molempia; jäsenvaltiot saa- vat vapaasti päättää tavaramerkin menettämisen tai mität- tömäksi julistamisen vaikutuksista, tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita soveltamasta tavara- merkkeihin — muita kuin tavaramerkkilainsäädäntönsä säännöksiä, esimerkiksi niiden vilpillistä kilpailua, yksi- tyisoikeudellista vastuuta tai kuluttajansuojaa koskevia säännöksiä, niiden päämäärien saavuttaminen, joihin tällä lainsäädän- nön lähentämisellä pyritään, edellyttää, että rekisteröidyn tavaramerkin saamisen ja säilyttämisen edellytykset ovat kaikissa jäsenvaltioissa pääsääntöisesti samat; tämän vu- oksi on tarpeen luetella esimerkkejä merkeistä, jotka voi- vat olla tavaramerkkeinä, jos ne ovat omiaan erottamaan yrityksen tavarat tai palvelut muiden yritysten tavaroista ja palveluista; perusteet tavaramerkin rekisteröinnin