L 193/16 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29.7.2000 NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1673/2000, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2000, kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen ('), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (?), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (?), ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon (4, sekä katsoo seuraavaa: (1) Maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen. Siihen on erityisesti sisällyttävä maata- louden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan. Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteena on saavuttaa perustamissopimuksen tavoitteet. Tukijärjestelmästä tiet- tyjen peltokasvien viljelijöille 17 päivänä toukokuuta 1999 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1251/ 1999 (5) vahvistettujen pinta-alatukea koskevien sään- nösten lisäksi kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun osalta on tarpeen säätää sisämarkkinoita koske- vista toimenpiteistä, joihin sisältyy pellavan- ja hampun- varsien ensimmäisille jalostajille sekä viljelijöille, jotka antavat varret jalostettavaksi omaan lukuunsa, tarkoi- tettu tuki. Pellavan- ja hampunvarsien tosiasiallisen jalostuksen varmistamiseksi tuen myöntämiselle olisi asetettava tietyt edellytykset, joita ovat erityisesti ensimmäisten jalosta- jien — hyväksymismenettelyn — käyttöönottaminen — ja kyseisiä jalostajia koskeva varsien ostosopimusvelvoite. Samoin mahdollisten väärinkäytösten estämiseksi jalos- tustukea myönnetään ainoastaan varsien jalostamisen tai kuitujen markkinoillesaattamisen perusteella, jos viljelijä antaa varret jalostettavaksi omaan lukuunsa. Yhteisön varojen väärän kohdentamisen välttämiseksi tukea ei pitäisi myöntää ensimmäiselle jalostajalle tai viljelijälle, jos tämän havaitaan keinotekoisesti luoneen vaaditut edellytykset hyödyn tavoittelemiseksi ja siten (') EYVL € 56 E, 29.2.2000, s. 19. (?) Lausunto annettu 6. heinäkuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). () EYVL C 140, 18.5.2000, s. 3. (*) Lausunto annettu 14. kesäkuuta 2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (5) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1672/2000 (katso tämän virallisen lehden s. 13). sellaisen edun saamiseksi, joka ei vastaa varsien jalostus- tukijärjestelmän tavoitteita. Kun otetaan huomioon toisaalta pitkien pellavakuitujen markkinoiden ja toisaalta lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen markkinoiden erityispiirteet, tuki olisi eriteltävä näiden kahden kuituluokan mukaisesti. Jotta voidaan varmistaa sellainen kokonaistuen taso, jolla voidaan =taata pitkien pellavakuitujen =perinteisen tuotannon jatkuminen edellytyksillä, jotka muistuttavat läheisesti pellava- ja hamppualan yhteisestä markkinajär- jestelystä 4 päivänä heinäkuuta 1970 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1308/70 (5) säädettyjä edellytyksiä, tuen määrää olisi asteittain lisättävä, jotta otetaan huomioon tuottajalle asetuksen (EY) N:o 1251/ 1999 mukaisesti myönnetyn hehtaarituen asteittainen aleneminen sekä lyhyiden pellavakuitujen tuen poistu- minen tietyn ajan kuluttua. Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen osalta olisi myönnettävä tukea, jonka avulla tietyn ajan mahdollistetaan syntyvien uusien tuot- teiden ja mahdollisesti avautuvien markkinoiden mukau- tuminen. Jotta kannustettaisiin ainoastaan laadukasta lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen tuotantoa, olisi säädettävä epäpuhtauksien ja päistäreiden suhteelli- sesta enimmäisosuudesta sekä siirtymäsäännöksistä, jotta jalostusteollisuudella olisi mahdollisuus mukautua kysei- seen vaatimukseen. Alankomaiden, Belgian ja Ranskan perinteisen pellavan tiettyjen tuotantoalueiden erityistilanteen huomioonotta- miseksi on tarpeen myöntää kyseisille pinta-aloille varsien ensimmäisiä jalostajia koskevaa siirtymäkauden lisätukea. Tukea saavien määrien vilpillisen kasvun estämiseksi kaikin tavoin jäsenvaltioiden olisi asetettava määrille enimmäisraja niiden pinta-alojen perusteella, joiden varsista on tehty jalostussopimus tai -sitoumus. Tämän asetuksen soveltamisesta aiheutuvien kustan- nusten rajoittamiseksi käyttöön olisi otettava kutakin kuitutyyppiä varten vakauttajamekanismi sen mukaan, ovatko kyseessä pitkät pellavakuidut vai lyhyet pellava- kuidut ja hamppukuidut. Sopivan tuotantotason saavut- tamiseksi tältä osin kussakin jäsenvaltiossa vaikuttaa tarpeelliselta vahvistaa taattu enimmäismäärä kullekin kuituluokalle ja jakaa se jäsenvaltioiden kesken taattuina kansallisina määrinä. Lyhyiden pellavakuitujen ja hamp- pukuitujen taattujen kansallisten määrien soveltaminen (6) EYVL L 146, 4.7.1970, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna — asetuksella (EY) N:o 2702/1999 (EYVL L 327, 14.12.1999, s. 7).