L 336/110 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30.12.2000 EUROOPAN KESKUSPANKKI EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS, tehty 16 päivänä marraskuuta 2000, Kreikan keskuspankin suorittamasta EKP:n pääoman sekä varanto- ja varausosuuksien maksami- sesta ja valuuttavarantojen ensimmäisestä siirrosta EKP:lle sekä niihin liittyvistä seikoista (EKP/2000/14) (2000/823/EY) EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka ottaa  huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän — ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ”perus- sääntö”) ja erityisesti sen 28, 30, 34 ja 49 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Perustamissopimuksen 122 artiklan 2 kohdan mukai- sesti yhtenäisvaluutan käyttöönottamisesta Kreikassa 1 päivänä tammikuuta 2001 19 päivänä kesäkuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/427/EY (') mukaan Kreikka täyttää yhteisen rahan käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset ja perustamissopimuksen 109 j artiklan 4 kohdan mukaisesti 3 päivänä toukokuuta 1998 tehdyn päätöksen 98/317/EY (?) johdanto-osan 4 kohdassa säädetty Kreikkaa koskeva poikkeus kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2001. Tämän seurauksena Kreikan keskuspankista tulee tässä päätöksessä tarkoi- tettu sellaisen jäsenvaltion kansallinen keskuspankki, jota ei koske poikkeus. (2) — Perussäännön 28.1 artiklan mukaan EKP:n oma pääoma on EKP:n aloittaessa toimintansa 5 miljardia euroa. Perussäännön = 28.2 — artiklan mukaan = ainoastaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalliset keskus- pankit voivat merkitä ja pitää hallussaan EKP:n pääomaa ja pääoma merkitään 29 artiklan mukaisesti määritetyn jakoperusteen mukaisesti. Kansallisten keskuspankkien prosenttiosuuksista Euroopan keskuspankin pääoman jakoperusteessa 1 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn päätöksen EKP/1998/13 (?) mukaan ja Euroopan keskus- pankin pääoman merkintään sovellettavan jakoperusteen määrittämiseksi tarvittavista tilastotiedoista 5 päivänä kesäkuuta 1998 tehdyn neuvoston päätöksen 98/382/EY mukaan (3) Kreikan keskuspankin painoarvo perus- säännön 29.1 artiklassa tarkoitetussa jakoperusteessa on 2,0564 %. 1 (1) EYVL L 167, 7.7.2000, s. 19. () EYVL L 139, 11.5.1998, s. 30. () EYVL L 125, 19.5.1999, s. 33. (9) EYVL L 171, 17.6.1998, s. 33. (3) ( ( v ) EYVL EYVL Perussäännön 49.1 artiklan mukaan sellaisen jäsenval- tion kansallinen keskuspankki, jota koskeva poikkeus on kumottu, maksaa merkitsemänsä osuuden FKP:n pää- omasta samassa suhteessa kuin muiden sellaisten jäsen- valtioiden keskuspankit, joita ei koske poikkeus. Perus- säännön 28.3 artiklan mukaan EKP:n neuvosto vahvistaa maksettavan pääoman määrän ja maksutavan. EKP on määritellyt Euroopan keskuspankin pääoman maksa- misen edellyttämistä toimenpiteistä 9 päivänä kesäkuuta 1998 tehdyssä päätöksessä EKP/1998/2 (*), että niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien merkitsemät osuudet, joita ei koske poikkeus, on maksettava koko- naan. Sen vuoksi Kreikan keskuspankin on maksettava osuutensa EKP:n merkitystä pääomasta kokonaan. Perussäännön 48 artiklan mukaisesti poiketen siitä, mitä perussäännön 28.3 artiklassa määrätään, niiden jäsenval- tioiden kansalliset keskuspankit, joita koskee poikkeus, eivät maksa osuuttaan merkitystä pääomasta, ellei EKP:n yleisneuvosto päätä sellaisella enemmistöllä, joka edustaa vähintään kahta kolmasosaa EKP:n merkitystä pääomasta ja vähintään puolta osakkaista, että EKP:n toimintakus- tannuksiin osallistumiseksi on maksettava vähimmäis- prosentti osuudesta. EKP:n yleisneuvosto on määrännyt Euroopan keskuspankin pääoman maksamisen edellyttä- mistä rahaliittoon osallistumattomien jäsenvaltioiden kansallisia keskuspankkeja koskevista toimenpiteistä 1 päivänä joulukuuta 1998 tehdyssä päätöksessä EKP/ 1998/14 (6), että niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien, joita koskee poikkeus, on maksettava 5 % merkitsemästään EKP:n pääomasta. Kreikan keskus- pankki maksoi päätöksen EKP/1998/14 mukaisesti 102 820 000 euron osuudestaan merkitystä pääomasta 5 141 000 euron suuruisen määrän 1 päivänä kesäkuuta 1998. Kreikan keskuspankin edellytetään sen vuoksi maksavan pääomasta merkitsemästään osuudesta maksa- matta olevan määrän kokonaan. L 8, 14.1.1999, s. 33. L 110, 28.4.1999, s. 33.