L 75/18 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 16.3.2002 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 472/2002, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2002, tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 466/2001 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koske- vista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (') ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan, on kuullut elintarvikealan tiedekomiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) 1 2 4 YVL L 37, 13.2.1993, s. 1. YVL L 77, 16.3.2001, s. 1. YVL L 41, 13.2.2002, s. 12. YVL L 22, 24.1.1997, s. 27. () E () E () E () E Asetuksessa (ETY) N:o 315/93 säädetään, että elintarvik- keissa oleville vieraille aineille on asetettava enimmäis- määrät kansanterveyden suojelemiseksi. Komission asetuksessa (EY) N:o 466/2001 (?), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 257]2002 (?), asetetaan tietyille elintarvikkeissa oleville vieraille aineille enimmäismäärät, joita on sovellettava 5 päivästä huhtikuuta 2002. FEräät jäsenvaltiot ovat hyväksyneet tai suunnittelevat hyväksyvänsä aflatoksiinin enimmäismäärät mausteissa ja okratoksiini A:n enimmäismäärät joissakin elintarvik- keissa. Jäsenvaltioiden välisten erojen ja niistä johtuvan kilpailun vääristymisen välttämiseksi yhteisön toimenpi- teet ovat tarpeen markkinoiden yhtenäisyyden varmista- miseksi suhteellisuusperiaatetta noudattaen. Aflatoksiinit, erityisesti aflatoksiini B1, ovat genotoksisia syöpää aiheuttavia aineita. Tämän tyyppisille aineille ei ole olemassa rajaa, jonka alapuolella ei todettaisi haitta- vaikutuksia, eikä sallittua päiväannosta voida tämän vuoksi vahvistaa. Nykyisestä tieteellisestä ja teknisestä tietämyksestä sekä parantuneista tuotanto- ja varastointi- tekniikoista huolimatta näiden homesienten kehittymistä ei voida estää eikä siis mausteissa esiintyvää aflatoksiinia voida kokonaan poistaa. Tämän vuoksi on aiheellista asettaa rajat niin alas kuin se järkevästi on mahdollista. Virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevasta yhteen- sovitetusta ohjelmasta vuodeksi 1997 8 päivänä tammi- kuuta 1997 annetun komission suosituksen 97/77/EY (9) mukaisesti jäsenvaltioissa toteutetusta yhteensovitetusta tarkastusohjelmasta on saatu tuloksia sen jälkeen kun muissa elintarvikkeissa esiintyville aflatoksiineille asetet- (10) tiin enimmäismäärät. Nämä tulokset osoittavat, että useissa maustelajeissa on korkeat aflatoksiinipitoisuudet. Tämän vuoksi on aiheellista vahvistaa enimmäismäärät maustelajeille, joita käytetään paljon ja joissa esiintyy suuria pitoisuuksia. Enimmäisrajoja on tarkistettava ja tarvittaessa alennet- tava ennen 31 päivää joulukuuta 2003 ottaen huomioon mahdollisuudet — vähentää — aflatoksiinin — esiintymistä mausteissa parantuneiden tuotanto-, sadonkorjuu- ja varastointimenetelmien sekä tieteellisen ja teknisen kehityksen ansiosta. Okratoksiini A on useiden sienten (Penicillinm- ja Asper- gillus-lajit) tuottama mykotoksiini. Sitä esiintyy luonnol- lisesti monissa kasvituotteissa, kuten viljoissa, kahvinpa- vuissa, kaakaossa ja kuivatuissa hedelmissä kaikkialla maailmassa. Sitä on löydetty viljatuotteista, kahvista, viinistä, oluesta ja viinirypälemehusta sekä eläinperäisistä tuotteista, erityisesti sian munuaisista. Elintarvike- ja ihmisverinäytteistä tehdyt okratoksiini A:n esiintymisti- heyttä ja sen pitoisuutta koskevat tutkimukset osoittavat, että elintarvikkeet ovat usein saastuneita. Okratoksiini A on mykotoksiini, jolla on syöpävaaral- lisia, munuaisia vaurioittavia, sikiölle epämuodostumia aiheuttavia, vastustuskykyä vähentäviä ja mahdollisesti hermostoon myrkyllisesti vaikuttavia ominaisuuksia. Se on yhdistetty ihmisillä esiintyvään munuaisvaurioon. Okratoksiini A:n puoliintumisaika ihmiskehossa voi olla pitkä. Flintarvikealan tiedekomitea totesi 17 päivänä syyskuuta 1998 okratoksiini A:sta antamassaan lausunnossa, että olisi hyvä pyrkiä mahdollisimman alhaiseen okratoksiini A:n — altistustasoon — varmistamalla, että altistuminen pysyisi hyväksyttävän päiväsaannin, jonka määräksi muut tahot ovat määritelleet 112—14 ng/kg/ruumiin- paino/päivä, — alarajoilla, esimerkiksi alle 5 ng/kg/ ruumiinpaino/päivä. Nykyisellä tieteellisellä ja teknisellä tietämyksellä — parantuneista tuotanto- ja varastointitekniikoista huoli- matta — näiden homesienten kehittymistä ei voida kokonaan estää eikä okratoksiini A:n esiintymistä elin- tarvikkeissa voida näin ollen kokonaan poistaa. Tämän vuoksi on aiheellista asettaa rajat niin alas kuin se järke- västi on mahdollista.