31.12.2003 Euroopan unionin virallinen lehti L 346/57 NEUVOSTON DIREKTIIVI 2003/122/EURATOM, annettu 22 päivänä joulukuuta 2003, korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien umpilähteiden ja isännättömien lähteiden valvonnasta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamisso- pimuksen ja erityisesti sen 31 artiklan 2 kohdan ja 32 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on laatinut saatuaan lausunnon — asiantuntijaryhmältä, jonka tieteellis- tekninen komitea on nimennyt jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden keskuudesta Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti, ovat kuulleet Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ('), sekä katsoo seuraavaa: (1) Euratomin — perustamissopimuksen = 30 — artiklassa määrätään, että yhteisössä vahvistetaan perusnormit väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ioni- soivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta. Perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutu- vilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annettu neuvoston direktiivi 96/29/Euratom (?) jatkaa vuodesta 1959 alkanutta perusnormeja vahvistavien direktiivien sarjaa. Direktiivin 96/29/Euratom 4 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaan muun muassa radioaktiivisten lähteiden käyttö teollisuusradiografiassa, tuotantoproses- sissa, tutkimuksessa tai altistettaessa ihmisiä lääketieteel- listen toimenpiteiden yhteydessä edellyttää ennakko- lupaa. Tämä vaatimus on aiheellista ulottaa koskemaan kaikkea toimintaa, jossa käytetään korkea-aktiivisia radioaktiivisia aineita sisältäviä säteilylähteitä, jotta tällai- siin lähteisiin liittyvien onnettomuuksien todennäköisyys saataisiin vielä pienemmäksi. Ennen ennakkoluvan antamista on varmistettava, että lähteiden turvallista hallintaa varten on varauduttu asian- mukaisin järjestelyin ja määräyksin. Kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA) antaa radio- aktiivisten = aineiden =turvallisia kuljetuksia koskevia määräyksiä, joihin sisältyy aktiivisuuteen perustuvia määräysten soveltamisrajoja. Nämä tarjoavat sopivan perustan tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien korkea-aktiivisten — radioaktiivista — ainetta — sisältävien umpilähteiden määrittelylle (*). (') Lausunto annettu 18. marraskuuta 2003 (ei vielä julkaistu viralli- sessa lehdessä). () EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1. (?) IAEA Safety Standards Series No TS-R-1 (ST, Revised), Wien, 2000. (6) (8) (9) (10) (11) (12) Direktiivissä 96/29/Euratom on vahvistettu raja-arvot, jotka koskevat vapautusta toimintojen viranomaisille ilmoittamisesta. Nämä arvot on mainitussa direktiivissä vahvistettu — merkityksettömän — alhaisen — riskitason pohjalta. Koska käsillä olevan direktiivin vaatimusten ei tulisi aiheuttaa pienten lähteiden haltijoille hallinnollista taakkaa, joka on kohtuuton mahdollisiin terveyshait- toihin nähden, korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien lähteiden määritelmää ei tulisi ulottaa koske- maan direktiivissä 96/29/Euratom vahvistettuja vapaara- joja. Umpilähteiden siirtoihin jäsenvaltioiden välillä sovelle- taan radioaktiivisten aineiden siirroista jäsenvaltioiden välillä 8 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (Euratom) N:o 1493/93(9 vahvistettua menettelyä. Vaikka yhteisön ja jäsenvaltioiden voimassa olevaan lainsäädäntöön — perustuvat oikeudelliset | vaatimukset varmistavat — perussuojelun, korkea-aktiiviset lähteet merkitsevät kuitenkin huomattavia potentiaalisia riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle, minkä vuoksi niitä on valvottava tiukasti niiden valmistushetkestä siihen hetkeen saakka, jona ne sijoitetaan tunnustettuun laitok- seen pitkäaikaista varastointia tai loppusijoittamista varten. Säteilyonnettomuuksien ja -vammojen ehkäiseminen edellyttää, että kaikkien korkea-aktiivisten lähteiden sijainti tunnetaan, sijainnista pidetään kirjaa ja se varmennetaan jatkuvasti siitä hetkestä, jolloin lähde valmistetaan tai tuodaan yhteisön alueelle, siihen asti, kun se sijoitetaan tunnustettuun laitokseen pitkäaikaista varastointia tai loppusijoittamista varten tai jolloin se viedään — yhteisöstä. Korkea-aktiivisen lähteen €tilaa koskevat muutokset, esimerkiksi sen sijainnin tai käytön suhteen, on myös kirjattava ja annettava tiedoksi. Fyysiset tai taloudelliset esteet eivät saisi estää tällaisten lähteiden asianmukaista uudelleenkäyttöä, kierrätystä tai loppusijoitusta, kun ne poistetaan käytöstä jossain enna- koitavassa tilanteessa. Kaikki tahattomat altistumistapaukset olisi ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle. Korkea-aktiivisten lähteiden liikkeet yhteisössä tekevät tarpeelliseksi — yhdenmukaistaa — kyseisten — lähteiden valvonnan ja niitä koskevat tiedot soveltamalla vähim- mäisvaatimuksia. Kokemus osoittaa, että korkea-aktiivisia lähteitä voi asianmukaisesta oikeudellisesta kehyksestä huolimatta joutua — valvonnan ulkopuolelle. Lisäksi menneestä toiminnasta peräisin olevat isännättömät lähteet edel- lyttävät erityisiä aloitteita. () EYVL L 148, 19.6.1993, s. 1.