11. 6. 98 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 166/51 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/27/EY, annettu 19 päivänä toukokuuta 1998, kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavista kieltokanteista EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ('), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausun- non (7), noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (*), sekä katsovat, että (1) tietyissä direktiiveissä, jotka on lueteltu tämän direktiivin liitteessä, vahvistetaan kuluttajien etujen suojaa koskevia sääntöjä, näiden direktiivien noudattamisen varmistamiseen tähtäävät nykyiset kansallisen ja yhteisön tason menettelytavat eivät aina anna mahdollisuutta lopettaa ajoissa kuluttajien yhteisiä etuja loukkaavia oikeudenloukkauksia; yhteisillä eduilla tarkoitetaan etuja, jotka eivät käsitä niiden henkilöiden yhteen- laskettuja etuja, joiden oikeutta on loukattu; tämä ei rajoita niiden henkilöiden nostamia yksittäisiä kanteita, joille on aiheutunut oikeudenloukkauk- sesta vahinkoa, kun on kyse soveltuvien kansallisten säännösten mukaan lainvastaisten menettelyjen lopettamisesta, voivat edellä mainittujen direktiivien osaksi kansal- lista lainsäädäntöä saattamiseksi säädetyt toimenpi- teet, myös ne, jotka sisältävät näissä direktiiveissä vaadittuja pitemmälle meneviä mutta perustamisso- pimuksen — mukaisia — suojatoimenpiteitä, — estyä silloin, kun näillä menettelyillä on vaikutuksia muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, josta ne ovat peräisin, nämä vaikeudet voivat haitata sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa, sillä niiden johdosta lain- vastaisen menettelyn lähteen siirtäminen toiseen () EYVL C 107, 13.4.1996, s. 3 ja EYVL € 80, 13.3.1997, s. 10. (?) EYVL C 30, 30.1.1997, s. 112 (?) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 14. marraskuuta 1996 (EYVL € 362, 2.12.1996, s. 236), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 30. lokakuuta 1997 (EYVL € 389, 22.12.1997, s. 51) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 12. maaliskuuta 1998 (EYVL € 104, 6.4.1998) sekä neuvoston päätös tehty 23. huhtikuuta 1998. maahan riittää suojaamaan sitä kaikilta oikeudelli- silta toimilta; tämä vääristää kilpailua, nämä vaikeudet ovat omiaan heikentämään kulutta- jien sisämarkkinoita kohtaan tuntemaa luottamusta, ja ne voivat rajoittaa yhteisön oikeutta loukkaavien menettelyjen kohteiksi joutuneiden, kuluttajien yhteisiä etuja edustavien järjestöjen tai sellaisten riippumattomien julkisten elinten, joiden tehtävänä on —kuluttajien yhteisten etujen suojaaminen, toimintamahdollisuuksia, mainitut menettelyt ulottuvat usein jäsenvaltioiden välisten rajojen yli: on tarpeen kiireellisesti lähentää tietyssä määrin kansallisia säännöksiä siten, että edellä mainitut lainvastaiset menettelyt voidaan määrätä lopetettaviksi riippumatta siitä, missä maassa lainvastaisen menettelyn vaikutukset ilme- nevät; tällä ei tuomiovallan osalta rajoiteta kansain- välisen yksityisoikeuden sääntöjen eikä jäsenval- tioiden välisten voimassa olevien yleissopimusten soveltamista, ottaen huomioon perustamissopimuk- sesta johtuvat jäsenvaltioiden yleiset velvoitteet ja erityisesti sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan liittyvät velvoitteet, suunnitellun toiminnan tavoite voidaan saavuttaa ainoastaan yhteisön toimesta; sen vuoksi sen on ryhdyttävä toimiin tässä asiassa, perustamissopimuksen 3 b artiklan kolmannessa kohdassa määrätään, että yhteisö ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi; tämän artiklan mukaisesti on mahdollisimman laajasti otettava huomioon kansal- listen oikeusjärjestysten erityispiirteet antamalla jäsenvaltioille mahdollisuus valita erilaisten vaiku- tuksiltaan yhtäläisten vaihtoehtojen välillä; niillä tuomioistuimilla tai hallintoviranomaisilla, jotka ovat toimivaltaisia ratkaisemaan tämän direktiivin 2 artiklassa tarkoitettuja kanteita, olisi oltava oikeus tarkastella aikaisempien päätösten vaikutuksia, ensimmäisen — vaihtoehdon — olisi — käsitettävä vaatimus, jonka mukaan yksi tai useampi riippu- maton julkinen elin, jonka nimenomaisena tehtä- vänä on kuluttajien yhteisten etujen suojaaminen,