23.4.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 106/9 EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EY) N:o 690/2002, annettu 18 päivänä huhtikuuta 2002, vähimmäisvarantojen soveltamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/15) muuttami- sesta (EKP/2002/3) EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka (5) Automaattista varantovelvoitteesta vapauttamista koskevaa menettelyä on selvitystilamenettelyn osalta ottaa  huomioon — Euroopan — keskuspankkijärjestelmän — ja sovellettava siten, että sillä ei rajoiteta mahdollisuutta Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 19.1 artiklan, ottaa huomioon Euroopan keskuspankin soveltamista vähim- mäisvarannoista 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2531/98 ('), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 134/2002 (?), ja erityisesti sen 2 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: Vähimmäisvarantojen soveltamisesta 1 päivänä joulukuuta 1998 annettua Euroopan keskuspankin asetusta (EY) N:o 2818/ 98 (EKP/1998/15) (?), sellaisena kuin se on muutettuna asetuk- sella (EY) N:o 1921/2000 (EKP/2000/8) (%), on muutettava seuraavista syistä: Luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoitta- misestaä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/ 12/EY (>) 1 artiklan 1 kohdan ensimmäiseen alakohtaan sisältyvää luottolaitosten määritelmää laajennettiin direk- tiivillä 2000/28/EY (*) koskemaan myös sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoita. Asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/ 1998/15) 2 artiklan 1 kohdassa olevaa viittausta luotto- laitosten määritelmään tulisi muuttaa vastaavalla tavalla sen selventämiseksi, että sähköisen rahan liikkeeseenlas- kijoihin sovelletaan vähimmäisvarantovelvoitetta yhden- vertaisen kohtelun periaatteen huomioon ottamiseksi erityyppisten sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoiden välillä. (1) Asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/15) 2 artiklan 2 kohdan mukaan EFKP voi syrjintää harjoittamatta vapauttaa varantovelvoitteesta laitokset, jotka ovat selvi- tystilamenettelyn kohteena. Tehokkuussyistä on tarkoituksenmukaista laatia yleis- sääntö, jonka perusteella luottolaitokset vapautetaan automaattisesti varantovelvoitteesta koko siltä pitoajan- jaksolta, jonka kuluessa niiden toiminta lakkaa. Luottolaitoksen toimiluvan peruuttamista tai raukea- mista koskevat säännöt on yhdenmukaistettu direktiivin 2000/12/EY 14 artiklassa. EYVL L 318, 27.11.1998, s. 1. EYVL L 24, 26.1.2002, s. 1. EYVL L 356, 30.12.1998, s. 1. EYVL L 229, 9.9.2000, s. 34. EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1. EYVL L 275, 27.10.2000, s. 37. 5 hakea vapautusta varantovelvoitteesta asetuksen (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/15) 2 artiklan 2 kohdan nojalla kansallisia menettelyjä koskevien erityispiirteiden vuoksi. On tarpeen selventää, että laitoksen velat rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden ulkopuolella sijaitsevalle saman yhteisön sivukonttorille tai pääkonttorille on sisällytettävä varantopohjaan. Koska —eurojärjestelmä voi toteuttaa samanaikaisesti useita perusrahoitusoperaatioita, joilla on eri maturi- teetti, on muutettava kaavaa, jolla vähimmäisvarantotal- letusten korko lasketaan, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetusta (EY) N:o 2818/98 (EKP/1998/15) muutetaan seuraa- vasti: 1) Korvataan 2 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. miin: Varantovelvoitteita sovelletaan seuraaviin laitosryh- a) luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoitta- misestä annetun Furoopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY (*), 1 artiklan 1 kohdan ensim- mäisen alakohdan mukaisesti määritellyt muut luottolai- tokset kuin rahaliittoon osallistuvat kansalliset keskus- pankit; = direktiivin 2000/12/EY, 1 artiklan 1 kohdan ensim- mäisen alakohdan mukaisesti määriteltyjen muiden luot- tolaitosten kuin rahaliittoon osallistuvien kansallisten keskuspankkien sivukonttorit; näihin kuuluvat sellaisten luottolaitosten sivukonttorit, joiden kotipaikka tai hallin- nollinen päätoimipaikka ei ole rahaliittoon osallistuvassa jäsenvaltiossa. Varantovelvoitteet eivät koske rahaliittoon osallistuviin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden luottolaitosten sivukont- toreita, jotka sijaitsevat rahaliittoon osallistuvien jäsen- valtioiden ulkopuolella. (*) EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1.