L 130/42 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 12.5.2001 KOMISSIO KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 21 päivänä joulukuuta 2000, vapautuksesta, jonka Alankomaat aikoo myöntää lannoitelain mukaisista kivennäisaineita koske- vista maksuista (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 4404) (Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen) (2001/371/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, on mainitun artiklan (') mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY Alankomaat on ilmoittanut komissiolle 7 päivänä loka- kuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapu- neeksi 13 päivänä lokakuuta 1999, tietyistä vapautuk- sista lannoitelain mukaisista kivennäisaineita koskevista maksuista. Alankomaat on toimittanut komissiolle lisä- tietoja 10 päivänä tammikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 12 päivänä tammikuuta 2000. Komissio on ilmoittanut Alankomaille 20 päivänä maaliskuuta 2000 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa kivennäisaineita koskevista maksuista ehdotet- tujen vapautusten osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely. Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (?). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä toimenpiteestä. Komissio ei ole saanut huomautuksia asianomaisilta. Alankomaat on toimittanut komissiolle lisätietoja 17 päivänä toukokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä. II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS VAPAUTUKSESTA Lannoitelain IV lukuun sisältyvässä järjestelmässä sääde- tään pakollisesta kirjanpitojärjestelmästä, joka koskee yksittäisillä tiloilla käytettäviä kivennäisaineita sekä fosfaattien ja nitraattien enimmäispäästöjen määriä tilaa (') EYVL C 190, 8.7.2000, s. 4. () Ks. alaviite 1. kohti. Jos päästöt ylittävät nämä enimmäismäärät, pääs- töistä on maksettava verot. Kivennäisaineiden käyttöä hillitsevät maksut peritään vain, jos tilalla käytettävän fosfaatin ja typen kokonaismäärä vähennettynä poistu- neiden — kivennäisaineiden — kokonaismäärällä — ylittää fosfaatin ja typen sallitut päästömäärät ympäristössä kalenterivuoden aikana (ns. poistumasäännöt). Jos tila toteuttaa tehokkaita toimenpiteitä, esim. poistaa tilalta lannan, jota ei voida levittää pelloille, sen ei tarvitse maksaa maksuja. Ehdotetussa toimenpiteessä pienyritykset (ns. harrastus- yritykset) ja puutarhamyymälät vapautetaan kokonaan lannoitelaissa | säädetyistä kivennäisaineita koskevista maksuista. Kasvihuone- tai alustakasvatusta harjoittavat puutarhaviljelytilat ovat osittain vapautettuja maksusta. A PIENYRITYKSIÄ — (HARRASTUSYRITYKSIÄ) KOSKEVA VAPAUTUS Lannoitelain 38 artiklassa sallitaan jo laajaperäisten kotieläintuotantotilojen * maksuvapautus, koska lain tarkoituksena on keskittyä yrityksiin, joiden ympäristö- riskit ovat suurimmat. Laajaperäiset kotieläintuotanto- tilat eivät periaatteessa kuulu niihin. Laajaperäistä kotieläintuotantoa harjoittaville pientiloille on otettu käyttöön erillinen vapautus siitä syystä, että ne kaikki eivät välttämättä täytä lannoitelain 38 artiklassa säädettyjä muodollisia vaatimuksia. Ajatuksena on se, että eläinten lannantuotanto on kyseisillä tiloilla niin vähäistä, että lannanpoisto voidaan toteuttaa helposti. Vapautusta sovelletaan yrityksiin, joissa on keskimäärin enintään kolme nautayksikköä (?) korkeintaan kolmea maatalousmaan hehtaaria kohti kalenterivuoden aikana (?) Esimerkiksi yksi teurastettavaksi tarkoitettu emakko vastaa 0,288 nautayksikköä, mikä tarkoittaa, että tällaisia emakkoja voidaan pitää noin kymmenen. Yksi yli 18-viikkoinen muniva kana vastaa 0,012 nautayksikköä, mikä tarkoittaa, että tällaisia kanoja voidaan pitää noin 250.