10. 6. 1999 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 145/27 KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 11 päivänä marraskuuta 1998, INMA SpA:n hyväksi toteutetusta tukitoimenpiteestä, josta säädetään Italian laissa N:o 132/94 (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 3584) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (1999/379/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensim- mäisen alakohdan, on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottaa huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: Italian hallitus ilmoitti komissiolle Italian pysyvän edus- tuston Euroopan unionissa 27 päivänä toukokuuta 1997 lähettämällä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komis- sioon 3 päivänä kesäkuuta 1997, suunnitelmasta myöntää INMA-telakalle lisätukea kahdelle matkustaja-aluksen muuntamista koskevalle sopimukselle. Ilmoituksen lähet- tämisen jälkeen komission yksiköt ja Italian liikenne- ja merenkulkuministeriön virkamiehet pitivät kokouksen ja Italian viranomaiset lähettivät lisäksi 8 päivänä heinä- kuuta 1997 päivätyn selvityksen. La Speziassa sijaitseva laivatelakka INMA teki vuonna 1994 kaksi matkustaja-alusten muuntamista koskevaa sopimusta. Ensimmäinen, 19 päivänä elokuuta 1994 tehty noin 20 miljardin Italian liiran sopimus koski bahamasaa- relaisen St. Thomas Cruises Limited -laivanvarustamon omistamaa Regal Voyager -matkustaja-alusta. Toinen, 4 päivänä lokakuuta 1994 tehty noin 93 miljardin Italian liiran sopimus koski suomalaisen varustamon Sally AB:n omistamaa Sally Albatros -alusta. Molempia sopimuksia varten on jo saatu 4,5 prosentin tuki, mikä noudattaa komission vuonna 1994 vahvistamaa alusten muuntami- seen myönnettävän tuen enimmäismäärää. Kyseisistä tuista ilmoitettiin komissiolle myös laivanrakennusteolli- suudelle myönnettävän tuen valvonnan puitteissa, josta säädetään neuvoston direktiivin 90/684/ETY ('), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/73/EY (, 11 artiklassa, ja jonka voimassaoloa on jatkettu neuvoston asetuksella (EY) N:o 3094/95 (?), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2600/97 (*). Molemmat — varustamot — pyysivät samaa — välittäjää Simonship = AB:ta — neuvottelemaan — sopimukset — ja Simonship AB esitti tarjouspyynnön monille yhteisössä ja sen ulkopuolella toimiville eurooppalaisille telakoille. Tarjouspyyntö esitettiin seuraaville yhteisössä sijaitseville telakoille: — Saksassa: HDW ja Lloyd Bremerhaven — Tanskassa: Reparationsvaerftet — Espanjassa: Astileros Espanioles — Italiassa: INMA, Fincantieri ja T. Mariotti — Alankomaissa: Wiltonfijenoord Drydock — Portugalissa: Lisnave ja Estaleiros Navalis de Viana do Castelo Lisäksi otettiin yhteyttä kahteen suomalaiseen ja kahteen puolalaiseen telakkaan. Koska välittäjänä toimiva Simonship oli ilmoittanut kirjeitse INMA:n telakan johdolle, että varustamot olivat saaneet edullisemmat hintatarjoukset suomalaisilta ja puolalaisilta telakoilta, Italian toimivaltaisille viranomai- sille tehtiin hakemus 9 prosentin tuesta. Pyyntö tuen korottamiseksi näiden kahden sopimuksen osalta perustuu asetukseen (decreto legge) N:o 564/93, jota on muutettu lailla N:o 132/94, 4 artiklan 5 kohtaan, jossa säädetään, että jos kansallinen laivanrakennustoimintaa harjoittava yritys kilpailee aluksen muuntamista koske- vasta sopimuksesta yhden tai useamman Euroopan yhteisön ulkopuolisen yrityksen kanssa, ministeriö voi Euroopan —yhteisöjen komission etukäteen antamalla luvalla korottaa 1 kohdassa tarkoitettua tukea (tässä tapauksessa 4,5 prosenttia) siten, ettei 3 artiklan 1 kohdassa säädettyä määrää (tässä tapauksessa 9 prosenttia) ylitetä ja edellyttäen, että yritys osoittaa tuen määrän korottamisen olevan välttämätöntä yhteisön ulkopuolisen kilpailun vuoksi ja tilausten saamiseksi. 1 ()) EYVL L 380, 31.12.1990, s. 27. () EYVL L 351, 31.12.1994, s. 10. () EYVL L 332, 31.12.1995, s. 1. (%) EYVL L 351, 23.12.1997, s. 18.