N:o L 299/26 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 11. 96 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/70/EY, annettu 28 päivänä lokakuuta 1996, luontaisten kivennäisvesien hyödyntämistä ja markkinoille saattamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 80/777/ETY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ('), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausun- non (2), toimivat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen (*), sekä katsovat, että (1) direktiivillä 80/777/ETY () on yhdenmukaistettu jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, joka koskee luontaisten kivennäisvesien hyödyntämistä ja markkinoille saat- tamista, kaikkien luontaisia kivennäisvesiä koskevien sään- nösten ensisijaisena tarkoituksena olisi oltava kulutta- jien terveyden suojeleminen, kuluttajien harhaanjoh- tamisen estäminen ja rehellisen kaupankäynnin varmistaminen, (2 — (3) on suotavaa muuttaa direktiiviä 80/777/ETY vuoden 1980 jälkeisen teknisen ja tieteellisen edistymisen huomioon ottamiseksi; on myös suotavaa yhtenäistää tämän direktiivin säännökset yhteisön muun elintar- vikkeita koskevan lainsäädännön säännösten kanssa, (4) on tarpeen hallinnollisten menettelyjen yksinkertais- tamiseksi pidentää kolmansista maista peräisin oleville — luontaisille — kivennäisvesille —annettavan tunnustamisen kestoa, (5) on tarpeen selventää, missä olosuhteissa otsonilla rikastetun ilman käyttö voidaan sallia pysymättömien ainesosien erottamiseen luontaisista kivennäisvesistä sellaisilla ehdoilla, joilla varmistetaan, ettei veden koostumus muutu sen olennaisten ainesosien osalta, () EYVL N:o C 314, 11.11.1994, s. 4 ja EYVL N:o € 33, 6.2.1996, s. 15 () EYVL N:o C 110, 2.5.1995, s. 55 () Euroopan parlamentin lausunto 11 päivänä lokakuuta 1995 (EYVL N:o C 287, 30.10.1995, s. 101), neuvoston yhteinen kanta 22 päivänä joulukuuta 1995 (EYVL N:o € 59, 28.2.1996, s. 44) ja Euroopan parlamentin päätös 22 päivänä toukokuuta 1996 (EYVL N:o C 166, 10.6.1996, s. 61) sekä neuvoston päätös, tehty 26 päivänä heinäkuuta 1996. (%) EYVL N:o L 229, 30.8.1980, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. (6) luontaisen kivennäisveden analyyttistä koostumusta koskevan maininnan sisällyttäminen merkintöihin olisi — kuluttajien — tiedonsaannin — varmistamiseksi tehtävä pakolliseksi, (7) on tarpeen antaa eräitä säännöksiä lähdevesistä, (8) luontaisten kivennäisvesien sisämarkkinoiden moit- teettoman toiminnan varmistamiseksi on suositel- tavaa ottaa käyttöön menettely, joka mahdollistaa jäsenvaltioiden — keskeiset yhteensovitetut = toimet sellaisissa kiirellisissä tilanteissa, jotka voivat olla vaaraksi kansanterveydelle, (9) olisi säädettävä menettely, jonka mukaisesti annetaan tiettyjä yksityiskohtaisia luontaisia kivennäisvesiä ja erityisesti eräiden niiden sisältämien ainesosien enimmäispitoisuuksia = koskevia säännöksiä; olisi myös annettava määräyksiä tiettyjen ainesosien korkeiden pitoisuuksien pakkausmerkkinnöistä sekä määriteltävä — analyysimenetelmiä, = toteamisrajat mukaan lukien, sen määrittämiseksi, ettei luontainen kivennäisvesi ole saastunutta, sekä näytteenotto- ja analyysimenetelmiä, joilla voidaan tarkistaa luon- taisten kivennäisvesien mikrobiologiset ominaisuu- det, ja (10) luontaisia kivennäisvesiä koskevat päätökset, joilla todennäköisesti on vaikutusta kansan terveyteen, olisi tehtävä sen jälkeen, kun elintarvikealan tiedekomi- teaa on kuultu asiasta, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiiviä 80/777/ETY seuraavasti: 1) Korvataan 1 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta seuraa- vasti: ”Toisessa — alakohdassa = tarkoitetun — varmennuksen voimassaoloaika ei saa olla viittä vuotta pidempi. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tunnustamis- menettelyä ei tarvitse toistaa, jos varmennus uusitaan mainitun ajan kuluessa.” 2) Korvataan 4 artikla seuraavasti: ” artikla 1. Luontaista kivennäisvettä, sellaisena kuin se otto- paikassa esiintyy, ei saa käsitellä muulla tavoin kuin: