29. 7. 1999 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 197/17 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1661/1999, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1999, yksityiskohtaisista säännöistä kolmansista maista peräisin olevien maataloustuotteiden tuontiedelly- tyksistä TSernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 737/90 soveltamiseksi EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon kolmansista maista peräisin olevien maata- loustuotteiden tuontiedellytyksistä TSernobylin ydinvoimalaon- nettomuuden jälkeen 22 päivänä maaliskuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 737/90 ('), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 686/95 (?), ja erityisesti sen 6 artiklan, sekä katsoo, että 1 TSernobylin ydinvoimalassa 26. huhtikuuta 1986 sattu- neen onnettomuuden cesiumlaskeuma on vaikuttanut lukuisiin kolmansiin maihin; toistuvasti on havaittu tapauksia, joissa radioaktiivisen saastumisen sallitut enimmäismäärät ylittyvät tietyissä kolmansista maista tuoduissa sienilähetyksissä, samantapainen laskeuma on vaikuttanut joidenkin Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueiden tiettyihin osiin, metsä ja metsäalueet ovat yleensä luonnollinen kasvuympäristö | viljelemättömille sienille (liitteessä 1 luetellut tuotteet), ja tällaisissa ekosysteemeissä cesium tavallisesti säilyy siirtyen maaperästä kasvillisuuteen ja taas takaisin, tämän seurauksena viljelemättömien sienten jatkuva cesium-saaste on edellä mainitun onnettomuuden jälkeen tuskin lainkaan vähentynyt, ja se on saattanut lisääntyä tietyissä lajeissa, komissio suoritti vuonna 1986 arvion cesiumin saastut- tamien elintarvikkeiden mahdollisista riskeistä ihmisen terveydelle, ja sitä on sittemmin päivitetty; arvio mahdol- lisista riskeistä on edelleen luotettava, koska siinä otetaan huomioon kyseisen aineen radioaktiivisuuden puoliintumisaika, ja lisäksi sallittu enimmäismäärä on pääpiirteissään Codex Alimentarius -komission suositte- leman määrän mukainen, asetuksen (ETY) N:o 737/90 4 artiklan mukaisesti jäsen- valtioiden on tarkastettava kolmansista maista peräisin olevat tuotteet, yksityiskohtaiset säännöt asetuksen soveltamiseksi on annettu komission asetuksessa (ETY) N:o 1983/88 (*); () EYVL L 82, 29.3.1990, s. 1. () EYVL L 71, 31.3.1995, s. 15. () EYVL L 174, 6.7.1988, s. 32. 8) 10) 11) 12) 13) 14) 15) näitä säännöksiä on ajanmukaistettava ja täydennettävä määräämällä erityisehtoja tiettyjen tuotteiden tuonnille oheisten säännösten mukaisesti, yleisestä tuoteturvallisuudesta 29 päivänä kesäkuuta 1992 annetussa direktiivissä 92/59/ETY () säädetään nopean tietojenvaihtojärjestelmän perustamisesta, Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueella paikan päällä toteutettavat toimenpiteet kuuluvat Euratomin perusta- missopimuksen 35 ja 36 artiklan mukaisiin kyseisten valtioiden velvollisuuksiin; edellä tarkoitettujen yhteisön toimenpiteiden ja kansallisten toimenpiteiden ja tarkas- tusten tulokset vastaavat yhdessä tämän asetuksen mukaisia tuloksia; komissio toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet taatakseen, että jäsenvaltiot täyttävät tässä suhteessa tehokkaasti lainmukaiset velvoitteensa, erilaisten maataloustuotteiden näytteenottoon ja tutki- mukseen |liittyviä säännöksiä on pohdittava, mutta välitön vaatimus on vahvistaa kyseisiä sieniä koskevia säännöksiä, valvonnan tehostamiseksi on näin ollen välttämätöntä määritellä rajattu määrä tullitoimipaikkoja, joiden kautta tiettyjä tuotteita voidaan luovuttaa vapaaseen liikkeeseen Euroopan unionin alueella, tullitoimipaikkoja ja kolmansia maita koskevia luetteloita voidaan tarkistaa asianmukaisesti siten, että otetaan huomioon muun muassa sallittujen enimmäismäärien noudattaminen ja muut tiedot, joiden perusteella komissio voi päättää, onko jokin kolmas maa syytä säilyttää liitteessä IV olevassa luettelossa, samasta syystä on myös asianmukaista säätää, että kaikilla tällaisten tuotteiden lähetyksillä on oltava asetuksen (ETY) N:o 737/90 4 artiklassa tarkoitettu vien- titodistus, on asianmukaista, että jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten sallitaan periä omaa harkintavaltaansa käyttäen maksuja tuotteen näytteenotosta, analysoinnista ja tuhoamisesta tai sen palauttamisesta, edellyttäen, että tuhoamisessa tai palauttamisessa noudatetaan suhteelli- suusperiaatetta ja edellyttäen, että perityt maksut eivät missään tapauksessa ole aiheutuneita kustannuksia suuremmat, (9) EYVL L 228, 11.8.1992, s. 24.