3. 6. 98 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 159/65 KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 19 päivänä toukokuuta 1998, neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 mukaisesti Japanin nahkan tuonnissa soveltamien käytäntöjen muodostamista kaupan esteistä (tiedoksiannettu numerolla K (1998) 1373) (98/354/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon yhteisön menettelyistä yhteisessä kauppa- politiikassa kansainvälisen kaupan säännöissä yhteisölle annettujen, erityisesti Maailman kauppajärjestössä (WTO) käyttöön otettujen oikeuksien käyttämisen varmistami- seksi 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 (f), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 356/95 (?), ja erityisesti sen 13 ja 14 artiklan, kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: A. MENETTELY (1) Komissio vastaanotti 24 päivänä helmikuuta 1997 neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 4 artiklan mukaisen valituksen, joka koski Japanin tuontikäy- täntöjä nahkan kaupassa. Valituksen jätti Euroopan yhteisön nahkan parkitsijoita ja muokkaajia edusta- vien kansallisten järjestöjen liito COTANCE. Kyseessä olevat tuotteet olivat parkitut ja muok- kausvalmiit ja/tai värjätyt, leimatut tai kohokuvioin merkityt nauta- ja hevoseläinten nahat, myös halkaistut sekä parkitut, ja värjätyt tai leimatut lammas- tai vuohieläinten nahat. (2) — COTANCE väitti, että kyseisten nahkojen kaikki vienti Euroopan yhteisöstä Japaniin oli lähes mahdotonta seuraavien kaupan esteiden yhteisvai- kutuksesta: kyseisiä nahkoja koskevien tariffikiin- tiöiden hallinta, joka vaikeuttaa niiden käyttämistä kokonaan; Japanin nahkateollisuudelle myönnetyt tuet sekä japanilaisten tuojien ja nahkakauppiaitten asettamat kaupan esteet. (3) — Valituksessa oli riittävät todisteet, jotta neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94 mukaisen menettelyn aloittaminen oli perusteltua. Näin ollen komissio aloitti 9 päivänä huhtikuuta 1997 tutkimusmenet- telyn (P), jossa komissio suoritti perusteelliset tosi- asiat ja oikeudellisia kysymyksiä koskevat tutki- ()) EYVL L 349, 31.12.1994, s. 71 () EYVL L 41, 23.2.1995, s. 3 () EYVL € 110, 9.4.1997, s. 2 mukset Japaniin suuntautuvan nahkan tuonnin edellytyksistä.  Tämän = tutkimuksen = johdosta komissio teki seuraavat päätelmät: B. KAUPAN ESTEET a) Tariffikiintiöiden hallinnointi Japani otti käyttöön vuonna 1986 kolme tariffikiin- tiötä parkittujen ja muokkausvalmiiden nauta- ja hevoseläinten nahkojen (ensimmäinen ja toinen kiintiö), lammas- ja vuohieläinten nahkojen (kolmas kiintiö) tuonnissa, joilla kyseisten tuot- teiden tuonnille on määrätty alennettu tullitariffi. Vuonna 1997 kyseinen alennettu tulli vaihteli 13,9 prosentista 18,5 prosenttiin kun taas kiintiöiden ulkopuoliselle tuonnille määrätty tulli oli 48,8 prosenttia eli tasolla, joka on omiaan ehkäisemään tuontia. Mutta koska kyseisen kolmen kiintiön taso, jonka parlamentti vahvistaa vuosittain, on vähäinen, kiintiöitä ei käytetä säännöllisesti kokonaisuudes- saan, huolimatta yhteisön parkitsijoiden japanilaisia markkinoita kohtaan osoittamasta suuresta kiinnos- tuksesta. Komissio on havainnut, että lisensiointijärjestelmän hallinnointi, joka sallii maahantuonnin tariffikiin- tiöiden avulla, on erittäin monimutkainen. Perin- teisille maahantuojille jaettava osuus lasketaan niiden aikaisemman tuonnin perusteella, ja uusille maahantuojille vahvistetaan tuonnin kertakaik- kinen enimmäismäärä. Tätä järjestelmää voidaan arvostella usealta kannalta: Ensiksi, perinteisten tuojien osuudet eivät kasva — tai kasvavat vain hyvin vähän — vuodesta toiseen, ja uusille maahantuojille jaetaan vain hyvin vähäiset osuudet, vaikka kiintiöitä ei ole kokonaan käytetty vuoden lopussa. Toiseksi, lisenssejä myönnetään joskus niin paljon, että se ei vastaa todellista taloudellista etua, ja tiet- tyjen vuoden lopussa annettujen lisenssien voimas- saolon kesto on hyvin lyhyt, mikä ei ole omiaan edistämään niiden optimaalista käyttöä. Käyttämät- tömien lisenssien voimassaoloaikaa ei pidennetä vuodesta toiseen.