L 175/10 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14.7.2000 NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1522/2000, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2000, lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Australiasta, Indonesiasta ja Thaimaasta peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa ja käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kanta- misesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (') ja erityisesti sen 9 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: 1 MENETTELY 1.1 Väliaikaiset toimenpiteet ja lopulliset tasoitus- tullit Komission asetuksella (EY) N:o 124/2000 (? (jäljempänä väliaikaista tullia koskeva asetus') otettiin käyttöön väli- aikainen — polkumyyntitulli CN-koodiin 5503 20 00 kuuluvien ja Australiasta, Indonesiasta ja Thaimaasta peräisin — olevien — polyesterikatkokuitujen — tuonnissa yhteisöön. Rinnakkaisen tukien vastaisen tutkimuksen tuloksena otettiin käyttöön komission asetuksella (EY) N:o 123/ 2000 (?) väliaikainen tasoitustulli Australiasta ja Taiwa- nista peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa yhteisöön. Fdellä mainitun tukien vastaisen tutkimuksen osalta neuvoston asetuksella (EY) N:o 978/2000 (% otettiin käyttöön lopullinen tasoitustulli Australiasta, Taiwanista ja Indonesiasta peräisin olevassa tuonnissa. 1.2 Myöhempi menettely Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen useat asianomaiset osapuolet esittivät huomautuksensa kirjallisesti. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (jäljempänä perusasetus') 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti niille osapuolille, jotka sitä pyysivät, annettiin tilaisuus tulla kuulluiksi. Osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosi- asioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suosi- tella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa ja väliai- kaisen tullin vakuutena olleiden määrien lopullista kantamista kyseisen tullin tasoisina. Niille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa oli mahdollista tehdä huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta. Tähän tarkoitukseen asetetun määräajan kuluessa asian- omaisten osapuolten antamat suulliset ja kirjalliset huomautukset käsiteltiin, ja otettiin aiheellisissa tapauk- sissa huomioon lopullisissa päätelmissä. (') EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 905/98 (EYVL L 128, 30.4.1998, s. 18). () EYVL L 16, 21.1.2000, s. 3. () EYVL L 16, 21.1.2000, s. 30. (9) EYVL L 113, 12.5.2000, s. 1. 1.3 Yhteistyöstä kieltäytyminen Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen eräs yhteistyöhön — osallistumaton indonesialainen — vientiä harjoittava tuottaja pyysi komissiota tutkimaan uudel- leen sen aseman yhteistyöstä kieltäytyvänä osapuolena. Pyynnössä esitettiin, että määräaikojen aiheuttamista vaikeuksista huolimatta tämä yritys vastasi komission kyselyyn, mikä oli osoitus yrityksen aikomuksesta tehdä yhteistyötä. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto- osan 18 kappaleessa selitetään, kyseinen vientiä harjoit- tava tuottaja ei vastannut kyselyyn määräajassa, jota pidennettiin useasti, jotta kyseinen yritys voisi mielek- käällä tavalla vastata kyselyyn. Tämän johdosta kyseisen yrityksen osalta väliaikainen määritys yhteistyöstä kiel- täytymisestä olisi vahvistettava. 2 TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKAL- TAINEN TUOTE Tarkasteltavana ovat karstaamattomat, kampaamattomat tai muuten kehruuta varten käsittelemättömät polyes- teriä olevat synteettikatkokuidut, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 5503 20 00. Niistä käytetään ylei- sesti nimitystä polyesterikatkokuidut. Thaimaan kuninkaallinen hallitus, Indonesian hallitus, eräät vientiä harjoittavat tuottajat ja käyttäjien yhdistys (Eurofibrefill) huomauttivat, että tämän menettelyn aloit- tamista koskeva ilmoitus ei kattanut sellaisia polyesteri- katkokuitutyyppejä, joita käytetään muihin kuin kehruuta = vaativiin sovelluksiin, ja tämän johdosta kyseiset polyesterikatkokuitutyypit olisi tullut rajata menettelyn ulkopuolelle. Esitettiin myös väitteitä siitä, että kehruuta vaativiin sovelluksiin — käytettävät — polyesterikatkokuitutyypit (kudokset) olisi joka tilanteessa eroteltava muihin kuin kehruuta vaativiin sovelluksiin käytettävistä polyesteri- katkokuitutyypeistä (kuitukankaat tai täytekuidut) niiden fyysisten, teknisten ja kemiallisten ominaisuuksien sekä toisistaan poikkeavien käyttöalojen johdosta. Lisäksi kehruuta vaativiin sovelluksiin käytettävien polyesteri- katkokuitujen ja muihin kuin kehruuta vaativiin sovel- luksiin käytettävien polyesterikatkokuitujen vaihdetta- vuus keskenään kyseenalaistettiin ja arvioitiin rajalliseksi siten, että vain tiettyjä sellaisia kuituja, jotka on alun perin tarkoitettu kehruuta vaativiin sovelluksiin, saate- taan käyttää muihin kuin kehruuta vaativiin sovelluksiin. Eräät asianomaiset osapuolet mainitsivat itse asiassa, että kehruuta vaativiin sovelluksiin käytettävien polyesteri- katkokuitutyyppien ja muihin kuin kehruuta vaativiin sovelluksiin käytettävien polyesterikatkokuitutyyppien ero ilmenee denierillä ilmaistussa vahvuudessa. Heidän