5.12.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 304/3 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2658/2000, annettu 29 päivänä marraskuuta 2000, perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten ryhmiin (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 20 päivänä joulukuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2821/71 ("), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan c alakohdan, on julkaissut luonnoksen täksi asetukseksi (?), on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Asetuksen (ETY) N:o 2821/71 nojalla komissiolla on toimivalta asetuksia antamalla soveltaa perustamissopi- muksen 81 artiklan 3 kohtaa (entinen 85 artiklan 3 kohta) tiettyihin 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sellaisten sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin, jotka liittyvät erikoistumi- seen, mukaan lukien sen toteuttamiseksi tarpeelliset sopimukset. (2) — Asetuksen (ETY) N:o 2821/71 nojalla komissio on antanut perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta — erikoistumissopimusten ryhmiin 19 päivänä joulukuuta 1984 asetuksen (ETY) N:o 417 85 (?), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuk- sella (EY) N:o 2236/97 (*). Asetuksen (ETY) N:o 417/85 voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2000. (3) — Uuden asetuksen olisi täytettävä kaksi vaatimusta, kilpailun tehokkaan suojelun varmistaminen ja riittävän oikeusvarmuuden tarjoaminen yrityksille. Näihin tavoit- teisiin pyrittäessä olisi otettava huomioon tarve yksin- kertaistaa — mahdollisimman — paljon — hallinnollista valvontaa ja oikeudellisia puitteita. Markkinavoiman jäädessä tietyn rajan alle 81 artiklan 3 kohdan sovelta- misen kannalta voidaan yleensä olettaa, että erikoistu- missopimusten myönteiset vaikutukset ylittävät kilpai- luun kohdistuvat kielteiset vaikutukset. (4) — Asetuksessa (ETY) N:o 2821/71 edellytetään, että komis- sion poikkeusasetuksessa määritellään niiden sopi- musten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelyta- YVL L 285, 29.12.1971, s. 46. YVL C 118, 27.4.2000, s. 3. YVL L 53, 22.2.1985, s. 1. YVL L 306, 11.11.1997, s. 12. SOS mmmm pojen ryhmät, joihin sitä sovelletaan, täsmennetään ne rajoitukset tai ehdot, joita sopimuksissa, päätöksissä tai yhdenmukaistetuissa menettelytavoissa voi olla taikka joita niissä ei sallita, ja ne ehdot, jotka sopimuksessa, päätöksessä tai yhdenmukaistetussa menettelytavassa on oltava, taikka muut edellytykset, jotka on täytettävä. On tarkoituksenmukaista luopua poikkeukseen oikeutta- vien ehtojen luettelemisesta ja korostaa enemmän sellaisten sopimusten ryhmien määrittelemistä, joille myönnetään poikkeus tiettyyn markkinavoimaan asti, ja sellaisten rajoitusten tai ehtojen erittelemistä, joita tällai- siin sopimuksiin ei saa sisältyä. Tämä vastaa taloudelli- siin näkökohtiin perustuvaa lähestymistapaa, jossa arvi- oidaan sopimuksen vaikutusta merkityksellisiin markki- noihin. Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltami- seksi asetuksia antamalla ei ole tarpeen määritellä niitä sopimuksia, jotka voivat kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Arvioitaessa yksittäisiä sopimuksia 81 artiklan 1 kohdan perusteella olisi otettava huomioon useita tekijöitä ja erityisesti merkityksellisten markki- noiden rakenne. Ryhmäpoikkeuksesta saatava etu olisi rajoitettava niihin sopimuksiin, joiden voidaan riittävällä varmuudella olettaa täyttävän 81 artiklan 3 kohdan edellytykset. Tuotantoa koskevat erikoistumissopimukset edistävät yleensä tavaroiden tuotannon tai jakelun parantamista, koska asianomaiset yritykset voivat keskittyä tiettyjen tuotteiden valmistukseen ja siten toimia tehokkaammin ja toimittaa tuotteet edullisemmin. Palvelujen tarjoamista koskevien erikoistumissopimusten voidaan myös katsoa yleensä johtavan samanlaisiin parannuksiin. On toden- näköistä, että tehokkaan kilpailun vallitessa kuluttajat saavat kohtuullisen osuuden saavutettavasta hyödystä. Tällaisia etuja voi koitua sopimuksista, joiden perusteella yksi osapuoli luopuu tiettyjen tuotteiden valmistamisesta tai tiettyjen palvelujen tarjoamisesta toisen osapuolen hyväksi (toisen osapuolen erikoistuminen), joiden perus- teella kukin osapuoli luopuu tiettyjen tuotteiden valmis- tamisesta tai tiettyjen palvelujen tarjoamisesta toisen osapuolen — hyväksi (vastavuoroinen erikoistuminen) taikka joiden perusteella osapuolet sitoutuvat valmista- maan tiettyjä tuotteita tai tarjoamaan tiettyjä palveluja yhteisesti (yhteinen tuotanto).