4.1.2003 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L1/65 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2002/91/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, rakennusten energiatehokkuudesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ('), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (?), ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (*), sekä katsovat seuraavaa: (1) () () 0) () Perustamissopimuksen 6 artiklan mukaan ympäristön- suojelua koskevat vaatimukset on sisällytettävä yhteisön politiikan ja toiminnan määrittelyyn ja toteuttamiseen. Luonnonvaroihin, joiden harkittuun ja järkevään käyttöön perustamissopimuksen 174 artiklassa viitataan, kuuluvat öljytuotteet, maakaasu ja kiinteät polttoaineet, jotka ovat keskeisiä energialähteitä, mutta myös suu- rimpia hiilidioksidipäästöjen lähteitä. Energiatehokkuuden parantaminen muodostaa merkittävän osan niistä politiikoista ja toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen Kioton pöytäkirjassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja se olisi sisällytettävä kaik- kiin lisäsitoumusten täyttämiseen tähtääviin poliittisiin ohjelmiin. Energian kysynnän hallinta on tärkeä väline, jonka avulla yhteisö voi vaikuttaa maailmanlaajuisiin energiamarkki- noihin ja siten energian toimitusvarmuuteen keski- pitkällä ja pitkällä aikavälillä. Neuvosto vahvisti 30 päivänä toukokuuta 2000 ja 5 päivänä joulukuuta 2000 tekemissään päätelmissä ener- giatehokkuuden — parantamista = koskevan = komission toimintasuunnitelman ja vaati, että rakennusalalla toteu- tetaan erityistoimenpiteitä. Olennaisilta osin rakennuksista koostuvan asunto- ja palvelualan osuus energian loppukulutuksesta yhteisössä on yli 40 prosenttia, ja tämän alan laajentuminen nostaa EYVL C 213 E, 31.7.2001, s. 266 ja EYVL C 203 E, 27.8.2002, s. 69. EYVL C 36, 8.2.2002, s. 20. EYVL C 107, 3.5.2002, s. 76. Euroopan parlamentin lausunto, annettu 6. helmikuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 7. kesäkuuta 2002 (EYVL € 197 E, 20.8.2002, s. 6), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 10. lokakuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (11) sen energiankulutusta ja siten myös sen hiilidioksi- dipäästöjä. Hiilidioksidipäästöjen rajoittamisesta energiatehokkuutta parantamalla (SAVE) 13 päivänä syyskuuta 1993 anne- tussa neuvoston direktiivissä 93/76/ETY (*) edellytetään, että jäsenvaltiot laativat ja toteuttavat energiatehokkuutta koskevia ohjelmia rakennusalalla sekä raportoivat niistä. Mainitun direktiivin avulla saavutetut merkittävät edut alkavat nyt näkyä. Tarvitaan kuitenkin sitä täydentävä säädös, jossa vahvistetaan nykyistä konkreettisemmat toimet merkittävien mutta vielä toteuttamattomien ener- gian säästömahdollisuuksien saavuttamiseksi ja vähen- netään jäsenvaltioiden tulosten välillä tällä alalla vallit- sevia suuria eroja. Rakennusalan — tuotteita — koskevan — jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetussa neuvoston direktiivissä 89/106/ETY (%) edellytetään, että rakennuskohteet ja niiden lämmitys-, jäähdytys- ja ilmanvaihtojärjestelmät on suunniteltava ja rakennettava siten, että käytössä tarvittavan energian määrä on pieni kohteen ilmasto-olosuhteet ja asukkaat huomioon ottaen. Rakennusten energiatehokkuuden parantamista koske- vissa lisätoimenpiteissä olisi otettava huomioon ilmasto- ja paikalliset olosuhteet samoin kuin sisäilmasto-olosuh- teet ja kustannustehokkuus. Ne eivät saisi olla ristirii- dassa rakennuksia koskevien muiden keskeisten vaati- musten kuten rakennukseen pääsyn, turvallisuuden tai suunnitellun käyttötarkoituksen kanssa. Rakennusten energiatehokkuutta laskettaessa perustana olisi käytettävä menetelmää, joka voi vaihdella alueittain ja jossa otetaan huomioon lämmöneristyksen lisäksi muut yhä merkittävämmiksi käyvät tekijät, kuten lämmitys/ilmastointijärjestelmät, uusiutuvien energialäh- teiden käyttö ja rakennuksen suunnittelu. Omaksumalla yhteinen lähestymistapa tälle menettelylle ja teettämällä se pätevillä jaftai valtuutetuilla asiantuntijoilla, joiden riippumattomuus taataan objektiivisin perustein, edis- tetään yhtäläisen toimintakentän luomista jäsenvaltioiden energiansäästöpyrkimyksille rakennusalalla ja paranne- taan yhteisön kiinteistömarkkinoiden avoimuutta, kun rakennusten tulevat omistajat tai käyttäjät saisivat ener- giatehokkuutta koskevia tietoja. Komissio aikoo kehittää edelleen standardeja kuten EN 832 ja prEN 13790 myös ilmastointijärjestelmien ja valaistuksen osalta. () EYVL L 237, 22.9.1993, s. 28. (*) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on muutet- tuna direktiivillä 93/68/ETY (EYVL L 220, 30.8.1993, s. 1).