L 271/4 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 24.10.2000 NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 17 päivänä lokakuuta 2000, jäsenvaltioiden rahanpesun selvittelykeskusten välistä yhteistyötä koskevista järjestelyistä, joita noudatetaan tietojenvaihdossa (2000/642/YOS) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan, ottaa huomioon Suomen tasavallan aloitteen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Amsterdamin Eurooppa-neuvosto hyväksyi 16 ja 17 päivänä kesäkuuta 1997 järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman ('). Toiminta- suunnitelmassa ja erityisesti sen suosituksessa 26 olevassa e kohdassa suositellaan, että olisi parannettava niiden yhteyspisteiden välistä yhteistyötä, joilla rahoitus- järjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämi- sestä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY (?) nojalla on toimivalta ottaa vastaan epäilyttäviä liiketoimia koskevia ilmoituksia. (2) — Kaikki jäsenvaltiot ovat perustaneet rahanpesun selvitte- lykeskuksia direktiivin 91/308/ETY säännösten nojalla vastaanotettujen tietojen keräämiseksi ja analysoimiseksi, jolloin tarkoituksena on todeta epäilyttävien liiketoimien sekä niiden taustalla olevien rikollisten toimien välisiä yhteyksiä, ja siten estää ja torjua rahanpesua. (3) — Rahanpesun selvittelykeskusten välisten tietojenvaihto- menettelyjen parantaminen on eräs järjestäytyneen rikol- lisuuden torjunnan monialaisen työryhmän yhteyteen perustetun rahanpesun asiantuntijaryhmän tunnusta- mista tavoitteista, rahanpesun selvittelykeskusten ja jäsenvaltioiden tutkintaviranomaisten välisen tietojen- vaihdon tehostamisen sekä rahanpesun selvittelykes- kusten  monialaisen organisaation, jossa yhdistetään rahoitusta, lakien täytäntöönpanoa ja tuomioistuimia koskeva tietämys, ohella. (4) — Neuvoston maaliskuussa 1995 antamissa päätelmissä korostettiin, että rahanpesun torjuntajärjestelmien tehos- taminen riippuu ilmiön torjuntaan osallistuvien viran- omaisten välisen yhteistyön tiivistämisestä. (5) — Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetussa komis- sion toisessa kertomuksessa direktiivin 91/308/ETY täytäntöönpanosta osoitetaan vaikeudet, jotka yhä näyt- tävät estävän tiedonvälitystä ja tietojenvaihtoa sellaisten keskusten välillä, joilla on keskenään erilainen oikeudel- linen asema. ()) EYVL C 251, 15.8.1997, s. 1. () EYVL L 166, 28.6.1991, s. 77. (6) = On tarpeen, että jäsenvaltioiden asianomaiset rahan- pesun torjuntaan osallistuvat viranomaiset toimivat tiiviissä yhteistyössä, ja että säädetään näiden viran- omaisten välisestä suorasta tiedonvälityksestä. (7) — Jäsenvaltiot ovat jo menestyksekkäästi toteuttaneet tähän asiaan liittyviä järjestelyjä pääosin niiden periaatteiden perusteella, jotka vahvistettiin rahanpesun selvittelykes- kusten maailmanlaajuisen epävirallisen verkoston, niin sanotun Egmont-ryhmän, ehdottamassa yhteisymmär- ryspöytäkirjan mallissa. (8) — Jäsenvaltioiden on järjestettävä rahanpesun selvittelykes- kukset siten, että tiedot ja asiakirjat toimitetaan kohtuul- lisessa ajassa. (9 = Tämä päätös ei vaikuta oikeusviranomaisten välistä keskinäistä oikeusapua rikosasioissa koskeviin yleissopi- muksiin tai järjestelyihin, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1. — Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että rahanpesun selvitte- lykeskukset, jotka on perustettu tai nimetty vastaanottamaan rahoitustietoja koskevia ilmoituksia rahanpesun torjumiseksi, tekevät yhteistyötä kansallisen toimivaltansa mukaisesti kerä- täkseen, analysoidakseen ja tutkiakseen rahanpesun selvittely- keskuksessa — sellaisia tosiseikkoja koskevia asiaankuuluvia tietoja, jotka saattaisivat olla viitteenä rahanpesusta. 2. — Edellä 1 kohdan mukaisessa tarkoituksessa jäsenvaltioiden on huolehdittava, että rahanpesun selvittelykeskukset vaihtavat, joko tämän päätöksen mukaisesti tai selvittelykeskusten välillä voimassa olevien tai myöhemmin tehtävien yhteisymmärrys- pöytäkirjojen mukaisesti, oma-aloitteisesti tai pyynnöstä kaikki saatavissa olevat tiedot, joilla voi olla merkitystä rahanpesun selvittelykeskusten suorittamassa sellaisessa tietojen käsittelyssä tai analyysissä taikka tutkinnassa, joka koskee rahanpesuun liittyviä liiketoimia sekä niissä osallisina olevia luonnollisia tai oikeushenkilöitä. 3. —Jos jäsenvaltio on nimennyt poliisiviranomaisen rahan- pesun selvittelykeskuksekseen, se voi toimittaa kyseisen rahan- pesun selvittelykeskuksen hallussa olevia, tämän päätöksen mukaisesti vaihdettavia tietoja tätä varten nimetylle vastaanot- tavan jäsenvaltion viranomaiselle, joka on toimivaltainen 1 kohdassa mainituilla aloilla.