29. 9.98 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 264/17 NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2052/98, annettu 24 päivänä syyskuuta 1998, Norjasta peräisin olevan viljellyn merilohen tuontiin sovellettavia lopullisia polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien asetusten (EY) N:o 1890/97 ja (EY) N:o 1891/97 muuttamisesta uudelleen EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumi- sesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (') ja erityisesti sen 8 artiklan 9 kohdan ja 9 artiklan, ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenval- tioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97 (?) ja erityisesti sen 13 artiklan 9 kohdan ja 15 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan, sekä katsoo seuraavaa: A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET (1) — Komissio hyväksyi päätöksellä 97/634/EY (?) sitou- mukset, jotka Norjan kuningaskunta ja 190 norja- laista viejää olivat esittäneet kahdella erillisellä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkais- tulla ilmoituksella (*) vireille pantujen polku- myyntiä ja tuettua tuontia koskevien tutkimusten yhteydessä. (2) Sitoumuksissa määrätään nimenomaan, että ilmoi- tusvelvollisuuksien — laiminlyöntiä ja € erityisesti neljännesvuosittain annettavan ilmoituksen jättä- mistä toimittamatta asetetussa määräajassa pidettäi- siin kaikissa muissa paitsi ylivoimaisen esteen tapauksessa sitoumuksen rikkomisena. (3) Kaksitoista norjalaista viejää on vuoden 1997 viimeisen vuosineljänneksen osalta jättänyt täyttä- mättä velvollisuutensa toimittaa ilmoitus määrä- ajassa tai ne eivät ole toimittaneet ilmoitusta lain- kaan. Nämä viejät eivät ole toimittaneet todisteita ylivoimaisesta esteestä, joka selittäisi ilmoituksen myöhästymisen tai sen jättämisen toimittamatta kokonaan. Tämän €perusteella komissiolla oli (') EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 905/98 (EYVL L 128, 30.4.1998, s. 18). (?) EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1 (9)) EYVL L 267, 30.9.1997, s. 81 () EYVL C 235, 31.8.1996, s. 18 ja EYVL C 235, 31.8.1996, s. 20. aihetta uskoa, että kyseiset yritykset olivat rikkoneet sitoumustensa ehtoja. (4) — Tämän vuoksi komissio otti asetuksella (EY) N:o 1126/98 (*), jäljempänä ”väliaikaista tullia koskeva asetus”, käyttöön väliaikaiset polkumyynti- ja tasoi- tustullit kyseisen asetuksen liitteessä lueteltujen kahdentoista yrityksen viemän CN-koodeihin ex 0302 12 00, ex 03041013, ex 0303 2200 ja ex 030420 13 kuuluvan Norjasta peräisin olevan viljellyn merilohen tuonnissa. Komissio poisti samalla asetuksella kyseiset yritykset päätöksen 97/ 634/EY liitteestä, jossa luetellaan yritykset, joiden esittämä sitoumus on hyväksytty. B. MYÖHEMPI MENETTELY (5) Kaikille väliaikaisten tullien soveltamisalaan kuulu- ville kahdelletoista norjalaisyritykselle ilmoitettiin kirjallisesti — niistä — olennaisista — seikoista = ja huomioista, joiden perusteella kyseiset tullit oli otettu käyttöön. (6) = Eräät näistä norjalaisista yrityksistä toimittivat huomautuksensa — kirjallisesti — väliaikaista — tullia koskevassa asetuksessa asetetussa määräajassa. (7) Nämä kirjalliset huomautukset saatuaan komissio hankki ja tarkisti kaikki kyseisten ilmeisten rikko- musten lopullista määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. (8)8 — Yksikään ilmoitusvelvollisuutensa laiminlyöneistä yrityksistä ei toimittanut sellaisia päteviä todisteita ylivoimaisesta esteestä, joita sitoumuksen mukaan olisi tarvittu tällaisen laiminlyönnin lailliseksi perusteluksi. Koska asetuksessa (EY) N:o 384/96, jäljempänä ”polkumyyntiä koskeva perusasetus”, ja asetuksessa (EY) N:o 2026/97, jäljempänä ”tuettua tuontia koskeva — perusasetus”, ei ole erityissäännöksiä asiasta, kunkin yrityksen ylivoimaisen esteen muodostavina olosuhteina esittämiä syitä voidaan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan pitää sellaisina ainoastaan, jos ilmoitusvel- vollisuuden laiminlyönti oli sellaisen ulkoisen tekijän väistämätön seuraus, jota ei kohtuudella voitu ennakoida tai ehkäistä ja jonka sen vuoksi oli objektiivisesti katsoen mahdotonta täyttää velvolli- suuttaan. (?) EYVL L 157, 30.5.1998, s. 82