14.6.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 155/27 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1019/2002, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002, oliiviöljyn kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 22 päivänä syyskuuta 1966 annetun neuvoston asetuksen N:o 136/66/ETY ('), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1513/2001 (?), ja erityisesti sen 35 a artiklan, sekä katsoo seuraavaa: 1 2 JA () E () E () E () E Oliiviöljyn hinta on markkinoilla öljyn aistinvaraisten ja ravitsemuksellisten ominaisuuksien sekä tuotantokustan- nusten vuoksi muihin kasvirasvoihin verrattuna suhteel- lisen korkea. Tämän markkinatilanteen vuoksi oliiviöl- jylle olisi vahvistettava kaupan pitämistä koskevat uudet vaatimukset, joihin sisältyy pakkausmerkintöjä koskevia erityissääntöjä, jotka täydentävät myytäväksi tarkoitet- tujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mai- nontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä- misestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY (), sel- laisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 2001/101/EY (%), säännöksiä ja erityisesti sen 2 artiklassa esitettyjä periaatteita. Myytävien oliiviöljyjen aitouden takaamiseksi on aiheel- lista säätää vähittäiskauppaa varten pakkauksista, joiden kokoa on rajoitettu ja joissa on asianmukaiset suljinjär- jestelmät. On kuitenkin aiheellista säätää, että jäsenvaltiot voivat sallia suuremman vetoisuuden yhteisöille tarkoite- tuille pakkauksille. Eri oliiviöljyluokille asetuksen N:o 136/66/ETY 35 artik- lassa säädettyjen pakollisten nimitysten lisäksi on tarpeen antaa kuluttajalle tietoa myytävien oliiviöljytyyppien luonteesta. Sellaisenaan kaupan pidettävien neitsytoliiviöljyjen laatu ja maku voivat maatalouskäytänteiden tai paikallisten valmistus- — tai sekoittamiskäytäntöjen — vuoksi — olla huomattavan erilaisia maantieteellisestä alkuperästä riip- puen. Tästä voi seurata, että saman öljyluokan sisällä YVL 172, 30.9.1966, s. 3025/66. YVL L 201, 26.7.2001, s. 4. YVL L 109, 6.5.2000, s. 29. YVL L 310, 28.11.2001, s. 19. 5 esiintyy markkinoita häiritseviä hintaeroja. Muissa elin- tarvikeoliiviöljyjen luokissa ei tällaisia alkuperään liittyviä olennaisia eroja ole, mutta alkuperän merkitseminen kuluttajille tarkoitettuihin pakkauksiin voi johtaa kulut- tajat luulemaan, että mainittuja eroja on olemassa. Näin ollen elintarvikeoliiviöljyjen markkinoiden vääristymis- vaaran välttämiseksi on tarpeen vahvistaa yhteisön tasolla alkuperän merkitsemistä koskevat vaatimukset, joiden mukaan alkuperä merkitään ainoastaan tarkat edellytykset täyttäviin ekstra-neitsytoliiviöljyihin ja neit- sytoliiviöljyihin. Tavoitteena on alkuperän pakollista merkitsemistä koskevan järjestelmän käyttöön ottaminen kyseisten oliiviöljyluokkien osalta. Kaikkien liikkeessä olevien oliiviöljymäärien jäljitys- ja valvontajärjestelmän puuttuessa tällaisen järjestelmän käyttöönotto ei nykyi- sessä tilanteessa kuitenkaan ole mahdollista, vaan ekstra- neitsytoliiviöljyjä ja neitsytoliiviöljyjä varten on luotava vapaaehtoinen alkuperän merkitsemisjärjestelmä. Maantieteellisiä viittauksia sisältäviä nykyisiä tavaramerk- kejä voidaan käyttää edelleen, jos nämä nimitykset on aiemmin virallisesti rekisteröity jäsenvaltioiden tavara- merkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulu- kuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (*), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 92/10/ETY (9), tai yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (7), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 3288/94 (5). Alueelliselle — alkuperämerkinnälle — voidaan — myöntää maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 14 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 (?), sellaisena kuin se on viimeksi muutet- tuna komission asetuksella (EY) N:o 2796/2000 ('9), nojalla suojattu alkuperänimitys (SAN) tai suojattu maan- tieteellinen merkintä (SMM). Kuluttajien hämmentämisen ja siis markkinoiden häiritsemisen estämiseksi SAN- ja SMM-merkinnät olisi varattava yksinomaan alueellisille alkuperämerkinnöille. — Tuontioliiviöljyjen — osalta on tarpeen noudattaa yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2913/92 ('!), sellaisena kuin se on viimeksi muutet- tuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2700/2000 ('?), säädettyjä tavaroiden muuta kuin etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevia sään- nöksiä. YVL L 40, 11.2.1989, s. 1. ) E ) EYVLL 6, 11.1.1992, s. 35. ) EYVL L 11, 14.1.1994;s. 1. ) EYVL L 349, 31.12.1994, s. 83. ) EYVL L 208, 24.7.1992,s. 1. o '") EYVLL 302, 19.10.1992,s. 1. ) EYVLL 311, 12.12.2000, s. 17.