L 118/12 Euroopan unionin virallinen lehti 14.5.2003 (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoa soveltamalla annetut säädökset) NEUVOSTON PÄÄTÖS 2003/335/YOS, tehty 8 päivänä toukokuuta 2003, joukkotuhontarikosten, ihmisyyttä vastaan tehtyjen rikosten ja sotarikosten tutkinnasta ja syyttee- seenpanosta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 30 ja 31 artiklan sekä 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan, ottaa huomioon Tanskan kuningaskunnan aloitteen ('), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (?), sekä katsoo seuraavaa: (1) — Entisen Jugoslavian ja Ruandan kansainväliset rikostuo- mioistuimet ovat vuodesta 1995 suorittaneet tutkintaa, asettaneet syytteeseen ja tuominneet sotaa, joukkotu- hontaa ja ihmisyyttä vastaan tehtyjä rikoksia koskevan kansainvälisen oikeuden loukkauksia. (2) — Euroopan unionin kaikkien jäsenvaltioiden ratifioimassa kansainvälisen — rikostuomioistuimen — Roomassa 17 päivänä heinäkuuta 1998 hyväksytyssä perussäännössä määrätään, että koko kansainvälistä yhteisöä huolestut- tavat vakavimmat rikokset, erityisesti joukkotuhonta, ihmisyyttä vastaan tehdyt rikokset ja sotarikokset, eivät saa jäädä rankaisematta ja että asianmukainen syyttee- seenpano on varmistettava toteuttamalla toimenpiteitä kansallisella tasolla ja vahvistamalla kansainvälistä yhteis- työtä. (3) — Rooman perussäännössä muistutetaan, että jokaisella valtiolla on velvollisuus käyttää lainkäyttövaltaansa rikos- asioissa henkilöihin, jotka ovat vastuussa tällaisista kansainvälisistä rikoksista. (4) — Rooman perussäännössä korostetaan, että sen nojalla perustettu kansainvälinen rikostuomioistuin täydentää kansallista rikosoikeudellista tuomiovaltaa. Joukkotuhon- tarikosten, ihmisyyttä vastaan tehtyjen rikosten ja sotari- kosten tehokas tutkinta ja tarvittaessa syytteeseenpano olisi varmistettava siten, että kansainvälisen rikostuo- mioistuimen toimivaltaan ei puututa. (5) — Joukkotuhontaa, ihmisyyttä vastaan tehtyjä rikoksia ja sotarikoksia koskevien tietojen vaihdosta sekä näiden rikosten tutkinnasta ja syytteeseenpanosta vastaavat edel- leen — kansalliset viranomaiset, jollei kansainvälisestä oikeudesta muuta johdu. () EYVL € 223, 19.9.2002, s. 19. (?) Lausunto annettu 17.12.2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (6) (10) Jäsenvaltiot joutuvat säännöllisin väliajoin tekemisiin henkilöiden kanssa, jotka ovat olleet osallisina näissä rikoksissa ja pyrkivät pääsemään Euroopan unioniin ja oleskelemaan siellä. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on varmis- tettava, että jos ne saavat tietoja, joiden mukaan oleske- lulupaa hakeneen henkilön epäillään tehneen joukkotu- hontarikoksia, rikoksia ihmisyyttä vastaan tai sotari- koksia tai osallistuneen niiden tekemiseen, kyseiset teot voidaan tutkia ja, jos siihen on perusteita, niistä voidaan panna syytteeseen kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Vaikka asiaankuuluvilla kansallisilla lainvalvonta- ja maahanmuuttoviranomaisilla on eri tehtävät ja vastuu- alueet, niiden olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä, jotta toimi- valtaiset viranomaiset voisivat tehokkaasti tutkia ja panna syytteeseen tällaisia rikoksia toimivaltansa puit- teissa kansallisella tasolla. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että lainvalvonta- ja maahanmuuttoviranomaisilla on tarvittavat voimavarat ja rakenteet, jotta ne voivat tehokkaasti tehdä yhteistyötä ja tutkia joukkotuhontarikoksia, rikoksia ihmisyyttä vastaan ja sotarikoksia sekä panna niistä tarvittaessa syytteeseen. Tällaisten rikosten tutkinnan ja syytteeseenpanon tehok- kuus edellyttää edelleen asianomaisten viranomaisten tiivistä yhteistyötä yli rajojen Rooman perussäännön osapuolina olevissa valtioissa, mukaan lukien Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Neuvosto teki 13 päivänä kesäkuuta 2002 päätöksen 2002/494/YOS joukkotuhonnasta, ihmisyyttä vastaan tehdyistä rikoksista ja sotarikoksista vastuussa olevia henkilöitä  koskevan eurooppalaisen — yhteyspisteiden verkoston perustamisesta (?). Jäsenvaltioiden olisi huoleh- dittava siitä, että yhteyspisteitä hyödynnetään täysimää- räisesti  toimivaltaisten kansainvälisten viranomaisten välisen yhteistyön edistämiseksi. () EYVL L 167, 26.6.2002, s. 1.