L 101/10 Euroopan unionin virallinen lehti 23.4.2003 (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) NEUVOSTO NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 8 päivänä huhtikuuta 2003, maksukyvyttömiksi todettujen maatalousosuuskuntien jäsenten antamista henkilökohtaisista takauksista 22 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyssä neuvoston päätöksessä tarkoitettuihin menoihin liittyvien lisämenojen siirtämisestä Italian valtion ja Sisilian alueen vastattaviksi (2003/277/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, ottaa huomioon Italian tasavallan hallituksen 10 päivänä tammikuuta 2003 esittämän pyynnön, sekä katsoo seuraavaa: Neuvosto on 22 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyllä päätöksellä katsonut, että 19 heinäkuuta 1993 annetun Italian parlamentin lain nro 237/1993 mukaiset tuki- toimet soveltuvat yhteismarkkinoille. Lain nro 237/1993 1 artiklan 1 a kohdassa säädetään, että Italian valtio kyseisen lain mukaisesti ottaa vastatakseen maatalous- osuuskuntien jäsenten näille osuuskunnille antamista takauksista johtuvat velvoitteet, mikäli kyseiset osuus- kunnat on todettu maksukyvyttömiksi. Italian maatalous- osuuskuntajärjestelmässä aiemmin vallinneen rakenteel- lisen pääomanpuutteen vuoksi on yleisesti turvauduttu henkilötakaukseen perustuviin lainoihin. Lain nro 237/1993 mukaiselle viitekehykselle perus- tuvan Italian parlamentin lain nro 388/2000 126 artik- lassa — säädetään — uusiksi — hyväksytyiksi — menoiksi 118 785 086,79 euroa. Summalla täydennetään alkupe- räistä lain nro 237/1993 mukaisiin rahoituspuitteisiin perustuvaa summaa (103 291 379,82 euroa), joka oli riittämätön tarkoitetun avustustoimen toteuttamiseen. Näin vältetään mahdollisten edunsaajien syrjintä ja eriar- voinen kohtelu. Kyseessä on neuvoston 22 heinäkuuta 1997 tekemän päätöksen rahoituksellinen seuraus. (3) Komissio on katsonut, että lain nro 388/2000 126 artiklaa olisi tarkasteltava vaikeuksissa olevien yritysten pelastamista ja rakenneuudistusta koskevien yhteisön suuntaviivojen valossa. Italian hallitus on puolestaan todennut uudelleen, että tämä säännös ei liity mainit- tuihin suuntaviivoihin, sillä säännöksellä on sosiaalisia tavoitteita, jotka liittyvät poikkeuksellisiin tilanteisiin, joihin osuuskuntien jäsenet ovat joutuneet antaessaan vakuudeksi henkilökohtaista tai perheensä omaisuutta, eivätkä osuuskuntien tarpeisiin. Samaan viitekehykseen liittyy myös 10 lokakuuta 1994 annettu Sisilian aluelaki nro 37/1994, jonka 2 ja 3 artik- lassa säädetään 5,165 miljoonan euron määrärahasta, jota on seurannut aluelakiehdotuksessa nro 392/2002 säädetty 75 miljoonan euron lisämääräraha. Koko- naismäärä on siis 80,165 miljoonaa euroa. Aluelaissa viitataan nimenomaisesti Italian valtion lakiin nro 237 1993, ja se koskee erityisesti sellaisia maatalousosuus- kuntien jäseniä, jotka eivät olisi voineet määrärahojen puuttuessa hyötyä kansallisen lain säännöksistä. Sisilian alueen tukitoimi korvaa Italian valtion tuen mutta on sille alisteinen, ja siinä asetetaan etusijalle ne osuuskuntien jäsenet, jotka eivät ole jättäneet lain nro 237/1993 mukaista hakemusta. Sisilian alue aikoo mukauttaa edunsaajien luetteloja samoin — perustein, joita noudatetaan kansallisessa säädöksessä tarkoitettuun luetteloon merkitsemisessä.