L 24/10 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 26.1.2001 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 150/2001, annettu 25 päivänä tammikuuta 2001, neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalastusalan tuottajajärjestöille interventiomekanismeihin liittyvistä väärinkäytöksistä aiheutuvien seuraamusten osalta ja asetuksen (EY) N:o 142/98 muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 (') ja erityisesti sen 21 artiklan 8 kohdan, 23 artiklan 5 kohdan, 24 artiklan 8 kohdan, 25 artiklan 6 kohdan ja 27 artiklan 6 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Asetuksessa (EY) N:o 104/2000, jolla kumotaan neuvoston asetus (ETY) N:o 3759/92() 1 päivästä tammikuuta 2001, säädetään tuottajajärjestöjen käytettä- vissä olevista interventiomekanismeista. Yhteisön on tarpeen todeta kyseisiin interventiomekanismeihin liit- tyvät väärinkäytökset petosten torjumiseksi ja eri jäsen- valtioiden tuottajajärjestöjen oikeudenmukaisen kohtelun varmistamiseksi. (2) — Neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2988/95 (?) vahvistetaan yhtenäisiä tarkastuksia sekä hallinnollisia toimenpiteitä ja seuraamuksia koskevat puitteet yhteisön oikeuteen kohdistuvien väärinkäytösten osalta. (3) — Tässä asetuksessa tarkoitetut väärinkäytösten lajit olisi määriteltävä. (4) — Sovellettavien — seuraamusten — olisi oltava oikeassa suhteessa väärinkäytökseen ja perustuttava puolueetto- miin ja todennettaviin perusteisiin. Tahallisista tai vaka- vaan laiminlyöntiin perustuvista väärinkäytöksistä olisi langetettava ankarampia seuraamuksia, jotta voitaisiin varmistaa vastuullisuuden huomioon ottaminen. Kun kyse on väärinkäytöksistä, joiden taloudelliset seuraukset ovat vähäiset, tuottajajärjestöjä ei pitäisi rangaista peruuttamalla oikeus tukeen kokonaisuudessaan vaan ainoastaan pienentämällä sitä suhteellisesti. (5) — Komissiolle olisi tiedotettava interventiomekanismeihin liittyvistä väärinkäytöksistä, jotta se voisi varmistaa, että oikeat määrät maksetaan takaisin yhteisön talousar- vioon. (6) = Koska jalostusteollisuuteen tarkoitetusta tonnikalasta myönnettävän tasaushyvityksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä tammikuuta 1998 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 142/ 98 (*) säädetyt seuraamukset on sisällytetty tähän asetuk- 1 () EYVL L 17, 21.1.2000, s. 22. (2) EYVL L 388, 31.12.1992, s. 1. () EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1. ($) EYVL L 17, 22.1.1998, s. 8. seen, on aiheellista muuttaa asetus (EY) N:o 142/98 vastaavasti. (7) — Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kalastus- tuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 104/2000 21, 23, 24, 25 ja 27 artiklassa säädettyihin markkinoilta vetä- misen korvaamista, siirtotukea, tuottajajärjestöjen autonomisia markkinoilta vetämisiä ja siirtoja, yksityisen varastoinnin tukea ja tonnikalan tasaushyvitystä koskeviin interventiomekanis- meihin (jäljempänä 'interventiomekanismit) liittyvistä väärin- käytöksistä aiheutuvat seuraamukset. 2 artikla Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä: a) asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa mainittu 'taloudellinen toimija' tarkoittaa tuottajajärjestöä tai sen jäsentä; b) 'interventiohinta' tarkoittaa käytetystä interventiomekanis- mista riippuen yhtä seuraavista hinnoista: i) asetuksen (EY) N:o 104/2000 20 artiklan mukaisesti vahvistettu vetäytymishinta; ii) asetuksen (EY) N:o 104/2000 22 ja 25 artiklan mukai- sesti vahvistettu yhteisön myyntihinta; iii) asetuksen (EY) N:o 104/2000 24 artiklan mukaisesti vahvistettu autonominen vetäytymishinta, tai iv) asetuksen (EY) N:o 104/2000 27 artiklan mukaisesti asetettu käynnistyskynnys. 3 artikla 1. —Jos väärinkäytös koskee määriä, jotka ovat pienempiä kuin 5 prosenttia järjestön kyseistä mekanismia varten saamasta vuotuisesta tuesta, jäsenvaltion on pidätettävä väärin- kaytöksen taloudellisesta vakavuudesta riippuen enintään 20 prosentin määrä interventiohinnasta, jota sovelletaan kyseisen tuotteen määriin. 2. —Jos väärinkäytös koskee määriä, jotka ovat 5—10 prosenttia järjestön kyseistä mekanismia varten saamasta vuotuisesta tuesta, jäsenvaltion on pidätettävä väärinkaytöksen taloudellisesta vakavuudesta riippuen 30—50 prosentin määrä interventiohinnasta, jota sovelletaan kyseisen tuotteen määriin.