26.6.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 167/1 (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoa soveltamalla annetut säädökset) NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 13 päivänä kesäkuuta 2002, joukkotuhonnasta, ihmisyyttä vastaan tehdyistä rikoksista ja sotarikoksista vastuussa olevia henki- löitä koskevan eurooppalaisen yhteyspisteiden verkoston perustamisesta (2002/494/YOS) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston ja erityisesti sen 30 artiklan ja 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan, ottaa huomioon Alankomaiden kuningaskunnan aloitteen ('), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (?), sekä katsoo seuraavaa: (1) (6) Entisen Jugoslavian ja Ruandan kansainväliset rikostuo- mioistuimet ovat vuodesta 1995 tutkineet, asettaneet syytteeseen ja tuominneet teoista, jotka koskevat sotala- kien ja -käytäntöjen rikkomista, joukkotuhontaa sekä ih- misyyttä vastaan tehtyjä rikoksia. Kansainvälisen — rikostuomioistuimen Roomassa 17 päivänä heinäkuuta 1998 hyväksytyssä perussäännössä määrätään, että koko kansainvälistä yhteisöä huolestutta- vat vakavat rikokset, erityisesti joukkotuhonta, ihmi- syyttä vastaan tehdyt rikokset ja sotarikokset eivät saa jäädä rankaisematta, ja että asianmukainen syytteeseen- pano on varmistettava toteuttamalla toimenpiteitä kan- sallisella tasolla ja vahvistamalla kansainvälistä yhteis- työtä. Rooman perussäännössä muistutetaan, että jokaisella val- tiolla on velvollisuus käyttää lainkäyttövaltaansa rikos- asioissa henkilöihin, jotka ovat vastuussa tällaisista kan- sainvälisistä rikoksista. Rooman perussäännössä korostetaan, että sen nojalla perustettu kansainvälinen rikostuomioistuin täydentää kansallista rikosoikeudellista toimivaltaa. Kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat joko allekir- joittaneet tai ratifioineet Rooman perussäännön. Joukkotuhontaa, ihmisyyttä vastaan tehtyjä rikoksia ja sotarikoksia koskevien tietojen vaihdosta sekä näiden ri- (1) EYVI € 295, 20.10.2001, s. 7. (?) Lausunto annettu 9. huhtikuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (10) (11) (13) kosten tutkinnasta ja syytteeseenpanosta vastaavat edel- leen kansalliset viranomaiset, paitsi jos rikoksilla on liit- tymä kansainväliseen oikeuteen. Jäsenvaltiot joutuvat tekemisiin henkilöiden kanssa, jotka ovat olleet osallisina näissä rikoksissa ja etsivät pakopaik- kaa Euroopan unionin rajojen sisäpuolelta. Kyseisten rikosten tehokkaan tutkinnan ja syytteeseenpa- non onnistuminen kansallisella tasolla riippuu suuressa määrin tällaisten rikosten torjunnasta vastaavien eri viranomaisten välisestä tiiviistä yhteistyöstä. On tärkeää, että Rooman perussäännön osapuolina ole- vien valtioiden, Euroopan unionin jäsenvaltiot mukaan lukien, asianomaiset viranomaiset toimivat tältä osin tii- viissä yhteistyössä. Tiivis yhteistyö tehostuu, jos jäsenvaltiot tekevät mahdol- liseksi keskitettyjen, erikoistuneiden yhteyspisteiden väli- sen suoran yhteydenpidon. Näiden yhteyspisteiden välisen tiiviin yhteistyön kautta voi syntyä täydellisempi kuva näihin rikoksiin osallistu- neista henkilöistä sekä siitä, missä jäsenvaltiossa he jou- tuvat tutkittaviksi. Jäsenvaltiot ovat kansainvälisestä rikostuomioistuimesta 11 päivänä kesäkuuta 2001 hyväksytyssä neuvoston yh- teisessä kannassa 2001/443/YUTP (?) ilmaisseet, että Kan- sainvälisen rikostuomioistuimen tuomiovaltaan kuuluvat rikokset ovat kaikkien jäsenvaltioiden yhteinen huolen- aihe ja että jäsenvaltiot toimivat päättäväisesti yhteis- työssä niiden ehkäisemiseksi ja lopettaakseen niihin syyl- listyneiden henkilöiden rankaisematta jäämisen. Tällä päätöksellä ei ole vaikutusta oikeusviranomaisten välistä keskinäistä oikeusapua rikosasioissa koskeviin yleissopimuksiin, sopimuksiin tai järjestelyihin, () EYVL L 155, 12.6.2001, s. 19.