22.1.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 19/17 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2001/106/EY, annettu 19 päivänä joulukuuta 2001, alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttö- valtaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ('), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (?), ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (*, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (*), ja ottavat huomioon sovittelukomitean 13 päivänä marraskuuta 2001 hyväksymän yhteisen tekstin, sekä katsovat seuraavaa: (1) — Neuvoston direktiivillä 95/21/EY () on Euroopan yhtei- sössä otettu käyttöön satamavaltioiden suorittama alusten valvontajärjestelmä, joka perustuu yhdenmukai- siin tarkastus- ja pysäyttämismenettelyihin. (2) —On otettava huomioon Kansainvälisen merenkulkujär- jestön (IMO) yleissopimusten, pöytäkirjojen, säännös- töjen ja päätöslauselmien muutokset sekä Pariisin yhteis- ymmärryspöytäkirjan (MOU) piirissä tapahtunut kehitys. (3) — Tällä direktiivillä ei millään tavoin siirretä vastuuta lippu- valtioilta ja niiden puolesta toimivilta hyväksytyiltä laitoksilta satamavaltioille. (4) — Tietyt alukset aiheuttavat huonon kuntonsa, lippuval- tionsa ja taustansa vuoksi ilmeisen vaaran merenkulun turvallisuudelle ja meriympäristölle; näistä mainittakoon erityisesti ne alukset, joiden lippuvaltio mainitaan ”erit- täin suuren turvallisuusriskin” tai ”suuren turvallisuus- riskin” valtioina MOU:n vuosikatsauksessa julkaistavalla mustalla listalla. Näiltä aluksilta olisi tästä syystä evättävä pääsy yhteisön satamiin, jollei pystytä osoittamaan, että niitä voidaan käyttää turvallisesti yhteisön vesillä. On (') EYVL € 212 E, 25.7.2000, s. 102 ja EYVL C 154, 29.4.2001, s. 67. () EYVL € 14, 16.1.2001, s. 22. () EYVL C 22, 24.1.2001, s. 19. () Euroopan parlamentin lausunto, annettu 30. marraskuuta 2000 (EYVL € 228, 13.8.2001, s. 133), neuvoston yhteinen kanta, vah- vistettu 26. helmikuuta 2001 (EYVL C 101, 30.3.2001, s. 15) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 16. toukokuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 24. lokakuuta 2001 ja neuvoston päätös, tehty 6. joulukuuta 2001. ($) EYVL L 157, 7.7.1995, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna  komission direktiivillä 1999/97/JEY (EYVL L 331, 23.12.1999, s. 67). laadittava ohjeet niitä menettelyjä varten, joita sovelle- taan pääsyn epäämiseen ja epäämisen kumoamiseen. Avoimuuden edistämiseksi luettelo aluksista, joilta on evätty pääsy yhteisön satamiin, olisi julkistettava. Alukset, joilla on korkea kohdentamistekijä, aiheuttavat erityisen suuren onnettomuus- tai pilaantumisvaaran, mikä tekee perustelluksi niiden tiuhat tarkastukset niissä yhteisön satamissa, joissa ne käyvät. Direktiivin 95/21/EY liitteessä V luetellut alusluokat aiheuttavat samoin suuren onnettomuus- tai pilaantu- misvaaran =saavutettuaan tietyn iän. Tarkastusviran- omaisten laaja harkintavalta siinä, valitaanko tällaiset alukset laajennettuun tarkastukseen vai ei, estää käytän- töjen yhdenmukaistamisen yhteisössä. Näiden alusten tarkastaminen on siten tehtävä pakolliseksi. Kun otetaan huomioon — erityisesti — öljysäiliöalusten — aiheuttama huomattava pilaantumisvaara sekä se, että suuri osa alusten pysäyttämiseen johtavista puutteista koskee yli 15 vuotta vanhoja aluksia, laajennettujen tarkastusten järjestelmää olisi sovellettava yli 15 vuotta vanhoihin öljysäiliöaluksiin. Laajennettujen tarkastusten sisältö, jota varten on vahvis- tettu ohjeet, saattaa vaihdella huomattavasti tarkastusvi- ranomaisen — harkinnan mukaan. Näiden ohjeiden noudattamisesta olisi siksi tehtävä pakollista yhtenäisten käytänteiden aikaansaamiseksi yhteisössä. Olisi kuitenkin säädettävä poikkeuksesta siinä tapauksessa, että tarkas- tuksen suorittaminen tällaisilla aluksilla ei ole mahdol- lista erityisesti aluksen lastisäiliöiden kunnon taikka lastaukseen tai lastin purkuun liittyvien toiminnallisten rajoitusten vuoksi tai se aiheuttaa liian suuren vaaran aluksen, sen miehistön ja tarkastajan turvallisuudelle tai satama-alueen turvallisuudelle. Jäsenvaltioiden olisi voitava järjestää pakolliset tarkas- tukset tehokkaasti niin, että tehostettua tarkastusjärjes- telmää voidaan hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla ottaen huomioon erilaiset toimintaolosuhteet sekä käyt- täen hyödyksi satamien ja jäsenvaltioiden välistä yhteis- työtä samalla tarkastusten yleiset määrälliset tavoitteet saavuttaen.