28.10.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 276/5 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2391/2000, annettu 27 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintar- vikkeissa annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteen I, II ja III muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enim- mäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377/90 (!), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2338/2000 (?), ja erityisesti sen 6, 7 ja 8 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Asetuksen (ETY) N:o 2377/90 mukaisesti jäämien enim- mäismäärät on vahvistettava asteittain kaikille farmako- logisesti vaikuttaville aineille, joita käytetään yhteisössä elintarvikkeita tuottaville eläimille annettaviksi tarkoite- tuissa eläinlääkkeissä. (2) — Jäämien enimmäismäärät voidaan vahvistaa vasta, kun eläinlääkekomitea on tutkinut kaikki asiaan liittyvät tiedot kyseisen aineen jäämien turvallisuudesta eläinpe- räisten elintarvikkeiden kuluttajalle ja niiden vaikutuk- sesta elintarvikkeiden teolliseen jalostukseen. (3) — Eläinperäisissä elintarvikkeissa olevien eläinlääkejäämien enimmäismääriä vahvistettaessa olisi määriteltävä ne eläinlajit, joissa jäämiä voi esiintyä, sallitut pitoisuudet jokaiselle hoidetusta eläimestä saadulle lihakudokselle (kohdekudos) ja jäämien valvonnan kannalta merkityk- sellisen jäämän luonne (merkkijäämä). (4) — Jäämien valvomiseksi yhteisön lainsäädännön mukaisesti jäämien enimmäismäärät on yleensä vahvistettava kohdekudokselle, maksalle tai munuaisille. Maksa ja munuaiset poistetaan kuitenkin usein kansainväliseen kauppaan tarkoitetuista ruhoista, ja sen vuoksi enim- mäismäärät on tarpeen vahvistaa myös liha- ja rasvaku- dokselle. (5) — Munivalle siipikarjalle, maitoa tuottaville eläimille tai mehiläisille annettavaksi tarkoitettujen eläinlääkkeiden () EYVL L 224, 18.8.1990, s. 1. (2) EYVL L 269, 21.10.2000, s. 21. jäämien Wenimmäismäärät — olisi vahvistettava myös munille, maidolle ja hunajalle. (6) — Disyklaniili, tilmikosiini, flumetriini ja klenbuterolihyd- rokloridi olisi lisättävä asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteeseen I, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden yhteisön säädösten, erityisesti neuvoston direktiivin 96/ 22/EY (?), soveltamista. (7) — Butafosfaani olisi lisättävä asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteeseen II. (8) — Tieteellisten tutkimusten loppuunsaattamiseksi foksiimi olisi lisättävä asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteeseen III. (9 — Olisi säädettävä riittävästä määräajasta ennen tämän asetuksen voimaantuloa, jotta jäsenvaltiot voisivat tehdä tämän asetuksen säännösten huomioon ottamiseksi tarvittavat — mukautukset — kyseisten — eläinlääkkeiden markkinoille saattamista koskeviin lupiin, jotka on annettu neuvoston direktiivin 81/851/ETY (4), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 93/40/ETY (5), mukaisesti. (10) —Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän eläinlääkekomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteet I, II ja III tämän asetuksen liitteen mukaisesti. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan kuudennestakymmenennestä päivästä sen jälkeen, kun se on julkaistu. () EYVL L 125, 23.5.1996, s. 3. ($) EYVL L 317, 6.11.1981, s. 1. () EYVL L 214, 24.8.1993, s. 31.