L 193/12 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20.7.2002 NEUVOSTON DIREKTIIVI 2002/54/EY, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2002, juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ('), on kuullut talous- ja sosiaalikomiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) Juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettua neuvoston =direktiiviä 66/400JETY (?) on muutettu useita kertoja ja huomat- tavilta osin (?). Sen vuoksi mainittu direktiivi olisi sel- keyden ja järkeistämisen takia kodifioitava. Sokeri- ja rehujuurikkaiden, jäljempänä 'juurikkaat,< tuotannolla on tärkeä asema yhteisön maataloudessa. Juurikkaiden viljelyssä tyydyttävät tulokset riippuvat pal- jon sopivien siementen käytöstä. Yhteisössä saavutetaan juurikkaiden viljelyssä parempi tuottavuus, jos jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisia ja mahdollisimman tiukkoja sääntöjä niiden lajikkeiden ja tyyppien valikoinnissa, jotka hyväksytään pidettäviksi kaupan. Sen vuoksi viljelykasvien yleisestä lajikeluette- losta säädetään neuvoston direktiivissä 2002/53/EY (9). Yhteisölle olisi laadittava yhdenmukainen varmentamis- järjestelmä, joka perustuu jäsenvaltioiden ja Taloudelli- sen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) järjestel- mien soveltamisesta saatuihin kokemuksiin. Sisämarkki- noiden vahvistumisen myötä yhteisön järjestelmää olisi sovellettava siementen tuotantoon kaupan pitämistä var- ten sekä siementen kaupan pitämiseen ilman jäsenval- Lausunto annettu 9. huhtikuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2290/66, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/96/EY (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 27). Ks. liitteessä V oleva A osa. Katso tämän virallisen lehden s. 1. (11) (12) tioiden — mahdollisuutta poiketa tästä yksipuolisesti tavalla, joka on omiaan estämään siementen vapaata liikkuvuutta yhteisössä. Juurikkaiden siemeniä saa pääsääntöisesti pitää kaupan ainoastaan, jos ne on varmentamissääntöjen mukaisesti virallisesti tarkastettu ja varmennettu perussiemeniksi tai varmennetuiksi siemeniksi. Teknisten termien ”perussie- menet” ja ”varmennetut siemenet” valinta perustuu jo olemassa olevaan kansainväliseen terminologiaan. Tie- tyssä erityisissä olosuhteissa on oltava mahdollista pitää kaupan perussiemeniä ja raakasiemeniä aikaisemmasta sukupolvesta peräisin olevia jalostettuja siemeniä. Yhteisön sääntöjä ei tulisi soveltaa siemeniin, jotka on todistettavasti tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin. Juurikkaiden siementen laadun parantamiseksi yhteisössä on säädettävä tietyistä varsinkin polyploidiaa, yksi-itui- suutta, siementen rikkomista, puhtautta, itävyyttä ja kos- teuspitoisuutta koskevista vaatimuksista. Siementen tunnistettavuuden varmistamiseksi olisi laa- dittava yhteisön säännöt pakkauksista, näytteenotosta, sulkemisesta ja merkinnöistä. Sen vuoksi etiketeissä on oltava virallisen tarkastuksen suorittamiseksi ja viljelijän tiedoksi tarvittavat tiedot, joista ilmenee yhteisön var- mentaminen. Olisi laadittava säännöt kemiallisesti käsiteltyjen sekä luonnonmukaiseen viljelyyn soveltuvien siementen pitä- miselle kaupan sekä sellaiset säännöt niiden kasvien gee- nivarojen säilyttämiselle, joiden avulla voidaan turvata geneettisen köyhtymisen uhkaamien lajikkeitten säilymi- nen kasvupaikoilla (in situ). Poikkeusten on oltava sallittuja tietyissä olosuhteissa, tämän kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 14 artiklan määräysten soveltamista. Näitä poikkeuksia noudattavien jäsenvaltioiden on annettava toisillen vasta- vuoroista hallinnollista apua tarkastusten osalta. Jäsenvaltioiden on säädettävä tarkoituksenmukaisesta tar- kastuksesta niin siementen laatuun liittyvien edellytysten kuin siementen tunnistettavuuden takaavien säännösten noudattamisen varmistamiseksi sinä aikana, jona sieme- niä pidetään kaupan.