8.2.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 38/33 KOMISSIO KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 19 päivänä heinäkuuta 2000, valtiontuesta, jonka Itävalta on myöntänyt Lenzing Lyocell GmbH & Co KGille (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2454) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/102/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (') ja ottanut huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: 1 MENETTELY JA KUVAUS TUESTA Itävalta ilmoitti EFTA:n valvontaviranomaiselle ja komis- siolle vuosina 1994 ja 1995 useissa kirjeissä ja useiden neuvottelujen — yhteydessä aikomuksestaan myöntää valtiontukea Heiligenkreuzissa =sijaitsevalle yritykselle Lenzing Lyocell GmbH & Co KG, jäljempänä ”LLG”. LLG kuuluu itävaltalaiseen Lenzing-konserniin, joka on yksi maailman johtavista viskoosikuitujen tuottajista. LLG alkoi vuonna 1995 rakentaa uutta Lyocell-kuidun valmistukseen tarkoitettua tuotantolaitosta Business Park Heiligenkreuz-Szentgotthard -nimiselle teollisuusalueelle, jäljempänä ”teollisuusalue”. Lyocell on uudenlainen teko- kehruukuitu, jota valmistetaan kuitumassaan sisältyvästä luonnonselluloosasta. Vain Lenzing AGtllä ja brittiläisellä kemian alan konsernilla Courtaulds plc:llä (?) on patent- tioikeus kyseisen kuidun tuottamiseen. Teollisuusalue on molemmin puolin Itävallan ja Unkarin rajaa sijaitseva hanke. LLG:n tuotantolaitos on teollisuusalueen itävalta- laisessa osassa Burgenlandin osavaltiossa, joka on Itävallan ainoa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen tukialue. Investointien määrä oli 138 miljoonaa euroa. () EYVL C 9, 13.1.1999, s. 6. (2) Courtaulds -yhtymää, joka on kansainvälinen lääkevalmisteita, pintakäsittelytuot- teita, kemikaaleja ja kuituja tuottava yritys ja jonka pääkonttori sijaitsee Alankomaissa. lc on vuoden 1998 heinäkuusta osa Akzo Nobel (2) Itävalta aikoi myöntää numerolla N 589/95 hyväksytyn aluetukijärjestelmän perusteella investointitukia, joiden intensiteetti olisi enintään 40 prosenttia. Vastauksena Itävallan 30 päivänä elokuuta 1995 päivättyyn kirjalli- seen kysymykseen komissio ilmoitti tälle 5 päivänä loka- kuuta 1995 päivätyllä kirjeellä, että yksittäisten ilmoi- tusten tekeminen ei ollut tarpeen, jos avustukset myön- nettäisiin hyväksytyn aluetukijärjestelmän mukaisesti. Komissio huomautti Itävallalle myös, että ennen valtion- takauksen myöntämistä sen on ilmoitettava tästä hyvissä ajoin komissiolle. Itävalta toimitti komissiolle 21 päivänä huhtikuuta 1997 päivätyllä kirjeellä hakemukset, jotka koskivat EAKR- yhteisrahoituksen myöntämistä kahteen teollisuusalueel- la — toteutettavaan — suureen — investointihankkeeseen. Kyseisten hankkeiden toteuttajiksi ilmoitettiin yritykset Business Park Heiligenkreuz, jäljempänä ”BPH”, ja Wirt- schaftspark — Heiligenkreuz — Servicegesellschaft —mbH, jäljempänä ”WHS”. Näissä asiakirjoissa Itävalta mainitsi, että ILG:n osallistuminen oli edistänyt merkittävästi BPH:n toiminnan aloittamista teollisuusalueella. Lisäksi Itävalta ilmoitti, että WHS investoisi hyödykkeiden tuotantokeskukseen voidakseen tarjota erityisesti LLG:n toiminnassaan — tarvitsemia — perushyödykkeitä = kuten sähköä, — käyttöhöyryä, = käyttövettä, jäähdytysvettä, paineilmaa ja jäteveden puhdistusta. Lisäksi Itävalta ilmoitti, että Burgenlandin oli myönnettävä WHS:lle avustuksia odotettavissa olevien negatiivisten pääomavir- tojen vuoksi, jotka johtuisivat infrastruktuuripalvelujen toimittamisesta 30 vuoden ajan kiinteillä hinnoilla. Tämän vuoksi komissio alkoi tutkia asiaa uudelleen ja ilmoitti Itävallalle 23 päivänä joulukuuta 1997 päivätyllä kirjeellä kirjanneensa asian ilmoittamattomien valtiontu- kien rekisteriin. Uudet tapaamiset ja kirjeenvaihdon jatkaminen —eivät poistaneet komission epäilyksiä. Itävalta väitti joistakin tuista, että ne oli myönnetty hyväksyttyjen tai voimassa olevien tukijärjestelmien mukaisesti.