19.12.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 344/5 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2259/2002, annettu 18 päivänä joulukuuta 2002, tarjouskilpailun avaamisesta vientitodistusten jakamiseksi hedelmä- ja vihannesalalla EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markki- najärjestelystä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 ('), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1881/2000 (?), ja erityisesti sen 35 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) 1 2 JA () E () E () E () E Komission asetuksessa (EY) N:o 1961/2001 (?), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1176/2002 (*), annetaan hedelmä- ja vihannesalan vien- titukien soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 35 artiklan 1 kohdan mukaisesti taloudellisesti merkittävän viennin mahdollis- tamiseksi mainitussa artiklassa tarkoitettujen tuotteiden kansainvälisen kaupan hintojen ja näiden tuotteiden yhteisön hintojen välinen erotus voidaan kattaa vienti- tuella. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 35 artiklan 4 kohdan mukaisesti tuet on vahvistettava ottaen huomioon toisaalta yhteisön markkinoiden hedelmien ja vihan- nesten hintojen ja saatavuuden ja toisaalta kansainvälisen kaupan hintojen tilanne tai kehitysnäkymät. Olisi myös otettava huomioon mainitun kohdan b alakohdassa tarkoitetut kustannukset sekä suunnitellun viennin talou- dellinen näkökulma. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 35 artiklan 1 kohdan mukaisesti tuet on vahvistettava ottaen huomioon perus- tamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopi- muksista johtuvat rajat. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 35 artiklan 5 kohdan mukaisesti yhteisön markkinoiden hinnat vahvistetaan ottaen — huomioon — viennille — edullisimmat — hinnat. Kansainvälisen kaupan hinnat on vahvistettava ottaen huomioon mainitun kohdan toisessa alakohdassa tarkoi- tetut hintanoteeraukset ja hinnat. Kansainvälisen kaupan tilanne tai tiettyjen markkinoiden erityiset vaatimukset voivat edellyttää tiettyjen tuotteiden vientituen eriyttämistä niiden määräpaikan mukaan. YVL L 297, 21.11.1996, s. 1. YVL L 285, 23.10.2002, s. 13. YVL L 268, 9.10.2001, s. 8. YVL L 170, 29.6.2002, s. 69. (7) (8) (9) (10) (12) (13) Kaupan —pitämistä koskevien yhteisten vaatimusten mukaisesti luokkiin ekstra, I ja II kuuluvia tomaatteja, appelsiineja, sitruunoita ja omenoita voidaan tällä hetkellä viedä taloudellisesti merkittäviä määriä. Edellä mainittujen yksityiskohtaisten sääntöjen sovelta- misesta markkinoiden nykytilanteeseen tai niiden kehi- tysnäkymiin ja erityisesti hedelmien ja vihannesten hinta- noteerauksiin ja hintoihin yhteisössä ja kansainvälisessä kaupassa seuraa, että tuet olisi vahvistettava tämän asetuksen liitteen mukaisesti. Asetuksen (EY) N:o 2200/96 35 artiklan 2 kohdan säännösten — mukaisesti — olisi sallittava käytettävissä olevien varojen mahdollisimman tehokas käyttö välttäen kyseisten toimijoiden välinen syrjintä. Tämän vuoksi olisi huolehdittava siitä, että tukijärjestelmästä aiemmin seu- ranneet kauppavirrat eivät häiriintyisi. Näistä syistä sekä hedelmien ja vihannesten viennin kausiluonteisuuden vuoksi olisi vahvistettava kiintiöt tuotteittain. Komission asetuksella (ETY) N:o 3846/87 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1007/2002 (9), vahvistetaan maataloustuotteiden nimik- keistö vientitukien osalta. Komission asetuksessa (EY) N:o 1291/2000 (7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2299/2001 (*), vahvistetaan maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän sovel- tamista koskevat yhteiset yksityiskohtaiset säännöt. Markkinatilanteen vuoksi ja käytettävissä olevien varojen mahdollisimman tehokkaan käytön mahdollistamiseksi olisi yhteisön viennin rakenne huomioon ottaen valittava tarkoituksenmukaisin vientitukijärjestelmä tietyille tuot- teille ja tiettyihin määräpaikkoihin, ja tämän vuoksi vien- titukia ei pitäisi vahvistaa samanaikaisesti hedelmä- ja vihannesalan vientitukien soveltamista koskevista yksi- tyiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1961/2001 1 artiklassa tarkoitettujen A1-, A2- ja A3- menettelyjen mukaisesti kyseisen vientikauden osalta. Eri tuotteiden osalta säädetyt määrät on syytä jakaa eri vientitukijärjestelmien — mukaisesti = ottaen — erityisesti huomioon tuotteiden pilaantuvuus. LL 366, 24.12.1987,s. 1. LL153, 13.6.2002, s. 8. ) EYVI ) EYVI ) EYVL L 152, 24.6.2000, s. 1. ) EYVI LL 308, 27.11.2001, s. 19.