1.11.2003 Euroopan unionin virallinen lehti L 285/33 KOMISSION DIREKTIIVI 2003/ lOO/EY, annettu 31 päivänä lokakuuta 2003, haitallisista aineista eläinten rehuissa annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY liitteen I muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon haitallisista aineista eläinten rehuissa 7 päivänä toukokuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY (') sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 2003/57/EY (?), ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Direktiivissä 2002/32/EY säädetään, että eläinten rehuksi tarkoitetut tuotteet, jotka sisältävät direktiivin liitteessä I vahvistetut enimmäismäärät ylittävän määrän haitallisia aineita, ovat kiellettyjä. Kun direktiivi 2002/32/EY hyväksyttiin, ilmoitettiin, että liitteessä 1 vahvistetut säännökset tarkistettaisiin ajan tasalle saatetun tieteellisen riskinarvioinnin pohjalta ja ottaen huomioon kielto laimentaa millään lailla sellaisia rehuksi tarkoitettuja saastuneita tuotteita, jotka eivät täytä direktiivin vaatimuksia. Rehualan tiedekomiteaa (SCAN) pyydettiin näin ollen toimittamaan viipymättä ajantasaiset tieteelliset riskinar- vioinnit. Komitea antoi 20 päivänä helmikuuta 2003 haitallisia aineita rehuissa koskevan lausunnon, joka päivitettiin 25 päivänä huhtikuuta 2003. Lausunnossa esitetään kattava katsaus mahdollisiin riskeihin, joita eläinten rehussa olevat erilaiset haitalliset aineet aiheut- tavat eläinten ja ihmisten terveydelle. SCAN kuitenkin totesi, että tarvitaan lisää yksityiskoh- taisia riskinarviointeja, jotta direktiivin 2002/32/EY liit- teen I säännökset voitaisiin tarkistaa perusteellisesti. Vastuu rehuihin ja elintarvikkeisiin liittyvien turvallisuus- kysymysten tieteellisestä arvioinnista on siirtynyt Euroo- pan komissiolta Euroopan elintarviketurvallisuusviran- omaiselle toukokuusta 2003. Euroopan elintarviketurval- lisuusviranomaista on pyydetty suorittamaan mainitut yksityiskohtaiset riskinarvioinnit. Tällä välin on huomautettu, että eräiden keskeisten ja arvokkaiden rehuaineiden tarjonta voisi vaarantua, koska eräissä rehuissa olevien haitallisten aineiden määrä on normaalista taustakuormituksesta johtuen miltei saavut- tanut tai ylittää direktiivin 2002/32/EY liitteessä I vahvis- tetun enimmäismäärän. Liitteen säännöksissä on myös havaittu eräitä epäjohdonmukaisuuksia. ()) EYVL L 140, 30.5.2002, s. 10. () EUVL L 151, 19.6.2003, s. 38. (6) (7) (10) Liitettä olisi näin ollen väliaikaisesti muutettava odotet- taessa yksityiskohtaisia tieteellisiä riskinarviointeja, jotta ihmisten ja eläinten terveyden sekä ympäristön suojelun korkea taso säilyy. Pyrittäessä säilyttämään näin korkea ihmisten ja eläinten terveyden sekä ympäristön suojelun taso on todettu, että jos rehuaineita syötetään suoraan eläimille tai jos käytetään täydennysrehuja, niiden käyttö päiväannok- sessa ei välttämättä johda eläinten suurempaan altistumi- seen haitallisille aineille kuin mitä vastaavat altistuksen enimmäistasot ovat siinä tapauksessa, että päiväannok- sessa käytetään ainoastaan täysrehuja. Rehualan tiedekomitea on vahvistanut, että arseenin myrkyllisyys sen orgaanisissa muodoissa on rajallinen. Siksi rehussa olevan kokonaisarseenin määrittäminen ei aina luotettavasti kuvaa sen epäorgaanisten muotojen aiheuttamaa riskiä. Ero arseenin orgaanisten ja epäorgaa- nisten muotojen välillä voidaan kuitenkin havaita vain monimutkaisella analyysimenetelmällä, jota ei voida vaivatta käyttää virallisissa tarkastuksissa. Siksi on aiheel- lista, että enimmäismäärät tarkoittavat kokonaisarseenia ja että jäämien mahdollisuus edellyttää yksityiskohtai- sempaa analyysiä erityisesti Hizikia fusiforme -levän esiin- tymien tapauksessa. Koska yhteisöllä ei ole menetelmää kokonaisarseenin määrittämiseksi, on tarpeen tutkia, että näytteenkäsittelymenettely ja analyysimenetelmä toimivat tyydyttävällä tavalla käytettäessä varmennettuja viitema- teriaaleja, joiden sisältämästä arseenista merkittävä osuus on orgaanisessa muodossa. On myös tarpeen ottaa huomioon se tosiasia, että yli 95 prosenttia merestä peräisin olevissa rehuaineissa olevasta arseenista on myrkyttömämmissä — orgaanisissa muodoissa, sekä viimeaikainen kehitys enemmän kalaöljyä ja -jauhoa sisältävien kalanrehujen valmistami- sessa. Säädetyt enimmäismäärät arseenille, lyijylle ja fluorille eräissä  kivennäisrehuaineissa eivät heijasta nykyisiä normaalin taustakuormituksen määriä. Koska kyseisten haitallisten — aineiden — biologinen hyväksikäytettävyys kivennäisrehuissa on matala, on aiheellista varmistaa, että näitä keskeisiä ja arvokkaita rehuaineita voidaan tarjota vaarantamatta eläinten ja ihmisten terveyttä ja ympäristöä.