18. 7. 96 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti N:o L 179/51 NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 8 päivänä heinäkuuta 1996, luvan antamisesta Alankomaille soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsää- dännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennnen neuvoston direktiivin 77/38S/ETY 11 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä (96/432/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen, ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsää- dännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisävero- järjestelmä: — yhdenmukainen — määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston kuudennen direktiivin 77/388/ETY ('), ja erityisesti sen 27 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että direktiivin 77/388/ETY 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertais- tamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertä- misen estämiseksi, Alankomaiden kuningaskunta on komission 13 päivänä elokuuta 1993 —vastaanotetuksi kirjaamalla €kirjeellä pyytänyt lupaa ottaa käyttöön direktiivin 11 ja 20 artik- lasta poikkeava toimenpide, tämän direktiivin 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti Alan- komaiden kuningaskunnan esittämä pyyntö on annettu tiedoksi muille jäsenvaltioille 13 päivänä syyskuuta 1993, komissio arvioi 11 päivänä marraskuuta 1993 päivätyssä kirjeessä, että sillä oli vakavia vastaväitteitä Alankomaiden hallituksen esittämän pyynnön osalta, ja pyysi edellä mainitun direktiivin 27 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvostoa ottamaan asian käsiteltäväksi, Alankomaiden hallitus on myöhemmin muuttanut pyyn- töään supistamalla huomattavasti yhteisestä arvonlisävero- järjestelmästä poikkeavien erityistoimenpiteiden sovelta- misalaa, pyyntö on rajoitettu toimenpiteeseen, jonka tarkoituksena on ottaa käyttöön rakennukseen tai rakennuksen osaan siihen liittyvine maapohjineen perustettavan esineoi- keuden osalta vähimmäisveropohja, jos esineoikeuden (') EYVL N:o L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/7/EY (EYVL N:o L 102, 5.5.1995, s. 18). saaja on oikeushenkilö, joka ei ole verovelvollinen, tai verovelvollinen, joka suorittaa verosta vapautettuja toimia, joiden osalta ei ole arvonlisäveron vähennysoikeutta, direktiivin 77/388/ETY 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti Alankomaat katsoo, että esineoikeuden perustaminen on tavaroiden luovutusta, käyttäen hyväkseen mahdollisuutta, joka sille on tarjolla edellä mainitun direktiivin 13 artiklan C kohdan b alakohdan mukaisesti, Alankomaat antaa verovelvollisten valita verotuksen rakennukseen tai rakennuksen osaan siihen liittyvine maapohjineen perustetun esineoikeuden osalta muissa kuin kyseisen direktiivin 4 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, ja tämän johdosta poikkeus koskee myös näitä liiketoimia, ottamalla käyvän markkina-arvon perusteeksi veron perus- teen määrittämisessä tiettyjen luovutusten osalta ehdotettu toimenpide poikkeaa edellä mainitun direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 kohdan a alakohdasta, jossa sääde- tään, että veron perusteena on tavaroiden luovutusten osalta oltava kaikki se, mikä muodostaa luovuttajan osta- jalta tai kolmannelta saaman tai saatavan vastikkeen, mukaan lukien näiden liiketoimien hintaan suoraan liit- tyvät tuet, poikkeustoimenpiteellä on tarkoitus estää veron kiertämi- nen, joka tapahtuu, kun sopimuspuolet sopivat yhtäältä arvonlisäverolliselle esineoikeudelle epätavallisen alhaisen hinnan ja toisaalta tämän hinnan hyvittämisestä varsi- naisen omistusoikeuden, joka on vapautettu arvonlisäve- rosta, myynnistä saatavalla korkealla hinnalla, erityistoimenpidettä on sovellettava vain tapauksissa, joissa viranomaiset pystyvät osoittamaan, että edellä mainitun direktiivin 11 artiklan A kohdan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti määritetty veron peruste on epätavallisen alhai- nen; viranomaiset eivät voi toimia pelkän oletuksen perus- teella, ja asianomaisille osapuolille on annettava tilaisuus esittää todisteita oman kantansa tueksi, milloin he kiis- tävät viranomaisten vahvistaman käyvän arvon suuruuden, poikkeuksen rajoitettu soveltamisala huomioon ottaen erityistoimenpide on suhteessa siihen tavoitteeseen, johon pyritään, lupa myönnetään vain väliaikaisesti, jotta on mahdollista arvioida toimenpiteen vaikutuksia sen jälkeen, kun sitä on sovellettu tietyn ajanjakson ajan, ja