29.12.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 345/7 NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2584/2001, annettu 19 päivänä joulukuuta 2001, yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintar- vikkeissa annetun asetuksen (ETY) N:o 2377/90 liitteiden I ja III muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enim- mäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2377]90 (') ja erityisesti sen 7 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) (4) Asetuksen (ETY) N:o 2377/90 mukaisesti jäämien enim- mäismäärät on vahvistettava asteittain kaikille farmako- logisesti vaikuttaville aineille, joita käytetään yhteisössä elintarvikkeita tuottaville eläimille annettaviksi tarkoite- tuissa eläinlääkkeissä. Jäämien enimmäismäärät pitäisi vahvistaa vasta sen jälkeen, kun eläinlääkekomitea on tutkinut kaikki asiaan liittyvät tiedot, jotka koskevat kyseisten aineiden jäämien turvallisuutta eläinperäisten elintarvikkeiden kuluttajan kannalta sekä jäämien vaikutusta elintarvikkeiden teolli- sessa käsittelyssä, ja kun on otettu huomioon kaikki julkisesti saatavilla olevat tiedot kyseisen aineen jäämien turvallisuudesta eläinperäisten elintarvikkeiden kulutta- jalle. Tällaisia tietoja ovat esimerkiksi kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevän tiedeko- mitean ja FAO:n ja WHO:n yhteisen elintarvikelisäaineita käsittelevän asiantuntijakomitean (JECFA) raportit tai kansainvälisesti  tunnettujen tutkimusorganisaatioiden raportit. Fläinperäisissä elintarvikkeissa olevien eläinlääkejäämien enimmäismääriä vahvistettaessa olisi määriteltävä ne eläinlajit, joissa jäämiä voi esiintyä, sallitut pitoisuudet jokaiselle hoidetusta eläimestä saadulle kudokselle (kohdekudos) ja jäämien valvonnan kannalta merkityk- sellisen jäämän luonne (merkkijäämä). Maitoa tuottaville eläimille annettavaksi =tarkoitettujen eläinlääkkeiden jäämien enimmäismäärät on vahvistettava maidolle. Asetuksen (ETY) N:o 2377/90 mukaan jäämien enim- mäismäärien vahvistamisella ei miltään osin vaikuteta () EYVL L 224, 18.8.1990, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2162/2001 (EYVL L 291, 8.11.2001, s. 9). muun asiaan liittyvän yhteisön lainsäädännön soveltami- seen. Jäämien seurannassa sovellettavan yhteisön lainsää- dännön mukaisesti jäämien enimmäisarvot olisi yleensä määriteltävä kohdekudoksena maksa tai munuaiset. Koska maksa ja munuaiset kuitenkin usein poistetaan kansainvälisessä kaupassa olevista ruhoista, jäämien enimmäisarvot olisi aina määriteltävä myös lihas- tai rasvakudokselle. Kloorimadinoni, flugestoniasetaatti ja altrenogesti ovat hormoneja, ja siten niihin sovelletaan tiettyjen hormo- naalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotan- nossa 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissä 96/22/EY (?) säädettyjä käytön rajoituksia ja valvontaa. Tietyin edellytyksin näitä hormoneja voidaan antaa tuotantoeläimille hoito- tai jalostustarkoituksessa. Fdellytyksiin kuuluu se, että näitä aineita saa antaa vain eläinlääkäri tai muu henkilö suoraan eläinlääkärin vastuulla. Lisäksi eläinlääkärin on virallisesti kirjattava hoidon tyyppi, sallittujen tuotteiden tyypit ja hoidon päivämäärä sekä yksilöitävä hoitoa saaneet eläimet. Lisäksi direktiivin 96/22/EY edellytysten mukaan on kiel- lettyä antaa hormoneja hoidollisia tai kotieläinjalostuk- sellisia toimenpiteitä varten lisääntymiskauden loppuvai- heessa oleville eläimille niiden lihotusjakson aikana. Fdellytysten mukaan myöskään sellaisista eläimistä, joille on annettu hormoneja hoito- tai jalostustarkoituksessa, saatavaa lihaa tai tuotteita ei saa saattaa markkinoille ihmisten elintarvikkeeksi, paitsi jos kyseisiä eläimiä on hoidettu direktiivin 96/22/EY mukaisesti ja jos määrättyä varoaikaa on noudatettu ennen eläinten teurastusta. Näitä aineita koskevat saatavilla olevat riskinarvioinnit ja käytettävissä oleva tieteellinen aineisto osoittavat, että hormonijäämien ja niiden aineenvaihduntatuotteiden liiallinen saanti, kun otetaan huomioon hormonien luontaiset ominaisuudet ja epidemiologiset havainnot, aiheuttaa riskin kuluttajalle. () EYVL L 125, 23.5.1996, s. 3.