L 140/2 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 30.5.2002 (Säädökset, jotka on julkaistava) EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 889/2002, annettu 13 päivänä toukokuuta 2002, lentoliikenteen — harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2027/97 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ('), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (?), ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3), sekä katsovat seuraavaa: (1) — On tärkeää varmistaa osana yhteistä liikennepolitiikkaa, että lento-onnettomuuksiin joutuneet matkustajat saavat tasoltaan asianmukaisen korvauksen. (2) — Montrealissa saavutettiin sopimus 28 päivänä touko- kuuta 1999 uudesta yleissopimuksesta eräiden kansain- välistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämi- sestä, jossa vahvistetaan uudet maailmanlaajuiset säännöt korvausvastuusta kansainvälisissä ilmakuljetuk- sissa tapahtuvien onnettomuuksien yhteydessä. Näillä säännöillä korvataan vuonna 1929 tehdyn Varsovan yleissopimuksen ja siihen myöhemmin € tehtyjen muutosten säännöt (*). (3) — Varsovan yleissopimus on edelleen voimassa Montrealin yleissopimuksen rinnalla rajoittamattoman ajan. (4) — Montrealin yleissopimuksessa määrätään rajoittamatto- masta korvausvastuusta lentomatkustajien kuolemanta- pausten ja loukkaantumisten yhteydessä. (5) — Yhteisö on allekirjoittanut Montrealin yleissopimuksen ja ilmaissut aikomuksensa tulla sen osapuoleksi ratifioi- malla sen. (') EYVL C 337 E, 28.11.2000, s. 68, ja EYVL C 213 E, 31.7.2001, s. 298. (?) EYVL € 123, 25.4.2001, s. 47. (?) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 5. huhtikuuta 2001 (EYVL C 21, 24.1.2002, s. 256), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 19. joulukuuta 2001 (EYVL C 58 E, 5.3.2002, s. 8), ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 12. maaliskuuta 2002. (9) EYVL L 194, 18.7.2001, s. 38. (6) (11) On —tarpeen = muuttaa lentoliikenteen = harjoittajien korvausvastuusta  onnettomuustapauksissa 9 päivänä lokakuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2027]97 (5) sen saattamiseksi Montrealin yleissopi- muksen mukaiseksi ja luoda näin korvausvastuuta kansainvälisissä ilmakuljetuksissa koskeva yhtenäinen järjestelmä. Tällä — asetuksella ja Montrealin — yleissopimuksella vahvistetaan matkustajien ja heidän omaistensa suojaa, eikä niitä voida tulkita siten, että niillä suhteessa nykyi- seen lainsäädäntöön huononnettaisiin heidän turvaansa tämän asetuksen antamispäivänä. Sisäisillä ilmailumarkkinoilla ei enää erotella kansallisia ja kansainvälisiä kuljetuksia, minkä vuoksi Euroopan yhteisön sisällä on aiheellista soveltaa samantasoista ja -luonteista korvausvastuuta sekä kansainvälisissä että kansallisissa kuljetuksissa. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti on toivottavaa toimia yhteisön tasolla yhtenäisten sääntöjen luomiseksi kaikille yhteisön lentoliikenteen harjoittajille. Turvallisessa ja nykyaikaisessa ilmakuljetusjärjestelmässä matkustajien kuolemantapausten ja loukkaantumisten yhteydessä on aiheellista soveltaa rajoittamattoman korvausvastuun järjestelmää. Yhteisön lentoliikenteen harjoittajan ei pitäisi voida käyttää hyväkseen Montrealin —yleissopimuksen 21 artiklan 2 kohtaa, ellei tämä näytä, että vahinko ei johtunut lentoliikenteen harjoittajan tai sen palveluk- sessa olevien henkilöiden tai sen asiamiesten huolimatto- muudesta tai väärästä toimesta tai laiminlyönnistä. Matkatavaroiden katoamiseen, vahingoittumiseen tai tuhoutumiseen ja myöhästymisestä johtuviin vahin- koihin liittyvillä yhtenäisillä korvausvastuun rajoilla, joita sovelletaan kaikkiin yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toteuttamiin matkoihin, varmistetaan yksinkertaiset ja selkeät säännöt sekä matkustajille että lentoyhtiöille, ja niiden avulla matkustajat voivat todeta, milloin tarvitaan lisävakuutuksia. ($) EYVL L 285, 17.10.1997, s. 1.