8 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13/Nide 11 380L0891 27.9.80 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI N:o L 254/35 KOMISSION DIREKTIIVI, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1980, yhteisön analyysimenetelmästä elintarvikkeena sellaisenaan käytettävien tai elintarvikkeisiin lisättyjen öljyjen ja rasvojen sisältämän erukahappopitoisuuden määrittämiseksi (80/891/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon elintarvikkeena sellaisenaan käytettävissä öl- jyissä ja rasvoissa tai elintarvikkeissa, joihin on lisätty öljyä ja rasvoja, sisältämän erukahapon enimmäispitoisuudesta 20 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/621/ETY(') ja erityisesti sen 3 artiklan, sekä katsoo, että direktiivin 76/621/ETY 2 artiklassa säädetään, että mainitun direktiivin 1 artiklassa tarkoitettu tuotteiden erukahappopitoi- suus ei saa olla enemmän kuin viisi prosenttia laskettuna rasva-ainesosassa olevien rasvahappojen kokonaistasosta, direktiivin 76/621/ETY 3 artiklassa säädetään, että erukahap- popitoisuutta tarkastetaan yhteisön analyysimenetelmällä, näytteenotosta, näytteiden luokittelusta ja öljykasvien sie- menten öljypitoisuudesta, epäpuhtauksista ja kosteuspitoisuu- desta annetun asetuksen (ETY) N:o 1470/68(?) liitteessä VI, sellaisena kuin se on asetuksessa (ETY) N:o 72/77(?), sääde- tään analyysimenetelmästä, jolla määritetään rapsin ja rypsin siementen erukahappopitoisuus; tätä menetelmää tulisi käyt- tää seulontamenetelmänä, öljyjen ja rasvojen sisältämiä rasvahappoja analysoitaessa kaasu-nestekromatografisesti normaaleissa olosuhteissa ei ole mahdollista erottaa erukahappoa muista dokoseenihapon isomeereista kuten setoleenihaposta, on tarpeen määrittää erukahapon taso öljyissä ja rasvoissa, ku- ten myös elintarvikkeissa, joihin on lisätty öljyjä ja rasvoja, jotka voivat sisältää setoleenihappoa ja muita dokoseeniha- pon isomeereja, erukahapon määrää ei kuitenkaan tarvitse määrittää öljyistä ja rasvoista eikä elintarvikkeista, joihin on lisätty öljyjä ja ras- voja, jos seulontamenetelmillä on todettu, ettei erukahapon (1) EYVL N:o L 202, 28.7.1976, s. 35 (?) EYVL N:o L 239, 28.9.1968, s. 2 () EYVL N:o L 12, 15.1.1977, s. 11 määrä ylitä viittä prosenttia dokoseenihappojen tai cis-doko- seenihappojen määrästä, kunnes parempi erukahapon määrityksessä käytettävä analyy- simenetelmä otetaan käyttöön, katsotaan tämä analyysimene- telmä tällä hetkellä parhaiten soveltuvaksi, ja tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintar- vikekomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että direktiivin 76/621/ETY 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden erukahappopitoisuuden määrittämiseksi tarvittavat analyysit suoritetaan 2 artiklan mukaisesti. 2 artikla 1. Seulontaa varten on määritettävä: a) dokoseenihappojen kokonaismäärä 1 artiklassa tarkoite- tuista tuotteista menetelmällä, joka on selostettu asetuk- sen (ETY) N:o 1470/68 liitteessä VI; tai b) cis-dokoseenihappojen kokonaismäärä 1 artiklassa tar- koitetuista tuotteista menetelmällä, joka on selostettu ase- tuksen (ETY) N:o 1470/68 liitteessä VI ja jossa käytetään kaasu-nestekromatografiaa olosuhteissa, joissa cis- ja transisomeerit erottuvat; liikkumattomista faaseista tähän tarkoitukseen sopivat esimerkiksi syaanipropyylipolysi- loksaanit tai nestekiteet. 2. Jos: a) dokoseenihappojen, määritettynä 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, tai b) cis-dokoseenihappojen, määritettynä 1 kohdan b alakoh- dan mukaisesti,