L 67/14 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 9.3.2002 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2002/3/EY, annettu 12 päivänä helmikuuta 2002, ilman otsonista EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ('), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (?), ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (*, noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3), ja ottavat huomioon sovittelukomitean 10 päivänä joulukuuta 2001 hyväksymän yhteisen tekstin, sekä katsovat seuraavaa: (1) Viidennellä ympäristöalan toimintaohjelmalla, joka on hyväksytty Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevasta poliittisesta toimintaohjelmasta 1 päivänä helmikuuta 1993 annetussa neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselmassa (*), ja jota on tarkistettu päätöksellä N:o 2179/98/EY (9), pyritään perustamissopi- muksen 174 artiklassa esitettyjen periaatteiden pohjalta erityisesti muutoksiin ilman epäpuhtauksia koskevassa, olemassa olevassa lainsäädännössä. Ohjelmassa suosite- taan pitkän aikavälin tavoitteiden asettamista ilmanlaa- dulle. Ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta 27 päivänä syys- kuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/62/EY (") 4 artiklan 5 kohdan nojalla neuvosto antaa saman artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lainsäädännön sekä sen 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut säännökset. On tärkeää varmistaa, että ihmisten terveyttä suojellaan tehokkaasti otsonille altistumisen haitallisilta vaikutuk- silta. Otsonin haitallisia vaikutuksia kasvillisuuteen, ekosysteemeihin ja koko ympäristöön olisi mahdolli- suuksien mukaan vähennettävä. Koska otsonin aiheut- taman pilaantuminen siirtyy helposti maasta toiseen, on toteutettava toimenpiteitä yhteisön tasolla. (') EYVL € 56 E, 29.2.2000, s. 40 ja EYVL C 29 E, 30.1.2001, s. 291. () EYVL € 51, 23.2.2000, s. 11. () EYVL C 317, 6.11.2000, s. 35. () Euroopan parlamentin lausunto, annettu 15. maaliskuuta 2000 Euroopan parlamentin päätös, tehty 13. kesäkuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin päätös, tehty 17. tammikuuta 2002, ja neuvoston päätös, tehty 19. joulukuuta 2001. (EYVL € 377, 29.12.2000, s. 154), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 8. maaliskuuta 2001 (EYVL C 126, 26.4.2001, s. 1) ja () EYVL C 138, 17.5.1993, s. 1. (6) EYVL L 275, 10.10.1998, s. 1. () EYVL L 296, 21.11.1996, s. 55. (4) Direktiivissä 96/62/EY säädetään, että raja-arvoja koske- vien lukuarvojen on perustuttava tämän alan kansainvä- listen tieteellisten ryhmien töiden tuloksiin. Komission on otettava huomioon viimeisimmät tiedot alan epide- miologisista ja ympäristötutkimuksista sekä mittausme- netelmissä tapahtunut viimeisin kehitys raja-arvojen perustana olevien tekijöiden uudelleenarvioimiseksi. Direktiivissä 96/62/EY edellytetään raja- ja/tai tavoitear- vojen asettamista otsonille. Koska otsonin aiheuttama pilaantuminen =siirtyy helposti maasta toiseen, olisi ihmisten terveyden ja kasvillisuuden suojelemiseksi asetettava tavoitearvot yhteisön tasolla. Näiden tavoitear- vojen olisi perustuttava happamoitumisen ja alailma- kehän otsonin torjuntaa koskevaan yhteisön yhtenäiseen strategiaan sisältyviin välitavoitteisiin, jotka ovat myös perusta tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista pääs- törajoista 23 päivänä lokakuuta 2001 annetulle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiville 2001/ 81/EY (5). Direktiivin —96/62/EY — mukaisesti — suunnitelmia — ja ohjelmia olisi toteutettava niillä alueilla ja niissä taaja- missa, joissa otsonipitoisuudet ylittävät tavoitearvot, jotta tavoitearvot voitaisiin mahdollisuuksien mukaan saavuttaa määräaikaan mennessä. Tällaisten suunnitel- mien ja ohjelmien olisi perustuttava pitkälle valvontatoi- menpiteisiin, joita toteutetaan yhteisön sovellettavan lainsäädännön mukaisesti. Pitkän aikavälin tavoitteet olisi asetettava niin, että niillä pyritään ihmisten terveyden ja ympäristön tehokkaaseen suojeluun. Pitkän aikavälin tavoitteiden olisi perustuttava otsonin ja happamoitumisen torjuntastrategiaan ja siihen sisältyvään tavoitteeseen kuroa umpeen nykyisten otso- nitasojen ja pitkän aikavälin tavoitteiden välinen kuilu. Mittausten olisi oltava pakollisia alueilla, joilla pitkän aikavälin tavoitearvot ylittyvät. Täydentävillä arviointi- keinoilla on mahdollista vähentää kiinteiden näytteenot- topaikkojen vaadittavaa määrää. Otsonille olisi asetettava varoituskynnys väestön suojele- miseksi. Olisi asetettava tiedotuskynnys herkkien väes- tönosien suojelemiseksi. Yleisön saatavilla olisi oltava säännöllisesti ajantasaista tietoa ilman otsonipitoisuuk- sista. (8$) EYVL L 309, 27.11.2001, s. 22.