200 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13/Nide 17 389L0107 11.2.89 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI N:o L 40/27 NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, elintarvikkeissa sallittuja lisäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (89/107/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamisso- pimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa("), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(?), sekä katsoo, että eroavuudet elintarvikkeiden lisäaineita ja niiden käyttöä koskevien kansallisten lainsäädäntöjen välillä estävät elin- tarvikkeiden vapaan liikkuvuuden; eroavuudet voivat johtaa eriarvoisten kilpailun edellytysten muodostumi- seen, ja ne vaikuttavat siten suoraan yhteismarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan, siksi on tarpeen lähentää tätä lainsäädäntöä, lisäaineita koskevat vaatimukset tulisi sisällyttää laaja- alaiseen direktiiviin, joka tarvittaessa laaditaan vaiheit- tain, direktiivillä annettavien elintarvikelisäaineryhmiä koske- vien luetteloiden laatimisesta neuvosto päättää perusta- missopimuksen 100 a artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen, näihin ryhmiin kuuluvien elintarvikelisäaineiden käyttö tulisi sallia vain neuvoston antamien sovittujen tieteellis- ten ja teknisten arviointiperusteiden pohjalta, laadittaessa luetteloita lisäaineista ja päätettäessä lisäai- neiden käytön edellytyksistä tulisi komission päätöksellä 74/234/ETY() perustettua elintarvikealan tiedekomiteaa kuulla ennen kuin annetaan säännöksiä, jotka ovat omiaan vaikuttamaan kansanterveyteen, sallittujen lisäaineiden luettelo on oltava mahdollista pi- tää tieteen ja tekniikan kehityksen tasalla; saattaa olla tarkoituksenmukaista, että — perustamissopimuksessa (') EYVL N:o C 99, 13.4.1987, s. 65 ja EYVL N:o € 12, 16.1.1989 (2) EYVL N:o € 328, 22.12.1986, s. 5 () EYVL N:o L 136, 20.5.1974, s. 1 määrätyn menettelyn lisäksi on järjestelmä, joka sallii jä- senvaltioiden osaltaan vaikuttaa yhteisön ratkaisun löytä- miseen väliaikaisten kansallisten toimenpiteiden avulla, elintarvikelisäaineiden puhtausvaatimusten määrittelemi- nen ja näytteenottomenettelyistä ja analyysimenetelmistä päättäminen ovat teknisiä kysymyksiä, jotka tulisi uskoa komission tehtäväksi, väri-, säilöntä-, hapettumisenesto- sekä emulgointi-, sta- bilointi-, sakeuttamis- ja hyytelöimisaineita koskevia yhteisön säännöksiä on muutettava tämän direktiivin mu- kaisesti, ja niissä tapauksissa, joissa neuvosto siirtää komissiolle toi- mivallan elintarvikkeita koskevien säädösten täytäntöön-- panoon, tulisi säätää menettelystä jäsenvaltioiden ja ko- mission välisen kiinteän yhteistyön toteuttamiseksi ko- mission päätöksellä 69/414/ETY(') perustetussa pysy- vässä elintarvikekomiteassa, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan liitteessä I lueteltuihin ryhmiin kuuluviin elintarvikelisäaineisiin, joita käytetään tai joita on tarkoitus käyttää ainesosina elintarvikkeen valmistuksessa ja joita on lopullisessa valmisteessa joko sellaisenaan tai muuttuneessa muodossa, jäljempänä ”elintarvikelisäaine”. 2. Tässä direktiivissä ”elintarvikelisäaineella” tarkoite- taan ainetta, jota ei tavanomaisesti sellaisenaan käytetä elintarvikkeena ja jota ei tavanomaisesti käytetä elintar- vikkeelle ominaisena ainesosana riippumatta siitä, onko lisäaineella ravitsemuksellista arvoa, ja jonka teknologi- sessa tarkoituksessa tapahtuva lisääminen elintarvikkee- seen elintarvikkeen valmistuksen, käsittelyn, pakkaami- sen, kuljetuksen tai varastoinnin aikana johtaa tai jonka voi perustellusti olettaa johtavan siihen, että lisäaine tai sen sivutuotteet tulevat joko suoraan tai epäsuorasti ky- seisen elintarvikkeen osiksi. (*) EYVL N:o L 291, 19.11.1969, s. 9