23.3.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 84/59 KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 14 päivänä maaliskuuta 2001, päätöksen 2000/418/EY muuttamisesta luulihan ja nautaeläinten selkärangan osalta (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 705) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/233/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka (3) — Yhteisön =BSE-tilanteen — viimeaikainen — kehitys on ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten 11 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston =direktiivin 89/ 662/ETY (*), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktii- villä 92/118/ETY (?), ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY (9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/118/ETY, ja erityisesti sen 10 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuot- teiden eläinlääkinnällisten tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 18 päivänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston direktiivin 97/78/EY (4) ja erityisesti sen 22 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden vuoksi riskin aiheuttavan aineksen käytöstä ja päätöksen 94/ 474JEY muuttamisesta 29 päivänä kesäkuuta 2000 tehdyssä komission päätöksessä 2000/418/EY (*), sellai- sena kuin se on muutettuna päätöksellä 2001/2/EY (5), säädetään tietyn erikseen määritellyn riskiaineksen pois- tamisesta ja tuhoamisesta. Jo tässä päätöksessä sääde- tään, että yli 30 kuukauden ikäisten nautaeläinten selkä- ranka on poistettava jäsenvaltioissa, joissa on todettu useita BSE-tapauksia. Siinä säädetään myös tiettyjen ainesten tuottamisen, tiettyjen teurastustekniikoiden käytön sekä tuonnin rajoittamisesta. Päätöstä oli määrä tarkastella uudelleen uuden tieteellisen näytön perus- teella. (2) — Ihmisten altistuminen nautaeläinten spongiformisesta enkafalopatiasta (BSE:stä) lähtöisin oleville riskeille on yhdistetty lähinnä pään luista ja selkärangasta saadun luulihan käyttämiseen ravintona. Valvontaan liittyvistä syistä kaikenikäisten nautaeläinten, lampaiden ja vuohien pään luiden ja selkärangan käyttökielto luulihan tuotan- nossa olisi laajennettava koskemaan kyseisten lajien kaikkia luita. 1 ()) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 13. (2) EYVL L 62, 15.3.1993, s. 49. () EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29. ($) EYVL L 24, 30.1.1998, s. 9. () EYVL L 158, 30.6.2000, s. 76. (€) EYVL L 1, 4.1.2001, s. 21. 6 johtanut siihen, että jotkin jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön yksipuolisia suojatoimenpiteitä. YKsIp ) p Tämän tilanteen vuoksi neuvosto on kehottanut komis- siota pyytämään tieteellistä ohjauskomiteaa laatimaan tiettyjen jäsenvaltioiden toteuttamia yksittäisiä tilapäisiä suojatoimenpiteitä käsittelevän arvion ja toteuttamaan asianmukaisia toimia. Tieteellinen ohjauskomitea on toistanut suosituksensa, jonka mukaan BSE-riskin maantieteellisen esiintyvyyden ja riskin pienentämiseen tähtäävien toimenpiteiden tehokkuuden vuoksi yli 12 kuukauden ikäisten nauta- eläinten selkäranka takajuuren hermosolmu mukaan luettuna olisi poistettava ihmisten ja eläinten ravintoket- juista. Tieteellinen ohjauskomitea totesi 20 päivänä helmikuuta 1998 antamassaan BSE-riskiä käsittelevässä lausunnossa, että selkäranka edustaa 2,0:aa prosenttia ja takajuuren hermosolmu 3,8:aa prosenttia BSE-tartunnan saaneen eläimen — tartunnanlevittämispotentiaalista. Se €totesi lausunnossaan, että kvantitatiivisen tiedon perusteella aivot, selkäydin, takajuuren hermosolmu ja kolmois- hermo aiheuttavat suurimman vaaran suoraan ihmisra- vinnoksi käytettyinä. Tieteellinen ohjauskomitea antoi 14 päivänä huhtikuuta 2000 lausunnon Yhdistyneen kuningaskunnan päätök- sestä poistaa luullisen lihan kulutuskielto todeten, että luuytimen aiheuttama riski on hyvin alhainen, jopa häviävän pieni. Selkäranka ja takajuuren hermosolmu edustavat siis nykyisen tietämyksen mukaan alle 4:ää prosenttia tartunnan saaneen eläimen tartunnanlevittä- mispotentiaalista. Vahvistettujen BSE-tapausten ikära- kenne osoittaa, että alle 30 kuukauden ikäisissä eläimissä riski on tätäkin pienempi. Kokemus on osoittanut, että 99,95 prosenttia Euroopan yli 180 000:sta BSE-tapauk- sesta koski yli 30 kuukauden ikäisiä eläimiä. Tämän vuoksi yli 30 kuukauden ikäisten nautaeläinten selkäranka muodostaa suurimman riskin, ja se olisi edel- leen poistettava ja tuhottava niissä jäsenvaltiossa, joissa on todettu useita BSE-tapauksia, myös sellaisilta eläi- miltä, jotka ovat syntyneet rehunkäyttökiellon tosiasial- lisen täytäntöönpanon jälkeen. Yli 12 kuukauden