21. 11. 96 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti N:o L 296/55 NEUVOSTON DIREKTIIVI 96/62/EY, annettu 27 päivänä syyskuuta 1996, ilmanlaadun arvioinnista ja hallinnasta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen ('), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), noudattaa — perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä (9), sekä katsoo, että vuonna 1992 laaditussa ympäristöä koskevassa viidennessä toimintaohjelmassa, =jonka = yleisen — lähestymistavan neuvosto ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajat hyväksyivät 1 päivänä helmikuuta 1993 antamallaan päätöslauselmalla 93/C138/01 (*), on tarkoituksena muuttaa olemassa olevaa ilman epäpuh- tauksia koskevaa lainlsäädäntöä; tässä ohjelmassa suosite- taan ilmanlaadulle pitkän ajan tavoitteiden asettamista, ympäristön kokonaisuudessaan ja ihmisten terveyden suojelemiseksi haitallisia ilman epäpuhtauksien pitoi- suuksia on ehkäistävä, rajoitettava tai vähennettävä ja ilman epäpuhtauksille on asetettava raja-arvoja ja/tai varoi- tuskynnyksiä, otsonin — erityisten — muodostumistapojen — ottamiseksi huomioon voi olla tarpeen antaa näiden raja-arvojen ja varoituskynnysten lisäksi tavoitearvoja tai korvata ne tavoi- tearvoilla, raja-arvojen, varoituskynnysten ja otsonin osalta tavoitear- vojen ja/tai raja-arvojen ja varoituskynnysten lukuarvojen on perustuttava tämän alan kansainvälisten tieteellisten ryhmien töiden tuloksiin, (') EYVL N:o € 216, 6.8.1994, s. 4 () EYVL N:o € 110, 2.5.1995, s. 5 (?) Euroopan parlamentin lausunto annettu 16 päivänä kesäkuuta 1995 (EYVL N:o C 166, 3.7.1995, s. 173), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 30 päivänä marraskuuta 1995 (EYVL N:o € 59, 28.2.1996, s. 24) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 22 päivänä toukokuuta 1996 (EYVL N:o C 166, 10.6.1996, s. 63). (%) EYVL N:o € 138, 17.5.1993, s. 1 komission on tehtävä selvityksiä eri epäpuhtauksien ja päästölähteiden yhteisvaikutuksista sekä ilmaston vaiku- tuksesta tämän direktiivin perusteella tutkittavien epäpuh- tauksien haitallisuuteen, ilmanlaatua on arvioitava raja-arvojen ja/tai varoituskyn- nysten sekä otsonin osalta tavoitearvojen ja/tai raja-arvojen perusteella ottaen huomioon ilman epäpuhtauksille altis- tuvan väestön ja ekosysteemien koko sekä ympäristö, jäsenvaltioissa suoritettaviin mittauksiin perustuvan ilman- laadun — arvioinnin saamiseksi vertailukelpoiseksi olisi näytteenottopaikkojen — sijainti ja lukumäärä sekä mittausten vertailumenetelmät määriteltävä, kun asetetaan arvoja varoituskynnyksille sekä raja- ja tavoitearvoille, muiden ilmanlaadun arviointimenetelmien kuin suoran mittauksen käytön raahdollistamiseksi on tarpeen määri- tellä perusteet näiden menetelmien käyttämiselle ja menetelmiltä vaadittavalle tarkkuudelle, tässä direktiivissä säädettyjen yleisten toimenpiteiden lisäksi on säädettävä muista tässä direktiivissä tarkoitettuja yksittäisiä aineita koskevista erityistoimenpiteistä, näistä erityistoimenpiteistä on säädettävä mahdollisimman nopeasti, jotta tämän direktiivin yleiset päämäärät voitai- siin saavuttaa, olisi kerättävä ennakolta edustavia tietoja epäpuhtauksien tasoista, ympäristön kokonaisuudessaan ja ihmisten terveyden suojelmiseksi on tarpeen, että jäsenvaltioiden olisi raja-ar- vojen ylittyessä toteutettava tarvittavat toimenpiteet raja- arvojen saavuttamiseksi vahvistetun määräajan kuluessa, jäsenvaltioiden toimenpiteissä olisi otettava huomioon teollisuuslaitosten toimintaa koskevat säädökset epäpuh- tauksien — yhdennettyä ehkäisemistä ja rajoittamista koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti tapauksissa, joissa tätä lainsäädäntöä sovelletaan, tällaisten toimien käyttöönotto ja täytäntöönpano vaatii aikaa, minkä takia voi olla tarpeen säätää raja-arvon väliai- kaisista ylitysmarginaaleista,