N:o L 172/26 [ ] Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 11. 7. % NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 27 päivänä kesäkuuta 1996, Saksan liiallisen julkisen talouden alijäämän olemassaolosta (96/421/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 104 c artiklan 6 kohdan, ottaa huomioon komission suosituksen, ottaa huomioon Saksan tekemät huomautukset, sekä katsoo, että talous- ja rahaliiton toinen vaihe alkoi 1 päivänä tammi- kuuta 1994; perustamissopimuksen 109 e artiklan 4 kohdassa määrätään, että toisen vaiheen aikana jäsenvaltiot pyrkivät välttämään liiallisia julkisen talouden alijäämiä, liiallista alijäämää koskevalla menettelyllä päätetään, onko olemassa liiallista alijäämää, ja kun liiallinen alijäämä on oikaistu, kumotaan kyseinen päätös; perustamissopi- muksen liitteenä olevasta liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä laaditussa pöytäkirjassa annetaan lisämää- räyksiä tämän menettelyn käyttöönotosta; neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3605/93 (') vahvistetaan yksityiskoh- taiset säännöt ja määritykset kyseisen pöytäkirjan sovelta- miseksi, liiallista alijäämää koskevan menettelyn soveltaminen johti 26 päivänä syyskuuta 1994 tehtyyn päätökseen liial- lisen alijäämän olemassaolosta Saksassa; neuvosto päätti kumota kyseisen päätöksen 10 päivänä heinäkuuta 1995, perustamissopimuksen 104 c artiklan S kohdan mukaan komission on annettava asiasta lausunto neuvostolle, jos komissio katsoo, että jäsenvaltiossa on tai siellä voi ilmetä liiallinen alijäämä; komissio on antanut asiasta touko- kuussa 1996 neuvostolle Saksaa koskevan lausunnon, jonka mukaan a) Saksa antoi tietoja budjettitilanteestaan komissiolle maaliskuuhun 1996 mennessä. Komissio toimitti liial- lisia alijäämiä koskevasta menettelystä laaditun pöytä- kirjan 4 artiklan mukaisesti tilastotiedot, joita käytetään kyseisen pöytäkirjan soveltamiseksi, b) perustamissopimuksen 104 c artiklan 3 kohdan mukai- sesti komissio laati huhtikuussa 1996 Saksaa koskevan () EYVL N:o L 332, 31.12.1993, s. 7 kertomuksen, jossa otetaan huomioon merkitykselliset tekijät, c) perustamissopimuksen 104 c artiklan 4 kohdan mukai- sesti raha-asiain komitea on antanut lausunnon komis- sion kertomuksesta, d) komissio katsoo, että Saksassa on olemassa liiallinen alijäämä, perustamissopimuksen 104 c artiklan 6 kohdassa määrä- tään, että neuvoston on otettava huomioon sen jäsenval- tion mahdolliset huomautukset, jota asia koskee, ennen kuin neuvosto päättää kokonaistilanteen arvioituaan, onko liiallinen — alijäämä olemassa; tämä kokonaistilanteen arviointi johtaa seuraaviin päätelmiin: Saksa on ponnistellut voimakkaasti selviytyäkseen yhden- tymisestä aiheutuneista menoista. Vuoden 1993 tilapäistä poikkeusta lukuun ottamatta julkisen talouden alijäämä suhteessa bruttokansantuotteeseen supistui vähitellen ja oli 2,5 prosenttia bruttokansantuotteesta vuonna 1994. Saksan julkisen talouden alijäämä kuitenkin kääntyi uudelleen nousuun vuonna 1995, jolloin se kohosi 3,5 prosenttiin bruttokansantuotteesta, mikä johtui vain osit- tain heikommasta kasvusta. Saksan liittohallitus ilmoitti helmikuussa 1996 alijäämän olevan vuonna 1996 3,6 prosenttia. Komission yksikköjen ennuste vuoden 1996 alijäämäksi on 3,9 prosenttia bruttokansantuotteesta. Tämän vuoksi vuoden 1996 suunniteltu alijäämä ylittää perustamissopimuksessa mainitun viitearvon, ottaen huomioon Saksan talouden sekä tulo- ja menoar- vion tilanne keskipitkällä aikavälillä julkisen talouden bruttovelan — suhteen — bruttokansantuotteeseen — kehitys viittaa siihen, että velkasuhteen, joka oli 58,1 prosenttia vuonna 1995, arvioidaan kasvavan edelleen usean prosent- tiyksikön verran vuonna 1996, liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä laaditun pöytä- kirjan 3 artiklassa määrätään, että jäsenvaltioiden halli- tukset — vastaavat julkisyhteisöjen alijäämistä kyseisen pöytäkirjan 2 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti, ja neuvoston — päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kumotaan — perustamissopimuksen 104 c artiklan 12 kohdan määräysten mukaisesti, kun liiallinen alijäämä jäsenvaltiossa, jota asia koskee, on neuvoston käsityksen mukaan oikaistu,