L 118/4 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 19.5.2000 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1042/2000, annettu 18 päivänä toukokuuta 2000, yksityiskohtaisia sääntöjä naudanliha-alan palkkiojärjestelmien soveltamiseksi koskevan asetuksen (EY) N:o 2342/1999 muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjeste- lystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 ('), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 907/2000 (?), ja erityisesti sen 4 artiklan 8 kohdan, 6 artiklan 7 kohdan, 11 artiklan 5 kohdan, 12 artiklan 3 kohdan ja 50 artiklan toisen luetelmakohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) () () () () () (9 5 6 Teurastuksen yhteydessä myönnettävä erityispalkkioon ja teurastuspalkkioon liittyvä teurastusta, lähettämistä tai vientiä koskeva määräaika, joka on alle kuukausi pitoajan päättymisestä ja josta säädetään naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista sään- nöistä — palkkiojärjestelmien — soveltamisen osalta 28 päivänä lokakuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2342/1999 (?) 9 artiklan 1 kohdassa ja 37 artiklan 1 kohdassa, on osoittautunut riittämättömäksi ottaen erityisesti huomioon tietyt vientiä koskevat eläin- lääkintäalan vaatimukset. Tällaisissa tapauksissa olisi täten sallittava pidempi määräaika. Oikeudenmukai- suuden vuoksi tätä toimenpidettä on lisäksi syytä soveltaa tuottajan pyynnöstä uuden palkkiojärjestelmän käyttöönotosta alkaen. Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta 28 päivänä joulu- kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 749/2000 (5), 4 artiklassa ja maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjeste- lystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999(9 16 artiklan 3 kohdassa on ilmaisu, ”käytettävissä oleva”, jolla viitataan maidon tuottajakohtaiseen viitemäärään. Asetuksen (EY) N:o 2342/1999 17 ja 31 artiklassa samasta käsitteestä käytetään sitä vastoin ilmaisua ”annettu”. Oikeudellisen selvyyden vuoksi samasta käsitteestä olisi käytettävä aina samaa ilmaisua. Tämä terminologiaan liittyvä ongelma on näin ollen aiheellista ratkaista uuden palkkiojärjes- telmän käyttöönottoon mennessä. Kun sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdassa olevaa säännöstä, jonka mukaan hiehojen osuus voi yhdessä emolehmäpalkkiohakemuk- EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21. EYVL L 105, 3.5.2000, s. 6. EYVL L 281, 4.11.1999, s. 30. EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1. EYVL L 90, 12.4.2000, s. 4. EYVL L 160, 26.6.1999, s. 48. sessa olla enintään 20 prosenttia, ne pientuottajat, jotka jättävät palkkiohakemuksen, johon sovellettava 20 prosentin vaatimus antaa tulokseksi lukua 1 pienemmän luvun, eivät voi hyötyä mahdollisuudesta liittää korvaava hieho palkkiohakemukseensa. Toimenpiteen tavoitteena on mainitun asetuksen johdanto-osan 7 kappaleen mukaisesti rajoittaa hiehojen lukumäärä korvautumisen tavanomaiseen määrään. Tätä varten asetuksen 50 artik- lassa sallitaan erityisten ja käytännön ongelmien ratkai- semiseksi —tarvittavien toimenpiteiden toteuttaminen. Näin ollen on tuottajien välisen syrjinnän välttämiseksi aiheellista säätää, että kyseisten pientuottajien tapauk- sessa korvaavan hiehon olisi uuden järjestelmän käyt- töönotosta alkaen oltava palkkiokelpoinen silloin, kun emolehmäpalkkiohakemukset koskevat vähintään kahta eläintä. Jäsenvaltiot voivat asetuksen (EY) N:o 2342/1999 30 artiklan — mukaisesti — vahvistaa — palkkiohakemusten jättöajat ja -päivät sekä niiden hakemusten määrän, jotka yksi tuottaja voi esittää kalenterivuodessa palkkiojärjes- telmää kohden. Tämä on perusteltua kyseisten palk- kioiden moitteettoman hallinnon ja valvonnan kannalta. Koska samoja perusteita sovelletaan teurastuspalkkioon, mainitut säännökset on ulotettava koskemaan myös sitä. Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 16 artiklan 3 kohdassa määritelty tuottajakohtainen maidon viitemäärä, jota käytetään sekakarjaan kuuluvien emolehmäpalkkiokel- poisten lehmien lukumäärän määrittelemiseksi asetuksen (EY) N:o 1254/1999 6 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti sekä kyseisen asetuksen 12 artiklassa tarkoi- tetun eläintiheyden määrittelemiseksi, tarkoittaa viite- määrää, jonka katsotaan kuvastavan parhaiten tilan emolehmien =todellista lukumäärää, eli 31 päivänä maaliskuuta tai 1 päivänä huhtikuuta käytettävissä olevaa määrää sen mukaan, vapauttaako tuottaja kyseisen viitemäärän vai ottaako hän sen uudelleen käyt- töön. Jos tuottajakohtaisen viitemäärän siirron vaiku- tukset ovat kuitenkin havaittavissa vasta seuraavan markkinointivuoden alussa eli 1 päivänä huhtikuuta, kyseinen tavoite saavutetaan ainoastaan käyttämällä laskennassa huhtikuun 1 päivän viitemäärää. Edellä esitettyjen säännösten täsmällinen soveltaminen johtaa näin ollen mainittujen tapausten yhteydessä ylipääsemät- tömiin vaikeuksiin. Näitä tapauksia varten on tuottajien välisen syrjinnän välttämiseksi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1254/1999 50 artiklan säännösten mukaisia erityistoimenpiteitä. Kyseisiä asianomaisille jäsenvaltioille valinnaisia toimenpiteitä sovellettaisiin vuodesta 2001 maitoalan suorien tukien tosiasialliseen soveltamis-