27.6.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 168/43 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2002/47/EY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2002, rahoitusvakuusjärjestelyistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen ('), ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (?), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (%), noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (4), sekä katsovat seuraavaa: (1) — Selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvo- papereiden selvitysjärjestelmissä 19 päivänä toukokuuta 1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direk- tiivi 98/26/EY (*) oli tärkeä edistysaskel vankkojen oikeu- dellisten puitteiden luomisessa maksujärjestelmien ja arvopaperien =selvitysjärjestelmille. Direktiivin täytän- töönpano on osoittanut, että on tärkeää rajoittaa tällai- sissa järjestelmissä piilevää, useiden oikeudenkäyttöalu- eiden eri vaikutuksista johtuvaa järjestelmäriskiä ja hyödyllistä laatia yhteiset säännöt järjestelmissä perustet- taville vakuuksille. (2) — Euroopan parlamentille ja neuvostolle 11 päivänä touko- kuuta 1999 antamassaan tiedonannossa rahoituspalve- luista ”Rahoitusmarkkinoiden puitteiden toteuttaminen: toimintasuunnitelma” komissio sitoutui laatimaan lisää vakuutta koskevia lainsäädäntöehdotuksia kuultuaan markkina-asiantuntijoita ja kansallisia viranomaisia ja kehotti etenemään vakuuksien alalla pitemmälle kuin direktiivissä 98/26/EY on säädetty. (3) — Olisi luotava yhteisön järjestelmä raha- ja arvopaperiva- kuuksien antamiselle sekä panttioikeuteen että omistus- oikeuteen perustuvissa järjestelyissä mukaan luettuna takaisinostosopimukset eli repot. Tämä edistää rahoitus- markkinoiden yhdentymistä ja kustannustehokkuutta ja yhteisön rahoitusjärjestelmän vakautta, mikä tukee palveluiden — tarjoamisen ja pääomien liikkumisen vapautta rahoituspalveluiden yhtenäismarkkinoilla. Tässä direktiivissä keskitytään kahdenvälisiin rahoitusvakuus- järjestelyihin. 1 (1) EYVL C 180 E, 26.6.2001, s. 312. () EYVL € 196, 12.7.2001, s. 10. () EYVL € 48, 21.2.2002, s. 1. () Euroopan parlamentin lausunto, annettu 13. joulukuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 5. maaliskuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 15. toukokuuta 2002. () EYVL L 166, 11.6.1998, s. 45. (4) Tämä direktiivi annetaan yhteisöoikeudellisissa puit- teissa, jotka muodostuvat erityisesti mainitusta direktii- vistä 98/26/EY ja luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta 4 päivänä huhtikuuta 2001 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 2001/ 24/EY (9), vakuutusyritysten tervehdyttämisestä ja likvi- daatiosta 19 päivänä maaliskuuta 2001 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 2001/ 17/EY (?) —sekä — maksukyvyttömyysmenettelyistä 29 päivänä toukokuuta 2000 annetusta neuvoston asetuk- sesta (EY) N:o 1346/2000 ($). Tämä direktiivi on näiden aikaisempien säädösten yleisten periaatteiden mukainen eikä ristiriidassa niiden kanssa. Tällä direktiivillä täyden- netään itse asiassa näitä olemassa olevia säädöksiä käsit- telemällä muita asiaan liittyviä kysymyksiä ja menemällä kyseisiä säädöksiä pitemmälle niissä jo käsiteltyjen erityisten kysymysten osalta. Rahoitusvakuusjärjestelyihin liittyvän oikeusvarmuuden parantamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että tiettyjä maksukyvyttömyyslainsäädännön säännöksiä ei sovelleta tällaisiin järjestelyihin, varsinkaan säännöksiä, jotka estäisivät rahoitusvakuuden tehokkaan realisoi- misen tai saattaisivat kyseenalaisiksi sellaisten nykyisten tekniikoiden pätevyyden kuin kahdenvälinen sulkeutuva nettoutus, — lisävakuuden — antaminen — täydentävän vakuuden muodossa tai vakuuden korvaaminen toisella. Tässä direktiivissä ei käsitellä oikeuksia, joita kenellä tahansa voi olla rahoitusvakuudeksi annettuihin varoihin ja jotka syntyvät muutoin kuin rahoitusvakuusjärjestelyn ehtojen nojalla ja muutoin kuin likvidaatiomenettelyn tai tervehdyttämistoimenpiteiden — aloittamisen tai jatka- misen vuoksi sovellettavaksi tulevan säännöksen tai oikeussäännön perusteella, kuten erehdyksestä, virheestä tai kelpoisuuden puuttumisesta johtuva palauttaminen. Direktiivin 98/26/EY periaatetta, jonka mukaan vakuu- deksi annettuihin arvo-osuuksiin sovelletaan sen oikeu- denkäyttöalueen lakia, jossa asianomainen rekisteri, vakuustili tai keskitetty talletusjärjestelmä sijaitsee, olisi laajennettava - oikeusvarmuuden luomiseksi tällaisten arvopapereiden käyttöön, kun niitä pidetään hallussa rajat ylittävissä tapahtumissa ja käytetään rahoitusvakuu- tena tämän direktiivin mukaisesti. Kaikki jäsenvaltiot tunnustavat tällä hetkellä lex rei sitae -säännön, jonka mukaan sovellettava laki päätettäessä, onko rahoitusvakuusjärjestely asianmukaisesti julkivar- mistettu ja siten pätevä suhteessa sivullisiin, on sen (6) EYVL L 125, 5.5.2001, s. 15. () EYVL L 110, 20.4.2001, s. 28. (8) EYVL L 160, 30.6.2000, s. 1.