17.10.98 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 281/31 NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/80/EY, annettu 12 päivänä lokakuuta 1998, yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta — sijoituskultaa koskeva erityisjärjestelmä — EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka otta huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen ('), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (%), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (9), sekä katsoo, että jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmu- kaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhden- mukainen määräytymisperuste, 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/ 388/ETY (%, kultaa koskevat liiketoimet ovat periaatteessa veronalaisia, vaikka kyseisen direktiivin 28 artiklan 3 kohdassa sekä liitteen F 26 kohdassa säädetyn siirtymä- kautta koskevan poikkeuksen perusteella jäsenvaltiot voivat jatkaa muuta kuin teolliseen käyttöön tarkoitettua kultaa koskevien liiketoimien vapauttamista verosta; kyseistä siirtymäkautta koskevan poikkeuksen sovlta- minen joissakin jäsenvaltioissa aiheuttaa tiettyä kilpailun vääristymistä, kulta ei ole ainoastaan tuotantopanos, vaan sitä hankitaan myös sijoitustarkoituksiin; yleisten verosäännösten sovel- taminen on merkittävä este sen käytölle taloudellisiin sijoitustarkoituksiin ja oikeuttaa sen vuoksi erityisjärjes- telmän soveltamiseen sijoituskullan osalta; tällainen sään- tely lisäisi myös yhteisön kultamarkkinoiden kansainvä- listä kilpailukykyä, kullan toimittaminen sijoitustarkoituksiin on luonteeltaan samanlaista kuin muut taloudelliset sijoitukset, jotka on usein vapautettu verosta kuudennen direktiivin nykyisten säännösten nojalla, ja siksi verosta vapauttaminen on ilmeisesti tarkoituksenmukaisin verokohtelu sijoituskullan luovutusten osalta, sijoituskullan määritelmän olisi katettava ainoastaan erit- täin puhdas, muodoltaan ja painoltaan määrätty kulta, jolla käydään kauppaa kultamarkkinoilla, sekä kultako- likot, joiden arvo ensisijaisesti vastaa niiden sisältämän kullan hintaa; kultakolikoiden osalta olisi avoimuuden takia vuosittain laadittava edellytykset täyttävien koli- (') EYVL C 302, 19.11.1992, s. 9 (?) EYVL C 91, 28.3.1994, s. 91 (9)) EYVL C 161, 14.6.1993, s. 25 () EYVL L 145, 13.5.1997, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/95/EY (EYVL L 338, 28.12.1996 s. 89). koiden luettelo jolla annettaisiin turvaa tällaisilla koli- koilla kauppaa käyville toimijoille; kauppiaitten oikeus- turva edellyttää, että kyseiseen luetteloon otettujen kolik- oiden on katsottava täyttävän tämän direktiivin verovapau- tusperusteet koko sen vuoden ajan, jonka luettelo on voimassa; tällaisella luettelolla ei rajoiteta tapauskohtaista vapauttamista sellaisten kolikoiden osalta, mukaan lukien äskettäin lyödyt kolikot, jotka eivät ole luettelossa, mutta täyttävät tässä direktiivissä säädetyt arviointiperusteet, koska —verosta vapauttaminen ei periaatteessa anna mahdollisuutta veron vähentämiseen silloin kun vero kullan arvosta voidaan veloittaa aikaisemmista liiketoi- mista; tällaisen veron vähentäminen olisi sallittava erityis- järjestelmän etujen takaamiseksi ja kilpailun vääristymien välttämiseksi maahantuodun sijoituskullan suhteen, mahdollisuus käyttää kultaa sekä teollisiin että sijoitustar- koituksiin edellyttää, että toimijoiden on voitava valita normaali verotus, silloin kun heidän liiketoimintansa on joko sijoituskullan tuottamista tai kullan muuntamista sijoituskullaksi taikka tällaisen kullan tukkukauppaa, kun he liiketoiminnassaan tavanomaisesti toimittavat kultaa teollisiin tarkoituksiin, kullan kaksikäyttö voi tarjota uusia mahdollisuuksia vero- petoksiin ja veronkiertoon, mikä edellyttää jäsenvaltioiden toteuttavan tehokkaita valvontatoimenpiteitä; sen vuoksi on toivottavaa, että toimijat pitävät kirjaa ja säilyttävät asiakirjat yhteisten vähimmäisvaatimusten mukaisesti, vaikka jäsenvaltio voi katsoa kyseisten vaatimusten täytty- neen, jos tiedot ovat jo saatavissa yhteisön muun lainsää- dännön perusteella, kokemus on osoittanut, että useimpien tietyn pitoisuuden ylittävää kultaa koskevien luovutusten osalta käännetyllä verovelvollisuusjärjestelmällä voidaan osaltaan ehkäistä veropetoksia samalla kun se vähentää liiketoimen rahoi- tuskustannusta; on kohtuullista sallia jäsenvaltioiden käyttää tällaista järjestelmää; kuudennen direktiivin 23 artiklassa säädetään kullan maahantuonnin osalta samoin, että veroa ei makseta maahantuontihetkellä edellyttäen, että se on mainittu kyseisen direktiivin 22 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävässä ilmoituksessa. jäsenvaltion sääntelemillä kultamarkkinoilla suoritetut liiketoimet edellyttävät, että niiden verokohtelua yksin- kertaistetaan lisää, koska tällaisten toimien määrä on suuri