03/Nide 33 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti : 117 390R2377 18.8.90 N:o L 224/1 EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLINEN LEHTI NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2377/90, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990, yhteisön menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamis- sopimuk sen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(!), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(?), ottaa huomioon talous-ja sosiaalikomitean lausunnon(?), sekä katsoö, että eläinlääkkeiden käyttämisestä elintarvikkeita tuottaviin eläimiin voi olla seurauksena, että jäämiä esiintyy hoidetuista eläimistä saaduissa elintarvikkeissa, tieteen ja tekniikan kehitys on tehnyt mahdolliseksi sen, että yhä pienempiä eläinlääkejäämiä on miahdollista havaita elintarvikkeissa; sen vuoksi on tarpeen vahvistaa eläinlääk- keissä käytettyjen farmakologisesti vaikuttavien aineiden jäämien enimmäismäärät kaikkien erilaisten eläinperäisten elintarvikkeiden osalta, mukaan lukien liha, kala, maito, munat ja hunaja, : kansanterveyden — suojaamiseksi = olisi jäämien enim- mäismäärät vahvistettava yleisesti tunnustettujen turval- lisuuden arviointiperiaatteiden mukaisesti, ottaen huomioon kaikki muut kyseisiä aineita koskevat tieteelliset turval- lisuusarvioinnit, joita kansainväliset järjestöt, erityisesti Codex Alimentarius tai, milloin tällaisia aineita käytetään muihin tarkoituksiin, muut yhteisöön perustetut tieteelliset komiteat, ovat suorittaneet, eläinlääkkeiden — käyttö on = tärkeässä = asemassa maataloustuotannossa; jäämien enimmäismäärien vahvistaminen helpottaisi eläinperäisten elintarvikkeiden kauppaa, jäsenvaltioiden — vahvistamat — erilaiset jäämien enim- mäismäärät voivat estää elintarvikkeiden ja itse eläinlääk- keiden vapaata liikkuvuutta, (') EYVL N:o C 61, 10.3.1989, s. 5 (2) EYVL N:o C %, 17.4.1990, s. 273 (3) EYVL N:o C 201, 7.8.1989, s. 1 sen vuoksi on tarpeen säätää yhteisön tasolla sellainen menet- tely eläinlääkkeiden jäämien enimmäismäärien vahvistamista varten, joka perustuu yhteen ainoaan mahdollisimman - korkeatasoiseen tieteelliseen arviointimenetelmään, jäämien enimmäismäärien vahvistamisen tarve yhteisön tasolla on tunnustettu yhteisön säännöissä, jotka liittyvät eläinperäisten elintarvikkeiden kauppaan, olisi annettava säännökset elintarvikkeita tuottaville eläimille annettavaksi tarkoitettujen uusien farmakologisesti vaikut- tavien aineiden jäämien enimmäismäärien järjestelmällisestä vahvistamisesta, on myös annettava säännökset tai määräykset sellaisten aineiden jäämien enimmäismäärien vahvistamisesta, joita tällä hetkellä käytetään elintarvikkeita tuottaville eläimille annettavissa eläinlääkkeissä; ottaen kuitenkin huomioon asian monimutkaisuus ja kyseeseen tulevien aineiden suuri määrä, näyttävät säännökset pitkästä siirtymäkaudesta tarpeellisilta, , : eläinlääkekomitean tieteellisen arvioinnin jälkeen on jäämien enimmäismäärät vahvistettava nopeaa menettelyä noudat- taen, jolla varmistetaan kiinteä yhteistyö komission ja jäsenvaltioiden kesken eläinlääkkeiden tutkimiseen liittyviä analyyttisiä, — farmakologis-toksikologisia — ja = kliinisiä standardeja ja tutkimussuunnitelmia koskevan jäsenvaltio- iden lainsäädännön lähentämisestä 28 päivänä syyskuuta 1981 annetulla neuvoston direktiivillä 81/852/ETY(*), sel- laisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/20/ETY(5), perustetussa komiteassa; tarvitaan myös kiireellinen menettely sen takaamiseksi, että mikä tahansa enimmäispitoisuus, joka saattaa osoittautua riittämättömäksi kansanterveyden turvaamisen kannalta, arvioidaan pikaisesti uudelleen, : lääkkeellisesti aikaansaatuja immunologisia vasteita ei yleensä voida erottaa luonnollisesti kehittyvistä vasteista, eikä niillä ole vaikutusta eläinperäisiä elintarvikkeita käyt- täviin kuluttajiin, ja jäämien turvallisuuden arvioimisen kannalta tarpeelliset tiedot tulisi esittää direktiivissä 81/852/ETY noudattaen säädettyjä periaatteita, (*) EYVL N:o L 317, 6.11.1981, s. 16 ' (5) EYVL N:o L 15, 17.1.1987, s. 34