28.2.2014 Euroopan unionin virallinen lehti L 59/1 (Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset) PÄÄTÖKSET NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 189/2014/EU, annettu 20 päivänä helmikuuta 2014, luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniguessa ja Röunionissa tuotetusta ”perinteisestä? rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY kumoamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen ja erityisesti sen 349 artiklan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon ('), noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Ranskalle annettiin neuvoston päätöksellä 2007/659JEY (?) lupa soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniguessa ja Röunionissa, jäljempänä ”neljä syrjäisimpiin kuuluvaa aluetta', tuotettavaan ja Ranskan emämaan alueella myytävään ”perinteiseen” rommiin alennettua valmisteverokantaa, joka saa olla al- haisempi kuin neuvoston direktiivissä 92/84JETY (?) sää- detty - vähimmäisvalmisteverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin alkoholille vahvistettu yleinen kansallinen valmistevero. Alennettua valmisteverokantaa on voitu 1 päivästä tammikuuta 2011 kantaa vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puh- dasta alkoholia. Kyseisen poikkeuksen voimassaolo päät- tyi 31 päivänä joulukuuta 2013. (2) — Ranskan viranomaiset pyysivät 12 päivänä maaliskuuta 2013 komissiota antamaan ehdotuksen neuvoston pää- tökseksi, jolla pidennettäisiin päätöksessä 2007/659/EY säädetyn poikkeuksen voimassaoloa entisin ehdoin seit- semällä vuodella 31 päivään joulukuuta 2020 asti. Tätä () Lausunto annettu 16. tammikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (?) Neuvoston päätös 2007/659/EY, annettu 9 päivänä lokakuuta 2007, luvan antamisesta Ranskalle soveltaa alennettua valmisteverokantaa sen merentakaisissa departementeissa valmistettuun ”perinteiseen” rommiin (EUVL L 270, 13.10.2007, s. 12). Neuvoston direktiivi 92/84/ETY, annettu 19 päivänä lokakuuta 1992, alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähen- tämisestä (EYVL L 316, 31.10.1992, s. 29). -— S pyyntöä täydennettiin 3 päivänä heinäkuuta 2013 anne- tuilla lisätiedoilla ja muutettiin 2 päivänä elokuuta 2013 ehdotetun päätöksen soveltamisalaan lisättävien Ranskan eri verojen osalta. Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle myös, että Ranska oli muuttanut 1 päivästä tammikuuta 2012 kan- sallista lainsäädäntöä kansallisen valmisteveron lisäksi kannettavan sosiaalivakuutusmaksun ”cotisation sur les boissons alcooligues”, joka tunnetaan myös nimellä ”vig- nette securite sociale” (”VSS-maksu”), ja joka suoritetaan Ranskan sairausvakuutusrahastoon Ranskassa myytävistä alkoholijuomista näiden tuotteiden kohtuuttoman käytön aiheuttamien terveysriskien vähentämiseksi, osalta. Erityi- sesti maksuperuste oli muutettu 160 eurosta hehtolitralta puhdasta alkoholia 533 euroon hehtolitralta puhdasta alkoholia, ja VSS-maksulle vahvistettiin enimmäismäärä, joka oli sidoksissa sovellettavaan valmisteveroon. Kun — Ranskan — viranomaiset — pyysivät — päätöksessä 2007/659JEY säädetyn poikkeuksen voimassaolon piden- tämistä 31 päivään joulukuuta 2020, ne pyysivät komis- siota lisäämään 1 päivästä tammikuuta 2012 alkaen VSS- maksun niiden verojen joukkoon, joiden verokantaa voi- daan alentaa kyseisillä neljällä syrjäisimpiin kuuluvalla alueella tuotetun ”perinteisen” rommin osalta. On aiheellisempaa antaa molemmat verot kattava uusi poikkeusta koskeva päätös, jossa direktiivissä 92/84/ETY säädetty valmistevero ja VSS-maksu eriytetään toisistaan, eikä laajentaa päätöksessä 2007/659/EY säädettyä poik- keusta. Paikallisten markkinoiden pienen koon vuoksi kyseisten neljän syrjäisimmän alueen tislaamot pystyvät kehittä- mään toimintaansa ainoastaan riittävällä pääsyllä Ranskan emämaan alueen markkinoille, jotka ovat niiden tuotta- man rommin pääasiallinen vientikohde (71 prosenttia). ”Perinteisen” rommin vaikeudet kilpailla unionin markki- noilla, näiden syrjäisimpien alueiden erityisen rakenteelli- sen, sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen ja sitä vaikeutta- vien, Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 349 artiklassa mainittujen erityisrasitteiden lisäksi, johtu- vat seuraavasta kahdesta syystä: tuotantokustannukset