L 33/38 Euroopan unionin virallinen lehti 10.2.2015 NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2015/203, annettu 9 päivänä helmikuuta 2015, ulkoavaruustoiminnan — kansainvälistä — käytännesäännöstöä = koskevan unionin ehdotuksen tukemisesta ulkoavaruustoiminnan avoimuutta ja luottamusta lisäävien toimenpiteiden edistäjänä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan, ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Avaruustoiminta on laajentumassa ja sen merkitys on keskeinen. Avaruus on kaikkien maailman valtioiden käytettävissä oleva resurssi. Niillä, joilla ei vielä ole avaruustoimintaa, saattaa olla sitä tulevaisuudessa. Tämän vuoksi unioni katsoo, että ulkoavaruustoiminnan turvallisuuden tehostaminen on tärkeä tavoite, joka tukee valtioiden kehitystä ja turvallisuutta. Tämä tavoite on osa unionin avaruuspolitiikkaa. (2) — Eurooppa-neuvosto hyväksyi 12 päivänä joulukuuta 2003 Euroopan turvallisuusstrategian, jossa määritetään maailmanlaajuisia haasteita ja uhkia, ja jossa asetetaan tavoitteeksi sääntöihin perustuva kansainvälinen järjestys, joka nojautuu tehokkaaseen monenvälisyyteen ja hyvin toimiviin kansainvälisiin instituutioihin. (3) — Euroopan =turvallisuusstrategiassa —todetaan, että Yhdistyneiden kansakuntien peruskirja luo perustan kansainvälisille suhteille, ja strategiassa annetaan tuki Yhdistyneiden kansakuntien (YK) vahvistamiselle ja sen varustamiselle siten, että se voi täyttää tehtävänsä ja toimia tehokkaasti. Unioni pyrkii korkeatasoiseen yhteistyöhön kaikilla kansainvälisten suhteiden aloilla tavoitteenaan muun muassa säilyttää rauha, estää konflikteja ja lujittaa kansainvälistä turvallisuutta Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan päämäärien ja periaatteiden mukaisesti. (4) — Unioni on sitoutunut kehittämään ja panemaan täytäntöön avoimuutta sekä luottamusta lisääviä toimia keinona saavuttaa parempi avaruusturvallisuus. Unioni ottaa myös erityisen tarkasti huomioon riskit, joita avaruusromusta sen alkuperästä riippumatta aiheutuu, ja joka on vahingollista nykyiselle ja tulevalle toiminnalle. (5) — Vastauksessaan YK:n yleiskokouksen 6 päivänä joulukuuta 2006 antamaan päätöslauselmaan 61/75 unioni teki 18 päivänä syyskuuta 2007 ulkoavaruustoimintojen kansainvälistä käytännesäännöstöä, jäljempänä 'käytänne- säännöstö', koskevan ehdotuksensa ja aloitti keskustelut alustavan luonnoksen laatimisen edistämiseksi. (6) — Euroopan unionin neuvosto kannatti 8 ja 9 päivänä joulukuuta 2008 antamissaan päätelmissä ensimmäistä luonnosta kansainväliseksi käytännesäännöstöksi. Käytännesäännöstöön, jonka soveltamiseen valtiot osallistuisivat vapaaehtoisuuden pohjalta, sisältyi avoimuutta ja luottamusta lisääviä toimenpiteitä, joiden pohjalta keskeisiä kolmansia valtioita, joilla on ulkoavaruustoimintaa tai siihen liittyviä intressejä, voitaisiin kuulla. Tavoitteena on saada aikaan teksti, jonka mahdollisimman monet valtiot voisivat hyväksyä. (7) — Euroopan unionin neuvosto antoi 27 päivänä syyskuuta 2010 unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle valtuutuksen jatkaa ja laajentaa keskusteluja unionin esittämän käytännesäännöstä tarkistetun luonnoksen pohjalta ottamalla huomioon asiasta kiinnostuneiden valtioiden kanssa käydyt keskustelut. (8) — Unionin ehdotus käytännesäännöstön luonnokseksi esiteltiin virallisesti kansainväliselle yhteisölle Wienissä 5 päivänä kesäkuuta 2012. Tämän jälkeen aloitettiin luonnostekstiä koskeva avoin kuulemismenettely tavoitteena lisätä prosessin avoimuutta ja osallistavuutta. Keskustelukierroksia järjestettiin kolme, joista kaksi jälkimmäistä koskivat käytännesäännöstön tarkistettuja versioita: Kiovassa 16 ja 17 päivänä toukokuuta 2013, Bangkokissa 20 päivästä 22 päivään marraskuuta 2013 ja lopuksi Luxemburgissa 27 ja 28 päivänä toukokuuta 2014. Kussakin kokouksessa oli osallistujia yli 60 valtiosta, ja kaiken kaikkiaan osallistujia oli yli 80 valtiota. (9) — Luxemburgissa 27 päivästä 28 päivään toukokuuta 2014 pidetyn avoimen kuulemisen päätteeksi puheenjohtaja totesi, että Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUS) yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien aseidenriisuntatutkimu- sinstituutin (UNIDIR) kanssa vuosina 2013 ja 2014 järjestämät kolme avointa kuulemiskierrosta olivat edistäneet merkittävällä tavalla osallistuvien valtioiden kantojen ja huolenaiheiden parempaa keskinäistä ymmärrystä. Monet Luxemburgin kokouksen osallistujat olivat ilmaisseet voimakkaan toiveen edetä prosessissa keskusteluvaiheesta