6.11.2013 Euroopan unionin virallinen lehti L 294/13 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/50/EU, annettu 22 päivänä lokakuuta 2013, säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY, arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY ja direktiivin 2004/109/EY tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa — koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun komission =direktiivin 2007/14/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen ja erityisesti sen 50 ja 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon ('), ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausun- non (9), noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (*), sekä katsovat seuraavaa: Euroopan — parlamentin ja — neuvoston — direktiivin 2004/109/EY (%) 33 artiklan mukaan komission oli laa- dittava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kyseisen direktiivin toiminnasta kertomus, johon sisältyy arvio ky- seisen direktiivin 30 artiklan 4 kohdan mukaisen nykyisiä velkapapereita koskevan poikkeuksen päättämisestä 10 vuoden ajanjakson jälkeen ja kyseisen direktiivin toimin- nan mahdollisista vaikutuksista Euroopan rahoitusmark- kinoihin. Toukokuun 27 päivänä 2010 komissio antoi direktiivin 2004/109/EY — toiminnasta kertomuksen, jossa tuotiin esille osa-alueita, joilla direktiivillä luotua järjestelmää voi- (1) EUVL € 93, 30.3.2012, s. 2. (?) EUVL C 143, 22.5.2012, s. 78. (?) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 12. kesäkuuta 2013 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 17. lo- kakuuta 2013. () EUVL L 390, 31.12.2004, s. 38. taisiin kehittää. Kertomuksessa osoitetaan erityisesti tarve yksinkertaistaa eräiden liikkeeseenlaskijoiden velvoitteita, jotta säännellyistä markkinoista tulisi entistä vetovoimai- semmat pääomaa hankkiville unionin pienille ja keskisuu- rille liikkeeseenlaskijoille. Lisäksi nykyisen avoimuusjärjes- telmän toimivuutta on parannettava erityisesti yhtiöiden omistusten julkisuuden näkökulmasta. Lisäksi 13 päivänä huhtikuuta 2011 antamassaan tiedo- nannossa ”Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti: 12 vipu- tekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisää- miseksi — Yhdessä uuteen kasvuun” komissio mainitsi tarpeen muuttaa direktiiviä 2004/109JEY siten, että pie- niin ja keskisuuriin yrityksiin sovellettavat velvoitteet muutetaan oikeasuhteisemmiksi heikentämättä kuiten- kaan sijoittajansuojan tasoa. Komission kertomuksen ja komission tiedonannon mu- kaan olisi syytä vähentää pienille ja keskisuurille liikkee- seenlaskijoille koituvaa hallinnollista rasitusta, joka liittyy arvopapereiden — ottamiseen kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla, jotta näiden yritysten pääomien saanti helpottuisi. Velvoitteet julkaista osavuotisia johdon selvityksiä tai neljännesvuosittain julkaistavia tilinpäätök- siä muodostavat merkittävän rasitteen monille pienille ja keskisuurille liikkeeseenlaskijoille, joiden arvopapereita on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoil- la, muttei ole välttämätön sijoittajansuojan näkökulmasta. Kyseiset velvoitteet myös kannustavat lyhyen aikavälin menestykseen ja tekevät pitkäjänteisestä sijoittamisesta vähemmän houkuttelevaa. Jos kestävästä arvon luomi- sesta ja pitkälle aikavälille suuntautuvista sijoitusstrategi- oista halutaan tehdä houkuttelevia, on välttämätöntä vä- hentää liikkeeseenlaskijoihin kohdistuvaa lyhyen aikavälin painetta ja kannustaa sijoittajia pitemmälle aikavälille suuntautuvaan ajatteluun. Tämän vuoksi olisi luovuttava vaatimuksesta julkaista osavuotisia johdon selvityksiä. Jäsenvaltioiden ei olisi sallittava edellyttää kansallisessa lainsäädännössään taloudellisten tietojen säännöllistä jul- kistamista useammin kuin vuositilinpäätökset ja puoli- vuotiskatsaukset. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava vaatia liikkeeseenlaskijoita julkistamaan lisää taloudellisia tietoja, jos tällainen vaatimus ei muodosta merkittävää taloudellista rasitetta ja jos lisätiedonantovelvollisuus on oikeassa suhteessa sijoituspäätösten tekemiseen vaikutta- viin tekijöihin. Tällä direktiivillä ei rajoiteta alakohtaisessa