L 148/36 Euroopan unionin virallinen lehti 20.5.2014 KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 529/2014, annettu 12 päivänä maaliskuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 täydentämisestä sisäisten luotto- luokitusten menetelmän ja kehittyneen mittausmenetelmän laajennusten ja muutosten olennai- suuden arvioinnissa käytettävien teknisten sääntelystandardien osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 (') muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 ja erityisesti sen 143 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan sekä 312 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Asetuksen (EU) N:o 575/2013 143 artiklan 3 kohdan mukaisesti luokitusjärjestelmän soveltamisalalla tarkoitetaan vastuutyyppiä, joka voidaan luokitella erityisellä luokitusjärjestelmällä. (2) — Asetuksessa (EU) N:o 575/2013 erotetaan toisistaan sisäisten luottoluokitusten menetelmään (IRB-menetelmä) ja kehittyneeseen mittausmenetelmään (AMA-menetelmä) tehdyt olennaiset laajennukset tai muutokset, jotka edellyt- tävät luvan hankintaa, ja kaikki muut muutokset, joista on annettava ilmoitus. Jälkimmäisten muutosten osalta asetuksessa (EU) N:o 575/2013 ei mainita laajennuksen tai muutoksen ilmoitusajankohtaa eli sitä, olisiko muutok- sesta ilmoitettava ennen sen tekemistä vai sen jälkeen. Olisi katsottava, ettei merkitykseltään vähäisten laajen- nusten tai muutosten tarvitse olla toimivaltaisten viranomaisten tiedossa etukäteen. Lisäksi laitosten kannalta olisi tehokkaampaa ja vähemmän työlästä, jos ne keräävät tällaiset merkitykseltään vähäiset muutokset ja ilmoittavat ne toimivaltaisille viranomaisille säännöllisin väliajoin. Tämä onkin ollut valvontakäytäntönä jo useissa jäsenval- tioissa. Tämän vuoksi ilmoituksen antamista edellyttävät laajennukset ja muutokset olisi jaettava edelleen laajen- nuksiin ja muutoksiin, joista on annettava ilmoitus ennen niiden tekemistä, ja laajennuksiin ja muutoksiin, joista on ilmoitettava vasta niiden tekemisen jälkeen. Tällä tavoin voitaisiin lisäksi varmistaa, että toimivaltaiset viran- omaiset ottavat päivittäisissä tehtävissään päähuomion kohteeksi ne laajennukset ja muutokset, jotka saattavat muuttaa olennaisesti omien varojen vaatimuksia taikka malleilla tai luokitusjärjestelmillä saavutettavia tuloksia. Tämä antaisi varmuuden myös siitä, että laitokset erottavat toisistaan erittäin merkittävät laajennukset ja muutokset sekä merkitykseltään vähäiset laajennukset ja muutokset riskipainotteisen valvontamenetelmän perus- teella. Tällaisen eron tekeminen niiden laajennusten ja muutosten välillä, joista on ilmoitettava ennen niiden teke- mistä, ja niiden laajennusten ja muutosten välillä, joista on ilmoitettava niiden tekemisen jälkeen, olisi järkevää, koska ilmoituksen antaminen ennen laajennusten ja muutosten tekemistä antaisi toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuuden tarkastella uudelleen tämän asetuksen asianmukaista soveltamista. Tämä puolestaan keventäisi myös laitosten valvontarasitetta. (3) — Malleihin tehtyjen laajennusten ja muutosten olennaisuus riippuu yleensä ehdotetun laajennuksen tai muutoksen tyypistä ja luokasta (mikä olisi otettava huomioon laadullisissa perusteissa) ja mahdollisuudesta, että laajennus tai muutos muuttaa omien varojen vaatimuksia tai tapauksen mukaan riskipainotettuja vastuueriä (mikä olisi otettava huomioon määrällisissä perusteissa). Tämän vuoksi laajennusten tai muutosten olennaisuuden tarkastelussa käytet- tävien määrällisten perusteiden olisi oltava sellaisen kynnysarvon muodossa, joka perustuu omien varojen vaati- muksissa tai tapauksen mukaan riskipainotetuissa vastuuerissä tapahtuneeseen prosentuaaliseen muutokseen ennen muutoksen tekemistä ja sen jälkeen. (4) — AMA-menetelmiin tehtyjen laajennusten ja muutosten määrällinen kynnysarvo olisi laskettava yksinkertaisuuden vuoksi omien varojen vaatimusten perusteella, kun taas IRB-menetelmiin tehtyjen muutosten kynnysarvo olisi laskettava riskipainotettujen vastuuerien perusteella sen välttämiseksi, että vastuun arvonoikaisujen määrissä olevat erot, jotka vaikuttavat omien varojen vaatimuksiin mutteivät riskipainotettuihin vastuueriin, vaikuttavat perusteettomasti kynnysarvoihin. Lisäksi määrälliset kynnysarvot olisi suunniteltava siten, että niissä otetaan huomioon laajennusten tai muutosten kokonaisvaikutukset sisäisten menetelmien ja standardimenetelmien perus- teella vaadittavaan pääomaan, jotta kynnysarvot kuvastaisivat sitä, missä laajuudessa sisäisiä menetelmiä käytetään kaiken kaikkiaan omien varojen vaatimusten tai riskipainotettujen vastuuerien määrityksessä. Tämä koskee molempien menetelmien kaikkia kynnysarvoja, lukuun ottamatta 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa säädettyä IRB-menetelmän toista kynnysarvoa ja IRB-menetelmän ennakkoilmoitusta koskevaa kynnysarvoa, jotka (') Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, luottolaitosten ja sijoituspalveluyri- tysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta (EUVL L 176, 27.6.2013,s. 1)