24.3.2015 Euroopan unionin virallinen lehti L 78/1 II (Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset) ASETUKSET KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2015/488, annettu 4 päivänä syyskuuta 2014, delegoidun asetuksen (EU) N:o 241/2014 muuttamisesta yritysten kiinteisiin yleiskustannuksiin perustuvien omien varojen vaatimusten osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (') ja erityisesti sen 97 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksessa (EU) N:o 575/2013 vahvistetaan muun muassa sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimukset, jotta voidaan varmistaa, että sijoituspalveluyritykset ovat luotettavia ja vakaita sekä noudattavat jatkuvasti omien varojen vaatimuksia. Kyseisellä asetuksella vahvistetuilla omien varojen vaatimuksilla pyritään varmistamaan, että liiketoiminnasta johtuvat riskit katetaan riittävällä määrällä omia varoja. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 97 artiklan mukaan yritykset (eli sijoituspalveluyritykset ja 4 artiklan 1 kohdan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut yhteisöt) voivat käyttää vaihtoehtoista kokonaisriskin määrän laskentamenetelmää, joka perustuu kiinteisiin kustannuksiin. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa kiinteiden yleiskustannusten laskentamenetelmä ja luettelo eristä, jotka sisällytetään laskelmiin, jotta kaikissa jäsenvaltioissa olisi käytössä yhteinen lähestymistapa. Sen varmistamiseksi, että yritykset pystyvät lopettamaan tai järjestämään toimintansa uudelleen hallitulla tavalla, niillä olisi oltava riittävät rahoitusvarat, jotta ne selviävät toimintamenoista kohtuullisen ajan kuluessa. Sijoittajien suojaamiseksi yrityksen on jatkettava toiminnan lopettamisen tai uudelleenjärjestelyn aikana liiketoimintaansa ja kyettävä selviytymään tappioista, joiden kattamiseen voitot eivät riitä. Vaikka jotkin kustannukset (kuten henkilöstön bonukset) saattavat vähetä, muut kustannukset (kuten oikeudenkäyntikulut) saattavat kasvaa. Koska on yrityksiä, jotka eivät käytä kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja (IFRS-standardeja), sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön — estämiseksi yritysten omien varojen laskennassa on olennaista noudattaa varovaista lähestymistapaa siten, että tilinpäätössäännöstön muutokset otetaan automaattisesti huomioon eikä niitä voida käyttää hyväksi muuttamalla tilinpäätösluokitusta. Jotta muuttuvien kulujen vaikutukset voitaisiin ottaa asianmukaisemmin huomioon omissa varoissa, yritysten omia varoja koskevien sääntöjen olisi perustuttava lähestymistapaan, jonka mukaan muuttuvat kustannukset vähennetään kokonaiskuluista. Koska jotkin yritykset käyttävät sidonnaisasiamiehiä ja sidonnaisasiamiesten kautta harjoitettava liiketoiminta altistaa yritykset riskeille samalla tavalla kuin yritysten itsensä harjoittama liiketoiminta, asianmukaisissa säännöissä yrityksille asetettavista kiinteisiin yleiskustannuksiin perustuvista omien varojen vaatimuksista olisi edellytettävä sidonnaisasiamiehiin liittyvien kustannusten sisällyttämistä laskelmiin kyseisten riskien ottamiseksi huomioon. Koska sidonnaisasiamiehiin liittyvät kustannukset ovat jossain määrin muuttuvia mutteivät ole luokiteltavissa kokonaan muuttuvaksi kustannuseräksi ja olisi kohtuutonta sisällyttää sidonnaisasiamiehiin liittyvät kustannukset kokonaisuudessaan omien varojen vaatimuksiin, mainituissa säännöissä olisi edellytettävä, että omien varojen vaatimuksiin on sisällytettävä vain tietty prosenttiosuus näistä kustannuksista. Jotta voidaan lisäksi () EUVLL 176, 27.6.2013,s.1.