L 330/16 Euroopan unionin virallinen lehti 15.11.2014 ASETUKSET NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1221/2014, annettu 10 päivänä marraskuuta 2014, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuk- sien vahvistamisesta vuodeksi 2015 sekä asetusten (EU) N:o 43/2014 ja (EU) N:o 1180/2013 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen sekä katsoo seuraavaa: (1) — Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastus- mahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet. (2) — Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (') edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot. (3) — Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa eräät niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenval- tioille siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalas- tuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistetut yhteisen kalastus- politiikan (YKP) tavoitteet. (4) — Suurimmat sallitut saaliit, jäljempänä TACirt', olisi sen vuoksi vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukai- sesti ja ottaen huomioon johdanto-osan 2 kappaleessa mainitut periaatteet. (5) — Pienimuotoiseen pelagiseen kalastukseen (silli/silakka ja kilohaili) sekä turskan ja lohen kalastukseen Itämerellä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädettyä purkamisvelvoitetta 1 päivästä tammikuuta 2015. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskeva purkamisvelvoite otetaan käyttöön, kalastusmahdollisuudet vahvistetaan ottaen huomioon muutos, jonka myötä siirrytään kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen saaliiden perusteella. (6) — Monivuotisten suunnitelmien kattamien kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava mainituissa suunnitel- missa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Sen vuoksi saaliita koskevat rajoitukset olisi vahvistettava neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1098/2007 (?) (”Itämeren turskan hoitosuunnitelma”) säädettyjen sääntöjen mukaisesti. (7) — Itämeren turskan pyyntiponnistusta koskevassa kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) tieteellisessä lausunnossa ilmoitettiin, että jos purkamisvelvoitetta sovelletaan johonkin erityiseen kantaan, alempien pyynti- ponnistusrajoitusten vahvistaminen ei edistäisi YKP:n uudistuksen tavoitteiden saavuttamista. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa turskakantojen pyyntiponnistusrajoitukset ICES-osa-alueilla 22-24 vuoden 2014 tasolle. Pyyntiponnistuksen rajoittaminen vuoden 2014 tasolle helpottaa purkamisvelvoitteen käyttöönottoa ja edistää asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 määriteltyjen YKP:n tavoitteiden saavuttamista. (') Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585JEY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22). (?) Neuvoston asetus (EY) N:o 1098/2007, annettu 18 päivänä syyskuuta 2007, Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalas- tuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 779/97 kumoami- sesta (EUVL L 248, 22.9.2007,s. 1).