L 291/16 Euroopan unionin virallinen lehti 7.10.2014 PÄÄTÖKSET NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS, annettu 29 päivänä syyskuuta 2014, direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisen luvan antamisesta Italialle soveltaa lämmitykseen käytettävään kaasuöljyyn ja nestekaasuun alennettuja verokantoja tietyillä maantieteellisillä alueilla (2014/695/EU) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (') ja erityisesti sen 19 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Italialle on annettu direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti lupa soveltaa tietyillä erityisen epäsuotuisilla alueilla lämmitykseen käytettävään kaasuöljyyn ja nestekaasuun alennettuja valmisteverokantoja. Viimeisin lupa on annettu neuvoston päätöksellä 2008/318/EY (?) 31 päivään joulukuuta 2012 asti. (2) — Italian viranomaiset pyysivät 31 päivänä toukokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä lupaa soveltaa tietyillä erityisen epäsuotuisilla maantieteellisillä alueilla lämmitykseen käytettävään kaasuöljyyn ja nestekaasuun alennettuja vero- kantoja jatkamalla päätöksen 2008/318/EY mukaisesti sovellettua käytäntöä ennen kyseisen päätöksen voimas- saolon päättymistä. Italian viranomaiset toimittivat lisätietoja ja selvennyksiä 4 päivänä joulukuuta 2012, 16 päivänä heinäkuuta 2013, 31 päivänä joulukuuta 2013 ja 22 päivänä tammikuuta 2014. Italian viranomaiset pyysivät 19 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä päätöksellä 2008/318/EY myönnetyn luvan uusimista ilman muutoksia sen alueelliseen soveltamisalaan 1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2018 väli- seksi ajaksi. (3) — Italian alue on hyvin vaihteleva erilaisine maantieteellisine ja ilmasto-olosuhteineen. Alueensa erityispiirteet huomioon ottaen Italia on ottanut käyttöön kaasuöljyyn ja nestekaasuun sovellettavat alennetut verokannat huojentaakseen tiettyjen maantieteellisten alueiden asukkaille koituvia suhteettoman suuria lämmityskustannuksia. (4) — Verokannan eriyttäminen Italiassa perustuu objektiivisiin perusteisiin ja sen tavoitteena on saattaa veronalennuk- seen oikeutettujen alueiden väestö tasa-arvoisempaan asemaan muun väestön kanssa pienentämällä suhteettoman suuria lämmityskustannuksia, jotka johtuvat ankarista ilmasto-olosuhteista tai polttoaineen hankinnan vaikeuk- sista. (5) — Alempia verokantoja sovelletaan maantieteellisillä alueilla, jotka täyttävät jonkun seuraavista vaatimuksista: a) ankarimmat ilmasto-olosuhteet Italian alueella eli vuonna 1993 annetussa presidentin asetuksessa nro 412 määriteltyyn vyöhykkeeseen F kuuluvat kunnat (*); b) ankarat ilmasto-olosuhteet yhdistettynä polttoaineen hankinnan vaikeuksiin eli vuonna 1993 annetussa presidentin asetuksessa nro 412 määriteltyyn vyöhykkeeseen F kuuluvat kunnat; ja c) maantieteellinen eristyneisyys yhdistettynä polttoaineen hankinnan vaikeuteen ja kalleuteen eli Sardinia ja pienet saaret. Koska maakaasuverkon kehittäminen vähentäisi merkittävästi ylimääräisiä lämmitys- kustannuksia ja monipuolistaisi polttoainetoimituksia, alennettuja verokantoja olisi sovellettava vain siihen asti, kun maakaasuverkko on saatu käyttöön asianomaisissa kunnissa. (') EUVL L 283, 31.10.2003,s. 51. (?) Neuvoston päätös 2008/318/EY, tehty 7 päivänä huhtikuuta 2008, direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisen luvan antamisesta Italialle soveltaa lämmitykseen käytettävään kaasuöljyyn ja nestekaasuun alennettuja verokantoja tietyillä maantieteellisillä alueilla (EUVL L 109, 19.4.2008; s. 27). () Vuonna 1993 annetussa presidentin asetuksessa nro 412 Italian alue jaetaan kuuteen ilmastovyöhykkeeseen (A-F). Luokitus perustuu lämmitystarvelukuun, millä ilmaistaan niiden päivien lukumäärä vuoden aikana, joina ulkolämpötila poikkeaa optimaalisesta 20 *C:n lämpötilasta ja lämmitystä siten tarvitaan.