23.4.2014 Euroopan unionin virallinen lehti L 119/75 KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, sallittujen päästömääräyksiköiden siirtämisestä Suomen rekisterissä olevalle Kioton pöytäkirjan osapuolen päästöoikeustilille (tiedoksiannettu numerolla C(2014) 2475) (2014/224/EU) EUROOPAN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksy- misestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti 25 päivänä huhtikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/358/EY (') ja erityisesti sen 3 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Komission päätöksessä 2006/944/EY (?) määritetään unionin ja sen jäsenvaltioiden päästötasot Kioton pöytäkirjan mukaiselle ensimmäiselle velvoitekaudelle. (2) — Komission päätöksellä 2010/778JEU (? muutetaan päätöstä 2006/944/EY määrittämällä unionin ja kunkin jäsen- valtion lopulliset päästötasot ja säätämällä, että unioni myöntää sallittuina päästömääräyksiköinä unionin päästö- tason ja jäsenvaltioiden yhteenlaskettujen päästötasojen lopullisen aritmeettisen erotuksen eli 19 357 532 hiili- dioksiditonniekvivalenttia. Lisäksi päätöksessä säädetään, että näistä sallituista päästömääräyksiköistä siirretään viisi miljoonaa yksikköä Tanskan rekisterissä olevalle Kioton pöytäkirjan osapuolen päästöoikeustilille. (3) — Päätöstä 2010/778/EU hyväksyttäessä tunnustettiin, että viiden miljoonan sallitun päästömääräyksikön siirtä- minen Tanskalle ei rajoita jäljellä olevan unionin aritmeettisen ylijäämän omistusoikeutta. (4) — Joulukuussa 2011 Durbanissa kokoontunut Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopi- muksen, jäljempänä 'UNFCCC), osapuolten 17. konferenssi hyväksyi Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen osapuolten konferenssin päätöksen 2/CMP.7, jäljempänä 'Durbanin päätös'. Tässä päätöksessä vahviste- taan maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden alan, jäljempänä 'LULUCF, laskentasäännöt UNFCCC:n Kioton pöytäkirjan, jäljempänä Kioton pöytäkirja”, toiselle velvoitekaudelle. (5) — Durbanin päätös poikkeaa merkittävästi aikaisemmista laskentasäännöistä, joista on sovittu Kioton pöytäkirjan puitteissa ensimmäiselle velvoitekaudelle. Montrealissa vuonna 2005 kokoontuneen UNFCCC:n osapuolten 11. konferenssin hyväksymän Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan osapuolten konferenssin päätöksen 16/CMP.1 liitteessä määrätään päästörajat osapuolten sitoumuksia varten Kioton pöytäkirjan ensim- mäistä velvoitekautta varten. Lisäksi päätöksessä 16/CMP.1 määrätään, että osapuolet voivat ylittää nämä rajat korvaamalla nettopäästöillä, jäljempänä 'maksut”, jotka on aikaansaatu Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 3 kappaleen nojalla metsittämiseen, uudelleenmetsittämiseen ja metsien hävittämiseen liittyvistä toimista, tai nettopoistoilla, jäljempänä 'hyvitykset”, jotka on aikaansaatu Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 4 kappaleen mukaisilla metsänhoitotoi- milla. Tätä laskentasääntöä kutsutaan yleisesti korvaussäännöksi. Durbanin päätökseen ei sisälly tällaista korvaus- sääntöä Kioton pöytäkirjan toiselle velvoitekaudelle. () EYVLL 130, 15.5.2002,s. 1. () EUVLL 358, 16.12.2006, s. 87. () EUVLL 83, 16.12.2010,s. 41.