28.12.2013 Euroopan unionin virallinen lehti L 353/51 PÄÄTÖKSET NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, luvan antamisesta Puolan tasavallalle ottaa käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen, ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päi- vänä — marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (') ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Puolan tasavalta pyysi komissiossa 18 päivänä kesäkuuta 2013 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä lupaa ottaa käyttöön tiettyjä moottorikäyttöisiä maantieajoneuvoja ja niihin liittyviä kustannuksia koskevia direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ja 168 artiklasta poikkeavia erityistoimenpiteitä, jäljempänä 'toimenpiteet'. (2) — Komissio —toimitti pyydetyt poikkeukset direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti muille jäsenvaltioille 10 päivänä lokakuuta 2013 päivätyllä kirjeellä. Se ilmoitti Puolan tasavallalle 14 päivänä lokakuuta 2013 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki pyynnön arviointia varten tarvitsemansa tiedot. (3) — Direktiivin 2006/112/EY 168 artiklassa vahvistetaan ve- rovelvollisen oikeus vähentää arvonlisävero, joka on kan- nettu verovelvollisen verollisia liiketoimiaan varten vas- taanottamien tavaroiden luovutuksista ja palvelujen suo- rituksista. Kyseisen direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohta sisältää vaatimuksen, jonka mukaan arvonlisäve- roa on suoritettava, kun liikeomaisuutta otetaan verovel- vollisen omaan tai tämän henkilöstön yksityiseen käyt- töön tai yleisesti ottaen muita kuin yrityksen varsinaisia tarkoituksia varten. () EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1. toimenpiteitä (2013/805/EU) (4) Puolan tasavallan pyytämät toimenpiteet poikkeavat ky- seisistä säännöksistä, koska niissä rajoitetaan verovelvol- lisen oikeutta vähentää arvonlisävero tiettyjen moottori- käyttöisten maantieajoneuvojen oston, vuokraamisen tai leasing-vuokrauksen ja niihin liittyvien kustannusten osalta sekä vapautetaan verovelvollinen velvoitteesta suo- rittaa arvonlisäveroa rajoituksen soveltamisalaan kuu- luvan ajoneuvon muusta kuin yrityskäytöstä. Ajoneuvojen muuta kuin yrityskäyttöä on vaikea määrit- tää tarkasti, ja silloinkin, kun se on mahdollista, mää- ritysmenetelmää on usein hankala käyttää. Ehdotetuissa toimenpiteissä arvonlisäveroksi, joka voidaan vähentää myös muussa kuin yrityskäytössä oleviin moottoriajoneu- voihin liittyvistä kustannuksista, vahvistettaisiin joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta kiinteä prosenttimäärä. Puolan tasavalta katsoo, että käytettävissä olevien tietojen nojalla 50 prosenttia on perusteltu prosenttimäärä. Jos ajoneuvoon on sovellettu tätä rajoitusta, siihen ei kaksin- kertaisen verotuksen välttämiseksi pitäisi soveltaa vaa- timusta, jonka mukaan ajoneuvon muusta kuin yrityskäy- töstä on suoritettava arvonlisäveroa. Näitä toimenpiteitä voitaisiin perustella tarpeella yksinkertaistaa arvonlisäve- ron kantamista ja estää veropetokset, jotka perustuvat virheelliseen kirjanpitoon ja virheellisiin veroilmoituksiin. Toimenpiteisiin liittyvää vähennysoikeutta koskevaa rajoi- tusta olisi sovellettava arvonlisäveroon, joka on maksettu tiettyjen moottorikäyttöisten maantieajoneuvojen oston, yhteisöhankinnan, tuonnin, vuokraamisen tai leasing- vuokrauksen yhteydessä ja näihin liittyvistä kustannuksia, mukaan lukien polttoaineen osto. Tietyntyyppiset moottoriajoneuvot olisi jätettävä toimen- piteiden ulkopuolelle, koska niiden muu kuin yrityskäyttö katsotaan niiden luonteen tai sen yritystoiminnan tyypin, jossa niitä käytetään, vuoksi erittäin vähäiseksi. Sen vuoksi toimenpiteitä ei pitäisi soveltaa ajoneuvoihin, joissa on enemmän kuin yhdeksän istumapaikkaa (mu- kaan lukien kuljettajan istumapaikka) tai joiden suurin sallittu kuormitettu massa on yli 3 500 kilogrammaa. Lisäksi vähennysoikeuden rajoitusta ei ole sovellettava sellaisista kustannuksista kannettuun arvonlisäveroon, jotka liittyvät kokonaan verovelvollisen yritystoimintaan.