30.12.2014 Euroopan unionin virallinen lehti L 370/35 KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 1395/2014, annettu 20 päivänä lokakuuta 2014, tiettyä Pohjanmerellä harjoitettavaa pienten pelagisten lajien kalastusta ja tiettyä Pohjanmerellä teollisiin tarkoituksiin harjoitettavaa kalastusta koskevasta poisheittämissuunnitelmasta EUROOPAN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muutta- misesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta 11 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (') ja erityisesti sen 15 artiklan 6 kohdan ja 18 artiklan 1 ja 3 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 tavoitteena on saaliiden poisheittämisen lopettaminen asteittain kaikissa unionin kalastuksissa ottamalla käyttöön purkamisvelvollisuus, joka koskee saalisrajoitusten alaisten lajien saaliita. (2) — Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 6 kohdassa siirretään komissiolle valta hyväksyä delegoidulla säädök- sellä poisheittämissuunnitelmia enintään kolmen vuoden ajaksi niiden yhteisten suositusten perusteella, jotka jäsenvaltiot ovat laatineet yhdessä asianomaisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa. (3) Belgialla, Tanskalla, Saksalla, Ranskalla, Alankomailla, Ruotsilla ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla on Pohjanmer- ellä välitön kalastuksenhoitoetu. Nämä jäsenvaltiot toimittivat pelagisia kantoja koskevaa neuvoa-antavaa toimi- kuntaa ja Pohjanmeren neuvoa-antavaa toimikuntaa kuultuaan komissiolle yhteisiä suosituksia. Asiaankuuluvilta tieteellisiltä elimiltä on saatu tieteelliset lausunnot. Yhteiseen suositukseen sisältyvät toimenpiteet ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 6 kohdan mukaiset, ja näin ollen niiden pitäisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan 3 kohdan nojalla sisältyä tähän asetukseen. (4) — Pohjanmerellä purkamisvelvoitetta pitäisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla soveltaa viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2015 pienten pelagisten lajien kalastusta ja teollisiin tarkoituk- siin harjoitettavaa kalastusta harjoittaviin aluksiin niiden lajien osalta, jotka ovat saalisrajoitusten alaisia mainitun kalastuksen kohdelajeja. (5) — Yhteisen suosituksen perusteella poisheittämissuunnitelman pitäisi kattaa tietyt makrillin, sillin, piikkimakrillin, mustakitaturskan, kultakuoreen ja kilohailin kalastukset sekä harmaaturskan, kilohailin ja tuulenkalan teollisiin tarkoituksiin harjoitettava kalastus Pohjanmerellä 1 päivästä tammikuuta 201 5. (6) — Yhteiseen suositukseen sisältyy purkamisvelvoitetta koskeva poikkeus, joka koskee kurenuotilla tietyissä olosuh- teissa pyydettyjä makrilleja ja sillejä ja perustuu asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan b alakoh- dassa tarkoitettuun tieteelliseen näyttöön korkeasta eloonjäämisasteesta. Tieteellinen näyttö korkeasta eloonjäämi- sasteesta oli Scheveningen-ryhmän toimittamaa, ja se esitettiin yhteisessä suosituksessa, jossa viitattiin useisiin tieteellisiin tutkimuksiin, joiden kohteena oli kurenuotilla pyydettyjen kalojen eloonjääminen sen jälkeen, kun ne oli laskettu takaisin mereen. Tutkimuksessa todettiin, että eloonjäämisaste riippuu siitä, kuinka kauan ja kuinka tiiviisti kalat ovat olleet pakkautuneina verkossa; pakkautumisen aika ja tiiviys jäävät tyypillisesti rajallisiksi näissä kalastuksissa. Nämä tiedot käsiteltiin STECF:n täysistunnossa 14—02. STECF totesi, että edellyttäen, että eloonjää- misastetutkimusten tuloksia voidaan soveltaa myös kaupalliseen kalastustoimintaan, takaisin mereen laskettujen eloon jäävien makrillien osuus olisi todennäköisesti noin 70 prosenttia, mikä johtaisi paljon alhaisempaan tihey- sasteeseen kuin tiheysaste, jossa sillien kuolleisuuden oli havaittu kasvavan. Asetuksen (EU) N:o 850/1998 (?) 19 b artiklan 2 kohdassa kielletään ennen verkon nostamista kokonaisuudessaan alukselle tapahtuva makrillien tai sillien vapaaksi päästäminen, jonka seurauksena kuolleet tai kuolevat kalat menetetään. Suosituksessa esitetty eloonjäämisasteeseen perustuva poikkeus ei vaikuta voimassa olevaan kieltoon, koska kalojen vapaaksi päästä- minen tapahtuu sellaisessa kalastuksen vaiheessa, että kalojen vapaaksi päästämisen jälkeinen eloonjäämisaste on korkea. Sen vuoksi poikkeus olisi sisällytettävä tähän asetukseen. (7) — Yhteinen suositus sisältää myös de minimis -poikkeuksen purkamisvelvoitteen noudattamiseen. Sen tarkoituksena on välttää tahattomien saaliiden käsittelystä, kuten varastoinnista, työvoimasta ja jäähdyttämisestä, aiheutuvia suhteettomia kustannuksia ottaen huomioon sen, että ICES-alueilla IVb ja c 54. pohjoisen leveysasteen eteläpuo- lella pyydettyä makrillia, piikkimakrillia ja silliä koskevan pelagisen kalastuksen valikoivuuden lisääminen on () EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22. () EYVLL125, 27.4.1998,s. 1.