3.7.2007 Euroopa Liidu Teataja L 173/19 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU ÜHISELT VASTU VÕETUD OTSUSED EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 779/2007/EÜ, 20. juuni 2007, millega luuakse ajavahemikuks 2007-2013 üldprogrammi ,Põhiõigused ja õigusasjad” raames eriprogramm laste, mnoorte ja naiste vastu suunatud vägivalla ennetamiseks ja selle vastu võitlemiseks ning ohvrite ja riskirühmade kaitsmiseks (Daphne III programm) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 152, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must, (!) võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, (2) toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (3) ning arvestades järgmist: (1) — Asutamislepinguga kohaselt tuleb kogu ühenduse polii- tika ja kõigi meetmete määratlemisel ja rakendamisel tagada inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse; asutamis- lepingu artikli 3 lõike 1 punktiga p nõutakse, et ühen- duse tegevus peab kaasa aitama tervisekaitse kõrge taseme saavutamisele. (2) Ühenduse tegevus peaks täiendama liikmesriikide polii- tikat, mille eesmärgiks on rahvatervise parandamine ja inimeste tervist ohustavate tegurite kõrvaldamine. (6) (33) Füüsiline, seksuaalne ja psühholoogiline vägivald laste, noorte ja naiste vastu, sealhulgas sellega ähvardamine, ning sundimine ja omavoliline vabadusevõtmine avalikus või eraelus rikuvad nende õigust elule, turvalisusele, vaba- dusele, väärikusele ning füüsilisele ja emotsionaalsele (1) ELT C 69, 21.3.2006, lk 1. () ELT C 192, 16.8.2006, lk 25. (?) Euroopa Parlamendi 5. septembri 2006. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 5. märtsi 2007. aasta ühine seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja Euroopa Parla- mendi 22. mai 2007. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). puutumatusele ning ohustavad tõsiselt sellise vägivalla ohvrite füüsilist ja vaimset tervist. Selline vägivald, mis on ühenduses nii laialt levinud, on tõeline põhiõiguste rikkumine ja põhjustab tervisehäireid ning on takistuseks turvalisele, vabale ja õiglasele kodakondsusele. Maailma Terviseorganisatsioon määratleb tervist täieliku füüsilise, vaimse ja sotsiaalse heaoluna ning mitte üksnes haiguse või puude puudumisena. Maailma Terviseorgani- satsiooni (WHO) assamblee 1996. aasta resolutsiooni kohaselt on vägivald peamine ülemaailmne rahvatervise probleem. Maailma Terviseorganisatsioon soovitab oma 3. oktoobri 2002. aasta aruandes vägivalla ja tervise kohta edendada esmast ennetamist, tugevdada vägival- laohvrite toetamist ja parandada vägivalla ennetamise alast koostööd ning teabevahetust. Neid põhimõtteid tunnustatakse selliste peamiste rahvus- vaheliste organisatsioonide ja institutsioonide nagu Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO), naisteteemalise maailmakonve- rentsi ning laste ärilise seksuaalse ekspluateerimise vastase maailmakongressi mitmetes konventsioonides, deklarat- sioonides ja protokollides. Vägivallavastane võitlus tuleks asetada Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (*) ja kaasnevates selgitustes tunnus- tatud põhiõiguste kaitsmise konteksti, pidades silmas harta staatust, millega tunnustatakse muu hulgas õigust väärikusele, võrdsusele ja solidaarsusele. Hartas on mitmeid konkreetseid artikleid, mis käsitlevad füüsilise ja vaimse puutumatuse kaitsmist ja edendamist, meeste ja naiste võrdset kohtlemist, lapse õigusi ja mittediskri- mineerimist, ning mis tunnustavad samuti ebainimlikul või alandaval moel kohtlemise, orjanduse ja sunnitöö ning laste töö keelamist. Selles tunnistatakse, et ühenduse kogu poliitika ja kõigi meetmete määratlemisel ning rakendamisel on oluline inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse. (*) EÜT C 364, 18.12.2000, lk 1.