31.3.2006 Euroopa Liidu Teataja L 93/1 (Aktid, mille avaldamine on kohustuslik) NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 509/2006, 20. märts 2006, põllumajandustoodete ja toidu garanteeritud traditsiooniliste eritunnuste kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (!) ning arvestades järgmist: (1) = Põllumajandustoodete ja toidu tootmisel, valmistamisel ja turustamisel on ühenduse majanduses oluline koht. (2)?pc= Põllumajandustootmise mitmekesistamist tuleks soosida. Eripäraste traditsiooniliste toodete edendamine võib tuua märkimisväärset kasu maapiirkondade, eelkõige vähemsoodsate tingimustega või kõrvaliste piirkondade majandusele, suurendades nii põllumajandustootjate sisse- tulekuid kui ka säilitades maapiirkondade elanikkonda nendel aladel. (3) = Siseturu toidusektori hea toimimise huvides tuleks ette- võtjatele tagada vahendid, mis võimaldaksid neil oma toodete turuväärtust tõsta, kaitstes tarbijaid ebaausa prak- tika eest ja tagades ausa kaubanduse. (44 — Nõukogu 14. juuli 1992. aasta määruses (EMÜ) nr 2082/92 põllumajandustoodete ja toiduainete eripära- sertifikaatide kohta (2) määratletakse eripärasertifikaadid ning komisjoni määrusega (EMÜ) nr 1848/93, milles sätestatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 2082/92 üksi- kasjalikud rakenduseeskirjad, (7) võeti kasutusele tähis (*) Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata. (2) EÜT L 208, 24.7.1992, lk 9. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 806/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1). () EÜTL 168, 10.7.1993, lk 35. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 2167/2004 (ELT L 371, 18.12.2004, lk 8). “garanteeritud traditsiooniline eritunnus”. Eripärasertifi- kaadid, millele sagedamini viidatakse kui “garanteeritud traditsioonilistele eritunnustele”, võimaldavad vastata tarbijate nõudlusele seoses eripäraste traditsiooniliste toodetega. Arvestades turul olevate toodete mitmekesisust ja neid käsitleva teabe rohkust, tuleks tarbijatele anda selget ja lühidat teavet toidu eripära kohta, et neil oleks võimalik teha paremaid valikuid. Selguse mõttes tuleks mõiste “eripärasertifikaat” asendada mõistega “garanteeritud traditsiooniline eritunnus”, mis on lihtsamini mõistetav, ning selleks, et teha käesoleva määruse eesmärk nii tootjatele kui ka tarbijatele paremini arusaadavaks, tuleks täpselt määratleda “eripära” mõiste ning kasutusele võtta mõiste “traditsiooniline” määratlus. Mõned tootjad sooviksid sellise traditsioonilise toidu või selliste traditsiooniliste põllumajandustoodete, — mis erinevad oma eriliste omaduste poolest selgelt teistest samalaadsetest toodetest või toidust, turuväärtust tõsta. Tarbija kaitsmiseks peaks garanteeritud traditsiooniline eritunnus olema kontrollitud. Selline vabatahtlik süsteem, mis võimaldab ettevõtjatel põllumajandustoodete või toidu kvaliteeti ühenduse tasandil tutvustada, peaks igati tagama selle, et kõik kaubanduses kvaliteedile viitavad andmed oleksid põhjendatud. Põllumajandustoodete ja toidu märgistamine toimub vastavalt üldeeskirjadele, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktii- viga 2000/13]JEÜ toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlusta- mise kohta. (*) Nende eripära arvestades tuleks garantee- ritud traditsiooniliste eritunnuste suhtes kehtestada siiski täiendavad erisätted. Selleks et ühenduses toodetud toodete garanteeritud traditsiooniliste eritunnuste identi- fitseerimist lihtsustada ja kiirendada, tuleks teha kohus- tuslikuks tähise “garanteeritud traditsiooniline eritunnus” või seotud ühenduse sümboli kasutamine toodete märgis- tusel, kusjuures ettevõtjatele tuleks selle kohustusega kohanemiseks ette näha mõistlik aeg. (4) EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 2003/89/EÜ (ELT L 308, 25.11.2003, lk 15).