14.10.2009 Euroopa Liidu Teataja L 269/9 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 953/2009, 13. oktoober 2009, eriotstarbeliste toitainete kohta, mida võib lisada eritoidule (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiivi 2009/39/EÜ eritoiduks ettenähtud toiduainete kohta, (!) eriti selle artikli 4 lõiget 3, olles konsulteerinud Euroopa Toiduohutusametiga ning arvestades järgmist: ()) e) E E Eritoitu võib lisada mitmeid toitaineid, nagu vitamiine, mineraalaineid, aminohappeid jne tagamaks, et oleks täidetud selliste isikute toitumisvajadused, kellele asja- omane toit on ette nähtud, ja/või et täita direktiivi 2009/39J/EÜ artikli 4 lõike 1 kohaselt vastu võetud eridi- rektiivides sätestatud juriidilisi nõudeid. Kõnealuste ainete loetelu on sätestatud komisjoni 15. veebruari 2001. aasta direktiivis 2001/15/JEÜ eritoitu lisatavate erilise toit- misotstarbega ainete kohta (?) ja kuna Euroopa Toiduo- hutusamet on huvitatud isikute taotluste põhjal hinnanud uusi aineid, tuleks kõnealust loetelu täiendada ja ajako- hastada. Lisaks sellele on mõne vitamiini ja mineraalaine kindlaksmääramiseks — asjakohane  sätestada — nende näitajad. Käesoleva määruse kohaldamiseks ei ole võimalik määrat- leda toitaineid selgesti eristatava rühmana ning samuti ei ole võimalik selles järgus koostada kõigi nende toitaine- rühmade täielikku loetelu, mida võib lisada eritoidule. Eritoitude valik on väga lai ja mitmekesine ning nende valmistamisel kasutatakse erinevaid tehnoloogilisi prot- sesse. Sel põhjusel peaks käesolevas määruses loetletavate toitainerühmade puhul olema saadaval võimalikult lai valik aineid, mida võib ohutult kasutada eritoitude valmistamisel. LT L 124, 20.5.2009, lk 21. ÜT L 52, 22.2.2001, lk 19. (4) Ainete valik peaks põhinema eelkõige nende ohutusel ja seejärel nende omastatavusel inimorganismis ning orga- noleptilistel ja tehnoloogilistel omadustel. Aine olemasolu selliste ainete loetelus, mida võib kasutada eritoidu valmistamisel, ei tähenda seda, et selle aine lisamine kõnealusele eritoidule oleks vajalik või soovitatav, kui just teatud toidukategooriate kohta ei ole sätestatud teisiti. Kui toitaine lisamist peetakse vajalikuks, on see ette nähtud asjaomaste eridirektiivide erieeskirjadega ning vajaduse korral asjakohaste koguseliste piirangutega. Erieeskirjade puudumise korral või kui on tegemist eridi- rektiividega hõlmamata eritoiduga, tuleks toitaineid kasu- tada selleks, et valmistada tooteid, mis vastavad selliste toodete määratlusele ning selliste isikute erilistele toitu- misvajadustele, kellele need tooted on ette nähtud. Samuti peavad kõnealused tooted olema valmistaja juhiste kohase kasutamise korral ohutud. Imiku piimasegude, jätkupiimasegude, imikutele ja väike- lastele ettenähtud teraviljapõhiste toitude ja muude imikutoitude valmistamisel kasutada lubatud toitainete loetelu käsitlevad sätted on ette nähtud komisjoni 22. detsembri 2006. aasta direktiiviga 2006/141/EÜ (imiku piimasegude ja jätkupiimasegude kohta ning millega muudetakse direktiivi 1999/21/EÜ) (3) ja komis- joni 5. detsembri 2006. aasta direktiiviga 2006/125/EÜ (imikutele ja väikelastele ettenähtud teraviljapõhiste töödeldud toitude ja muude imikutoitude kohta) ($). Seepärast ei ole vaja kõnealuseid sätteid käesolevas määruses korrata. Mitut toitainet võib lisada ka tehnoloogilistel eesmärkidel lisaainena, toiduvärvina, lõhna- ja maitseainena või muudel sarnastel eesmärkidel, sealhulgas lubatud veinival- mistustavade ja -viiside korral, mis on ette nähtud asja- kohaste ühenduse õigusaktidega. Sellega seoses kiidetakse asjaomaste ainete näitajad heaks ühenduse tasandil. Kõne- aluseid näitajaid tuleks kohaldada ainete suhtes, olene- mata sellest, mis eesmärgil neid aineid toidus kasutatakse. () ELT L 401, 30.12.2006, lk 1. (4) ELT L 339, 6.12.2006, lk 16.