L 307/134 Euroopa Liidu Teataja 7.11.2006 KOMISJONI OTSUS, 20. oktoober 2004, riigiabi kohta, mida Saksamaa andis Landesbank Schleswig-Holstein Girozentralele, praegu HSH Nordbank AG-le (teatavaks tehtud numbri K(2004) 3930 all) (Ainult saksakeelne tekst on autentne) (EMPs kohaldatav tekst) (2006/741/EÜ) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 88 lõike 2 esimest lõiku, võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a, olles palunud liikmesriigil ja huvitatud isikutel esitada oma märkused eespool nimetatud sätete alusel (!) ja võttes arvesse nende märkusi, ning arvestades järgmist: 1. MENETLUS Menetluse ese on Schleswig-Holsteini liidumaa elamuehi- tuspanga Wohnungsbaukreditanstalt des Landes Schleswig- Holstein (edaspidi “WKA”), majandusarengupanga Wirt- schaftsaufbaukasse — Schleswig-Holstein AG = (edaspidi: “WAK”) ja sihtotstarbeliste kinnisvarareservide üleandmine Schleswig-Holsteini liidumaa poolt liidumaa pangale Lan- desbank Schleswig-Holstein Girozentrale (edaspidi “LSH”). Menetlus on seotud kuue muu menetlusega Saksamaa vastu vara üleandmise tõttu liidumaade pankadele, eriti menetlu- sega panga Westdeutsche Landesbank Girozentrale (edas- pidi “WestLB”) asjas. Komisjon edastas Saksamaale 12. jaanuaril 1993 teabe- nõude seoses WestLB kapitali suurendamisega 4 miljardi Saksa marga võrra elamuehituse edendamise asutuse Wohnungsbauförderanstalt (edaspidi “WFA”) integreerimise teel ja teiste liidumaade pankade omavahendite sarnase suurendamise tõttu. Teabenõudes küsiti, millistele liidu- maade pankadele on avalik-õiguslikke ettevõtteid üle antud ja paluti teavet nimetatud tehingute aluste kohta. Saksamaa edastas vastused 16. märtsi 1993. aasta ja 17. septembri 1993. aasta kirjades. Komisjon nõudis 10. novembri 1993. aasta ja 13. detsembri 1993. aasta kirjades täiendavat teavet, mille Saksamaa edastas 8. märtsi 1994. aasta kirjas. (l) ELT C 76, 28.3.2003, lk 2. (4) 31. mai 1994. aasta ja 21. detsembri 1994. aasta kirjades teatas Saksamaal asuvaid erapanku esindav ühendus Bundesverband deutscher Banken e.V. (edaspidi “BdB”) komisjonile muu hulgas, et WKA ja WAK anti 1. jaanuaril 1991 koos kogu varaga tervikuna LSH-ile üle. Samaaegselt anti WKA ja WAK-i ülesanded üle eelnevalt asutatud investeerimispangale Investitionsbank Schleswig-Holstein (edaspidi “TB”). IB tegutseb LSH eraldi osakonnana. BdB nägi LSH sellega seotud omavahendite suurenemises konkurentsimoonutust LSH kasuks, sest selle eest ei olnud kokku lepitud turumajanduslikult tegutseva investori põhi- mõttega kooskõlas olevat hüvitist. Teises nimetatud kirjas esitas BdB seetõttu ametliku kaebuse ja nõudis komisjonilt EÜ asutamislepingu artikli 93 lõike 2 (praegu artikkel 88 lõige 2) alusel Saksamaa vastu menetluse algatamist. Kaebuses käsitleti lisaks sarnaseid varade üleandmisi pankadele Landesbank Berlin, Westdeutsche Landesbank, Norddeutsche Landesbank, Hamburger Landesbank ja Bayerische Landesbank. Veebruaris ja märtsis 1995 ning detsembris 1996 ühinesid BdB kaebusega mitu panka. 6. augusti 1997. aasta ja 30. juuli 1998. aasta kirjades teavitas BdB komisjoni veel kahest vara üleandmisest Schleswig-Holsteini liidumaal LSH-le ja Hesseni liidumaal Landesbank Hessen-Thüringenile. BdB andmetel kavatses Schleswig-Holsteini liidumaa oma täisehitatud krundid IB-le üle anda ja näidata nimetatud liidumaa kinnisvara LSH omakapitalis sihtotstarbelise reservina. BdB viitas seoses sellega Schleswig-Holsteini liidumaa investeerimispankade seaduse (Investitionsbankgesetz) muutmise seaduse eelnõu paragrahvile 20 (26. juuni 1997 seisuga), mille kohaselt tuleb kinnisvara pärast kohustuste mahaarvamist näidata LSH kapitalis sihtotstarbelise reservina. BdB viitas nimeta- tud seaduse eelnõu paragrahvi 20 käsitlevale seletuskirjale, mille kohaselt on sihtotstarbelised kinnisvarareservid vasta- valt krediidiasutuste seadusele (Kreditwesengesetz) liidumaa panga tagatiskapital. Seaduse seletuskirjas nimetatud ees- märk “mobiliseerida likviidsuse suurendamiseks liidumaa vara liidumaa käsutus- ja otsustusõigusi piiramata” ei oleks täidetud, kui LSH peaks üleantud kinnisvara eest tõepoolest maksma ostuhinnana turuhinna.