L 93/12 Euroopa Liidu Teataja 31.3.2006 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006, 20. märts 2006, põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (!) ning arvestades järgmist: Põllumajandustoodete ja toidu tootmisel, valmistamisel ja turustamisel on ühenduse majanduses oluline osa. Et saavutada turgudel paremat tasakaalu pakkumise ja nõudmise vahel, tuleks soodustada põllumajandustoo- dangu mitmekesistamist. Teatavate omadustega toodete edendamine võib tuua märkimisväärset kasu maapiirkon- dade, eelkõige vähem soodsate tingimustega või kõrva- liste piirkondade majandusele, suurendades ühelt poolt põllumajandustootjate sissetulekuid ja teiselt poolt säili- tades maaelanikkonda kõnealustes piirkondades. Järjest suurem hulk tarbijaid omistab toitumisel suuremat tähtsust toidu kvaliteedile kui selle kogusele. Selline konkreetsete toodete otsimine tekitab nõudlust kindla geograafilise päritoluga põllumajandustoodete või toidu järele. Turustatavate toodete suurt hulka ja nende kohta esita- tava teabe rohkust silmas pidades peavad tarbijad parima valiku tegemiseks saama selget ja sisutihedat teavet toote päritolu kohta. Põllumajandustoodete ja toidu märgistamine toimub vastavalt üldeeskirjadele, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktii- (!) Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata. (10) viga 2000/13/EÜ toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlusta- mise kohta.(?) Määratletud geograafilisest piirkonnast pärit põllumajandustoodete ja toidu puhul tuleks nende erilist laadi silmas pidades vastu võtta täiendavad erisätted, mis nõuavad, et tootjad kasutaksid pakendil asjakohaseid ühenduse sümboleid või tähiseid. Selliste sümbolite või tähiste kasutamine tuleks teha ühenduse nimetuste osas kohustuslikuks, ühelt poolt selleks, et tarbijatele seda liiki tooteid ja sellega seotud tagatisi pare- mini tutvustada, ning teiselt poolt selleks, et võimaldada neid tooteid kontrolli lihtsustamiseks turul paremini ära tunda. Selle kohustusega kohanemiseks peaks ettevõtja- tele ette nägema mõistliku aja. Sätestada tuleks ühenduse lähenemine päritolunimetustele ja geograafilistele tähistele. Ühenduse kaitse-eeskirjade raamistik võimaldab geograafilistel tähistel ja päritoluni- metustel areneda, kuna tänu ühtsemale lähenemisviisile tagavad kõnealused eeskirjad selliseid märgiseid kandvate toodete tootjatele võrdsed konkurentsitingimused ja suurendavad toodete usaldusväärsust tarbijate silmis. Ette nähtud eeskirju tuleks kohaldada, kahjustamata veini ja piiritusejookide osas juba kehtivaid ühenduse õigus- akte. Käesoleva määruse reguleerimisala peaks olema piiratud selliste põllumajandustoodete ja toiduga, mille puhul on olemas seos toote või toidu omaduste ja geograafilise päritolu vahel. Reguleerimisala võib vajaduse korral laien- dada ka teistele põllumajandustoodetele või toidule. Kehtivate tavade kohaselt on asjakohane määratleda geograafiliste nimetuste kaks eri liiki, nimelt kaitstud geograafiline tähis ja kaitstud päritolunimetus. Sellist nimetust kandev põllumajandustoode või toit peab vastama teatavatele spetsifikaadis esitatud tingimustele. (2?) EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 2003/89/EÜ (ELT L 308, 25.11.2003, lk 15).