15/6. kd Euroopa Liidu Teataja 497 32002L0003 L 67/14 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 9.3.2002 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2002/ 3/EÜ, 12. veebruar 2002, välisõhu osoonisisalduse kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) võttes arvesse regioonide komitee arvamust, (3) toimides asutamislepingu (4) artiklis 251 ettenähtud menetluse kohaselt vastavalt lepituskomisjonis 10. detsembril 2001 heaks- kiidetud ühistekstile ning arvestades järgmist: (1) — Asutamisepingu artikli 174 põhimõtete alusel on viiendas keskkonnaalases tegevusprogrammis, mis on heaks kiide- tud 1. veebruaril 1993. aastal nõukogu ja nõukogus kok- kutulnud liikmesriikide valitsuste esindajate poolt vastu- võetud resolutsiooniga Euroopa Ühenduse keskkonna- ja säästva arengu alase tegevusprogrammi kohta (5) ning mida on täiendatud otsusega nr 2179/98/EÜ, (6) ette näh- tud eelkõige teatavate muudatuste tegemine õhusaastet käsitlevates õigusaktides. Selles programmis soovitatakse püstitada õhu kvaliteedi alal pikaajalisi eesmärke. (2) Välisõhu kvaliteedi hindamise ja reguleerimise kohta välja- antud nõukogu 27. septembri 1996. aasta direktiivi 96/62/EÜ (7) artikli 4 lõike 5 kohaselt peab nõukogu vastu võtma selle artikli lõikes 1 ettenähtud õigusaktid ning sama artikli lõigetes 3 ja 4 ettenähtud sätted. (3) On tähtis tagada inimeste tervise tõhus kaitse osooniga kokkupuute kahjuliku mõju eest. Osooni kahjulikku toi- met taimkattele, ökosüsteemidele ja keskkonnale tervikuna tuleks võimalikult palju vähendada. Osoonisaaste piiri- ülene iseloom eeldab meetmete võtmist ühenduse tasan- dil. (1) EÜT C 56E, 29.2.2000, lk 40 ja EÜT C 29 E, 30.1.2001, lk 291. (2) EÜTC 51, 23.2.2000, lk 11. (3) EÜTC 317, 6.11.2000, lk 35. (4) Euroopa Parlamendi 15. märtsi 2000. aasta arvamus (EÜT C 377, 29.12.2000, lk 154), nõukogu 8. märtsi 2001. aasta ühine seisukoht (EÜT C 126, 26.4.2001, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 13. juuni 2001. aasta otsus (Euroopa Ühendeuste Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 17. jaanuari 2002. aasta otsus ja nõukogu 19. det-semb-ri 2001. aasta otsus. EÜT C 138, 17.5.1993, lk 1. EÜTL 275, 10.10.1998, lk 1. EÜT L 296, 21.11.1996, lk 55. m —— II S (4) (6) Direktiivis 96/62JEÜ on ette nähtud, et künnisväärtuste arvväärtused peavad tuginema asjakohasel uurimisalal töö- tavate rahvusvaheliste teadlasrühmade uurimistulemuste- le; komisjon peab künnisväärtuste aluseks olevate andmete uuesti läbivaatamisel arvesse võtma ainult kõige värske- maid epidemioloogiliste ja keskkonnauuringute asjasse- puutuvad andmeid ja metroloogia edusamme. Direktiiviga 96/62JEÜ nõutakse osooni piir- ja/või siht- väärtuste kindlaksmääramist. Osoonisaaste piiriülest ise- loomu silmas pidades tuleks sihtväärtused inimeste tervise ja taimkatte kaitseks ette näha ühenduse tasandil. Kõnealu- sed sihtväärtused tuleks siduda vahe-eesmärkidega, mis tulenevad ühenduse terviklikust strateegiast võitluses hapestamise ja troposfääriosooni vastu ning on ühtlasi alu- seks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiivile 2001/81/EÜ teatavate õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade kohta. (8) Vastavalt direktiivile 96/62/EÜ tuleks nendes piirkondades ja linnastutes, kus osoonisisaldus ületab sihtväärtusi, raken- dada kavad ja programmid, et kindlaksmääratud kuupäe- vaks tagada sihtväärtuste järgimine nii palju kui võimalik. Sellised kavad ja programmid peaksid sisaldama ulatus- likke kontrollmeetmeid, mis viiakse ellu ühenduse asjako- haste õigusaktide alusel. Inimeste tervise ja keskkonna tõhusaks kaitseks tuleks püs- titada pikaajalised eesmärgid. Need peaksid olema seotud osooni- ja hapestamistõrjestrateegiaga, mille eesmärk on kaotada lõhe praeguste osoonitasemete ja pikaajaliste ees- märkide tasemete vahel. Mõõtmised peaksid olema kohustuslikud aladel, kus ületa- takse pikaajalisi eesmärke. Täiendavad hindamisvahendid võivad vähendada statsionaarsete proovivõtukohtade ette- nähtud arvu. Elanikkonna tervise kaitseks tuleks kindlaks määrata osooni häiretase. Elanikkonna tundlike osade tervise kait- seks tuleks kindlaks määrata teavitamistase. Üldsusele tuleks korrapäraselt kättesaadavaks teha ajakohastatud teave välisõhu osoonisisalduse kohta. EÜT L 309, 27.11.2001, lk 22.