L 63]/6 Euroopa Liidu Teataja 7.3.2009 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 182/2009, 6. märts 2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1019/2002 oliiviõli turustusnormide kohta EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoo- dete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (*) eriti selle artikli 113 lõike 1 punkti a ja artikli 121 punkti a koostoimes artikliga 4, ning arvestades järgmist: On soovitav selgitada, et nimetus, mille all oliiviõlisid ja oliivijääkõlisid müüakse, peaks olema üks põllumajandus- turgude ühise korraldusega osätestatud kirjeldustest. Samuti tuleks etiketile märkida täiendav teave iga määrat- letud oliiviõli kategooria kohta, kuid see ei pea olema tingimata selle nimetuse kõrval, mille all toodet müüakse. Oliiviõli sisaldavate toodete puhul ei peaks nõudma kirjelduse ega seega ka täiendava teabe märkimist etike- tile. Komisjoni määrusega (EÜ) nr 1019/2002 (2?) on kehtes- tatud vabatahtlik kord oliiviõli päritolunimetuse märki- mise jaoks, kuigi eesmärgiks oli süsteem, mille alusel on päritolunimetuse märkimine kohustuslik ekstra neit- sioliiviõli ja neitsioliiviõli puhul, et teavitada tarbijat sellest, et põllumajanduslike traditsioonide ning kohalike ekstraheerimis- ja segamistavade tõttu võivad vahetult turustatavad neitsioliiviõlid nende geograafilise päritolu tõttu olla märgatavalt erineva maitse ja kvaliteediga. Seejärel rakendatud vabatahtlik kord ei osutunud piisavalt tõhusaks, et vältida tarbija eksitamist neitsiõlide tegelike omaduste suhtes. Lisaks kehtestati alates 2002. aastast Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused, ) jälgitavuse eeskirjad, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2005. Ettevõtjate ja ametiasutuste sellealased kogemused võimaldavad muuta ekstra neitsioliiviõli ja neitsioliiviõli puhul päritolunimetuste märkimise kohustuslikuks. (!) ELT L 299, 16.11.2007, lk 1. (2) EÜT L 155, 14.6.2002, lk 27. (3) EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. (3) Ühenduses koosneb märkimisväärne osa ekstra neitsiolii- viõlidest ja neitsioliiviõlidest eri liikmesriikidest ning kolmandatest riikidest pärit õlide segudest. Kõnealuste segude päritolunimetuste märkimise suhtes tuleks ette näha lihtsad sätted. Kõnealused lihtsad eeskirjad võimal- davad tühistada endised ,peamise päritolu” märkimist käsitlevad sätted, mida on keeruline rakendada ja raske kontrollida ning mis võivad olla eksitavad. Rahvusvaheline oliivinõukogu (IOC) määratles hiljuti oma läbivaadatud neitsioliiviõlide organoleptilise hindamise meetodis teatavad märked, mis kirjeldavad ekstra neitsi- oliiviõlide ja neitsioliiviõlide maitsele ja/või lõhnale viita- vaid organoleptilisi omadusi. Kõnealuste märgete kasuta- mist ekstra neitsioliiviõli ja neitsioliiviõli etikettidel tuleks lubada ainult selliste õlide puhul, mida on hinnatud asja- kohase analüüsimeetodi alusel. Teatavate ettevõtjate jaoks, kes kasutavad nimetatud märkeid praegu, on vaja üleminekukorda. Mitmes liikmesriigis kehtivad riiklikud õigusaktid, mis keelavad sisetarbimise eesmärgil oliiviõli ja muu seem- neõli segu tootmise, et säilitada riiklikul tasandil tradit- sioone ja tootmise teatavat kvaliteeti. Määruse (EÜ) nr 1019/2002 sätteid ei kohaldata tuunikala ja sardiinide suhtes, mida reguleeritakse vastavalt nõukogu 9. juuni 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 1536/92, millega sätes- tatakse tuuni- ja pelamiidikonservide ühised turustus- normid, (4) ja nõukogu 21. juuni 1989. aasta määrusega (EMÜ) nr 2136/89, millega sätestatakse sardiinikonser- vide ühised turustusnormid. 6) Selguse eesmärgil tuleks kõnealused juhtumid määruses (EÜ) nr 1019/2002 selgelt nimetada. Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 1019/2002 vastavalt muuta. Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamu- sega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Määrust (EÜ) nr 1019/2002 muudetakse järgmiselt. (*) EÜT L 163, 17.6.1992, lk 1. () EÜT L 212, 22.7.1989, lk 79.