10 Euroopa Liidu Teataja 15/8. kd 32004D0069 21.1.2004 EUROOPA LIIDU TEATAJA L 14/21 KOMISJONI OTSUS, 22. detsember 2003, millega võetakse vastavalt nõukogu direktiivile 92/43/JEMÜ vastu Alpide biogeograafilises piirkonnas asuvate ühenduse tähtsusega alade loetelu (teatavaks tehtud numbri K(2003) 4957 all) (2004/69/EÜ) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43JEMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta, (*) eriti selle artikli 4 lõike 2 kolmandat lõiku, ning arvestades järgmist: (1) () (2) Direktiivi 92/43JEMÜ artikli 1 punkti c alapunktis iii osu- tatud Alpide biogeograafiliste piirkondade alla kuuluvad järgmised ühenduse territooriumid, kooskõlas direktiivi artikliga 20 loodud elupaikade komitee poolt 23. oktoob- ril 2000 heaks kiidetud biogeograafilisele kaardiga: Alpid (Austria, Itaalia, Saksamaa, Prantsusmaa), Püreneed (Prant- susmaa ja Hispaania), Apenniinid (Itaalia) ning Fennoskan- dia mäestiku põhjapoolne osa (Rootsi ja Soome). Direktiivi 92/43JEMÜ artikli 1 kohased loetelud ühenduse tähtsusega aladest nimetatud piirkonnas on kooskõlas kõnealuse direktiivi artikli 4 lõikega 1 edastanud komisjo- nile Austria 24. oktoobril 2003, Itaalia 11. septemb- ril 2003, Saksamaa 7. novembril 2003, Prantsusmaa 23. oktoobril 2003, Hispaania 7. märtsil 2002 ja 9. juu- lil 2002, Soome 9. septembril 2002 ning Rootsi 3. juu- lil 2002. Kavandatavate alade loeteludele oli lisatud teave iga ala kohta Natura 2000 vormil, mis on kehtestatuq komisjoni 18. detsembri 1996. aasta otsusega 97/266[EÜ. (?) EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 97/62/EÜ (EÜT L 305, 8.11.1997, lk 42). EÜTL 107, 24.4.1997, lk 1. Selle teabe hulka kuulub kõnealuse liikmesriigi esitatud ala uusim kaart, ala nimi, asukoht ja ulatus ning direktiivi 92/43/EMÜ III lisas nimetatud kriteeriumide rakendamisel saadud andmed. Komisjon on kokkuleppel iga asjaomase liikmesriigiga koostanud esialgse nimekirja, milles on nimetatud ka alad, kus asuvad esmatähtsad looduslikud elupaigatüübid või esmatähtsad liigid, ning selle põhjal tuleks vastu võtta ühenduse tähtsusega aladeks valitud alade nimekiri. Teadmised looduslike elupaigatüüpide ja liikide olemasolu ja leviku kohta täienevad pidevalt, muu hulgas ka kooskõ- las artikliga 11 läbi viidud seire tulemusel, ning seetõttu tehti hindamine ja valik ELi tasandil parima kättesaadava teabe põhjal. Vastavalt Euroopa Ühenduste Kohtu väljakujunenud koh- tupraktikale “selleks, et koostada ühenduse tähtsusega alade esialgset loetelu, mille alusel oleks võimalik luua konkreetsete erikaitsealade Euroopa sidus ökoloogiline võrgustik, peab komisjonil olema põhjalik loetelu aladest, mis pakuvad siseriiklikul tasandil ökoloogilist huvi direk- tiivi eesmärgi seisukohast, milleks on looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse. Ainult sel viisil on võimalik saavutada direktiivi 92/43JEMÜ artikli 3 lõikes 1 sätestatud eesmärki, milleks on säilitada või taas- tada asjaomaste looduslike elupaigatüüpide ja liikide elu- paikade soodsat kaitsestaatust nende looduslikul levilal, mis võib paikneda ühenduse piirides kahe või enama riigi territooriumil.”