15/8. kd Euroopa Liidu Teataja 357 32004L0035 L 143/56 EUROOPA LIIDU TEATAJA 30.4.2004 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2004/35/EÜ, 21. aprill 2004, keskkonnavastutusest keskkonnakahjustuste ärahoidmise ja parandamise kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artikli 175 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) pärast konsulteerimist regioonide komiteega, toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt, (?) pidades silmas lepituskomitees 10. märtsil 2004 heakskiidetud ühisteksti, ning arvestades järgmist: (1) > Ühenduses on käesoleval ajal mitmeid saastatud piirkondi, mis on märgatavaks ohuks inimeste tervisele ning bioloo- gilise mitmekesisuse vähenemine on viimastel aastaküm- netel tunduvalt kiirenenud. Kui midagi ette ei võeta, või- vad kõnealused piirkonnad tulevikus veelgi rohkem saastuda ning bioloogiline mitmekesisus väheneda. Hoides võimalikult ulatuslikult ära keskkonnakahjustusi ja neid parandades, on võimalik kaasa aidata asutamislepingus kehtestatud ühenduse keskkonnapoliitika eesmärkide saa- vutamisele ja põhimõtete järgimisele. Keskkonnakahjus- tuste parandamise viisi kohta otsuste vastuvõtmisel tuleb arvestada kohalike tingimustega. (2) Keskkonnakahjustuste ärahoidmisel ja parandamisel tuleks järgida asutamislepingus toodud põhimõtet “saastaja” mak- sab ja säästva arengu põhimõtet. Ergutamaks ettevõtjaid rakendama meetmeid ja välja töötama menetlusi keskkon- nakahjustusega seotud riski minimeerimiseks, peaks käes- oleva direktiivi peamiseks põhimõtteks seetõttu olema, et (1) EÜT C 151 E, 25.6.2002, lk 132. (2) EÜT C 241, 7.10.2002, lk 162. (3) Euroopa Parlamendi 14. mai 2003. aasta arvamus (Euroopa Ühen- duste Teatajas seni avaldamata), nõukogu 18. septembri 2003. aasta ühine seisukoht (EÜT C 277, 18.11.2003, lk 10) ja Euroopa Parla- mendi 17. detsembri 2003. aasta seisukoht (Euroopa Ühenduste Tea- tajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 31. märtsi 2004. aasta otsus ja nõukogu 30. märtsi 2004. aasta otsus. ettevõtja, kelle tegevus on põhjustanud keskkonnakahjus- tuse või sellise kahjustuse tekkimise otsese ohu, tuleb lugeda majanduslikult vastutavaks. Käesoleva direktiivi eesmärki ehk keskkonnakahjustuste ühiskonnale mõistlike kuludega ärahoidmist ja paranda- mist taotleva ühtse süsteemi rajamist ei ole võimalik piisa- valt saavutada liikmesriikide jõul, vaid seda on käesoleva direktiivi ulatuse tõttu ning ühenduse muude õigusnormi- dega, näiteks nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiiviga 79]/409JEMÜ (4) metslindude kaitse kohta, nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiviga 92/43JEMÜ (5) looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta ning ühenduse veepoliitika raames väljaantud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiviga 2000/60/EÜ, (6) seonduva mõju tõttu võima- lik paremini teostada ühenduse tasemel, rakendades meet- meid asutamislepingu artiklis 5 kehtestatud subsidiaarsus- põhimõtte kohaselt. Nimetatud artikliga sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, kui on vaja nimetatud eesmärgi saavutamiseks. Keskkonnakahjustused hõlmavad ka õhu kaudu levivat saastust niivõrd, kui see kahjustab veekogusid, pinnast või kaitsealuseid liike või looduslikke elupaiku. Tuleks määratleda mõisted, mis omavad tähtsust käes- olevas direktiivis esitatava süsteemi õigeks tõlgendamiseks ja kohaldamiseks eelkõige keskkonnakahjustuste määrat- lemise suhtes. Kui mõiste pärineb muust asjakohasest ühenduse õigusnormist, tuleks kasutada sama mõistet nii, et järgitakse ühtseid kriteeriume ja soodustatakse ühesu- gust kohaldamist. EÜTL 103, 25.4.1979, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36). EÜTL 206, 22.7.1992, lk 7. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1). EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1. Direktiivi on muudetud otsusega nr 2455/2001/EÜ (EÜTL 331, 15.12.2001, lk 1).