L 219/40 Euroopa Liidu Teataja 14.8.2008 DIREKTIIVID NÕUKOGU DIREKTIIV 2008/73/EÜ, 15. juuli 2008, millega lihtsustatakse nimekirjade koostamise ja andmete avaldamise korda veterinaar- ja zootehnika valdkonnas ning muudetakse direktiive 64/432/JEMÜ, 77/504/EMÜ, 88/407/EMÜ, 88/661/EMÜ, 89/361]EMÜ, 89/556/EMÜ, 90/426/EMÜ, 90/427JEMÜ, 90/428JEMÜ, 90/429JEMÜ, 90/539/EMÜ, 91/68/JEMÜ, O91/496/EMÜ, 92/35JEMÜ, 92/65/EMÜ, 92/66/EMÜ, O92/119/EMÜ, 94/28/EÜ, 2000/75/EÜ, otsust 2000/258/EÜ ja direktiive 2001/89/JEÜ, 2002/60/EÜ ja 2005/94/EÜ (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, ning arvestades järgmist: (1) Ühenduse veterinaarvaldkonna õigusaktides sätestatakse, et veiste, sigade, kitsede, lammaste ja hobuslaste kogu- miskeskused, nende loomade vahendajad, linnukasva- tusettevõtted, seemendusjaamad ja sperma säilitamise keskused ning embrüokogumis- ja -tootmisrühmad ning teatavad asutused, instituudid ja keskused (,loomapida- misettevõtted”) peavad vastama teatavatele tingimustele ning seepärast peavad liikmesriigid need teatavate elus- loomade ja loomsete saadustega ning eelkõige loomse geneetilise materjaliga, nagu sperma ja munarakud ning embrüod, toimuvaks ühendusesiseseks kaubanduseks ametlikult heaks kiitma. Ühenduse õigusaktides nähakse nimetatud loomapida- misettevõtete registreerimise, nimekirjade koostamise, ajakohastamise, edastamise ja avaldamise kohta ette erinevad menetlused. Menetluste erinevused teevad nime- kirjade koostamise ja ajakohastamise aga keeruliseks ning nende nimekirjade praktilise kasutamise pädevate kont- rolliasutuste ja asjaomaste ettevõtjate jaoks üliraskeks. Seepärast tuleks menetlused ühtlustada ning näha ette süstemaatilisemad, sidusamad ja ühtsemad eeskirjad menetluste viie põhielemendi, täpsemalt registreerimise, nimekirjade koostamise, ajakohastamise, edastamise ja avaldamise kohta. Lisaks, kuna liikmesriikide ülesanne on kontrollida tingi- musi, mida eri loomapidamisettevõtted peavad täitma selleks, et neid nimekirja kantaks, peaksid nimekirjade koostamise eest vastutama liikmesriigid ja mitte komisjon. Seepärast peaksid liikmesriigid koostama ja ajakohastama asjaomaseid loomapidamisettevõtete nimekirju ning tegema need kättesaadavaks teistele liikmesriikidele ja üldsusele. Et ühtlustada nende nimekirjade ülesehitust ja võimaldada ühendusele lihtne juurdepääs ajakohastatud nimekirjadele, tuleb komiteemenetluse abil kehtestada ühtsed kriteeriumid. Ühenduse eeskirjade selguse ja järjepidevuse huvides tuleks seda uut korda kohaldada ka zootehnika vald- konnas, eelkõige tõuaretusühingute suhtes, kellel on voli- tused pidada või sisse seada liikmesriikides tõuraamatuid, ja teabe suhtes, mida liikmesriigid peavad esitama vasta- valt nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivile 90/428/JEMÜ (võistlushobustega kauplemise ja võistlustel osalemise tingimuste kohta) (*) seoses hobuste võistlus- tega. Nii nagu ühendusesisese kaubanduse suhtes kohaldata- vates eeskirjades, reguleeritakse sperma, munarakkude ja embrüote importi selliselt, et kolmandates riikides looma- pidamisega tegelevad päritoluasutused peavad loomade terviseriskide minimeerimiseks täitma teatavaid tingimusi. Vastavalt sellele tuleks lubada ühendusse importida ainult sellist geneetilist materjali, mis on pärit seemendusjaama- dest või sperma säilitamise keskustest ning embrüoko- gumis- või -tootmisrühmadelt, mille asjaomase kolmanda riigi pädevad asutused on ühendusse eksportimiseks ametlikult heaks kiitnud vastavalt ühenduse nõuetele ning vajaduse korral pärast ühenduse veterinaarkontrolli. (1) EÜT L 224, 18.8.1990, lk 60.