19/6. kd Euroopa Liidu Teataja 243 32003R2201 L 338/1 EUROOPA LIIDU TEATAJA 23.12.2003 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 2201/2003, 27. november 2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 61 punkti c ja artikli 67 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (2) võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust (3) ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Ühendus on seadnud eesmärgiks luua vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala, kus on tagatud isikute vaba liikumine. Sellise ala loomiseks peab ühendus muu hulgas tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas vastu võtma siseturu nõuetekohaseks toimimiseks vajali- kud meetmed. Tamperes kokku tulnud Euroopa Ülemkogu kinnitas, et kohtuotsuste vastastikuse tunnustamise põhimõte on tõe- lise õigusruumi loomise nurgakivi, ja tõi prioriteedina esile suhtlusõigust. Nõukogu määruses (EÜ) nr 1347/2000 (*) on sätestatud reeglid kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta kohtuasjades, mis käsitlevad abieluasju ja vanemlikku vastutust abikaasade ühiste laste eest. Selle EÜT C 203 E, 27.8.2002, lk 155. Arvamus on esitatud 20. septembril 2002 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). ELT C 61, 14.3.2003, lk 76. EÜT L 160, 30.6.2000, lk 19. (6) määruse sisu võeti olulises osas üle samu küsimusi käsitle- vast 28. mai 1998. aasta konventsioonist. (5) 3. juulil 2000 esitas Prantsusmaa algatuse nõukogu mää- ruseks selliste kohtuotsuste vastastikuse täitmise kohta, mis käsitlevad õigust lapsega suhelda. (6) Kõigi laste võrdsuse tagamiseks hõlmab käesolev määrus kõiki vanemlikku vastutust reguleerivaid otsuseid, sealhul- gas meetmeid lapse kaitseks, sõltumatult nende seostest abieluõigusliku menetlusega. Kuna vanemliku vastutuse eeskirjade kohaldamine kerkib sageli üles abieluõiguslike menetluste kontekstis, on sobi- vam, kui abielulahutuse ja vanemliku vastutuse küsimusi käsitleb üks dokument. Käesoleva määruse reguleerimisala hõlmab tsiviilasju igat liiki kohtutes. Abielulahutust, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamist käsitlevate kohtuotsuste osas tuleks käesolevat määrust kohaldada ainult abielude lahutamise suhtes ja see ei tohiks käsitleda küsimusi nagu lahutuse põhjus, abielu omandiõi- guslikud tagajärjed või muud kaasnevad asjaolud. Lapse vara osas tuleks käesolevat määrust kohaldada ainult last kaitsvate meetmete suhtes, st i) lapse vara eest vastu- tava, last esindava või abistava isiku või organi määramine ja ülesanded ning ii) lapse vara haldamine, säilitamine või kasutamine. Selle kontekstis tuleks käesolevat määrust kohaldada näiteks juhtudel, kui vanemad vaidlevad lapse vara haldamise üle. Lapse varaga seotud meetmeid, mis ei käsitle lapse kaitset, peaks jätkuvalt reguleerima nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 44/2001 (5) Määruse (EÜ) nr 1347/2000 vastuvõtmise ajal võttis nõukogu arvesse professor Alegria Borrasi selgitavat aruannet selle konventsiooni kohta (EÜT C 221, 16.7.1998, lk 27). EÜT C 234, 15.8.2000, lk 7.