2.2.2006 Euroopa Liidu Teataja L 29/31 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 181/2006, 1. veebruar 2006, millega rakendatakse määrust (EÜ) nr 1774/2002 muude orgaaniliste väetiste ja mullaparandusainete kui sõnniku osas ning millega muudetakse kõnealust määrust (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 1774/2002, milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrval- saaduste sanitaareeskirjad, (!) eriti selle artikli 20 lõiget 2, artikli 22 lõiget 2 ja artikli 32 lõiget 2, ning arvestades järgmist: (1]) = Määrusega (EÜ) nr 1774/2002 keelatakse orgaaniliste väetiste ja mullaparandusainete (v.a sõnnik) kasutamine karjamaal. Kõnealune keeld on kooskõlas ELi praeguse söödakeeluga ning selle eesmärk on tõkestada võimalikku reostusohtu karjamaal, kus võib leiduda 2. ja 3. kate- gooria materjali. Sellised ohud võivad olla tingitud kari- loomade vahetust karjatamisest või rohusilo või heina kasutamisest põllumajandusloomade söödana. Kõnealuse määrusega nähakse ette, et nimetatud keelu rakendamise meetmed, sealhulgas kontrollmeetmed, võetakse vastu pärast asjaomase teaduskomiteega konsulteerimist. (2) « Erinevad teaduskomiteed on avaldanud mitu teaduslikku arvamust, mis on olulised orgaaniliste väetiste ja mulla- parandusainete kasutamisel. Need hõlmavad esiteks juhtiva teaduskomitee 24. ja 25. septembri 1998. aasta arvamust imetajatelt pärit orgaanilise väetise ohutuse kohta, teiseks toksilisuse, ökotoksilisuse ja keskkonna teaduskomitee 24. aprilli 2001. aasta arvamust setete käitlemisel haigusetekitajate vähendamise hindamise kohta, kolmandaks juhtiva teaduskomitee 10. ja 11. mai 2001. aasta arvamust mäletsejalistelt pärit orgaani- liste väetiste ohutuse kohta ning neljandaks Euroopa Toiduohutusameti bioloogilise ohu teaduskomisjoni 3. märtsi 2004. aasta arvamust võimaliku bioloogilise ohu kohta, sealhulgas TSEd, orgaaniliste väetiste ja mullapa- randusainete kasutamisel karjamaal. (1) EÜTL 273, 10.10.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 416/2005 (ELT L 66, 12.3.2005, lk 10). (33) Kõnealustes teaduslikes arvamustes soovitatakse, et TSE haigusetekitajaid sisaldada võivaid loomseid kudesid ei tohiks leiduda orgaanilistes väetistes ega mullaparandusai- netes, mida kasutatakse kariloomadele juurdepääsetavatel maa-aladel. Orgaaniliste väetiste ja mullaparandusainete tootmises võib kasutada muid materjale teatavatel kuum- töötlemist ja ohutut päritolu hõlmavatel loomatervishoiu- tingimustel, millega veelgi vähendatakse kõiki võimalikke ohte. (44 Kõnealuseid teaduslikke arvamusi arvesse võttes tuleks ette näha orgaaniliste väetiste, mullaparandusainete, lagundumissaaduste ja komposti kasutamise rakendusees- kirjad, mis hõlmavad ka tõrjeabinõusid. (5) — Käesoleva määrusega ettenähtud rakendusmeetmetega ei piirata määruse (EÜ) nr 1774/2002 alusel kohaldatavate üleminekumeetmete kohaldamist. (6) — Kui käesoleva määrusega sätestatud tingimused on täidetud, peaks olema võimalik orgaanilisi väetisi ja mullaparandusaineid turule viia ja eksportida. (7) > Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Sisu ja reguleerimisala 1. Käesoleva määrusega ei piirata määruse (EÜ) nr 1774/2002 kohaselt vastuvõetud üleminekumeetmete kohalda- mist. 2. > Liikmesriigid võivad kohaldada oma territooriumil kasuta- tavate orgaaniliste väetiste ja mullaparandusainete osas range- maid riigisiseseid eeskirju, kui käesoleva määrusega ette nähtud, kui asjaomased eeskirjad on õigustatud loomatervishoiu või avaliku tervishoiu seisukohast.