27.6.2007 Euroopa Liidu Teataja L 165/33 II (EÜ asutamislepingu / Euratomi asutamislepingu kohaselt vastu võetud aktid, mille avaldamine ei ole kohustuslik) OTSUSED NÕUKOGU OTSUS, 18. juuni 2007, millega lubatakse Itaalia Vabariigil kohaldada meetmeid, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 26 lõike 1 punktist a ja artiklist 168 (2007/441/EÜ) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, liikmesriike Itaalia taotlusest. Komisjon teatas 21. võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, (!) eriti selle artikli 395 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ning arvestades järgmist: (1) (3) 9. oktoobri 2006. aasta kirjas, mis saabus komisjoni peasekretariaati 11. oktoobril 2006, taotles Itaalia luba kehtestada meetmed, millega tehakse erand nõukogu 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/388JEMÜ (kumuleeru- vate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) (2) sätetest, milles käsitletakse maksukohus- tuslase õigust arvata maha ostudelt makstud käibemaks ning sätetest, millega nõutakse ettevõtte vara isikliku kasutamisega seotud käibemaksu arvestamist. Direktiiv 77/388JEMÜ on 2006/112/EÜ. asendatud «direktiiviga Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 kohaselt teavitas komisjon 28. veebruari 2007. aasta kirjas teisi (1) ELT L 347, 11.12.2006, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 2006/138/EÜ (ELT L 384, 29.12.2006, lk 92). (2?) EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 2006/98/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 129). (4) (5) novembri 2006. aasta kirjas Itaaliale, et tal on taotluse hindamiseks olemas kogu vajalik teave. Direktiivi 2006/112/EÜ artikliga 168 on ette nähtud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste kaupade ja teenuste eest tasutud käibemaks, mida kasu- tatakse maksustatavate tehingute tarbeks. Sama direktiivi artikli 26 lõike 1 punktis a nõutakse käibemaksu arves- tamist, kui ettevõtte vara kasutatakse isiklikuks tarbeks. Sõidukite isiklikuks tarbeks kasutamist on raske täpselt määratleda ja isegi kui see on võimalik, on selline mehha- nism tihti koormav. Taotletud meetmete kohaselt tuleks selliste sõidukite kuludega seotud mahaarvatav käibe- maks, mida ei kasutata ainult ettevõtluse tarbeks, mõnin- gate eranditega, kehtestada ühtse protsendimäärana. Praegu olemasoleva teabe alusel on Itaalia ametiasutused seisukohal, et 40% määr on põhjendatud. Selleks et vältida topeltmaksustamist, tuleb piirangu rakendusalas tühistada nõue arvestada käibemaksu sõidukite isiklikuks tarbeks kasutamise korral. Kõnealused meetmed on põhjendatud vajadusega lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust ja vältida ebaõigest arvepidamisest tulenevat kõrvalehoidumist. Kõnealused erandit tegevad meetmed peaksid olema ajali- selt piiratud, mis võimaldab hinnata nende tõhusust ja protsendimäära sobivust, kuna kavandatud protsendimäär tugineb esialgsetel andmetel ettevõtluse tarbeks kasuta- vate sõidukite kohta.