05/4. kd Euroopa Liidu Teataja 381 32003L0088 L 299/9 EUROOPA LIIDU TEATAJA 18.11.2003 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2003/88/EÜ, 4. november 2003, tööaja korralduse teatavate aspektide kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 137 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (!) olles konsulteerinud regioonide komiteega, toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse koha- selt (2) ning arvestades järgmist: (1) Tööaja korralduse teatavaid aspekte käsitlevat nõukogu 23. novembri 1993. aasta direktiivi 93/104/EÜ (3), milles sätestatakse tööaja korralduse minimaalsed ohutus- ja ter- visehoiunõuded igapäevase puhkeaja, vaheaegade, iganä- dalase puhkeaja, maksimaalse nädalase tööaja, iga-aastase puhkuse ning öötöö, vahetustega töö ja töökorralduse osas, on oluliselt muudetud. Selguse huvides tuleb kõne- alused sätted kodifitseerida. Asutamislepingu artikkel 137 näeb ette, et ühendus toetab ja täiendab liikmesriikide tegevust, pidades silmas töökesk- konna parandamist töötajate tervise ja turvalisuse kaitseks. Nimetatud artikli alusel vastuvõetud direktiivides tuleb hoi- duda haldus-, finants- ja õiguslike piirangute kehtestami- sest viisil, mis pidurdaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete asutamist ja arengut. Töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamist soo- dustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391[/EEC (4) sätted on täie- likult kohaldatavad käesoleva direktiiviga hõlmatud vald- kondades, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisaldu- vate rangemate ja/või täpsemate sätete kohaldamist. Töötajate tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu paranda- mine on eesmärk, mida ei tohiks allutada üksnes majan- duslikele kaalutlustele. EÜT C 61, 14.3.2003, lk 123. Euroopa Parlamendi 17. detsembri 2002. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta otsus. EÜTL 307, 13.12.1993, lk 18. Direktiivi on muudetud Euroopa Par- lamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/34/EÜ (EÜTL 195, 1.8.2000, k 41). EÜTL 183, 29.6.1989, lk 1. (5) (10) (11) (12) 6) Kõigil töötajatel peab olema piisav puhkeaeg. Puhkuse mõistet tuleb väljendada ajaühikutes, st päevades, tundides ja/või nende osades. Ühenduse töötajale tuleb tagada mini- maalne igapäevane ja iganädalane puhkeaeg ning piisavad vaheajad. Lisaks on sellega seoses vajalik kehtestada näda- lase tööaja ülemmäär. Arvesse tuleks võtta Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni tööaja korralduse põhimõtteid, sealhulgas neid, mis käsit- levad öötööd. Uuringud on näidanud, et inimkeha on öösel tundlikum keskkonnahäirete ja teatavate koormavate töökorralduse vormide suhtes ning et pikaajaline öötöö võib kahjustada töötajate tervist ja ohustada töökoha turvalisust. On vaja piirata öötöö ajavahemike kestust, kaasa arvatud ületunnitöö, ja sätestada, et korrapäraselt öötöötajaid kasu- tavad tööandjad peavad sellest teavitama pädevaid asutusi, kui need seda nõuavad. On tähtis, et öötöötajatele võimaldatakse enne tööle asu- mist ja hiljem korrapäraste vaheaegade järel tasuta arstlik läbivaatus ning kui nad kannatavad tervisehäirete all, viiakse nad võimaluse korral üle neile sobivale päevasele tööle. Öötöötajate ja vahetustöötajate olukord nõuab tööohutuse ja tervisekaitse taseme kohandamist nende töö iseloomuga ning kaitse- ja ennetusabinõude ning vahendite tõhusat toi- mimist. Teatavatel töötingimustel võib olla kahjulik mõju töötajate ohutusele ja tervisele. Töö korraldamisel teatava mudeli järgi tuleb arvesse võtta üldpõhimõtet, et töö kohandatakse töötajaga. Meremeeste tööaja korraldust käsitlevat Euroopa lepingut on jõustatud Euroopa Ühenduse Reederite Ühingu (ECSA) ja Euroopa Liidu Transporditööliste Ametiühingute Liidu (FST) poolt sõlmitud kokkulepet meremeeste tööaja kor- ralduse kohta käsitleva nõukogu 21. juuni 1999. aasta direktiiviga 1999/63/EÜ (5), mille aluseks on asutamisle- pingu artikli 139 lõige 2. Seetõttu ei kohaldata käesoleva direktiivi sätteid meremeeste suhtes. EÜTL 167, 2.7.1999, lk 33.