26.1.2010 Euroopa Liidu Teataja L 20/7 IV (EÜ asutamislepingu, ELi lepingu ja Euratomi asutamislepingu kohaselt enne 1. detsembrit 2009 vastu võetud õigusaktid) EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/147/EÜ, 30. november 2009, loodusliku linnustiku kaitse kohta (kodifitseeritud versioon) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, (44 — Liikmesriikide Euroopa « territooriumil > looduslikult võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must (!), toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2) ning arvestades järgmist: (6) (1) Nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivi 79/409JEMÜ (loodusliku linnustiku kaitse kohta) °) on korduvalt oluli- selt muudetud (*). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida. (2)y v Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuli 2002. aasta otsus nr 1600/2002JEÜ (millega võetakse vastu kuues keskkonnaalane  tegevusprogramm) °) kutsub =üles (7) võtma bioloogilise mitmekesisuse, sealhulgas lindude ja nende elupaikade kaitseks erimeetmeid. (3) — Suure osa liikmesriikide Euroopa territooriumil loodusli- kult esinevate linnuliikide arvukus väheneb ja mõnel juhul väga kiiresti, selline vähenemine kujutab endast tõsist ohtu looduskeskkonna kaitsele, eelkõige bioloogi- lise tasakaalu ohustamise tõttu. ()) 10. juuni 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avalda- (8) mata). (2?) Euroopa Parlamendi 20. oktoobri 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 26. novembri 2009. aasta otsus. (3) EÜT L 103, 25.4.1979, lk 1. (4) Vt VI lisa A osa. () EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1. esinevad linnuliigid on peamiselt rändliigid. Need liigid moodustavad ühispärandi ja tõhus linnukaitse on üldjuhul mitmeid riike hõlmav keskkonnaprobleem, millega kaasneb ühine vastutus. Liikmesriikide Euroopa territooriumil looduslikult esine- vate linnuliikide kaitse tuleb saavutada, pidades silmas ühenduse elutingimuste parandamise ja jätkusuutliku arengu eesmärke. Võetavaid meetmeid tuleb kohaldada lindude arvukust mõjutavate mitmesuguste tegurite suhtes, nagu inimtege- vuse tagajärjed, eelkõige lindude elupaikade hävitamine ja saastamine, lindude püüdmine ja tapmine inimese poolt ning sellega kaasnev kaubandus. Looduskaitsepoliitika raames tuleb selliste meetmete rangust kohandada vasta- valt eri liikide konkreetsele olukorrale. Kaitsmise eesmärk on loodusvarade kui Euroopa rahvaste pärandi lahutamatu osa pikaajaline kaitse ja majanda- mine. See võimaldab loodusvarasid kontrollida ja juhib nende kasutamist liikidevahelise loodusliku tasakaalu hoidmiseks ja kohandamiseks vajalike meetmete alusel mõistlikkuse piires. Elupaikade piisava mitmekesisuse ja suuruse säilitamine, hoidmine või taastamine on oluline kõikide linnuliikide kaitsel. Teatavate linnuliikide elupaikasid tuleb kaitsta erimeetmete abil, et kindlustada nende säilimine ja palju- nemine levikualal. Selliste meetmete puhul tuleb arves- tada ka rändliikidega ning meetmed tuleb ühtse terviku loomiseks kooskõlastada.