11/24. kd Euroopa Liidu Teataja 183 31996R1257 L 163/1 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 2.7.1996 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1257/96, 20. juuni 1996, humanitaarabi kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 130w, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) vastavalt asutamislepingu artiklis 189c sätestatud menetlusele (2) ning arvestades, et: merehädalistel, loodusõnnetuste, sõdade ja sõjaliste konfliktide või muude sarnaste erandlike asjaolude ohvritel on õigus saada rahvusvahelist humanitaarabi, kui nende enda ametiasutused ei suuda neile tõhusat hädaabi anda; sõjaliste konfliktide või sarnaste erandlike asjaolude ohvrite kaits- misega seotud tsiviilmeetmeid reguleeritakse rahvusvahelise humanitaarõigusega ja neid tuleb lugeda humanitaarmeetmete osaks; humanitaarabi hõlmab mitte ainult inimelude päästmise ja kaits- mise meetmeid hädaolukorras või vahetult selle järel, vaid ka meetmeid, mille eesmärk on ohvrite juurde pääsemise ja abi takis- tusteta kohaletoimetamise hõlbustamine ja võimaldamine; humanitaarabi võib olla arengu- või ülesehitustöö eeltingimuseks ning seetõttu tuleb selle andmist jätkata kogu kriisiolukorra ja selle tagajärgede kestmise ajal; seetõttu võib humanitaarabi hõl- mata ka lühiajalist taastusabi, mille eesmärk on hõlbustada hädaabi saabumist, takistada kriisi mõjude halvenemist ja abistada kannatanuid toimetuleku miinimumtaseme saavutamisel; (1) EÜTC 180, 14.7.1995, lk 6. (2) Euroopa Parlamendi 30. novembri 1995. aasta arvamus (EÜT C 339, 18.12.1995, lk 60), nõukogu 29. jaanuari 1996. aasta ühine seisu- koht (EÜT C 87, 25.3.1996, lk 46) ja Euroopa Parlamendi 21. mai 1996. aasta otsus (EÜT C 166, 10.6.1996). eelkõige tuleb võtta ennetusmeetmeid, et olla valmis katastroofi- dega seotud ohtudeks, ning luua vastav varajase hoiatamise ja sek- kumissüsteem; tuleks tagada ühenduse, siseriiklike ja rahvusvaheliste ennetus- ja sekkumissüsteemide tõhusus ja ühtsus, mis on loodud looduska- tastroofidest ja inimese tekitatud katastroofidest või sarnastest erandlikest olukordadest tulenevate vajaduste rahuldamiseks; humanitaarabi, mille ainueesmärk on vältida või leevendada inim- kannatusi, antakse ohvritele olenemata nende rassilisest, etnilisest päritolust, usutunnistusest, soost, vanusest, rahvusest või poliiti- listest vaadetest, ning abi andmist ei tohi suunata ega mõjutada poliitilised kaalutlused; humanitaarabiga seotud otsused tuleb teha erapooletult ning üks- nes ohvrite vajadustest ja huvidest lähtuvalt; tihe koostöö liikmesriikide ja komisjoni vahel nii otsuste tegemise tasandil kui praktilises tegevuses on ühenduse tõhusate humani- taarmeetmete alus; ühendus peab püüdma teha koostööd kolmandate maadega ja kooskõlastama nendega oma tegevust, mis on osa ühenduse toe- tusest rahvusvahelise humanitaarabi tõhustamisele; selle eesmärgi saavutamiseks tuleks kindlaks määrata kriteeriumid koostööks valitsusväliste organisatsioonide, rahvusvaheliste insti- tutsioonide ja organisatsioonidega, mis tegelevad humanitaarabi- ga; tuleb säilitada, austada ja toetada valitsusväliste organisatsioonide ja muude humanitaarinstitutsioonide sõltumatust ja erapooletust humanitaarabitöös; tuleks toetada liikmesriikide ja muude arenenud riikide valitsus- väliste organisatsioonide humanitaaralast koostööd asjaomaste kolmandate maade vastavate organisatsioonidega;