29.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 199/39 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1218/2005, 28. juuli 2005, millega kehtestatakse nõukogu määruses (EÜ) nr 1182/2005 sätestatud Šveitsist pärit üle 160 kg kaaluvate elusveiste imporditariifikvoodi üksikasjalikud rakenduseeskirjad EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 17. mai 1999. aasta määrust (EÜ) nr 1254/1999 veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta, (!) eriti selle artiklit 32, ning arvestades järgmist: Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1182/2005, 18. juuli 2005, millega võetakse vastu autonoomsed üleminekumeetmed ühenduse tariifikvoodi avamiseks Šveitsist pärit elusveiste impordiks (2) on ette nähtud tollimaksuvaba ühenduse tariifikvoodi avamine ühepoolse üleminekumeetmena 2 300 Šveitsist pärit üle 160 kg kaaluva elusveise impor- diks alates kõnealuse määruse jõustumise kuupäevast kuni 31. detsembrini 2005. Asjaomaste toodete puhul on tariifikvoodi jaotamiseks sobiv kasutada määruse (EÜ) nr 1254/1999 artikli 32 lõike 2 teises taandes nimetatud üheaegse läbivaatamise meetodit. Nimetatud tariifikvootidest tuleneva soodustuse saamiseks peavad elusloomad pärinema Šveitsist vastavalt Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud põllumajandustoodetega kauplemise lepingu ) (edaspidi “leping”) artiklis 4 osutatud eeskirjadele. Spekulatsiooni vältimiseks tuleks kvoodiga lubatud kogused teha kättesaadavaks ettevõtjatele, kes suudavad tõendada tegelikku märkimisväärse ulatusega kaubandus- tegevust kolmandate riikidega. Seoses sellega ja tõhusa haldamise tagamiseks tuleks asjaomastelt ettevõtjatelt nõuda, et nad oleksid ajavahemikul 1. mai 2004—30. aprill 2005 importinud vähemalt 50 looma, eeldades, et 50 loomast koosnevat partiid võib pidada tavapäraseks (1) EÜT L 160, 26.6.1999, lk 21. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 1782/2003 (ELT L 270, 21.10.2003, lk 1). (?) ELT L 190, 22.7.2005, lk 1. (3) EÜT L 114, 30.4.2002, lk 132. saadetiseks. Kogemused on näidanud, et ühe partii ost on esmanõue, et käsitada tehingut tõelise ja elujõulisena. Kõnealuste kriteeriumide kontrollimiseks tuleb kõik taot- lused esitada liikmesriigis, kus importija on kantud käibe- maksukohustuslaste registrisse. Spekulatsiooni vältimiseks ei tohiks ka anda kvoote importijatele, kes 1. jaanuaril 2005 ei ole elusveiste kauplemises enam tegevad. Lisaks tuleks impordiõiguste saamiseks kehtestada tagatis, litsentsid ei tohiks olla loovutatavad ning impordilitsentse tuleks ettevõtjatele välja anda üksnes koguste suhtes, mille puhul neile on antud impordiõigused. Kvootide võrdsema kasutusvõimaluse tagamiseks ning selleks, et iga taotluse puhul tagada majanduslikult tasuv loomade arv, peaks iga taotluse puhul olema määratud loomade miinimum- ja maksimumarv. Tuleks kehtestada, et impordiõigused eraldatakse pärast järelemõtlemisaega ja vajaduse korral kohaldatakse impordi suhtes kindlaksmääratud vähendusprotsenti. Määruse (EÜ) nr 1254/1999 artikli 29 lõike 1 kohaselt tuleb kõnealust korda hallata impordilitsentside abil. Selleks tuleks sätestada eeskirjad taotluste esitamise ning taotlustes ja litsentsidel esitatava teabe kohta, seda vaja- duse korral lisaks komisjoni 9. juuni 2000. aasta määruse (EÜ) nr 1291/2000 (millega sätestatakse põllumajandus- saaduste ja -toodete impordi- ja ekspordilitsentside ning eelkinnitussertifikaatide süsteemi kohaldamise ühised üksikasjalikud eeskirjad) (*) ja komisjoni 26. juuni 1995. aasta määruse (EÜ) nr 1445/95 (veise- ja vasikalihasektori impordi- ja ekspordilitsentside rakenduseeskirjade ning määruse (EMÜ) nr 2377/80 kehtetuks tunnistamise kohta) (°) teatavatele sätetele või nendest erandeid tehes. (4) EÜTL 152, 24.6.2000, lk 1. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 1741/2004 (ELT L 311, 8.10.2004, lk 17). () EÜT L 143, 27.6.1995, lk 35. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 1118/2004 (ELT L 217, 17.6.2004, lk 10).