06/6. kd Euroopa Liidu Teataja 3 32002L0083 L 345]1 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 19.12.2002 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2002/83/F.Ü, 5. november 2002, elukindlustuse kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2 ja artiklit 55, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) toimides asutamislepingu artiklis 251 ettenähtud menetluse koha- selt (3) ning arvestades järgmist: (1) Esimest nõukogu 5. märtsi 1979. aasta direktiivi 79/267|]EMÜ otsese elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise koh- ta, (*) nõukogu teist 8. novembri 1990. aasta direktiivi 90/619JEMÜ otsese elukindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega nähakse ette sätted tee- nuste osutamise vabaduse tegeliku kasutamise hõlbustami- seks ja muudetakse direktiivi 79/267/EMÜ, (5) ja nõukogu 10. novembri 1992. aasta direktiivi 92/96JEMÜ otsese elu- kindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta ning millega muudetakse direktiive 79/267/EMÜ ja 90/619JEMÜ (kolmas elukindlustusdirektiiv), (6) on mitu EÜT C 365 E, 19.12.2000, lk 1. EÜT C 123, 25.4.2001, lk 24. Euroopa Parlamendi 15. märtsi 2001. aasta arvamus (EÜT C 343, 5.12.2001, lk 202), nõukogu 27. mai 2002. aasta ühine seisukoht (EÜT C 170 E, 16.7.2002, lk 45) ja Euroopa Parlamendi 25. sep- tembri 2002. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avalda- mata). EÜTL 63, 13.3.1979, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/12/EÜ (EÜT L 77, 20.3.2002, lk 11). EÜT L 330, 29.11.1990, lk 50. Direktiivi on muudetud direktiiviga 92/96JEMÜ (EÜTLL 360, 9.12.1992, lk 1). EÜT L 360, 9.12.1992, lk 1. Direktiivi on muudetud Euroopa Parla- mendi ja nõukogu direktiiviga 2000/64/EÜ (EÜTL 290, 17.11.2000, lk 27). (3) C) korda oluliselt muudetud. Täiendavate muudatuste tegemi- seks tuleks need direktiivid selguse huvides uuesti sõnas- tada. Elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamise hõlbustami- seks on oluline kõrvaldada teatavad lahknevused järeleval- vet käsitlevate siseriiklike õigusaktide vahel. Selle eesmärgi saavutamiseks ja samal ajal kõigis liikmesriikides kindlus- tusvõtjatele ja soodustatud isikutele piisava kaitse tagami- seks tuleks kooskõlastada elukindlustusseltsidelt nõutavaid finantsgarantiisid käsitlevad sätted. On vaja välja kujundada otsese elukindlustuse valdkonnas siseturg nii asutamisõigust kui ka teenuste osutamise vaba- dust silmas pidades, et hõlbustada ühenduses asuva pea- kontoriga kindlustusseltsidel täita oma kohustusi ühenduse piires ja võimaldada kindlustusvõtjatel pöörduda peale oma riigis asuvate kindlustajate ka nende kindlustajate poole, kelle peakontor on ühenduses ja kes asuvad teistes liikmesriikides. Asutamislepingu alusel on seoses teenuste osutamise vaba- dusega keelatud igasugune diskrimineerimine selle põhjal, et kindlustusselts ei ole asutatud liikmesriigis, kus teenu- seid osutatakse. Seda keeldu kohaldatakse iga ühenduses asutatud kindlustusseltsi teenuste suhtes, olgu see kindlus- tusseltsi peakontor, esindus või filiaal. Käesolev direktiiv on seetõttu oluline etapp siseriiklike tur- gude ühendamisel integreeritud turuks ja seda tuleb täien- dada teiste ühenduse vahenditega, et võimaldada kõigil kindlustusvõtjatel pöörduda iga kindlustaja poole, kelle peakontor asub ühenduses ja kes seal tegutseb asutamisõi- guse või teenuste osutamise vabaduse alusel, ja tagada neile piisav kaitse. Käesolev direktiiv on osa elukindlustuse valdkonda käsit- levast ühenduse õigusest, mille hulka kuulub ka nõukogu 19. detsembri 1991. aasta direktiiv 91/674JEMÜ (7) kind- lustusseltside raamatupidamise aastaaruannete ja konsoli- deeritud aastaaruannete kohta. EÜTL 374, 31.12.1991, lk 7.