L 97/72 Euroopa Liidu Teataja 9.4.2008 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 300/2008, 11. märts 2008, mis käsitleb tsiviillennundusjulgestuse ühiseeskirju ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2320/2002 (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (!), olles konsulteerinud Regioonide Komiteega, toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (2) võttes arvesse lepituskomitees 16. jaanuaril 2008. heaks kiidetud ühist teksti ning arvestades järgmist: (1) Inimeste ja kaupade kaitseks Euroopa Liidus tuleks enne- tada õhusõiduki vastu suunatud ebaseaduslikke sekkumisi, mis ohustab tsiviilennundusjulgestust, kehtestades ühis- eeskirjad tsiviillennunduse kaitseks. Selle eesmärgi saavu- tamiseks tuleks sätestada lennundusjulgestuse ühiseeskirjad ja ühised põhistandardid ning luua nende täitmise järele- valve süsteemid. Tsiviilennundusjulgestuse huvides on üldiselt soovitav kehtestada 7. detsembri 1944. aasta Chicago rahvusvahe- lise tsiviillennunduse konventsiooni 17. lisa ühise tõlgen- damise alused. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aas- ta määrus (EÜ) nr 2320/2002 (millega kehtestatakse tsiviil- lennundusjulgestuse valdkonna ühiseeskirjad) (?) võeti vastu Ameerika Ühendriikides 11. septembril 2001. aastal toimunud sündmuste tõttu. Vaja on ühist lähenemisviisi tsiviillennundusjulgestuse valdkonnas ning kaaluda tuleks, mis oleks transpordivald- konda oluliselt mõjutavate terroriaktide järgselt kõige tõ- husam abi pakkumise viis. (1) ELT C 185, 8.8.2006, lk 17. (2?2) Euroopa Parlamendi 15. juuni 2006. aasta arvamus (ELT C 300 E, — 9.12.2006, lk 463), nõukogu 11. detsembri 2006. aasta ühine seisu- koht (ELT C 70 E, 27.3.2007, lk 21), Euroopa Parlamendi 25. aprilli 2007. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), Euroo- pa Parlamendi 11. märtsi 2008. aasta õigusloomega seotud resolut- sioon (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 4. märtsi 2008. aasta otsus. EÜT L 355, 30.12.2002, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 849/2004 (ELT L 158, 30.4.2004, lk 1), parandatud väljaandes ELT L 229, 29.6.2004, lk 3. (4) Määruse (EÜ) nr 2320/2002 sisu tuleks saadud kogemusi silmas pidades läbi vaadata ja kõnealune määrus tuleks tunnistada kehtetuks ja asendada uue õigusaktiga, mille eesmärk on olemasolevate eeskirjade lihtsustamine, ühtlus- tamine ja selgitamine ning julgestustaseme parandamine. Suurema paindlikkuse saavutamiseks selliste julgestus- meetmete ja menetluste vastuvõtmisel, mille eesmärk on vastata riskianalüüside arengule ja võimaldada uue tehno- loogia kasutuselevõttu, tuleks käesolevas määruses sätesta- da põhimõtted meetmete kohta, mis tuleks võtta tsiviillennunduse kaitsmiseks ebaseadusliku sekkumise eest, vältides sealjuures nende rakendamiseks vajalikesse tehnilistesse ja menetluslikesse üksikasjadesse laskumist. Käesolevat määrust tuleks kohaldada liikmesriigi territoo- riumil asuvate tsiviillennundust teenindavate lennujaama- de suhtes, sellistes lennujaamades teenuseid osutavate majandustegevuses osalejate suhtes ja sellistele lennujaa- madele või selliste lennujaamade kaudu tooteid pakkuvate ja/või teenuseid osutavate üksuste suhtes. Ilma et see piiraks konventsiooni kuritegude ja mõningate teiste tegude kohta õhusõiduki pardal (Tokyo, 1963), õhu- sõiduki ebaseadusliku hõivamise vastu võitlemise konvent- siooni (Haag, 1970) ja tsiviilennunduse ohutuse vastu suunatud ebaseaduslike tegude tõkestamise konventsiooni (Montreal, 1971) kohaldamist, peaks käesolev määrus sa- muti hõlmama julgestusmeetmeid, mida kohaldatakse ühenduse lennuettevõtjate õhusõiduki pardal või lennu ajal. Iga liikmesriigi pädevusse jääb otsustada, parda julgestus- töötajate kasutamise üle nende poolt välja antud lennute- gevusluba omavate lennuettevõtjate lendudel ning tagada vastavalt Chicago konventsiooni 17. lisa punktile 4.7.7 ja nimetatud konventsiooni tingimustele, et sellised julgestus- töötajad on riigiteenistujad, kes on spetsiaalselt selleks ots- tarbeks välja valitud ja koolitatud, võttes arvesse julgestus- ja ohutusnõudeid õhusõiduki pardal.