L 27216 Euroopa Liidu Teataja 14.10.2008 KOMISJONI OTSUS, 10. oktoober 2008, mis käsitleb teatavaid ajutisi kaitsemeetmeid seoses alatüüpi H5N1 kuuluva kõrge patogeensusega linnugripiga Saksamaal (teatavaks tehtud numbri K(2008) 6026 all) (EMPs kohaldatav tekst) (2008/795]/EÜ) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 11. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/662]JEMÜ  veterinaarkontrollide kohta ühendusesiseses kaubanduses seoses siseturu väljakujundamisega, (!) eriti selle artikli 9 lõiget 3, võttes arvesse nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivi 90/425JEMÜ milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljaku- jundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kont- rolle, (2) eriti selle artikli 10 lõiget 3, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määrust (EÜ) nr 998/2003, mis käsitleb lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavaid loomatervis- hoiunõudeid ja millega muudetakse nõukogu « direktiivi 92/65/[EMÜ, (3) eriti selle artikli 18 esimest lõiku, ning arvestades järgmist: (1) Linnugripp on lindude nakkav viirushaigus, millesse võivad nakatuda ka kodulinnud. Kodulindude nakatu- misel linnugripi viirustesse avaldub haigus peamiselt kahes vormis, mida eristatakse nende virulentsuse järgi. Madala patogeensusega vorm põhjustab tavaliselt ainult kergeid sümptomeid, kõrge patogeensusega vormi taga- järjeks on aga enamiku kodulinnu liikide puhul lindude väga kõrge suremus. Kõnealusel haigusel võib olla tõsine mõju kodulinnukasvatuse tasuvusele. (2) Linnugrippi leitakse peamiselt lindudelt, kuid teatavatel asjaoludel võib nakkust esineda ka inimestel, kuigi selle risk on üldiselt väga madal. (3) Linnugripi puhangu korral on oht, et haigusetekitaja võib levida teistesse kodulinnukasvatusettevõtetesse ja metslin- (') EÜT L 395, 30.12.1989, lk 13. (27) EÜT L 224, 18.8.1990, lk 29. () ELT L 146, 13.6.2003, lk 1. dudele. Selle tulemusel võib see eluslindudega või nende toodetega kauplemise ja metslindude rände tagajärjel levida ühest liikmesriigist teistesse liikmesriikidesse ja kolmandatesse riikidesse. (44 "Nõukogu 20. detsembri 2005. oaasta direktiivis 2005/94/EÜ (linnugripi tõrjet käsitlevate ühenduse meet- metening direktiivi 92/40JEMÜ kehtetuks tunnistamise kohta, (*) on kehtestatud tõrjemeetmed, mida kohalda- takse nii madala kui ka kõrge patogeensusega linnugripi vormide suhtes. Kõnealuse direktiivi artiklis 16 on sätes- tatud kaitse- ja järelevalvetsoonide ning täiendavate piirangutsoonide kehtestamine kõrge patogeensusega linnugripi puhangute korral. (5) — Komisjoni 14. juuni 2006. aasta otsuses 2006/415/EÜ (milles käsitletakse teatavaid kaitsemeetmeid =seoses alatüüpi H5N1 kuuluva kõrge patogeensusega linnugri- piga ühenduses ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2006/135/EÜ), F) on sätestatud täiendavad kaitse- meetmed, mida tuleb kohaldada liikmesriigis, milles on esinenud nakatumist alatüüpi H5N1 kuuluvasse kõrge patogeensusega linnugripi viirusesse, et vältida kõnealuse haiguse levikut, võttes arvesse konkreetse viirusetüve epidemioloogia eripärasid. (6) — Otsuse 2006/415]/EÜ artikli 4 kohaselt on nõutav, et liikmesriik peab koheselt pärast alatüüpi H5N1 kuuluva kõrge patogeensusega linnugripi puhangut või puhangu kahtlust, kehtestama kõrge riskiteguriga piirkonna, mis koosneb ohustatud tsoonist ja järelevalvetsoonist (edas- pidi ,A-piirkond”), ja madala riskiteguriga piirkonna, mis eraldab A-piirkonda asjaomase liikmesriigi haigusva- bast osast (edaspidi ,B-piirkond”). Kõnealused piirkonnad on loetletud käesoleva otsuse lisas. (7) — Saksamaa on teatanud komisjonile alatüüpi H5NI kuuluva kõrge patogeensusega linnugripi puhangust Saksamaa oterritooriumil ja on võtnud > otsuses 2006/415]EÜ sätestatud asjakohased meetmed, seal- hulgas kehtestanud A- ja B-piirkonna. (4) ELT L 10, 14.1.2006, lk 16. (5) ELT L 164, 16.6.2006, lk 51.