29.12.2004 Euroopa Liidu Teataja L 3871 (Aktid, mille avaldamine ei ole kohustuslik) KOMISJON KOMISJONI OTSUS, 7. detsember 2004, millega võetakse vastavalt nõukogu direktiivile 92/43/EMÜ vastu Atlandi biogeograafilises piirkonnas asuvate ühenduse tähtsusega alade loetelu (teatavaks tehtud numbri K(2004) 4032 all) (2004/813/EÜ) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43JEMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta, (*) eriti selle artikli 4 lõike 2 kolmandat lõiku, ning arvestades järgmist: (1) Direktiivi 92/43JEMÜ artikli 1 punkti c alapunktis iii nime- tatud Atlandi biogeograafiline piirkond hõlmab täielikult Iirimaad, Hollandit ja Ühendkuningriiki ning osaliselt Bel- giat, Taanit, Prantsusmaad, Saksamaad, Portugali ja Hispaa- niat, nagu on täpsustatud biogeograafilisel kaardil, mille direktiivi artikli 20 kohaselt moodustatud elupaikade komitee kiitis heaks 23. oktoobril 2000. aastal. Kooskõlas direktiivi artikli 4 lõikega 1 on asjaomased liik- mesriigid ajavahemikus 2002. a märtsist 2004. a juulini edastanud komisjonile loetelu selle piirkonna aladest, mis võivad direktiivi 92/43JEMÜ artikli 1 tähenduses kuuluda ühenduse tähtsusega alade hulka. Väljapakutud alade loetelude juurde oli lisatud teave iga ala kohta Natura 2000 vormil, mis on kehtestatuq komisjoni 18. detsembri 1996. aasta otsusega 97/266[/EÜ (2). (2) EÜTL 206, 22.7.1992, lk 7. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa (4) (5) (6) Selle teabe hulka kuulub kõnealuse liikmesriigi esitatud ala kõige uuem ning kindlapiirilisem kaart, ala nimi, asukoht ja ulatus ning direktiivi 92/43/JEMÜ III lisas esitatud kritee- riumide rakendamisel saadud andmed. Kokkuleppel iga asjaomase riigiga on komisjon koostanud esialgse nimekirja, milles on nimetatud ka alad, kus asuvad esmatähtsad looduslikud elupaigatüübid või esmatähtsad liigid, ning selle põhjal tuleks vastu võtta ühenduse tähtsu- sega aladeks valitud alade nimekiri. Direktiivi 92/43JEMÜ artikli 11 kohaselt teostatava seire tulemusel täienevad pidevalt teadmised looduslike elupai- gatüüpide ja liikide olemasolu ja leviku kohta. Seetõttu toi- mus alade hindamine ja valik ühenduse tasandil parima kättesaadava teabe põhjal. Vastavalt Euroopa Ühenduste Kohtu väljakujunenud koh- tupraktikale “selleks, et koostada ühenduse tähtsusega alade esialgset loetelu, mille alusel oleks võimalik luua konkreetsete erikaitsealade Euroopa sidus ökoloogiline võrgustik, peab komisjonil olema põhjalik loetelu aladest, mis pakuvad siseriiklikul tasandil ökoloogilist huvi direk- tiivi eesmärgi seisukohast, milleks on looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse. (...) Ainult sel viisil on võimalik saavutada direktiivi 92/43/EMÜ arti- kli 3 lõikes 1 sätestatud eesmärki, milleks on säilitada või taastada asjaomaste looduslike elupaigatüüpide ja liikide elupaikade soodsat kaitsestaatust nende looduslikul levilal, mis võib paikneda ühenduse piirides kahe või enama riigi territooriumil” ). Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1). (2) EÜTL 107, 24.4.1997, lk 1. (3) Kohtu otsus 11. septembrist 2001, kohtuasi K-71/99, “Komisjon vs Saksamaa”, lk I-5811, punktid 27 ja 28.