38 Euroopa Liidu Teataja 19/7. kd 32004R0805 30.4.2004 EUROOPA LIIDU TEATAJA L 143/15 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 805/2004, 21. aprill 2004, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 61 punkti c ja artikli 67 lõike 5 teist taanet, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele (3) ning arvestades järgmist: (1) — Ühendus on seadnud eesmärgiks säilitada ning arendada vabadusel, turvalisusel ja õiglusel rajanevat ala, kus on tagatud isikute vaba liikumine. Sellise ala loomiseks peab ühendus muu hulgas tsiviilasjades tehtava õigusalase koos- töö valdkonnas vastu võtma siseturu nõuetekohaseks toi- mimiseks vajalikud meetmed. (2) Nõukogu võttis 3. detsembril 1998 vastu nõukogu ja komisjoni tegevuskava, mis käsitleb seda, kuidas kõige paremini rakendada Amsterdami lepingu sätteid vabadu- sel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomiseks (edaspidi “Viini tegevuskava”). (4) (3) Euroopa nõukogu kiitis kohtumisel Tamperes 15. ja 16. oktoobril heaks kohtulahendite vastastikuse tunnusta- mise põhimõtte ühtse õigusruumi loomise nurgakivina. (4) 30.novembril 2000 võttis nõukogu vastu programmi, mis käsitleb meetmeid tsiviil- ja kaubandusasjades tehtud otsuste = vastastikuse tunnustamise = põhimõtte rakendamiseks. (5) Kõnealuse programmi esimene etapp hõlmab välisriigi kohtuotsuse mittetunnustamist, teiste sõnadega Euroopa täitekorralduse loomist vaidlustamata nõuete kohta. (1) EÜTC 203 E, 27.8.2002, lk 86. (2) ELTC 85, 8.4.2003, k 1. (3) Euroopa Parlamendi 8. aprilli 2003. aasta arvamus (ELT C 64 E 12.3.2004, lk 79), nõukogu 6. veebruari 2004. aasta ühine seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja Euroopa Parlamendi 30. märtsi 2004. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni aval- damata). (4) EÜTC19, 23.1.1999, lk 1. () EÜTC12, 15.1.2001, lk 1. (5) Mõiste “vaidlustamata nõuded” peaks hõlmama kõiki olu- kordi, milles võlausaldaja, võttes arvesse võlgnikupoolsete tõendatud nõudmiste puudumise, mis puudutab rahalise nõude iseloomu või ulatust, on saavutanud kõnealuse võlgniku suhtes kas kohtuotsuse või täitmisele pööratava dokumendi, mis vajab võlgniku selgelt väljendatud nõus- olekut, olgu tegu kohtuliku kokkuleppe või ametliku jurii- dilise dokumendiga. Võlgniku vastuväidete puudumist, nagu on ette nähtud artikli 3 lõike 1 punktis b, võidakse käsitleda kui kohtuli- kule arutamisele ilmumata jätmist või kohtu pakkumise täitmata jätmist teatada kirjalikult oma kavatsusest koh- tuasja kaitsta. Käesolev määrus kehtib kohtuotsuseid ning vaidlustamata nõudeid käsitlevate ametlike juriidiliste dokumentide ning otsuste kohta, mis on langetatud pärast kohtuotsuste ja ametlike juriidiliste dokumentide kinnitamist Euroopa täi- tekorraldustena. Euroopa nõukogu võttis Tampere resolutsioonides arves- se, et ligipääsu jõustamist muus liikmesriigis kui liikmes- riigis, kus otsus on langetatud, tuleks kiirendada ja lihtsus- tada, loobudes mis tahes vahepealsetest meetmetest, mida rakendataks enne täitmisele pööramist liikmesriigis, milles jõustamist taotletakse. Kohtuotsust, mis on päritolukohtus kinnitatud Euroopa täitekorraldusena, tuleks jõustamisees- märkidel kohelda kui otsust, mis on tehtud liikmesriigis, milles jõustamist taotletakse. Näiteks Ühendkuningriigis registreeritakse välisriigi kinnitatud kohtuotsus samade reeglite järgi nagu mis tahes Ühendkuningriigi osast pärit kohtuotsus ning see ei tähenda välisriigi kohtuotsuse sisu läbivaatamist. Selliste kohtuotsuste täitmisele pööramise korda reguleerib jätkuvalt siseriiklik õigus. Selline menetlus peaks pakkuma olulisi eeliseid võrreldes nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 44/2001 sätestatud välisriigi kohtuotsuse tunnista- mise menetlusega seoses jurisdiktsiooni ja tsiviil- ja kau- bandusasju käsitlevate kohtuotsuste täitmisele pööramise ja tunnustamisega, ($) kuna teises liikmesriigis puudub (S$ EÜTL 12, 16.1.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1496/2002 (EÜT L 225, 22.8.2002, lk 13).