228 Euroopa Liidu Teataja 04/6. kd 32003R2325 31.12.2003 EUROOPA LIIDU TEATAJA L 345/25 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 2325/2003, 17. detsember 2003, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2561/2001, mille eesmärk on soodustada kuni 1999. aastani Marokoga sõlmitud kalanduskokkuleppe kohaldamisalas olevate kalalaevade ja kalurite tegevuse ümberkorraldamist EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artik- leid 36 ja 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) võttes arvesse regioonide komitee arvamust ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Ühenduse ja Maroko Kuningriigi vahelisi mereka- lapüügialaseid suhteid käsitleva kokkuleppe kehtivus lõp- pes 30. novembril 1999. aastal. Seetõttu olid nimetatud kokkuleppe alusel tegutsenud üle 400 kalalaeva ja umbes4 300 kalurit sunnitud kõnealusel kuupäeval pea- tama kalapüügi. Nõukogu määrusega (EÜ) nr 2561/2001 (3) kehtestati lae- vaomanikele ja kaluritele, kes olid kuni 1999. aastani Marokoga sõlmitud kalanduskokkuleppe kohaldamisalas, erandid määrusest (EÜ) nr 2792/1999 (4), mis kehtivad teatavate lisatasude ja riigiabi puhul, mis on antud 1. juu- list 2001 kuni 30. juunini 2003 tehtud haldusotsuse alu- sel. Sama määrusega kehtestati erimeede, et täiendada meetmeid, mida võetakse asjaomastes liikmesriikides seo- ses struktuurifondidelt saadava abiga, kuna Marokoga sõl- mitud kalanduskokkulepet ei ole uuendatud. Kalurid, keda kõnealuse kalanduskokkuleppe uuendamata jätmine mõjutab, võivad selle tulemusena, et nende laev korraldatakse ümber muuks tegevuseks, jääda töötuks, nii- samuti kui kalurid, kelle laev on lõplikult peatanud oma tegevuse. Kõigi kalurite võrdse kohtlemise tagamiseks tuleks teha erand sätetest, mille tingimuste kohaselt võib kalurile maksta ühekordset hüvitist üksnes eeldusel, et kalalaev, millel nad töötasid, on lõplikult peatanud oma tegevuse. (1) Arvamus on esitatud 4. detsembril 2003 (Euroopa Liidu Teatajas veel avaldamata). (2) Arvamus on esitatud 29. oktoobril 2003 (Euroopa Liidu Teatajas veel avaldamata). (3) EÜTL 344, 28.12.2001, lk 17. Määrust on muudetud määruse (EÜ) nr 2372/2002 artikliga 6 (EÜT L 358, 31.12.2002, lk 81). (4) EÜTL 337, 30.12.1999, lk 10. Määrust on viimati muudetud mää- rusega (EÜ) nr 2369/2002, (EÜT L 358, 31.12.2002, lk 49). (4) Määruse (EÜ) nr 2792/1999 artikli 12 lõike 4 punktis c vii- datud ühe aasta pikkust minimaalset aega, mille jooksul kalur ei tohi uuesti töötada oma kutsealal ilma, et temalt nõutaks pro rata temporis põhimõttel saadud hüvitise taga- simaksmist, tuleks arvestada alates 1. jaanuarist 2002, mil- lest alates tegevuse ajutise katkestamise eest ei tohi enam hüvitisi maksta, mitte kuupäevast, mil hüvitis tegelikult maksti. Praegu kehtivaid tähtaegu silmas pidades tuleks 12 kuu võrra pikendada kõigi haldusotsuste tähtaegu, kulutuste abikõlblikkuse lõppkuupäeva ja lõppsumma väljamakse- taotluse esitamise lõppkuupäeva, et oleks võimalik kohal- dada ülalmainitud muudatusi, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Määrust (EÜ) nr 2561/2001 muudetakse järgmiselt. Artiklit 2 muudetakse järgmiselt: a) lõike 1 punkt d asendatakse järgmisega: “d) kalurile tehtava ühekordse väljamakse korral: i) suurendatakse artikli 12 lõike 3 punktides b ja c nimetatud maksimaalset abikõlblikku kulu 20 % võrra; ii) ei kohaldata artikli 12 lõike 3 punktis b sätestatud nõuet, et abisaajad peavad olema töötanud kalalae- val, mis on artikli 7 kohaselt lõplikult peatanud oma tegevuse; iii) arvestatakse artikli 12 lõike 4 punktis c viidatud ühe aasta pikkust minimaalset aega alates 1. jaa- nuarist 2002;” b) lõige 2 asendatakse järgmisega: “2. Lõikes 1 ettenähtud erandsätteid kohaldatakse ainult nende lisatasude ja selle riigiabi suhtes, mis on antud artik- lis 6 nimetatud asutuste 1. juulist 2001 kuni 30. juu- nini 2003 tehtud haldusotsuse alusel. Kõnealust ajavahe- mikku pikendatakse artikli 12 lõike 3 punktides a, b ja c viidatud hüvitiste puhul 30. juunini 2004.”