07/8. kd Euroopa Liidu Teataja 171 32004R0793 L 138/50 EUROOPA LIIDU TEATAJA 30.4.2004 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 793/2004, 21. aprill 2004, millega muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 95/93 ühenduse lennujaamades teenindusaegade jaotamise ühiste eeskirjade kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele (3) ning arvestades järgmist: (1) — Pärast 23. ja 24. märtsi 2001. aasta Stockholmi Euroopa Ülemkogu järeldusi on käesolev määrus esimeseks sam- muks põhjalikus muutmisprotsessis. Arengute jälgimi- seks, eelkõige seoses uustulnukate ja turulepääsuga seo- tud küsimustega, tuleks käesolev määrus pärast kind- laksmääratud kohaldamisaega uuesti läbi vaadata. (2) Kogemused on näidanud, et nõukogu määrust (EMÜ) nr 95/93 (*) tuleks tõhustada, et tagada ülekoormatud lennujaamade piiratud läbilaskevõime kõige täielikum ja paindlikum kasutamine. (3) Seetõttu on vaja nimetatud määrust muuta kooskõlas selle määruse artikliga 14 ning täpsustada mõningaid selle sätteid. (4) On soovitav järgida rahvusvahelist terminoloogiat ning seetõttu kasutada mõiste “lennuoperatsioone koordinee- riv lennujaam” asemel mõistet “sõiduplaane reguleeriv lennujaam” ning mõiste “täielikult lennuoperatsioone koordineeriv lennujaam” asemel mõistet “lennuoperat- sioone koordineeriv lennujaam”. (1) EÜT C 270 E, 25.9.2001, lk 131. () EÜT C 125, 27.5.2002, lk 8. (?) Euroopa Parlamendi 11. juuni 2002. aasta arvamus (ELT C 261 E, 30.10.2003, lk 116), nõukogu 19. veebruari 2004. aasta ühine sei- sukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja Euroopa Parla- mendi 1. aprilli 2004. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). EÜT L 14, 22.1.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1554/2003 (ELT L 221, 4.9.2003, lk 1). — A (5) Lennujaamad, mille läbilaskevõimes on tõsiseid puu- dujääke, määratletakse objektiivsete kriteeriumide alusel lennuoperatsioone koordineeriva lennujaamana pärast seda, kui on läbi viidud lennujaama läbilaskevõime analüüs. Lennuoperatsioone koordineerivate lennujaa- made puhul on vaja üksikasjalikke eeskirju, millega taga- takse läbipaistvuse, erapooletuse ja mittediskrimineeri- mise põhimõtte täielik järgimine. Teenindusaegade jaota- mise eeskirju ei tuleks kohaldada eritegevuste, näiteks helikopterite kasutamise suhtes, kui see ei ole vajalik. Sõiduplaane reguleerivate lennujaamade puhul peaks sõiduplaaninõustaja olema sõltumatu. Lennuoperat- sioone koordineerivate lennujaamade puhul on koordi- naatoril koordineerimisprotsessis keskne ülesanne. See- tõttu peavad koordinaatorid olema täiesti sõltumatud ning nende vastutusala tuleks üksikasjalikult täpsustada. On vaja üksikasjalikult sätestada teenindusaegade jaota- mise osas nõustamiseks ja vahendamiseks loodud koor- dinatsioonikomitee roll. Liikmesriikide esindajad tuleks koordinatsioonikomitee koosolekutele kutsuda hääleõi- guseta vaatlejatena. Selline vaatlejastaatus ei tohiks pii- rata esindajate võimalust olla komitee koosolekutel eesis- tujaks. On oluline tagada, et koordinatsioonikomiteel ei ole õigust võtta vastu otsuseid, mis oleksid koordinaato- rile siduvad. Samuti on vaja sätestada, et teenindusaegade jaotamist tuleks käsitada lennuettevõtjatele loa andmisena loaga hõlmatud aja jooksul konkreetsetel kuupäevadel ja kel- laaegadel maandumisel ja õhkutõusmisel juurdepääsuks lennujaama rajatistele. Tuleks selgitada välja, kas lennu- jaama ja teenindusaegade koordineerimiseks on vaja välja töötada eeskirjad ja vastav kord. Tegevuse stabiilsuse huvides näeb olemasolev süsteem siiski ette varem omandatud õiguste (“senised õigused”) uuesti jagamise lennujaamas juba tegutsevatele lennuet- tevõtjatele. Lennuoperatsioone koordineeriva lennujaama korrapärase tegevuse edendamiseks on vaja sätestada, et senised õigused on seotud teenindusaegade sarjadega. Samal ajal peaksid liikmesriigid läbilaskevõimeparamee- trite määratlemisel suutma võtta arvesse tegevuse ja keskkonnaga seotud piiranguid.