24.11.2009 Euroopa Liidu Teataja L 309/51 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1108/2009, 21. oktoober 2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 216/2008 lennuväljade, lennuliikluse korraldamise ja aeronavigatsiooniteenuste valdkonnas ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2006/23/EÜ (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must (!), võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2), toimides asutamislepingu artiklis 251 osutatud korras (3) ning arvestades järgmist: Komisjoni 15. novembri 2005. aasta teatises nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalko- miteele ja Regioonide Komiteele ,Euroopa Lennundus- ohutusameti ülesannete laiendamine — Agenda aastaks 2010” teatati kavatsusest järk-järgult laiendada Euroopa Lennundusohutusameti (,amet”) ülesandeid, eesmärgiga saavutada üldine süsteemne lähenemisviis ja et need hõlmaksid lennuväljade/-jaamade ohutust ja koostalitlus- võimet, aeronavigatsiooniteenuseid ja lennuliikluse korraldamist. Lennuliikluse pidevast suurenemisest Euroopas tuleneb palju raskusi, eelkõige seoses lennuväljade, lennuliikluse korraldamise ja  aeronavigatsiooniteenuste = põhiliste ohutusteguritega. Seepärast tuleb kehtestada vajalikud riskide vähendamise meetmed, et tagada ohutus kõiki liikmesriike hõlmava ühtlustatud ja tervikliku regulatiivse lähenemisviisi kaudu. (*) ELT C 182, 4.8.2009, lk 50. (2?) ELT C 120, 28.5.2009, lk 52. (°) Euroopa Parlamendi 25. märtsi 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 7. septembri 2009. aasta otsus. (3) Ühtse Euroopa taeva algatuse raames saavutatut on vaja täiendada lennuvälju, lennuliikluse korraldamist ja aero- navigatsiooniteenuseid käsitlevate ühtlustatud ohutusees- kirjadega. Selleks tuleks välja kujundada ka asjakohane lennundusohutuse õiguslik raamistik, pidades silmas uue tehnoloogia kasutuselevõtmist selles valdkonnas. 7. detsembril 1944. aastal Chicagos alla kirjutatud konventsiooniga rahvusvahelise tsiviillennunduse kohta (»Chicago konventsioon”) kehtestatud standarditest ja soovitatud tavadest lähtuvalt peaks ühendus sätestama olulised nõuded, mis käsitlevad lennundustooteid, -osi ja -seadmeid, lennuvälju, lennuliikluse korraldamist ja aeronavigatsiooniteenuste osutamist, isikuid ja organisat- sioone, kes on seotud lennuväljade käitamise, lennuliik- luse korraldamise ja aeronavigatsiooniteenuste osutami- sega, ning lennujuhtide koolituse ja tervisekontrolliga seotud isikuid ja tooteid. Komisjoni tuleks volitada välja töötama vajalikud sellekohased rakenduseeskirjad. Võttes arvesse, et teenistused, kes tegelevad aeronavigat- sioonialase teabe koostamise, töötlemise, vormindamise ja edastamisega, erinevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ) nr 549/2004 (millega sätestatakse raamistik ühtse EFEuroopa taeva loomiseks (raammäärus)) (*) alusel määratletud aeronavi- gatsiooniteenustest, peaks komisjon töötama välja sellis- tele teenistustele kohandatud erinõuded. Asjakohane oleks mitte kohaldada ühiseeskirju kõikide lennuväljade suhtes. Liikmesriikide reguleeriva kontrolli alla peaksid jääma eelkõige lennuväljad, mis ei ole üldsu- sele avatud, ja peamiselt harrastuslendudeks kasutatavad lennuväljad või lennuväljad, mis teenindavad muud kui instrumentaallennureeglitel põhinevat ärilist lennutrans- porti ja mille kattega lennuraja pikkus on alla 800 meetri, ilma et käesolevast määrusest tuleneks teistele liikmesrii- kidele kohustus tunnustada sellist siseriiklikku korda. Liikmesriigid peaksid siiski võtma proportsionaalseid meetmeid harrastuslennunduse ja kogu ärilise lennutrans- pordi üldise ohutustaseme tõstmiseks. Komisjon käsitleb sobival ajal uuesti kohaldamisala laiendamist lennuvälja- dele, mis praegu on sellest välja jäetud, võttes täielikult arvesse sellise laiendamise võimalikku mõju kõnealustele lennuväljadele. (4) ELT L 96, 31.3.2004, lk 1.