5.6.2009 Euroopa Liidu Teataja L 140/63 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/29/EÜ, 23. aprill 2009, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et täiustada ja laiendada ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (!), võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2), toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3), ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Parlamendi ja  nõukogu = direktiiviga 2003/87[EÜ (*) kehtestati ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem (edaspidi oühenduse süsteem”), et vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid kulutõhusal ja majanduslikult tõhusal viisil. Euroopa Ühenduse poolt nõukogu otsusega 94/69/EÜ (5) heaks kiidetud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliima- muutuste raamkonventsiooni (ÜRO kliimamuutuste raam- konventsioon) lõppeesmärk on saavutada kasvuhoonegaaside kontsentratsiooni stabiliseerumine at- mosfääris tasemeni, mis väldiks inimtegevusest tulenevaid ohtlikke häireid kliimasüsteemis. Kõnealuse eesmärgi saa- vutamiseks ei tohiks maailma maapinna keskmise tempe- ratuuri tõus võrreldes industriaalse ajajärgu eelse temperatuuriga ületada 2 °C. Valitsustevahelise kliimamuu- tuste rühma viimasest aruandest nähtub, et kõnealuse ees- märgi saavutamiseks peavad ülemaailmsed kasvuhoonegaaside heitkogused saavutama oma kõrgeima taseme 2020. aastaks. See tähendab, et tuleb tugevdada ühenduse jõupingutusi ja kiirelt kaasata arenenud riigid ning samuti julgustada arengumaid osalema heitkoguste vähendamises. Euroopa Ülemkogu võttis 2007. aasta märtsis kindla ko- hustuse vähendada 2020. aastaks ühenduse kasvuhoone- gaaside heitkoguseid kokku vähemalt 20 % võrra võrreldes 1990. aasta tasemega, ja 30 % võrra tingimusel, et teised arenenud riigid võtavad endale võrreldavaid heitkoguste () ELT C 27, 3.2.2009, lk 66. (2) ELT C 325, 19.12.2008, lk 19. (3) Euroopa Parlamendi 17. detsembri 2008. aasta arvamus (Euroopa Lii- du Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 6. aprilli 2009. aasta otsus. (4) ELT L 275, 25.10.2003, lk 32. (5) EÜTL 33, 7.2.1994, lk 11. vähendamise kohustusi ning majanduslikult enam arene- nud arengumaad panustavad piisavalt vastavalt oma ko- hustustele ja võimalustele. Aastaks 2050 tuleks ülemaailmseid kasvuhoonegaaside heitkoguseid vähenda- da vähemalt 50 % võrra võrreldes 1990. aasta tasemega. Kõik majandusharud, kaasa arvatud rahvusvaheline mere- transport ja lennundus, peaksid heitkoguste vähendamise- le kaasa aitama. Lennundus aitab kõnealusele heitkoguste vähendamisele kaasa, liitudes ühenduse süsteemiga. Kui 31. detsembriks 2011. aastaks ei ole liikmesriigid heaks kiitnud rahvusvahelist lepingut, mis kaasaks rahvusvaheli- sest meretranspordist tekkivad heitkogused lepingu heitko- guste vähendamise eesmärkidesse Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) raames, või kui ühendus ei ole ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni raames sellist le- pingut heaks kiitnud, peaks komisjon tegema ettepaneku kaasata rahvusvahelisest meretranspordist tekkivad heitko- gused ühtlustatud korra kohaselt ühenduse heitkoguste vä- hendamise kohustusse, et ettepanekus sisalduv õigusakt jõustuks 2013. aastaks. Selline ettepanek peaks piirama kahjulikku mõju ühenduse konkurentsivõimele, võttes ar- vesse võimalikku kasu keskkonnale. Euroopa Parlament tuletas 31. jaanuari 2008. aasta reso- lutsioonis Bali kliimamuutuse konverentsi (COP 13 ja COP/MOP 3) tulemuste kohta (6) meelde oma seisukohta, et tööstusriigid peaksid vähendama oma kasvuhoonegaa- side heitkoguseid vähemalt 30 % võrra aastaks 2020 ning 60—80 % võrra aastaks 2050, võrreldes 1990. aasta tase- mega. ÜRO kliimamuutuste — raamkonventsiooni 2009. aastal Kopenhaagenis toimuva 15. osaliste konve- rentsi positiivseid tulemusi oodates peaks Euroopa Liit alustama rangemate heitkoguste vähendamise eesmärkide ettevalmistamist aastaks 2020 ja selle järgselt ning peaks püüdma tagada, et pärast 2013. aastat võimaldaks ühen- duse süsteem ELi-poolse panusena tulevases rahvusvaheli- ses kliimamuutuste lepingus (edaspidi ,rahvusvaheline kliimamuutuste leping”) vajaduse korral rangemaid heitko- guste piirmäärasid. Kõnealuste pikaajaliste eesmärkide saavutamisele kaasaai- tamiseks on kohane näha ette prognoositav kava, millele vastavalt tuleks vähendada ühenduse süsteemiga hõlmatud käitiste tekitatavaid heitkoguseid. Selleks et saavutada ku- lutõhusalt ühenduse eesmärk vähendada kasvuhoonegaa- side heitkoguseid vähemalt 20% võrreldes 1990. aasta tasemega, peaksid kõnealustele käitistele eraldatud saaste- kvoodid olema 2020. aastaks 21 % võrra väiksemad nen- de 2005. aasta heitkoguste tasemest. (6) ELT C 68 E, 21.3.2009, lk 13.