L 330/28 Euroopa Liidu Teataja 16.12.2009 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/148/EÜ, 30. november 2009, töötajate kaitsmise kohta asbestiga kokkupuutest tulenevate ohtude eest tööl (kodifitseeritud versioon) (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, (6) võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 137 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (7) võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must (!), olles konsulteerinud Regioonide Komiteega, toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2) ning arvestades järgmist: (9) (1)) = Nõukogu 19. septembri 1983. aasta direktiivi 83/477|/EMÜ töötajate kaitsmise kohta asbestiga kokku- puutest tulenevate ohtude eest tööl (teine üksikdirektiiv direktiivi 80/1107/EMÜ artikli 8 tähenduses)() on korduvalt oluliselt muudetud (*). Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida. (2)?M'xc° c Asbest on eriti ohtlik ja raskeid haigusi põhjustada võiv (10) aine, mida kasutatakse mitmesuguste tööde puhul. Seega puutuvad paljud töötajad kokku võimaliku ohuga tervi- sele. Eriti ohtlikuks asbesti liigiks peetakse kroküdoliiti. (33) Ehkki praegused teaduslikult põhjendatud teadmised ei (11) ole piisavad, et kindlaks määrata tase, millest allpool tervisele enam ohtu ei ole, vähendab asbestiga kokku- puute piiramine siiski asbestiga seotud haiguste tekkimise ohtu. Seetõttu on vajalik ette näha asbestiga kokku puutuvate töötajate kaitse ühtlustatud erikorra rakenda- mine. Käesolev direktiiv sisaldab miinimumnõudeid, mis vaadatakse läbi omandatud kogemuste ja kõnealuse vald- (12) konna tehnoloogia arengu põhjal. (44 Kuigi optilise mikroskoopia abil ei saa loendada väiksei- maid tervisele kahjulikke kiude, on see praegu kõige kasutatavam meetod asbesti korrapärasel mõõtmisel. (5)>=— Asbestiga kokku puutuvate töötajate tervise kaitseks võetavad ennetavad meetmed ja liikmesriikide kindel kavatsus jälgida töötajate tervislikku seisundit on olulised. (13) (1) 10. juuni 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avalda- mata). (2?) Euroopa Parlamendi 20. oktoobri 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu (14) Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 26. novembri 2009. aasta otsus. (3) EÜT L 263, 24.9.1983, lk 25. (4) Vt II lisa A osa. Kiudainete määratluse selguse huvides tuleks need kas mineraloogiliselt või nende Chemical Abstract Service'i (CAS) numbri järgi määratleda. Piiramata muid ühenduse õigusnorme, mis käsitlevad asbesti turustamist ja kasutamist, peaks asbestiga kokku- puudet hõlmavate toimingute piiramisel olema sellega seotud haiguste profülaktikas väga tähtis roll. Asbestiga kokkupuudet hõlmavatest toimingutest teata- mise süsteemi tuleks kohandada uutele tööolukordadele. Asbesti pihustamise keelamine ei ole küllaldane, et vältida asbestikiudude tungimist atmosfääri. On vaja keelata ka toimingud, mille tõttu töötajad puutuvad asbesti kaevan- damise ajal kokku asbestikiududega, või asbesttoodete tootmine ja töötlemine või tahtlikult lisatud asbestikiudu- dega toodete tootmine ja töötlemine, kuna nendest tulenev oht on suur ja prognoosimatu. Võttes arvesse uusimaid tehnikaalaseid teadmisi, tuleb määratleda proovivõtumeetodid, mille abil mõõta asbesti sisaldust õhus ja loendada asbestikiude. Kuigi seni ei ole veel õnnestunud määrata kindlaks künnist, millest allpool ei kaasne asbestiga vähiohtu, tuleks töökohal viia töötajate kokkupuude asbestiga võimalikult madalale tasemele. Tööandjaid tuleks kohustada fikseerima enne asbesti kõrvaldamist asbesti sisaldus või oletatav sisaldus hoonetes või rajatistes ning teavitama sellest kõiki, kes võivad asbestiga asjaomase hoone kasutamise või hool- damise või mis tahes muu selles või sellel toimuva tege- vuse käigus kokku puutuda. Tuleks tagada, et lammutustöid või asbesti kõrvaldamist teostavad ettevõtjad, kes tunnevad kõiki ettevaatusabi- nõusid, mida tuleb töötajate kaitseks rakendada. Töötajatele, kes asbestiga kokku puutuvad või tõenäoliselt kokku puutuvad, tuleks anda erikoolitust, et aidata oluli- selt kaasa asbestiga kokkupuutest tulenevate ohtude vähendamisele.