L 27/20 Euroopa Liidu Teataja 30.1.2010 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 67/2010, 30. november 2009, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste võrkude valdkonnas (kodifitseeritud versioon) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle ar- tiklit 156, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (!), pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega, toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2) ning arvestades järgmist: (1) — Nõukogu 18. septembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 2236/95, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste võrkude valdkon- nas (3) on korduvalt oluliselt muudetud (4). Selguse ja ots- tarbekuse huvides tuleks kõnealune määrus kodifitseerida. (2)? = Asutamislepingu artiklis 155 sätestatakse, et ühendus keh- testab suunised, mis hõlmavad üleeuroopaliste võrkude valdkonnas kavandatud meetmete eesmärke, prioriteete ja üldmeetmeid, ja et ta võib üleeuroopaliste võrkude vald- konnas toetada liikmesriikide rahastatavaid ühist huvi pak- kuvaid projekte. Kõnealuse artikli alusel võib ühenduse toetust anda ühist huvi pakkuvatele projektidele, mis on kindlaks määratud nimetatud suuniste raames. (3) — Tuleks kehtestada üleeuroopaliste võrkude ühendusepool- set rahastamist käsitlevad üldeeskirjad, tehes seeläbi võima- likuks artikli 155 kohaldamise. (4) — Üleeuroopaliste võrkude rahastamisel tuleks suurendada erakapitali osakaalu ning arendada riikliku ja erasektori koostööd. (5)> >— Ühenduse toetust võib eelkõige anda teostatavusuuringu- te, laenutagatiste või üintressitoetustena. Nimetatud (*) 10. juuni 2009. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). (2) Euroopa Parlamendi 24. novembri 2009. aasta arvamus (Euroopa Lii- du Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 26. novembri 2009. aasta otsus. (3) EÜTL 228, 23.9.1995, lk 1. (4) Vt lisa II. (11) toetused ja tagatised on eelkõige seotud Euroopa Investee- rimispangalt või muudelt riiklikelt või erarahaasutustelt saadava rahalise toetusega. Teatavatel nõuetekohaselt põh- jendatud juhtudel võib kaaluda investeeringute otsetoetus- te andmist. Euroopa Investeerimisfond ja muud rahaasutused peaksid andma laenutagatisi kommertstingimustel. Ühenduse raha- line abi võib katta nende tagatiste saajate makstavad taga- tissummad tervenisti või osaliselt. Ühenduse abi on peamiselt mõeldud projekti käivitusjär- gus tekkida võivate finantstakistuste ületamiseks. On vaja määrata ühenduse abi piir investeeringu kogumak- sumuse suhtes. Sellest hoolimata tuleks tagada suurem ühenduse abimäär, et edendada esmatähtsate projektide piiriüleste ühenduste lõpuleviimist. Avaliku ja erasektori partnersuhete (või avaliku ja erasek- tori vahelise muude koostöövormide) kehtestamine nõuab institutsionaalsetelt investoritelt kindlat rahalist kohustust, mis on erakapitali suurendamiseks piisavalt ligitõmbav. Ühenduse rahalise abi andmine mitmeaastasel alusel kõr- valdaks ebaselguse, mis aeglustab projekti arengut. Seetõt- tu tuleb võtta meetmeid rahalise abi andmiseks mitmeaastase õigusliku kohustuse alusel välja valitud projektidele. Ühenduse abi tuleks anda projektidele selle alusel, mil mää- ral nad aitavad kaasa asutamislepingu artikli 154 eesmär- kide ja muude asutamislepingu artiklis 155 nimetatud suuniste eesmärkide ja prioriteetide saavutamisele. Tuleks arvesse võtta ka muid asjaolusid, nagu ergutav mõju ava- likele ja erafinantseeringutele, projektide otsesed ja kaud- sed sotsiaal-majanduslikud mõjud, eelkõige tööhõive osas, ja keskkonnamõjud. Sellest rahastamisvormist kogemuste saamiseks on asjako- hane lubada riskikapitali osalust kuni ühe protsendini ajavahemiku 2000-2006 kogusummast investeerimisfon- dides, mis esmajoones pakuvad riskikapitali üleeuroopali- se võrgu projektidele. Seda määra võib suurendada kahe protsendini pärast selle vahendi toimimise ülevaatamist. Samuti on asjakohane uurida selle võimalikku edaspidist laiendamist.