21.9.2007 Euroopa Liidu Teataja L 246/19 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1095/2007, 20. september 2007, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1490/2002, millega nähakse ette nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kolmanda etapi täiendavad üksikasjalikud rakenduseeskirjad, ning määrust (EÜ) nr 2229/2004, milles sätestatakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi neljanda etapi täiendavad üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta, (!) eriti selle artikli 8 lõiget 2, ning arvestades järgmist: (1]) Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 sätestatakse, et komisjon algatab tööprogrammi, et järk-järgult uurida toimeaineid, mis olid turul kaks aastat pärast direktiivi 91/414/EMÜ teatavakstegemist. Nimetatud programm praegu kestab. (2)d. Töö teine ja kolmas etapp on sätestatud komisjoni 28. veebruari 2000. aasta määruses (EÜ) nr 451/2000, millega nähakse ette nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi teise ja kol- manda etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad, (2) ja komisjoni 14. augusti 2002. aasta määruses (EÜ) nr 1490/2002, millega nähakse ette nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kolmanda etapi täiendavad üksikasjalikud rakendusees- kirjad ning muudetakse määrust (EÜ) nr 451/2000. ) Töö neljas etapp on sätestatud komisjoni 3. detsembri 2004. aasta määruses (EÜ) nr 2229/2004, milles sätesta- takse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi neljanda etapi täiendavad üksik- asjalikud rakenduseeskirjad. (4) (1) EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komis- joni direktiiviga 2007/52/EÜ (ELT L 214, 17.8.2007, lk 3). (2?) EÜT L 55, 29.2.2000, lk 25. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 1044/2003 (ELT L 151, 19.6.2003, lk 32). (7) EÜT L 224, 21.8.2002, lk 23. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 1744/2004 (ELT L 311, 8.10.2004, lk 23). (*) ELT L 379, 24.12.2004, lk 13. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 647/2007 (ELT L 151, 13.6.2007, lk 26). (3) Mitmed kolmanda ja neljanda etapi toimeained on ikka veel hindamisfaasis. Tundub olevat vajalik kiirendada uuringut. Olenevalt sellest, kas ainele on juba vastasti- kune eksperdihinnang antud või mitte, tuleks protseduuri teatavate aspektide suhtes kohaldada erinevaid sätteid. Uuringu ja vastastikuse eksperdihinnangu andmise kiiren- damiseks tuleks kohandada suhtlust teatajate, liikmesrii- kide, Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) ja komisjoni vahel ning kõigi osapoolte kohustusi programmi raken- damisel, vähendamata ohutustaset tervise ja keskkonna alal. EFSA vahendeid tuleks kasutada tõhusalt. Kui esineb selgeid märke, et kõnealune toimeaine vastab direktiivi 91/414JEMÜ artikli 5 lõikes 1 osutatud kriteeriumidele ja eelkkõige ei oma kahjustavat mõju inimeste või loomade tervisele või põhjaveele või lubamatut mõju keskkonnale, tuleks antud aine lisada nimetatud direktiivi I lisasse. Selliste selgete juhtumite puhul ei ole EFSA- poolne üksikasjalik teadusalane nõustamine vajalik, enne kui aine on kantud I lisasse. EFSA peaks siiski oma seisu- koha nimetatud ainete suhtes hiljem teatavaks tegema, et eelkõige tagada ühtlustatud lähenemine, kui liikmesriigid hindavad lubasid ühtsete põhimõtete alusel. Kui aga esineb selgeid märke, et toimeaine avaldab kahjulikku mõju, ei pea komisjon sellisele selgele olukorrale kinni- tust otsima, nii et komisjonil peaks olema võimalus otsustada aine lisasse mittekandmise üle ilma EFSAga nõu pidamata. EFSA peaks keskenduma juhtudele, mille puhul enne kõnealuse toimeaine lisasse kandmise kohta otsuse lange- tamist tuleb kõrvaldada olemasolevad kahtlused. Et menetlust veelgi kiirendada, peaks olema võimalik kehtestada pikem keeluaeg olukordades, kus eksisteerivad sellised kahtlused ning teatajad on nõus toimeaine lisasse kandmist mitte toetama. Nimetatud tegevust tuleks kohaldada ainult juhtudel, kui ei esine selgeid märke, et aine omab kahjulikku mõju inimeste või loomade tervi- sele või põhjaveele või lubamatut mõju keskkonnale.