07/3. kd Euroopa Liidu Teataja 489 31997R2027 17.10.1997 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 285]1 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 2027/97, 9. oktoober 1997, lennuettevõtja vastutuse kohta õnnetusjuhtumite puhul EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 84 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) tegutsedes vastavalt asutamislepingu artikli 189 punktis c ettenähtud menetlusele (3) ning arvestades, et: (1) ühise transpordipoliitika raames on tarvis tõsta lennuõn- netusse sattunud reisijate kaitstuse taset; vastutust õnnetusjuhtumite puhul reguleeritakse kas 1929. aasta 12. oktoobril Varssavis allakirjutatud rahvus- vaheliste õhuvedude reeglite ühtlustamise konventsiooni või 1955. aasta 28. septembril Haagis koostatud kõne- aluse konventsiooni muutmise protokolli või 1961. aasta 18. septembri Guadalajara konventsiooni alusel ning ole- nemata sellest, millist nendest rakendatakse, kannab rakendatav konventsioon edaspidi nime “Varssavi kon- ventsioon”; Varssavi konventsiooni rakendatakse nii reisi- jate kui ka lennuettevõtjate huvides kõikjal maailmas; Varssavi konventsiooniga kehtestatud vastutuse piir on kaasaja majanduslikke ja sotsiaalseid tingimusi arvesta- des liiga madal ning tekitab sageli pikki, õhuvedude mai- net kahjustavaid kohtumenetlusi; seetõttu on liikmesrii- gid mitmel viisil tõstnud vastutuse piiri, mis on viinud erinevate veotingimuste tekkimiseni lennunduse sisetu- rul; lisaks kohaldatakse Varssavi konventsiooni üksnes rah- vusvahelises transpordis; lennunduse siseturul on erijoo- ned riigisisese ja rahvusvahelise transpordi vahel kõrval- datud; seetõttu on asjakohane, et vastutuse aste ja liik nii siseriiklikus kui ka rahvusvahelises transpordis oleks ühesugune; ()) EÜT C 104, 10.4.1996, lk 18 ja EÜT C 29, 30.1.1997, lk 10. (2) EÜT C 212, 22.7.1996, lk 38. () Euroopa Parlamendi 17. septembri 1996. aasta arvamus (EÜT (5) (10) (12) C 320, 28.10.1996, lk 30), nõukogu 24. veebruari 1997. aasta ühine seisukoht (EÜT C 123, 21.4.1997, lk 89) ja Euroopa Parlamendi 29. mai 1997. aasta otsus (EÜT C 182, 16.6.1997). juba ammu vajab Varssavi konventsioon täielikku ülevaatamist ja kontrollimist, mis võimaldaks konvent- siooni lennuettevõtjate vastutuse kohta õnnetusjuhtumite puhul pikema aja jooksul ja rahvusvahelisel tasandil ühtlasemalt ning paremini rakendada; jõupingutusi tõsta Varssavi konventsiooniga kehtestatud vastutuse piire tuleks jätkata mitmepoolsete läbirääkimiste kaudu; vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele on soovitav võtta ühenduse tasandil meetmeid kooskõlastatuse saavutami- seks lennuettevõtjate vastutuse küsimuses ning nendest juhinduda reisijate kaitstuse tõhustamisel ülemaailmses ulatuses; vastavalt praegu valitsevatele rahvusvahelistele suundu- mustele on asjakohane kõrvaldada kõik vastutuse Vars- savi konventsiooni artikli 22 lõikes 1 määratletud rahali- sed piirid ja kõik muud seadusest või lepingust tulene- vad piirid; vältimaks olukordi, mille puhul õnnetuse ohvrid jäävad hüvitiseta, ei tohiks ühenduse lennuettevõtjad reisija sur- mast, vigastusest või muust tervisekahjustusest tuleneva Varssavi konventsiooni artikli 17 alusel esitatud nõude puhul rakendada teatava summa ulatuses Varssavi kon- ventsiooni artikli 20 lõiget 1; ühenduse lennuettevõtjad võib vastutusest vabastada, kui tegemist on asjaomase reisija hooletuse tõttu tekkinud kahjustusega; käesolevas määruses ettenähtud kohustuste selgitamisel tuleb arvesse võtta nõukogu 23. juuli 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2407/92 (lennuettevõtjatele lennute- gevuslubade väljaandmise kohta) (*) artiklit 7; seoses sel- lega peaksid ühenduse lennuettevõtjad olema kindlusta- tud teatava käesolevas määruses ettenähtud summa ula- tuses; ühenduse lennuettevõtjatel peab alati olema õigus kol- mandatelt isikutelt hüvitust nõuda; kohesed ettemaksed võivad tunduvalt abistada vigastada saanud reisijaid või hüvitisele õigust omavaid juriidilisi isikuid lennuõnnetusest tulenevate vahetute kulude kat- misel; (*) EÜT L 240, 24.8.1992, lk 1.