L 318/4 Euroopa Liidu Teataja 19.10.2004 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1803/2004, 15. oktoober 2004, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 94/2002, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2826/2000, milles käsitletakse põllumajandussaaduste ja -toodete teavitamis- ja müügiedendusmeet- meid siseturul, üksikasjalikud rakenduseeskirjad EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 19. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 2826/2000 põllumajandussaaduste ja -toodete teavitamis- ja müügiedendusmeetmete kohta siseturul, (!) eriti selle artiklit 12, ning arvestades järgmist: Praktilised kogemused on näidanud, et on vaja veelgi parandada komisjoni määruses (EÜ) nr 94/2002 (?) sätes- tatud siseturu teavitamis- ja müügiedenduskorra rakenda- mist. Määruse (EÜ) nr 94/2002 II lisas on esitatud komisjoni tunnustatud pädevate siseriiklike asutuste loetelu kõnea- luse määruse kohaldamiseks. On vaja ette näha iga liik- mesriigi määratud pädevate asutuste ja sellekohaste kontaktandmete Jloetelu paindlikum koostamine, et tagada kõnealuse teabe kättesaadavaks tegemine pidevalt ajakohastatava loeteluna, millele kõigil huvitatud pooltel on juurdepääs Interneti kaudu. Teavitamis- ja müügiedendusprogrammide ettepanekute hindamiseks ja võrdlemiseks tuleks kõnealused ettepa- nekud esitada kõigis liikmesriikides ühtses vormis. Topeltrahastamise vältimiseks ei tohiks nõukogu 17. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1257/1999 (Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGE (?) EÜT L 328, 23.12.2000, lk 2. (2) EÜT L 17, 19.1.2002, lk 20. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 185/2004 (ELT L 29, 3.2.2004, lk 4). toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta) () sätestatud teavitamis- ja müügiedendusmeetmed olla abikõlbulikud määruse (EÜ) nr 2826/2000 alusel. Praktilised kogemused on näidanud, et liikmesriikidele antud tähtajad lepingute sõlmimiseks asjaomaseid sekto- reid esindavate tootmisharuliitude või tootmisharudeva- heliste organisatsioonidega on liiga lühikesed, eriti kui on kaasatud mitu niisugust organisatsiooni rohkem kui ühest liikmesriigist. Seetõttu tuleb kõnealuseid tähtaegu pikendada. Näidislepingute kasutamine tagab valitud programmide läbiviimise kõigis liikmesriikides ühesugustel tingimustel. Vajaduse korral tuleks liikmesriikidel siiski lubada siserii- klike eeskirjade arvessevõtmiseks teatavaid lepingutingi- musi muuta. Oleks vaja selgitada, et mitmeaastaste programmide puhul tuleks pärast iga aastase perioodi lõpetamist esitada sisearuanne, isegi kui maksetaotlust ei esitata. Praktilised kogemused on näidanud, et praegune nõue vahetada neli korda aastas liikmesriikide ja komisjoni vahel kvartaliaruandeid on liiga tülikas. Liikmesriike tuleks kohustada vahetama neid aruandeid ainult kaks korda aastas. Intressimäär, mille alusetu toetuse saaja peab maksma, tuleks viia vastavusse intressimääraga, mida võetakse maksetähtpäevaks maksmata summadelt ja mis on kehtestatud komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (*) arti- klis 86. ) EÜTL 160, 26.6.1999, lk 80. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 583/2004 (ELT L 91, 30.3.2004, lk 1). (*) EÜT L 357, 31.12.2002, lk 1.