15/7. kd Euroopa Liidu Teataja 9 32002R0472 L 75/18 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 16.3.2002 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 472/2002, 12. märts 2002, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 466/2001, millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 8. veebruari 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 315/93, milles sätestatakse ühenduse menetlused toidus sisal- duvate saasteainete suhtes, (!) eriti selle artikli 2 lõiget 3, olles konsulteerinud toidu teaduskomiteega ning arvestades järgmist: (1) > Määrusega (EMÜ) nr 315/93 nähakse ette, et rahva tervise kaitsmiseks tuleb sätestada teatavate saasteainete piirnor- mid toiduainetes. (2) Komisjoni määruses (EÜ) nr 466/2001, (2) viimati muude- tud määrusega (EÜ) nr 257/2002, (3) on kehtestatud teata- vate saasteainete piirnormid toiduainetes, mida rakenda- takse alates 5. aprillist 2002. (3) >Mõned liikmesriigid on vastu võtnud või kavatsevad vastu võtta aflatoksiinide piirnormid vürtsides ja okratoksiin A piirnormid teatavates toiduainetes. Liikmesriikidevahelist ebavõrdsust ja sellest tulenevat konkurentsi moonutamise ohtu silmas pidades on vaja ühenduse meetmetega tagada turu ühtsus, järgides proportsionaalsuse põhimõtet. (4) Aflatoksiinid, eeskätt aflatoksiin B1, on genotoksilised kantserogeensed ained. Selliste ainete puhul ei ole piirta- set, millest allpool ei ilmneks kahjustavat toimet, sellepä- rast ei saa ka kehtestada nende lubatavat ööpäevast orga- nismi sattumise määra. Praegused teaduse ja tehnika edusammud ning tootmis- ja hoiustamisviiside paranda- mine ei võimalda asjakohaste hallitusseente arenemist väl- tida ega aflatoksiine vürtsidest täielikult kõrvaldada. See- tõttu tuleks kehtestada võimalikult väikesed mõistlikud piirnormid. (5) > Pärast aflatoksiinide piirnormide kehtestamist muudes toi- duainetes on saanud teatavaks tulemused seoses kooskõ- lastatud kontrollprogrammidega, mida liikmesriigid on ellu viinud vastavalt komisjoni 8. jaanuari 1997. aasta soo- vitusele 97/77/EÜ, mis käsitleb toiduainete 1997. aasta ametliku kontrollimise kooskõlastatud programmi. (4) (1) EÜTL 37, 13.2.1993, lk 1. (2) EÜTL77, 16.3.2001, lk 1. (3) EÜTL 41, 13.2.2002, lk 12. (4 EÜTL 22, 24.1.1997, lk 27. (10) Need tulemused näitavad, et mõnede vürtsitaimede liikide puhul on aflatoksiinide sisalduse tase kõrge. Seega on vaja kehtestada sisalduse piirmäärad vürtsitaimede liikidele, mida kasutatakse suurtes kogustes ja mis on sageli saastunud. Piirnormid tuleks uuesti läbi vaadata ja vajaduse korral neid vähendada enne 31. detsembrit 2003, võttes arvesse või- malusi vürtside aflatoksiinidega saastumise vähendamiseks kasvatamise, saagi koristus- ja säilitamismeetodite paran- damise ning teaduse ja tehnika edusammude ärakasuta- mise abil. Okratoksiin A on mitmete seente (Penicillium'i ja Aspergillus'e liigid) poolt toodetav mükotoksiin. Ta esineb looduslikku päritolu lisandina kogu maailmas mitmesu- gustes taimekasvatussaadustes nagu teravili, kohvioad, kakaooad ja kuivatatud puuviljad. Seda on määratud sellis- tes toodetes nagu teraviljasaadused, kohv, vein, õlu, vürt- sid ja viinamarjamahl ning ka loomset päritolu toodetes, nimelt seaneerudes. Okratoksiin A esinemissageduse ja taseme uuringud toidus ja inimese vereproovides näitavad, et toiduained on sageli temaga saastunud. Okratoksiin A on kantserogeenne, nefrotoksiline, terato- geenne, immunotoksiline ja võimaliku neurotoksilise toi- mega mükotoksiin. Seda on seostatud inimese nefropaa- tiaga. Okratoksiin A poolväärtusaeg inimese organismis võib olla pikk. Oma 17. septembri 1998. aasta okratoksiini A käsitlevas arvamuses võttis toidu teaduskomitee arvesse, et oleks aru- kas nii palju kui võimalik vähendada kokkupuutumist okratoksiiniga A, seejuures tagades, et kokkupuute määrad oleksid muude organite poolt kindlaksmääratud lubatava Ööpäevase organismi sattumise määra (1,2-14 nano- grammi ühe kehamassi kilogrammi kohta ööpäevas) alam- piiri lähedal, nimelt alla 5 nanogrammi ühe kehamassi kilogrammi kohta ööpäevas. Nüüdisaja teaduse ja tehnika taseme puhul ning vaatamata tootmise ja säilitamise meetodite täiustamisele ei ole või- malik kõnesolevate hallitusseente arenemist täielikult väl- tida. Järelikult ei saa okratoksiini A toiduainetest täielikult kõrvaldada. Seetõttu tuleks kehtestada võimalikult väike- sed mõistlikud piirnormid.