248 Euroopa Liidu Teataja 15/1. kd 31985L0337 5.7.1985 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 175/40 NÕUKOGU DIREKTIIV, 27. juuni 1985, teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (85/337 JEMÜ) EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 100 ja 235, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (2) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust (3) ning arvestades, et: Euroopa ühenduste 1973. aasta keskkonnaalases tegevusprog- rammis (4) ja 1977. aasta keskkonnaalases tegevusprogrammis (5) ning 1983. aasta tegevusprogrammis, (6) mille põhimõtted Euroopa Ühenduste Nõukogu ja liikmesriikide valitsuste esinda- jad on heaks kiitnud, rõhutatakse, et parim keskkonnapoliitika on pigem reostuse või saaste tekkimise takistamine nende tekkeko- has kui pingutus nende mõju hilisemaks kõrvaldamiseks; neis programmides kinnitatakse vajadust võtta keskkonnale avaldata- vat mõju arvesse kogu tehnilise kavandamise ja otsustamise või- malikult varajases etapis; selleks nähakse neis ette selliste mõjude hindamise korra rakendamine; erinevused liikmesriikide riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju käsitlevates õigusaktides võivad tekitada ebasoodsaid konkurent- sitingimusi ja mõjutada seega otseselt ühisturu toimimist; seetõttu tuleks seda valdkonda käsitlevad siseriiklikud õigusaktid ühtlus- tada asutamislepingu artikli 100 kohaselt; (1) EÜTC 169, 9.7.1980, lk 14. (2) EÜTC 66, 15.3.1982, lk 89. (5) EÜTC 185, 27.7.1981, lk 8. (4) EÜTC 112, 20.12.1973, lk 1. () EÜTC 139, 13.6.1977, lk 3. (S$ EÜTC 46, 17.2.1983, lk 1. samuti on vaja saavutada üks ühenduse eesmärkidest keskkonna- kaitse ja elukvaliteedi alal; kuna asutamislepingus ei ole ette nähtud selleks vajalikke volitu- si, tuleks kohaldada asutamislepingu artiklit 235; tuleks kehtestada keskkonnamõju hindamise üldpõhimõtted, et täiendada ja koordineerida suure keskkonnamõjuga riiklikke ja eraprojekte reguleerivaid teostusloa andmise menetlusi; tõenäolise olulise keskkonnamõjuga riiklike ja eraprojektide teos- tusluba tuleks anda ainult pärast nende projektide tõenäoliste olu- liste keskkonnamõju eelnevat hindamist; sellisel hindamisel tuleb lähtuda arendaja esitatud asjakohasest teabest, mida võivad täien- dada kõnealuse projektiga võimalikult seotud asutused ja isikud; tuleks ühtlustada need keskkonnamõju hindamise põhimõtted, mis on eeskätt seotud hindamisega hõlmatavate projektide, aren- dajate põhikohustuste ja hindamise sisuga; teatavat liiki projektidel on oluline keskkonnamõju ja need pro- jektid peaksid üldjuhul olema hõlmatud süstemaatilise hindami- sega; muud liiki projektidel ei tarvitse alati olla olulist keskkonnamõju ja neid projekte tuleks hinnata siis, kui nende omadused liikmes- riikide arvates seda eeldavad; hinnatavate projektide korral tuleb seoses projekti ja selle mõju- dega anda teatav miinimumteave; projekti keskkonnamõju tuleb hinnata selleks, et võtta arvesse soovi kaitsta inimeste tervist, mõjutada parema keskkonna abil elukvaliteeti, tagada liikide mitmekesisus ning säilitada ökosüs- teemi kui peamise eluressursi paljunemisvõime;