30.6.2005 Euroopa Liidu Teataja L 169/1 I (Aktid, mille avaldamine on kohustuslik) NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 980/2005, 27. juuni 2005, üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (!) võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arva- must, (2) ning arvestades järgmist: (1) — Ühendus on alates 1971. aastast teinud üldiste tariifsete soodustuste kava raames arengumaadele kaubandussoo- dustusi. (2) = Ühenduse ühine kaubanduspoliitika peab vastama aren- gupoliitika eesmärkidele, eelkõige arengumaades vaesuse kaotamise ning säästva arengu ja hea valitsemistava eden- damise osas, ning neid toetama. Kõnealune kaubandus- poliitika peab järgima Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) nõudeid, eelkõige 1979. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATTi) lubavat klauslit. (3) (33 Komisjoni 7. juuli 2004. aasta teatises nõukogule, Euroopa Parlamendile ning Euroopa majandus- ja sotsi- aalkomiteele pealkirjaga “Arengumaad, rahvusvaheline kaubandus ja säästev areng: ühenduse üldiste soodustuste süsteemi (GSP) roll aastatel 2006—2015” on esitatud (1) Arvamus on esitatud 9. märtsil 2005 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). (2) Arvamus on esitatud 9. veebruaril 2005 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). (3) “Arengumaade diferentseeritud ja soodsam režiim, vastastikkus ja täielikum osalus”, GATTi 28. novembri 1979. aasta otsus (L/4903). suunised üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamiseks ajavahemikul 2006—2015. Käesolev määrus on esimene, millega kõnealuseid suuni- seid rakendatakse. Seda tuleks kohaldada kuni 31. detsembrini 2008. Üldiste tariifsete soodustuste kava (edaspidi “kava”) peaks koosnema kõikidele soodustatud riikidele ja territooriu- midele tagatud üldisest korrast ning kahest erikorrast, mis võtavad arvesse sarnases olukorras olevate arengumaade mitmesuguseid arenguvajadusi. Üldine kord peaks olema kindlustatud kõigile soodus- tatud riikidele, välja arvatud juhul, kui Maailmapank on nad klassifitseerinud kõrge sissetulekuga riigiks ja nende eksport ei ole piisavalt mitmekesine. Säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohal- datav stimuleeriv erikord põhineb säästva arengu tervik- kontseptsioonil, mida tunnustatakse rahvusvahelistes konventsioonides ja dokumentides, nagu ÜRO arenguõi- guse deklaratsioonis (1986), Rio de Janeiro keskkonna- ja arengudeklaratsioonis (1992), põhilisi tööalaseid õigusi ja põhimõtteid käsitlevas ILO deklaratsioonis (1998), ÜRO millenniumideklaratsioonis (2000) ning Johannesburgi säästva arengu deklaratsioonis (2002). Sellest tulenevalt peaks kohaldama lisatollimaksusoodustust arengumaade suhtes, mis on haavatavamad, sest nende majandus ei ole piisavalt mitmekesine ning nad ei ole rahvusvahelisse kaubandussüsteemi piisavalt integreeritud, samal ajal kui nad võtavad inim- ja tööõiguste, keskkonnakaitse ning hea valitsemistava põhiliste rahvusvaheliste konventsioo- nide ratifitseerimise ning tõhusa rakendamise tõttu endale erikohustused. Sellised soodustused on kavandatud eesmärgiga aidata kaasa edasisele majanduskasvule, et seeläbi rahuldada säästva arengu vajadusi. Seetõttu on kõnealuse korra alusel soodustatud riikide jaoks peatatud väärtuselised tollimaksud ja ka koguselised tollimaksud (v.a kui neid kohaldatakse koos väärtuseliste tollimaksu- dega). Säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatavat stimuleerivat erikorda kohaldatakse erakor- raliselt enne kogu määruse jõustumist, et olla kooskõlas WTO eeskirjadega, mis käsitlevad narkootikumide toot- mise ja narkokaubanduse vastaseks võitluseks kohalda- tavat erikorda.