6.8.2009 Euroopa Liidu Teataja L 204/15 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 710/2009, 5. august 2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 889/2008 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad) seoses mahepõllumajanduslike vesiviljelusloomade ja merevetikate tootmise üksikasjalike eeskirjade kehtestamisega EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 28. juuni 2007. aasta määrust (EÜ) nr 834/2007 mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõlluma- janduslike toodete märgistamise ja määruse (EMÜ) nr 2092/91 kehtetuks tunnistamise kohta, (!) eriti selle artiklit 11, artikli 13 lõiget 3, artikli 15 lõiget 2, artikli 16 lõiget 1 ning lõike 3 punkte a ja c, artikli 17 lõiget 2, artikli 18 lõiget 5, artikli 19 lõike 3 teist lõiku, artikli 22 lõiget 1, artikli 28 lõiget 6, artikli 38 punkte a, b ja c, ning artiklit 40, ning arvestades järgmist: Määruses (EÜ) nr 834/2007, eriti selle III jaotises on sätestatud vesiviljelusloomade ja merevetikate tootmise põhinõuded. Kõnealuste nõuete üksikasjalike raken- duseeskirjade kehtestamiseks tuleks muuta määrust (EÜ) nr 889/2008, (2) millega kehtestatakse määruse (EÜ) nr 834/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad. Komisjoni teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile Euroopa vesiviljeluse säästva arengu strateegia kohta () on esitatud nägemus kõnealuse sektori arendamiseks kümne aasta perspektiivis, et tagada maa- ja rannikupiir- kondades stabiilselt arenev tööstus, mis pakuks uusi toodete ja tööhõive alternatiive kalandusele. Teatises osutati — mahepõllumajandusliku — vesiviljelustootmise potentsiaalile ning normide ja kriteeriumide väljatööta- mise vajadusele. Ühtse arusaama tagamiseks tuleks täiendada ja parandada määruse (EÜ) nr 889/2008 artiklis 2 sätestatud mõisteid, et vältida mitmetimõistetavust ning tagada mahepõlluma- ()) ELT L 189, 20.7.2007, lk 1. (2?) ELT L 250, 18.9.2008, lk 1. (7) KOM(2002) 511, 19.9.2002. ( ( ( 0 11 12 5 ?) ) ) ) E E E E E E E E janduslike vesiviljelusloomade ja merevetikate tootmist käsitlevate eeskirjade ühtne kohaldamine. Mahepõllumajanduslike merevetikate ja vesiviljelusloo- made kasvukohtadel on otsustav tähtsus ohutute ja kõrgekvaliteediliste saaduste tootmisel, nii et mõju veekeskkonnale oleks võimalikult väike. Vee kvaliteeti ja toidus sisalduvaid saasteaineid käsitlevates ühenduse õi- gusaktides on sätestatud veekeskkonnaalased eesmärgid ning nendega tagatakse toidu kõrge kvaliteet. Kõnealused õigusaktid on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiv 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraa- mistik, (*) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiiv 2008/56/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv), C) komisjoni 19. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1881/2006, millega sätesta- takse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes, (6) ning määrused (EÜ) nr 852/2004,) (EÜ) nr 853/2004 (8) ja (EÜ) nr 854/2004 (9). Seetõttu on asja- kohane koostada merevetikate tootmise ja vesiviljelus- tootmise säästva majandamise kava, milles on täpsustatud meetmed, nt jäätmete vähendamine. Nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiiv 85/337JEMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hinda- mise kohta, (*% nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiv 92/43JEMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (!') ning nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiiv 79/409JEMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (12) peaksid tagama nõuetekohase koostoime keskkonnaga, võttes samas arvesse kõnealuse tegevuse mõju direktiivides 2000/60JEÜ ja 2008/56/EÜ sätestatud veekeskkonnaalaste eesmärkide saavutamisele. Sätestada tuleks keskkonnamõju hindamine, mis hõlmab tootmise parimat kohandamist ümbritseva keskkonnaga ja võimaliku kahju leevendamist. Sellised hinnangud peaksid tagama, et merevetikate ja vesiviljelusloomade mahetootmine, mis on suhteliselt uus tegevus võrreldes mahepõllumajandusega, ei ole üksnes keskkonnaohutu, vaid muude valikutega võrreldes ka kõige enam koos- kõlas üldiste huvidega ning keskkonnale sobiv ja seda säästev tegevus. (4) EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1. ) (6) C) ( ( 1 LT L 164, 25.6.2008, lk 19. LT L 364, 20.12.2006, lk 5. LT L 139, 30.4.2004, lk 1. LT L 139, 30.4.2004, lk 55. LT L 139, 30.4.2004, lk 206. ÜT L 175, 5.7.1985, lk 40. ÜT L 206, 22.7.1992, lk 7. ÜT L 103, 25.4.1979, lk 1.