5.12.2007 Euroopa Liidu Teataja L 319/1 (EÜ asutamislepingu / Euratomi asutamislepingu kohaselt vastu võetud aktid, mille avaldamine on kohustuslik) DIREKTIIVID EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2007/64/EÜ, 13. november 2007, makseteenuste kohta siseturul ning direktiivide 97/7/EÜ, 2002/65/EÜ, 2005/60/EÜ ja 2006/48/EÜ muutmise ning direktiivi 97/5/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõike 2 esimest ja kolmandat lauset ning artiklit 95, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (!), toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (?) ning arvestades järgmist: (1) Siseturu loomiseks on väga oluline kõrvaldada ühenduses kõik sisepiirid, et oleks võimalik kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Seetõttu on tähtis makseteenuste ühtse turu nõuetekohane toimimine. Praegu takistab turu toimimist ühtlustamise puudumine selles valdkonnas. Praegu on liikmesriikide makseteenuste turud korraldatud eraldi, järgitakse riikide õigusakte ning makseteenuste õiguslik raamistik on killustunud 27 riigi õigussüsteemi vahel. Käesolevas valdkonnas on juba vastu võetud mitmeid ühenduse õigusakte, nimelt Euroopa Parlamendi ja nõu- kogu 27. jaanuari 1997. aasta direktiiv 97/5/EÜ kreedit- korraldusega tehtud välismaksete kohta (?) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 2001. aasta määrus ELT C 109, 9.5.2006, lk 10. Euroopa Parlamendi 24. aprilli 2007. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 15. oktoobri 2007. aasta otsus. EÜTL 43, 14.2.1997, lk 25. (EÜ) nr 2560/2001 eurodes tehtavate välismaksete kohta, (*) mis pole aga olukorda piisavalt parandanud, nagu ei ole seda teinud ka komisjoni 8. detsembri 1987. aasta soovitus 87/598JEMÜ elektrooniliste maksetega seotud Euroopa tegevusjuhise kohta (suhted finantsasutuste, kau- bandusettevõtjate ja teenusepakkujate ning tarbijate vahel), ) komisjoni 17. novembri 1988. aasta soovitus 88/590JEMÜ, milles käsitletakse maksesüsteeme ning eelkõige kaardi omaniku ja kaardi väljaandja vahelisi suhteid, ($) komisjoni 30. juuli 1997. aasta soovitus 97/ 489/EÜ, milles käsitletakse elektrooniliste makseviisidega tehtavaid tehinguid ning eelkõige väljaandja ja omaniku vahelisi suhteid (7). Need meetmed on jätkuvalt ebapiisavad. Siseriiklike õigusaktide ning ühenduse puuduliku raamis- tiku kooseksisteerimine tekitab segadust ja õiguskindluse- tust. Seetõttu on oluline luua ühenduse tasandil nüüdisaegne ja sidus makseteenuste õiguslik raamistik — olenemata sellest, kas makseteenused on kooskõlas süsteemiga, mis tuleneb finantssektori algatusest luua ühtne euromaksete piirkond (Single Euro Payments Area) — mis oleks neutraalne, et tagada võrdsed võimalused kõikidele maksesüsteemidele eesmärgiga säilitada tarbijate valikuvõimalus, mis oleks võrreldes praeguste riiklike süsteemidega oluliseks sam- muks edasi tarbijate kulude vähendamise, turvalisuse ja tõhususe valdkondades. Õigusliku raamistikuga tuleks tagada usaldatavusnõudeid, uute makseteenuse pakkujate turulepääsu, teabega seotud nõudeid ning makseteenuste kasutajate ja pakkujate asjakohaseid õigusi ja kohustusi käsitlevate siseriiklike EÜT L 344, 28.12.2001, lk 13. EÜT L 365, 24.12.1987, lk 72. FÜTL 317, 24.11.1988, lk 55. EÜT L 208, 2.8.1997, lk 52.