03/30. kd Euroopa Liidu Teataja 259 32000R1825 L 216/8 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 26.8.2000 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1825/2000, 25. august 2000, milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1760/2000 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses veiseliha ja veiselihatoodete märgistamisega EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuli 2000. aasta määrust (EÜ) nr 1760/2000 veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi loomise, veiseliha ja veiselihatoodete märgistamise ning nõukogu määruse (EÜ) nr 820/97 (') kehte- tuks tunnistamise kohta, eriti selle artiklit 19, ning arvestades järgmist: (1) Tuleks ette näha määruse (EÜ) nr 1760/2000 üksikasjali- kud rakenduseeskirjad eelkõige seoses liikmesriikidevahe- lise kaubandusega, et märgistamissüsteem ei põhjustaks veiselihaturul kaubandushäireid. Jälgitavuse tagamiseks on nii kohustusliku kui vabataht- liku veiseliha märgistamissüsteemi raames vaja, et ettevõtjatel ja organisatsioonidel oleks veiseliha jaoks kõikidel tootmis- ja müügietappidel identifitseerimissüs- teem ja üldine registreerimissüsteem. Selliste tapamajade identifitseerimiseks, millel ei ole loanumbrit, on üleminekuperioodi jooksul vaja ette näha alternatiivsed identifitseerimismeetodid. Samuti on vaja kindlaks määrata kord, mida järgitakse sellistelt veistelt pärit liha märgistamisel, kelle kohta ei ole täielikud sünni- ja liikumisandmed kättesaadavad, sest nende andmete ülesmärkimist nõuti alles pärast 1. jaanuari 1998 nõukogu 21. aprilli 1997. aasta määru- sega (EÜ) nr 820/97 veiste identifitseerimise ja registree- rimise süsteemi loomise ning veiseliha ja veiselihatoodete märgistamise kohta (?). Samasugust sätet on vaja kolman- datest riikidest elusalt ühendusse imporditud veistelt pärit liha märgistamiseks. Et täieliku päritolumärke puhul vältida märgisel nende liikmesriikide või kolmandate riikide tarbetut kordamist, kus loom kasvatati, on vaja kehtestada lihtsustatud esitus, mis põhineb ajal, mille kestel looma, kellelt veise- liha pärineb, peeti liikmesriigis või kolmandas riigis, kus ta sündis või tapeti. On vaja selgitada olukord täiendava informatsiooni osas, mis võidakse märgisele kanda veisehakkliha lihtsustatud märgistuskorra alusel. Sellist täiendavat informatsiooni () EÜTL 204, 11.8.2000, lk 1. (?) EÜTL 117, 7.5.1997, lk 1. (10) (11) (12) võib määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikli 13 alusel esitada kuni 1. septembrini 2000. Teatavat informatsiooni võib esitada üksnes kuni 1. jaanuarini 2002, kui asjaomane liikmesriik on otsustanud kohaldada sellist informat- siooni hõlmavat kohustuslikku siseriiklikku märgistamis- süsteemi või kui asjaomane ettevõtja esitab selle infor- matsiooni vabatahtlikult. Veiseliha vabatahtliku märgistamissüsteemi raames tuleks kinnitatud spetsifikaadi kohaselt ühes liikmesriigis märgistatud ja teise liikmesriigi territooriumile toodud teatavate veiseliha jaotustükkide puhul ette näha kinnita- mise kiirendatud või lihtsustatud kord. Spetsifikaadi usaldusväärsuse tagamiseks peavad kõik ettevõtjate ja organisatsioonide registrid sõltumatule organile ja pädevale asutusele kättesaadavad olema ning nad peavad korraldama riskianalüüsil põhinevaid regu- laarseid kohapealseid kontrolle. Määruse (EÜ) nr 1760/2000 artikkel 17 näeb ette teatavad sätted puhuks, mil veiseliha tootmine toimub täielikult või osaliselt kolmandas riigis. Kohane on ette näha üksikasjalikud rakenduseeskirjad veiselihaimpordi heakskiitmise korra jaoks kolmandatest riikidest. Tagamaks, et imporditud veiseliha märgistamise kord oleks samavõrd usaldusväärne nagu ühenduse veiseliha suhtes kehtiv kord, vaatab komisjon läbi kolmandatelt riikidelt saadud teatised. Kui komisjon jõuab järeldusele, et asjaomases kolmandas riigis kohaldatav kord ja/või kriteeriumid on samaväärsed = määruses — (EÜ) nr 1760/2000 sätestatud normidega, edastatakse täie- likud teatised liikmesriikidele. Et tagada märgistamissüsteemi usaldusväärsus kolman- dates riikides, võib komisjon nõuda lisainformatsiooni ning selle nõudmise tulemusena saadud informatsiooni põhjal peaks ta võtma vajalikud meetmed. Komisjon võib korraldada kolmandates riikides kontrolli- misi. Et korraldada kontrollimisi kolmandas riigis, oleks komisjonil vaja asjaomase kolmanda riigi eelnevat nõusolekut. Kui sellist nõusolekut ei anta, peaks komisjon võtma vajalikud meetmed.