9.11.2006 Euroopa Liidu Teataja L 310/1 (Aktid, mille avaldamine on kohustuslik) EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1638/2006, 24. oktoober 2006, millega kehtestatakse üldsätted Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi loomise kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 179 ja 181a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (!) ning arvestades järgmist: (1) (5) ()) Tehakse ettepanek abi kavandamise ja osutamise uue raamistiku kohta, et muuta ühenduse välisabi tõhusamaks. Käesolev määrus on üks üldinstrumentidest, millega toetatakse otseselt Euroopa Liidu välispoliitikat. Euroopa Ülemkogu kinnitas 12. ja 13. detsembri 2002. aasta Kopenhaageni kohtumisel, et Euroopa Liidu laiene- mine kujutab endast olulist võimalust arendada suhteid naaberriikidega, tuginedes ühistele poliitilistele ja majan- duslikele väärtustele, ning et Euroopa Liit on endiselt kindel otsuses vältida uusi eraldusjooni Euroopas ja edendada stabiilsust ja heaolu Euroopa Liidu uutes piirides ja neist väljaspool. Euroopa Ülemkogu rõhutas 17. ja 18. juuni 2004. aasta Brüsseli kohtumisel veel kord kõnealuste naabritega koostöö tugevdamise tähtsust, tuginedes partnerlusele ja ühisomandile ning lähtudes demokraatia ja inimõiguste austamise jagamise väärtustest. Privilegeeritud suhtes Euroopa Liidu ja selle naabrite vahel peaks lähtuma pühendumisest ühistele väärtustele, seal- hulgas demokraatiale, õigusriigile, heale valitsemistavale ja inimõiguste austamisele ning turumajanduse, avatud, eeskirjadel põhineva ja õiglase kaubanduse, säästva arengu ja vaesuse vähendamise põhimõtetele. On oluline, et käesoleva määruse alusel antav ühenduse abi oleks kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepete = ja Euroopa Parlamendi 6. juuli 2006. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 17. oktoobri 2006. aasta otsus. konventsioonidega, mille poolteks on ühendus, liikmesrii- gid ja partnerriigid, ning et abi andmisel võetaks arvesse poolte ühiselt tunnustatud rahvusvahelise õiguse põhimõt- teid. Ida-Euroopas ja Lõuna-Kaukaasias on lepingusuhete aluseks partnerlus- ja koostöölepingud. Vahemere maades tagab Euroopa-Vahemere piirkonna partnerlus (“Barcelona prot- sess”) piirkonna koostöö raamistiku, mida täiendab assot- siatsioonilepingute võrgustik. Euroopa naabruspoliitika kohaselt määratlevad Euroopa Liit ja partnerriigid üheskoos prioriteedid, mis kaasatakse ühiselt kokku lepitud tegevuskavade seeriasse, mis hõlma- vad arvukaid eritegevuse võtmevaldkondi, sealhulgas polii- tiline dialoog ja reform, kaubandus- ja majandusreform, õiglane sotsiaalne ja majanduslik areng, justiits- ja sise- küsimused, energia, transport, infoühiskond, keskkond, teadustegevus ja innovatsioon, kodanikuühiskonna areng ning inimestevahelised kontaktid. Nende prioriteetide suunas liikumine aitab kaasa partnerlus- ja koostöölepin- gute ning assotsiatsioonilepingute potentsiaali täielikule realiseerimisele. Selleks, et toetada partnerriikide pühendumist ühistele väärtustele ja põhimõtetele ning nende püüdlusi tegevuska- vade elluviimisel, peaks ühendusel olema võimalus osutada neile riikidele abi ja toetada mitmesuguseid nende omava- helisi ning nende ja liikmesriikide vahelisi koostöövorme eesmärgiga kujundada ühise stabiilsuse, julgeoleku ja heaolu vöönd, mis hõlmab olulisel määral majanduslikku integrat- siooni ja poliitilist koostööd. Ühenduse abi oluline eesmärk on poliitiliste, majanduslike ja sotsiaalsete reformide edendamine naaberriikides. Vahe- mere piirkonnas järgitakse seda eesmärki “Vahemere ja Lähis-Ida piirkonna strateegilise partnerluse” Vahemere-