6 Euroopa Liidu Teataja 13/5. kd 31978L0142 15.2.1978 EFUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 44/15 NÕUKOGU DIREKTIIV, 30. jaanuar 1978, vinüülkloriidmonomeeri sisaldavaid ja toiduainetega kokkupuutumiseks mõeldud materjale ja esemeid käsitlevate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta (78/142JEMÜ) EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut ja eriti selle artiklit 100, võttes arvesse nõukogu 23. novembri 1976. aasta direktiivi 76/893JEMÜ toiduainetega kokkupuutumiseks ettenähtud ma- terjale ja tooteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlusta- mise kohta (!) ja eriti selle artiklit 3, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (2) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust (°) ning arvestades, et: direktiivi 76/893JEMÜ artikkel 2 sätestab, et materjalide ja esemete koostisosi ei tohi eralduda toiduainetesse koguses, mis võiks ohustada inimese tervist; nimetatud direktiivi artikkel 3 näeb ette, et nõukogu kehtestab asutamislepingu artiklis 100 sätestatud korras direktiividega erisätted, mida tuleb kohaldada teatavate materjali- ja eseme- rühmade suhtes (eridirektiivid); need sätted võivad sisaldada teatud koostisosade toitu või toidule eraldumise piirnorme ja muid nimetatud direktiivi artikli 2 järgimiseks vajalikke eeskir- Ju; on kindlaks tehtud, et vinüülkloriidmonomeeri manustamine suurtes kogustes on katseloomadele mõjunud kahjulikult; sa- masugust mõju võib see avaldada ka inimesele; toidu teaduskomitee on esitanud oma arvamuse selle kohta, et vinüülklooriidmonomeeri sisaldus polüvinüülkloriidis ja teistes vinüülpolümeerides tuleb viia miinimumini, ning soovitanud, et toit ega joogivesi ei tohiks sisaldada vinüülkloriidi koguses, mis on tuvastatav meetodite abil, mida on võimalik rakendada üldiselt enamiku toiduainete puhul enamikus laborites; praegu on käimas vinüülkloriidmonomeeri täiendavad uurin- gud, kuid kuni tulemuste teatavakssaamiseni tuleks ettevaatus- () EÜTL 340, 9.12.1976, lk 19. () EÜT C 118, 16.5.1977, lk 70. () EÜT C 114, 11.5.1977, lk 13. abinõuna siiski piirata vinüülkloriidmonomeeri toiduga sisse- võtmist; sobiv vahend selle eesmärgi saavutamiseks on eridirektiiv di- rektiivi 76/893JEMÜ artikli 3 tähenduses, mille üldsätteid ra- kendatakse ka käesoleval juhul; käesolev direktiiv ei hõlma siiski vinüülkloriidi polümeeridest või kopolümeeridest valmistatud materjalide ja esemete kõiki aspekte, seetõttu peab liikmesriikidel olema õigus jätta nõue, et märgistused sisaldaksid direktiivi 76/893/EMÜ artiklis 7 sätes- tatud andmeid, nimetud artikli lõigetes 4 ja 5 sätestatud võimaluste alusel kehtestamata, ON VÕTNUD VASTU KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 1. Käesolev direktiiv on eridirektiiv direktiivi 76/893JEMÜ artikli 3 tähenduses. 2. Käesolev direktiiv käsitleb vinüülkloriidmonomeeri esine- mist vinüülkloriidpolümeeridest või -kopolümeeridest valmista- tud materjalides ja esemetes (edaspidi “materjalid ja esemed”) ning selle võimalikku migratsiooni valmismaterjalidest ja -ese- metest, mis on mõeldud kokkupuutumiseks toiduga või mis on kokkupuutes toiduga ja on selleks eesmärgiks ette nähtud. Artikkel 2 1. Materjalid ja esemed ei tohi sisaldada vinüülkloriidmono- meeri koguses, mis ületab I lisas sätestatud koguse. 2. Materjalidest ja esemetest ei tohi nendega kokkupuutes olevatele või olnud toiduainetele eralduda mis tahes vinüülklo- riidi kogust, mis oleks tuvastatav meetodiga, mis vastab II lisas sätestatud kriteeriumidele.