320 Euroopa Liidu Teataja 15/6. kd 32001LO081 27.11.2001 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 309/22 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2001 /81/EÜ, 23. oktoober 2001, teatavate õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artik- li 175 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) võttes arvesse regioonide komitee arvamust, (3) toimides asutamislepingu artiklis 251 ettenähtud menetluse koha- selt (4) vastavalt lepituskomisjonis 2. augustil 2001 heakskiidetud ühistekstile ning arvestades järgmist: (1) — 1. veebruari 1993. aasta resolutsioonis ühenduse kesk- konna ja säästliku arengu poliitikat ja tegevust käsitleva programmi kohta (5) kiitsid nõukogu ja nõukogus kokku- tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajad heaks viienda keskkonnaalase tegevusprogrammi üldise lähenemisviisi ja strateegia, mille kohaselt ei ole ühendu- ses lubatud ületada hapestamise kriitilisi saastekoormusi ega kriitilisi saastetasemeid. Programm näeb ette, et kõik inimesed peaksid olema tõhusalt kaitstud õhusaaste põh- justatud terviseriskide eest ning lubatud saastetasemete määramisel tuleks arvestada keskkonnakaitse nõudeid. Programmis nõutakse Maailma Tervishoiuorganisatsiooni (WHO) suunistes esitatud väärtuste muutmist kohustusli- keks ühenduse tasandil. (2) > Liikmesriigid on alla kirjutanud Ühinenud Rahvaste Orga- nisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) piiri- ülese õhusaaste kauglevi konventsiooni 1. det- sembri 1999. aasta Göteborgi protokollile hapestamise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta. (1) EÜTC 56 E, 29.2.2000, lk 34. (2) EÜTC 51, 23.2.2000, lk 11. (3) EÜTC 317, 6.11.2000, lk 35. (4) Euroopa Parlamendi 15. märtsi 2000. aasta arvamus (EÜT C 377, 29.12.2000, lk 159), nõukogu 7. novembri 2000. aasta ühine seisu- koht (EÜT C 375, 28.12.2000, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 14. märtsi 2001. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni aval- damata). Euroopa Parlamendi 20. septembri 2001. aasta otsus ja nõu- kogu 27. septembri 2001. aasta otsus. () EÜTC138, 17.5.1993, lk 1. S S Euroopa Ühenduse keskkonnapoliitika ja säästva arengu alase tegevusprogrammi “Säästvuse suunas” läbivaatamist käsitlevas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. sep- tembri 1998. aasta otsuses nr 2179/98/EÜ (5) tõdeti, et eri- list tähelepanu tuleks pöörata strateegia väljatöötamisele ja rakendamisele, mis tagab hapestavate, eutrofeerivate ja fotokeemiliste õhusaasteainete kriitiliste saastekoormuste järgimise. Nõukogu 21. septembri 1992. saasta direktiiviga 92/72JEMÜ osooni tekitatud õhusaaste kohta (7) nähakse ette, et komisjon esitab nõukogule aruande fotokeemilise saaste hindamise kohta ühenduses, millega kaasnevad ette- panekud, mis komisjon peab vajalikuks teha troposfääri- osooni tekitatud õhusaaste kontrollimiseks ning vajaduse korral osooni eellaste heitkoguste vähendamiseks. Suures osas ühenduses avaldab hapestavate ja eutrofeeri- vate ainete sadestumiste kõrge tase kahjulikku mõju kesk- konnale. Kõigis liikmesriikides ületatakse olulisel määral väärtusi, mis on ette nähtud Maailma Tervishoiuorganisat- siooni suunistes inimeste tervise ja taimede kaitseks foto- keemilise saaste eest. Seetõttu tuleks kriitiliste saastekoormuste ületamine järk- järgult lõpetada ning kinni pidada suunistele vastavatest tasemetest. Praegu ei ole tehniliselt võimalik täita pikaajalisi eesmärke, et kõrvaldada hapestamise kahjulik mõju ning vähendada inimese ja keskkonna troposfääriosooniga kokkupuudet Maailma Tervishoiuorganisatsiooni suunistele vastavate väärtusteni. Seetõttu on vaja sätestada keskkonna hapesta- mise ja troposfääriosooni kohta vahe-eesmärgid, millele hakkavad tuginema asjakohased saaste vähendamise meet- med. Keskkonnaalaste vahe-eesmärkide püstitamisel ning nende saavutamismeetmete väljatöötamisel tuleks arvesse võtta tehnilist teostatavust ning sellega seotud kulusid ja tulusid. Meetmed peaksid tagama, et iga võetud abinõu oleks tasuv ühenduse kui terviku seisukohalt, ning arvestama vajadust vältida ülemääraste kulutuste tekkimist igale üksikule liik- mesriigile. EÜTL 275, 10.10.1998, lk 1. EÜTL 297, 13.10.1992, lk 1.