190 Euroopa Liidu Teataja 15/5. kd 32000R2037 29.9.2000 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 244/1 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 2037/2000, 29. juuni 2000, osoonikihti kahandavate ainete kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) olles nõu pidanud regioonide komiteega, toimides asutamislepingu (3) artiklis 251 ettenähtud menetluse kohaselt vastavalt lepituskomisjonis 5. mail 2000 heakskiidetud ühistekstile ning arvestades järgmist: (1) On kindlaks tehtud, et osooni kahandavate ainete jätkuvad emissioonid keskkonda praeguses mahus kahjustavad mär- kimisväärselt osoonikihti. 1998. aastal jõudis osooni kaha- nemine lõunapoolkeral enneolematu ulatuseni. Neljast vii- masest kevadest kolmel on osoon väga tugevasti kahanenud Arktika piirkonnas. Osoonikihi kahanemisest tingitud suurenenud UV-B kiirgus ohustab märkimisväär- selt tervist ja keskkonda. Seetõttu on vaja võtta täiendavad tõhusad meetmed, et kaitsta inimeste tervist ja keskkonda selliste emissioonide kahjustava mõju eest. Lähtudes oma vastutusest keskkonna ja kaubanduse eest, on ühendus otsusega 88/540/EMÜ (4) liitunud osoonikihi kaitsmise Viini konventsiooniga ning osoonikihti kahan- davate ainete Montreali protokolliga, mida on muudetud EÜT C 286, 15.9.1998, lk 6 ja EÜT C 83, 25.3.1999, lk 4. EÜT C 40, 15.2.1999, lk 34. Euroopa Parlamendi 17. detsembri 1998. aasta arvamus (EÜT C 98, 9.4.1999, lk 266), kinnitatud 16. septembril 1999 nõukogu 23. veeb- ruari 1999. aasta ühise seisukohaga (EÜT C 123, 4.5.1999, lk 28) ja Euroopa Parlamendi 15. detsembri 1999. aasta otsus (Euroopa Ühen- duste Teatajas seni avaldamata). Euroopa Parlamendi 13. juuni 2000. aasta otsus ja nõukogu 16. juuni 2000. aasta otsus. EÜTL 297, 31.10.1988, lk 8. ) protokolli osapoolte teisel kohtumisel Londonis ja neljan- dal kohtumisel Kopenhaagenis. Montreali protokolli osapooled võtsid oma 1995. aasta detsembris toimunud seitsmendal kohtumisel Viinis ning 1997. aasta septembris toimunud üheksandal kohtumisel Montrealis, kus ühendus osales, vastu täiendavad meetmed osoonikihi kaitseks. On vaja meetmeid ühenduse tasandil, et täita Viini kon- ventsiooni ja Montreali protokolli viimastele muudatustele ja kohandustele vastavad ühenduse kohustused, eelkõige seoses bromometaani tootmise ja turuleviimise järkjärgu- lise lõpetamisega ühenduses ning osooni kahandavate ainete ekspordilitsentside süsteemi kehtestamisega lisaks nende ainete impordilitsentside süsteemile. Silmas pidades osooni kahandavate ainete asendamise teh- noloogiate oodatust varasemat kättesaadavust, on teatava- tel juhtudel asjakohane sätestada nõukogu osoonikihti kahandavaid aineid käsitlevas 15. detsembri määruses (EÜ) nr 3093/94 (°) sätestatud ning Montreali protokolli meet- metest rangemad kontrollimeetmed. Määrust (EÜ) nr 3093/94 tuleb oluliselt muuta. Õigusliku selguse ja läbipaistvus huvides tuleb kõnealune määrus täies ulatuses läbi vaadata. Määruse (EÜ) nr 3093/94 alusel on klorofluorosüsinike, muude täielikult halogeenitud klorofluorosüsivesinike, haloonide, tetrakloorsüsiniku, 1,1,1-trikloroetaani ja osa- liselt halogeenitud bromofluorosüsivesinike tootmine järk- järgult lõpetatud. Kõnealuste kontrollitavate ainete toot- mine on seega keelatud, kui võimalikust erandist seoses olulise kasutusega ja osapoolte põhiliste siseriiklike vaja- duste rahuldamisega vastavalt Montreali protokolli artik- lile 5 ei tulene teisiti. Samuti on nüüd asjakohane järk- järgult keelata kõnealuste ainete ja toodete ning kõnealuseid aineid sisaldavate seadmete turuleviimine ja kasutuselevõtmine. Komisjon võib teatavatel tingimustel ka pärast kontrollita- vate ainete tootmise järkjärgulist lõpetamist teha olulise kasutusega seotud erandeid. EÜTL 333, 22.12.1994, lk 1.