358 Euroopa Liidu Teataja 15/6. kd 32001D2455 15.12.2001 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 331/1 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 2455/2001/EÜ, 20. november 2001, millega kehtestatakse veepoliitika valdkonna prioriteetsete ainete nimistu ning muudetakse direktiivi 2000/60/EÜ (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) olles nõu pidanud regioonide komiteega, tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 ettenähtud menetluse kohaselt (3) ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu 4. mai 1976. aasta direktiiv 76/464/EMÜ teata- vate ühenduse veekeskkonda lastavate ohtlike ainete teki- tatud saaste kohta (4) kujutab endast koos tema alusel vastu võetud direktiividega põhilist ühenduse juriidilist doku- menti punkt- ja hajureostusallikatest lähtuvate ohtlike ainete heidete kontrollimiseks. Nõukogu direktiivist 76/464JEMÜ tulenevad ühenduse kontrollimeetmed on tühistatud, ühtlustatud ja edasi arendatud = Euroopa Parlamendi ja  nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiviga, millega on kehtesta- tud ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (5). Direktiivi 2000/60/EÜ alusel tuleb ühenduse tasandil keh- testada erimeetmed vee reostamise vastu konkreetsete saas- teainete või saasteainerühmadega, mis põhjustavad märki- misväärset ohtu veekeskkonnale või veekeskkonna kaudu, sealhulgas ohtu joogivee võtmiseks kasutatavale veele. Nende meetmete eesmärgiks on vähendada ning direktiivi 2000/60/EÜ artikli 2 punkti 30 teises lauses määratletud EÜT C 177 E, 27.6.2000, lk 74, ja EÜT C 154 E, 29.5.2001, lk 117. EÜT C 268, 19.9.2000, lk 11. Euroopa Parlamendi 15. mai 2001. aasta arvamus (Euroopa Ühen- duste Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 8. oktoobri 2001. aasta otsus. EÜTL 129, 18.5.1976, lk 23. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 2000/60/EÜ (EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1). EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1. prioriteetsete ohtlike ainete puhul lõpetada järk-järgult hei- ted, emissioon või kaod 20 aasta jooksul pärast meetmete vastuvõtmist ühenduse tasandil ning lõplikuks eesmärgiks, nagu seda tunnustatakse ka asjakohaste rahvusvaheliste lepingute eesmärkide saavutamise kontekstis, saavutada merekeskkonnas saasteainete sellised kontsentratsioonid, mis on ligilähedased looduses harilikult esinevate ainete taustväärtustele ning antropogeensete sünteetiliste ainete puhul nullile. Nende meetmete vastuvõtmiseks on vaja kehtestada direktiivi 2000/60/EÜ lisana prioriteetsete ainete nimistu, mis hõlmaks ka prioriteetseid ohtlikke aineid. Nimistu koostamisel on arvestatud direktiivi 2000/60/EÜ artikli 16 lõikes 5 osutatud soovitusi. Kõikidest võimalikest allikatest pärit looduses harilikult esi- nevate või looduslike protsesside käigus tekkivate ainete, nagu kaadmiumi, elavhõbeda ja polüaromaatsete süsivesi- nike emissiooni, heidete või kadude järkjärguline lõpeta- mine ei ole võimalik. Eespool osutatud asjakohaste direk- tiivide koostamisel tuleb seda asjaolu piisavalt arvestada ning meetmed tuleb suunata inimtegevuse tagajärjel tekki- vate prioriteetsete ohtlike ainete emissiooni, heidete ja kadude lõpetamisele vees. Direktiivi 2000/60J/EÜ artikli 16 lõikes 2 on tutvustatud teaduslikult põhjendatud metoodikat prioriteetsete ainete valimiseks selliste ainete hulgast, mis põhjustavad märki- misväärset ohtu veekeskkonnale või veekeskkonna kaudu. Direktiivis 2000/60JEÜ määratletud metoodika abil on võimalik kõige praktilisemal teel kasutada teaduslikel põhi- mõtetel põhinevat lihtsustatud riskianalüüsi, arvestades eelkõige — tõendeid kõnealuse aine loomuomase ohtlikkuse koh- ta, eelkõige selle vesiökotoksilisuse ning veega kokku- puutumise teel inimest mõjutava toksilisuse kohta, — ulatusliku keskkonnareostuse seire teel saadud tõen- deid ning — muid tõestatud tegureid, mis võivad viidata ulatusliku keskkonnareostuse võimalusele, näiteks asjaomase aine tootmis- või kasutusulatus ning kasutamisviisid.