4.8.2009 Euroopa Liidu Teataja L 202/5 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 702/2009, 3. august 2009, millega muudetakse ja parandatakse määrust (EÜ) nr 555/2008, milles sätestatakse veinituru ühist korraldust käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 479/2008 üksikasjalikud rakenduseeskirjad veinisektoris seoses toetusprogrammide, kolmandate riikidega kauplemise, tootmisvõimsuse ja kontrollidega EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoo- dete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (') eriti selle artikleid 103za ja 85x, ning arvestades järgmist: (1) Selleks et vähendada liikmesriikide halduskoormust, võttes arvesse väga suurt teabe hulka, mida neil tuleb komisjoni määruse (EÜ) nr 555/2008 (2) kohaste tabelite kujul edastada, ja seda, et liikmesriikide õigusaktid on tihtipeale elektrooniliselt kättesaadavad, tundub olevat asjakohane näha ette, et komisjoni saab teavitada toetus- programmi kavadega seotud siseriiklikest õigusaktidest, nagu on nõutav kõnealuse määruse artikli 2 lõikega 2, teavitades veebisaidist, kus asjakohased õigusaktid on kättesaadavad. Määruse (EÜ) nr 555/2008 artikli 10 punktis b on eksli- kult osutatud kõnealuses artiklis sätestatud tingimustele. Kuna kõnealuses artiklis ei ole tingimusi sätestatud, vaid need on sätestatud kõnealuses määruses, tuleks asjaomase punkti sõnastust parandada. Määruse (EÜ) nr 555/2008 artikliga 19 on ette nähtud investeerimismeetme finantsjuhtimine. Vahendite pare- maks kasutamiseks on asjakohane näha ette võimalus teha makseid pärast kõnealuse meetmega seotud teatavate tegevuste lõpetamist, tagades et asjaomase taotlusega ette- nähtud meede tervikuna viiakse lõpule. Lisaks tuleks selleks, et lihtsustada investeerimisprojektide elluviimist praeguse majandus- ja finantskriisi tingimustes, 2009. ja 2010. aastal tõsta ettemaksete ülemmäära. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklitele 103n ja 180 võivad liikmesriigid anda kõnealuse määruse artiklites 103p, 103t ja 103u osutatud meetmete puhul riiklikku abi kooskõlas riigiabi käsitlevate ühenduse asja- kohaste eeskirjadega. Kuigi asutamislepingu artikleid 87 ja 89 kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 1 lõikes 1 osutatud toodete tootmise ja nendega kauple- ()) ELT L 299, 16.11.2007, lk 1. (?) ELT L 170, 30.6.2008, lk 1. mise suhtes, ei kohaldata asutamislepingu artiklit 88 selliste maksete suhtes, mille liikmesriigid on teinud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103n lõike 4 kohaselt kooskõlas kõnealuse määrusega. Kuna seega ei ole riigi- abist teavitamine nõutav sellisel viisil, mis on sätestatud nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruses (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (?) ja selle rakendusmäärustes, tuleb selleks, et oleks võimalik kontrollida, kas sellised maksed vastavad riigiabi eeskirja- dele, ette näha lihtsustatud teavitamine. Kui tootjad võtavad väljajuurimistasu taotluse tagasi või juurivad taotluses märgitud ala üksnes osaliselt välja või üldse mitte, seab see ohtu kõnealuse meetme jaoks ette- nähtud ühenduse vahendite tõhusa kasutamise. Peale määruse (EÜ) nr 555/2008 artikli 70 lõikes 2 juba ette- nähtud sanktsioonide on asjakohane ette näha, et liik- mesriigid võivad otsustada, et asjaomaste tootjate taotlu- seid ei tuleks järgmistel eelarveaastatel prioriteetseks pidada. Ühtse heakskiiduprotsendi kohaldamine kujutab endast liikmesriikide jaoks ebaproportsionaalset halduskoormust, kui väljajuurimistasu taotlused hõlmavad üksnes üsna väikest ala. Seega on asjakohane näha ette, et liikmes- riigid ei pea kohaldama heakskiiduprotsenti, kui abi- kõlbliku taotlusega hõlmatud ala jääb alla teatava alam- määra. Määruse (EÜ) nr 555/2008 VI lisa kohaselt tuleb teatada summad, mis on viinamarjaistanduste kohta makstud ühtse otsemaksete kava raames. Kõnealuse määruse VII lisa kohaselt tuleb teatada ühtse otsemaksete kava maksetega hõlmatud viinamarjaistanduste pindala ja keskmine makse. Kuid kui toetusõigused on juba jaotatud, ei ole enam võimalik kindlaks teha, milliseks maakasutuseks need algselt anti, ja taotlejatel ei tule märkida, kas nende iga-aastane taotlus ühtse otsemaksete kava raames on seotud viinamarjakasvatusaladega. Lisaks esitatakse komisjonile ühtse otsemaksete kava kohta koondteavet vastavalt komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 795/2004, millega kehtestatakse nõukogu määruses (EÜ) nr 1782/2003 (millega kehtesta- takse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad talupidajate jaoks) sätestatud ühtse otsemaksete kava ük- sikasjalikud rakenduseeskirjad (*). See teave hõlmab ka viinamarjakasvatusalasid. Seepärast tuleks määruse (EÜ) nr 555/2008 asjakohastest tabelitest jätta välja read, kus tuleb esitada teavet ühtse otsemaksete kava maksete kohta. () EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1. (*) ELT L 141, 30.4.2004, lk 1.