7.11.2006 Euroopa Liidu Teataja L 307/159 KOMISJONI OTSUS 2001/503/EÜ, 20. oktoober 2004, Saksamaa poolt Landesbank Hessen-Thüringen — Girozentrale'le antava riigiabi kohta (teatavaks tehtud numbri K(2004) 3931 all) (Autentne on vaid saksakeelne tekst) (EMPs kohaldatav tekst) (2006/742]/EÜ) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 88 lõike 2 esimest lõiku, võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a, olles palunud huvitatud isikutel esitada oma märkused vastavalt eespool viidatud sätetele (!) ja võttes neid märkusi arvesse, ning arvestades järgmist: I. MENETLUS 1994. aasta 31. mai ja 21. detsembri kirjades teatas Saksamaal asutatud erapankasid esindav ühendus Bundes- verband deutscher Banken e.V. (“BdB”) komisjonile muu hulgas, et eluasemelaenud on üle kantud või kantakse üle Nordrhein-Westfaleni, Alam-Saksi, Schleswig-Holsteini, Baieri, Hamburgi ja Berliini liidumaa panga (st Westdeut- sche Landesbank, Norddeutsche Landesbank, Landesbank Schleswig-Holstein, Hamburger Landesbank ja Landesbank Berlin) omakapitali. BdB leidis, et selle tulemuseks olev asjaomaste liidumaade pankade omakapitali kasv on moonutatud konkurents nende huvides, kuna osapooled ei olnud kokku leppinud tasus, lähtudes turumajandusliku investeerimise põhimõttest. Selle alusel esitas BdB oma teises kirjas ametliku kaebuse ja kutsus komisjoni üles algatama Saksamaa vastu menetlust EÜ asutamislepingu artikli 93 lõike 2 alusel (praegu artikli 88 lõige 2). Veebruaris ja märtsis 1995 ning detsembris 1996 liitus mitu panka eraldi nende pankade ühenduse esitatud kaebusega. () ELT C 72, 26.3.2003, lk 3. (2) (3) (4) 6. augusti 1997. aasta ja 30. juuli 1998. aasta kirjas teatas BdB komisjonile veel kahest varade ülekandmisest — Landesbank Schleswig-Holstein'ile Schleswig-Holsteinis ja Landesbank Hessen-Thüringen'ile Hessenis. Viimati maini- tud tehingu asjus kirjutas komisjon 31. juulil 1998 Saksamaale, paludes teavet. Saksamaa vastas 2. oktoobri 1998. aasta kirjas, et asi on hetkel siiski üksnes kavanda- misjärgus ja et komisjonil ei ole nüüd ega ka edaspidi põhjust muretsemiseks. Komisjon vaatas esmalt läbi varade ülekandmise Westdeut- sche Landesbank'ile (“WestLB”), kuid teatas, et vaatab ülekanded teistele pankadele läbi kõnealuse juhtumi kohta tehtud järelduste valguses(?). Lõpuks võttis komisjon WestLB juhtumi asjus 1999. aastal vastu otsuse, milles järeldatakse, et pank oli saanud riigiabi makstud tasu ja turul tavalise tasu vahega võrduvas summas, mis ei olnud kooskõlas ühisturu tingimustega ja tuleks tagasi nõuda (°). Esimese astme kohus tunnistas otsuse 6. märtsil 2003 kehtetuks, kuna puudusid piisavad põhjused seoses asjako- hase tasu arvutamiseks kasutatud kahe teguriga, kuid kõigis muudes aspektides kinnitati otsust (*). 20. oktoobril 2004 andis komisjon välja uue otsuse, milles võeti arvesse kohtu kriitikat. 1. septembril 1999 saatis komisjon Saksamaale teabenõude varade ülekandmise kohta teistele liidumaade pankadele, sh Helabale. 8. detsembri 1999. aasta kirjas esitas Saksamaa EÜT C 140, 5.5.1998, lk 9 (otsus menetluse algatamise kohta). EÜTL 150, 23.6.2000, lk 1; hagi selle ostuse vaidlustamiseks esitasid Saksamaa (Euroopa Kohus, kohtuasi C 376/99), Nordrhein-Westfalen (esimese astme kohus, kohtuasi T-233/99) ja WestLB (esimese astme kohus, kohtuasi T-228/99); komisjon algatas menetluse asutamis- lepingu rikkumise asjus (Euroopa Kohus, C-209/00). Ühendatud kohtuasjad T-228/99 ja T-233/99 Westdeutsche Landes- bank Girozentrale ja Nordrhein-Westfalen versus komisjon [2003] ECR II-435.