5.8.2004 Euroopa Liidu Teataja L 258/11 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1419/2004, 4. august 2004, Euroopa Ühendust esindava Euroopa Komisjoni ja Tšehhi Vabariigi, Eesti, Ungari, Läti, Leedu, Poola, Slovakkia ja Sloveenia vahelise lõppenud mitmeaastaste rahastamislepingute ja aastate rahastamisle- pingute taotluse pikendamise kohta ning võttes arvesse mitmeaastastest rahastamislepingutest ja nõukogu määrusest (EÜ) nr 1266/1999 ja määrusest (EÜ) nr 2222/2000 tulenevaid teatud mööndusi EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse ühinemislepingut, eriti artiklit 41, ning arvestades järgmist: Mitmeaastased rahastamislepingud (MAFA) ja aastased rahastamislepingud (AFA) lõpetati ühelt poolt Euroopa Ühendust esindava Euroopa Komisjoni ja teiselt poolt Tšehhi Vabariigi, Eesti, Ungari, Läti, Leedu, Poola, Slovakkia ja Sloveenia (edaspidi viidatud kui ,uued liik- mesriigid”) vahel. Uute liikmesriikide ja EL-i suhteid hakkavad alates 1. maist 2004. aastal, mil need riigid liituvad EL-ga, juhtima EL-i seadused EL-i lepingusse jäävates valdkondades. Üldjoontes jäävad kahepoolsed lepingud kehtima ilma eriliste õigustoiminguteta ning kehtivad jätkuvalt seni, kuni ei lähe üldjoontes vastuollu kohustusliku EL-i õigu- sega ning konkreetsemalt EÜ õigusega. MAFA-dest ja AFA-dest tulenevad reeglid teatud valdkondades, mis on erinevad EÜ õigusest, kuigi mitte vastuolulised ühegi siduva sättega. Hoolimata sellest on sobilik ette näha, et arvestades SAPARD-it, peaksid uued liikmesriigid nii palju kui võimalik jälgima samu reegleid, mis kehtivad teistes EÜ õiguse valdkondades. Seetõttu on sobiv jätkata teatud mööndustele ja muuda- tustele kuuluvate MAFA-de ja AFA-de rakendamist. Samas ei ole teatud sätted enam vajalikud, kuna EÜ ei tegele enam kolmandate riikidega vaid liikmesriikidega ja uued liikmesriigid hakkavad otseselt alluma EÜ seaduse- sätetele. Seetõttu ei kehti enam sellised MAFA sätted. Nõukogu 21. juuni 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1266/1999 kandidaatriikidele ühinemiseelse strateegia raames abi kooskõlastamise ja määruse (EMÜ) nr 3906/89 muutmise kohta(!) ning komisjoni 7. juuni 2000. aasta määrus (EÜ) nr 2222/2000, millega sätesta- takse rahastamiseeskirjad nõukogu määruse (EÜ) nr 1268/1999 (ühenduse toetuse kohta ühinemiseelsetele meetmetele põllumajanduse ja maaelu arendamiseks Kesk- ja Ida-Euroopa taotlejariikides ühinemiseelsel perioodil) kohaldamiseks, (7) on olnud legaalseteks alus- teks komisjonile abikorraldamise andmiseks põllumajan- duse ja maaelu arendamise liitumiseelses programmiga (SAPARD) kandidaatriikide rakendatavatele ametkonda- dele üksikjuhtumite kaupa. Tuginedes neil võimalustel kaasati MAFA-d. Siiski suhetes liikmesriikidega, ei nõua ühenduse seadus korraldusprotseduuride andmist, vaid akrediteerimise korda rahvuslikul tasandil maksustavatelt ametkondadelt, mis on märgitud nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artiklis 4, üldise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta. ?) MAFA-d määravad lisa A osa artik- lis 4 põhimõtteliselt identsed akrediteerimisprotseduurid. Liikmesriikide osas ei ole seetõttu enam vaja sätestada toetuse haldamise delegeerimist. Seetõttu on nendest säte- test tulenev mööndus asjassepuutuv. 2003. aasta uue kokkuleppe lõppemisel otsustas komisjon 3. märtsil 2004. aastal muuta 2000., 2001.,, 2002. ja 2003. aasta AFA-d ja MAFA kandidaatriikidega. Vahepeal on uued liikmesriigid liitunud EL-ga ning enam ei ole ruumi edasiste EL-i ja nende riikide vaheliste kahe- poolsete kokkulepete lõpetamiseks valdkondades, mis jäävad EL-i kompetentsi. Komisjon peaks pigem kahe- poolsete lepingute lõpetamise asemel nende riikidega kaasama nende ettenähtud kokkulepete sisu sellesse määrusesse. Käesolevasse määrusesse tuleks kaasata komisjoni poolt antud ja konkreetsemalt 2003. aasta AFA-d silmas pidades otsustatud summad. (1) EÜT L 161, 26.6.1999, lk 68. (2) EÜT L 253, 7.10.2000, lk 5. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 188/2003 (ELT L 27, 1.2.2003, lk 14). () EÜT L 160, 26.6.1999, lk 103.