04/5. kd Euroopa Liidu Teataja 439 32002R2340 L 356]1 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 31.12.2002 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 2340/2002, 16. detsember 2002, millega määratakse kindlaks süvamere kalavarude püügivõimalused 2003. ja 2004. aastaks EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 3760/92, millega luuakse ühenduse kalanduse ja akvakultuu- risüsteem, (!) eriti selle artikli 8 lõiget 4, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) (°) Määruse (EMÜ) nr 3760/92 artikli 4 kohaselt peab nõu- kogu — silmas pidades kättesaadavaid teadusalaseid nõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee aruannet — vastu võtma meetmed, mis tagavad kalavarude säästlikkusel rajaneva ratsionaalse ja vastutustundliku kasutamise. Teatavaid süvamere kalavarusid käsitlevad uued teadusala- sed nõuanded näitavad, et need varud on ekspluateerimise suhtes tundlikud ning nendega seotud kalapüügivõimalusi tuleks nende säilitamise huvides piirata või vähendada lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide kehtestamise teel. Kättesaadavad ja usaldusväärsed teadusalased nõuanded hõlmavad ajavahemikku pikkusega kaks aastat ning mit- meaastase kavandamise raames on soovitatav kehtestada lubatud kogupüügid (TAC) ja kvoodid kaheks aastaks, pii- ramata seejuures uutes teadusnõuannetes nõutavat iga- aastase läbivaatuse nõuet. Kui ühendus kehtestab kalanduses uued kalastamisvõima- lused, mida ühenduse kalanduspoliitikas varem ei ole rakendatud, on nõukogu artikli 8 lõike 4 punktis iii ette- nähtud tingimuste kohaselt kohustatud kõigi liikmesriikide huvisid arvestades määrama jaotusmeetodi. Tagamaks kogupüükide (TAC) ja kvootide tulemuslikku haldamist, tuleks kehtestada konkreetsed kalapüügitingi- mused ühenduse vetes ning, kui teadusalaste nõuannete kohaselt on olemas tõsine oht, siis ka kolmandate riikide suveräänsete Õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes. EÜTL 389, 31.12.1992, lk 1. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 1181/98 (EÜTL 164, 9.6.1998, lk 1). Ühenduse tasandil on vaja kindlaks määrata kalavarude majandamise põhimõtted ja teatav kord, mille alusel liik- mesriigid saavad tagada oma lipu all sõitvate laevade püü- gitegevust. Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (mil- lega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise üle- kandmisel) (2) kohaselt on vaja kindlaks määrata, milliste varude suhtes määrusega ettenähtud eri meetmeid kohal- datakse. Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada kõnealuseid küsimusi käsitlevates ühenduse õigusaktides ettenähtud korras, eel- kõige  järgmiste  õigusaktide alusel: nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2847/93, mil- lega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollsüsteem, (?) nõukogu 15. juuni 1995. aasta mää- rus (EÜ) nr 2027/95, millega luuakse teatavate ühenduse kalastuspiirkondade ja kalavarudega seotud püügikoor- muse « korraldussüsteem, (4) nõukogu 18. — det- sembri 1997. aasta määrus (EÜ) nr 88/98, millega kehtes- tatakse teatavad tehnilised meetmed Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitseks (°) ja nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrus (EÜ) nr 850/98 kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu, (6) ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: EÜTL 115, 9.5.1996, lk 3. EÜTL 261, 20.10.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 2846/98 (EÜTL 358, 31.12.1998, lk 5). EÜTL 199, 24.8.1995, lk 1. EÜTL 9, 15.1.1998, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1520/98 (EÜT L 201, 17.7.1998, lk 1). EÜTL 125, 27.4.1998, lk 1. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 973/2001 (EÜTL 137, 19.5.2001, lk 1).