04/6. kd Euroopa Liidu Teataja 109 32003R2287 L 344]1 EUROOPA LIIDU TEATAJA 31.12.2003 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 2287/2003, 19. detsember 2003, millega määratake 2004. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse 2003. aasta ühinemisakti, (*) eriti selle artiklit 24 ning VI, VIII, IX ja XII lisa, võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta, (2) eriti selle artiklit 20, võttes arvesse nõukogu 18. detsembri 1997. aasta määrust (EÜ) nr 66/98, millega sätestatakse teatavad kaitse- ja kontrollimeet- med kalastustegevuse suhtes Antarktikas, (3) eriti selle artiklit 21, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) Määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 4 kohaselt peab nõu- kogu vastu võtma meetmed, mis tagavad juurdepääsu vetele ning säästva kalandustegevuse, silmas pidades kätte- saadavaid teadusalaseid nõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee aruannet. Nõukogu on määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 alusel kohustatud kehtestama iga kalapüügiliigi või kalapüügilii- kide rühma väljapüügimahud (TAC). Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel kõnesoleva määruse artikliga 20 kindlaksmääratud kritee- riumide kohaselt. EÜT L 236, 23.9.2003, lk 1. EÜTL 358, 31.12.2002, lk 59. EÜTL 6, 10.1.1998, lk 1. Määrust on kehtetuks tunnistatud määru- sega (EÜ) nr 2742/1999 (EÜTL 341, 31.12.1999, lk 1). ( ( ( ( (8 ( ( ( Tagamaks väljapüügimahtude ja kvootide tulemuslikku majandamist, tuleks kehtestada konkreetsed kalapüügitin- gimused. Ühenduse tasandil on vaja kindlaks määrata kalavarude majandamise põhimõtted ja teatav kord, mis võimaldab liikmesriikidel tagada oma lipu all sõitvate laevade püügi- tegevuse. Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (mil- lega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise üle- kandmisel) (4) artikli 2 kohaselt on vaja kindlaks määrata varud, mille suhtes kohaldatakse määrusega ettenähtud eri meetmeid. Komisjon on kalastussuhete kokkulepete ja protokollidega ettenähtud korras pidanud kalastusõiguste alaseid konsul- tatsioone Norraga, (°) Fääri saartega, ($) Gröönimaaga, (7) Islandiga, (8) Lätiga, (?) Leeduga ('9) ja Eestiga (*'). 1994. aasta ühinemisakti artikli 124 kohaselt haldab ühen- dus Rootsi ja Soome poolt kolmandate riikidega sõlmitud kalanduskokkuleppeid. Ühendus on kõnealuste kokkule- pete kohaselt pidanud nõu Poola Vabariigiga. Eesti, Läti, Leedu ja Poola kalapüügivõimalusi käsitlevad sätted peavad 2003. aasta ühinemisaktist lähtuvalt olema ühinemiskuupäevast alates ühinemislepinguga kooskõlas. Kuid kalastamisvõimalused alates 1. jaanuarist 2004 kuni ühinemiskuupäevani tuleks jaotada samal alusel. EÜTL 115, 9.5.1996, lk 3. EÜT L 226, 29.8.1980, lk 48. EÜT L 226, 29.8.1980, lk 12. EÜTL 29, 1.2.1985, lk 9. EÜTL 161, 2.7.1993, lk 1. EÜTL 332, 20.12.1996, lk 1. EÜTL 332, 20.12.1996, lk 6. 11) EÜTL 332, 20.12.1996, lk 16.