10 Euroopa Liidu Teataja 07/8. kd 32004R0261 17.2.2004 EUROOPA LIIDU TEATAJA L 46/1 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 261/2004, 11. veebruar 2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (') võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) pärast konsulteerimist regioonide komiteega, toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (°) vas- tavalt lepituskomitees 1. detsembril 2003 aastal heakskiidetud ühistekstile ning arvestades järgmist: (1) — Õhutranspordi valdkonnas ühenduse võetava meetme eesmärk on muu hulgas tagada reisijate kaitstuse kõrge tase. Peale selle tuleks täielikult võtta arvesse kõiki tarbi- jakaitse üldisi nõudeid. (2)p c=eLennureisist mahajätmine ning lendude tühistamine või pikaajaline hilinemine põhjustab reisijatele tõsiseid ras- kusi ja ebamugavust. (3) Kuigi nõukogu 4. veebruari 1991. aasta määrusega (EMÜ) nr 295/91 (kompenseerimissüsteemi ühiseeskir- jade kohta, mida rakendatakse regulaarlennuliikluses rei- sija lennureisist mahajätmise korral) (*) kehtestati reisi- jate kaitstuse põhitase, on jäänud liiga kõrgeks nende reisijate arv, kes on vastu nende tahtmist lennureisist maha jäetud, ning nende reisijate arv, keda mõjutavad lendude tühistamised ilma ette teatamata või pikaajalised hilinemised. (1) EÜT C 103 E, 30.4.2002, lk 225 ja ELT C 71 E, 25.3.2003, lk 188. (7) EÜT C 241, 7.10.2002, lk 29. () Euroopa Parlamendi 24. oktoobri 2002. aasta arvamus (ELT C 300 E, 11.12.2003, lk 443), nõukogu 18. märtsi 2003. aasta ühine seisukoht (ELT C 125 E, 27.5.2003, lk 63) ja Euroopa Parlamendi 3. juuli 2003. aasta seisukoht. Euroopa Parlamendi 18. detsembri 2003. aasta seadu- sandlik resolutsioon ja nõukogu 26. jaanuari 2004. aasta otsus. (*) EÜTL 36, 8.2.1991, lk 5. (4) Seetõttu peaks ühendus kõnealuses määruses sätestatud kaitstuse standardeid karmistama, suurendama reisijate õigusi ning tagama lennuettevõtjate tegutsemise ühtlus- tatud tingimustel liberaliseeritud turul. Kuna erinevus regulaarsete ja mitteregulaarsete lendude vahel on kadumas, tuleks sellist kaitset lisaks regulaar- lendude reisijatele laiendada ka mitteregulaarsete lendude reisijatele, sealhulgas ekskursioonipakettides osalejatele. Liikmesriigis asuvast lennujaamast väljalendavatele reisi- jatele tagatavat kaitset tuleks laiendada reisijatele, kes lendavad välja lennujaamast, mis asub liikmesriigis asuva lennujaama sihtpunktiks olevas kolmandas riigis, kui lendu opereerib ühenduse lennuettevõtja. Käesoleva määruse tõhusa kohaldamise tagamiseks peaks selles määruses sätestatud kohustuste täitmine jääma tegutsevale lennuettevõtjale, kes teostab või kavatseb teostada lennu, olenemata sellest, kas lennuk kuulub kõnealusele ettevõtjale, on renditud ilma (dry lease) või koos meeskonnaga (wet lease) või kasutatakse seda muul alusel. Käesolev määrus ei tohiks piirata tegutseva lennuette- võtja õigusi taotleda vastavalt kohaldatavatele õigusakti- dele hüvitist mis tahes isikult, sealhulgas kolmandatelt isikutelt. Lennureisist vastu nende tahtmist mahajäetud reisijate arvu tuleks vähendada, nõudes lennuettevõtjatelt, et nad leiaksid vabatahtlikud, kes loobuksid oma broneeringu- test hüvitiste vastu, selle asemel et reisijad lennureisist maha jätta, ning maksaksid terves ulatuses hüvitist reisi- jatele, kes jäid lennureisist maha.