06/7. kd Euroopa Liidu Teataja 3 31984L0005 L 8/17 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 11.1.1984 NÕUKOGU TEINE DIREKTIIV, 30. detsember 1983, mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (84/5/JEMÜ) EUROOPA ÜHENDUSTE NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (2) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust (3) ning arvestades, et: direktiiviga 72/166/EMÜ, (4) muudetud direktiiviga 72/430JEMÜ, (5) ühtlustas nõukogu liikmesriikide õigusaktid, mis käsitlevad mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse rakendamist; direktiivi 72/166/EMÜ artikli 3 kohaselt on iga liikmesriik kohus- tatud võtma kõik vajalikud meetmed tagamaks, et sõidukite kasu- tamisel, mille põhiasukoht on tema territooriumil, on tsiviilvas- tutus kaetud kindlustusega; kaetud vastutuse ulatus ja kindlustuskaitse tingimused tuleb kindlaks määrata kõnealuste meetmete põhjal; (1) EÜTC 214, 21.8.1980, lk 9 ja EÜT C 78, 30.3.1982, lk 17. (2) EÜTC 287, 9.11.1981, lk 44. (3) EÜTC 138, 9.6.1981, lk 15. (4$ EÜTL 103, 2.5.1972, lk 2. () EÜTL 291, 28.12.1972, lk 162. eri liikmesriikide õigusaktides on siiski märkimisväärseid erine- vusi kõnealuse kindlustuskaitse kohustuse ulatuses; need erinevu- sed mõjutavad otseselt ühisturu loomist ja toimimist; kindlustuskaitse kohustuse laiendamine on eelkõige põhjendatud ka varakahjuga kaasnevale vastutusele; summad, mille puhul kindlustamine on kohustuslik, peavad igal juhul tagama kannatanutele piisava hüvitise, olenemata sellest, millises liikmesriigis õnnetus juhtub; tuleb ette näha organ, kes tagaks, et kannatanu ei jääks hüvitisest ilma, kui õnnetuse põhjustanud sõiduk on kindlustamata või tundmatu; ilma et muudetaks liikmesriikides kohaldatavaid sät- teid, mis käsitlevad kõnealuse organi makstava hüvitise esmajär- gulist või teisejärgulist laadi ja regressi suhtes kohaldatavaid ees- kirju, on oluline sätestada, et sellises õnnetuses kannatanu saaks kõigepealt pöörduda vahetult nimetatud organi poole; liikmesrii- kidele tuleks anda võimalus kohaldada kõnealuse organi poolt hüvitise maksmise suhtes teatavaid piirangutega erandeid ja sätes- tada, et tundmatu sõiduki poolt varakahju hüvitamine võib pet- tuseohu vältimiseks olla piiratud või välistatud; kannatanute huvides on, et teatavate erandiklauslite mõju piir- duks kindlustusandja ja õnnetuse põhjustanud isiku omavaheliste suhetega; varastatud või vägivaldselt omandatud sõidukite puhul võivad liikmesriigid kindlaks määrata, et hüvitist maksab eespool nimetatud organ;