L 233/6 Euroopa Liidu Teataja 26.8.2006 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1278/2006, 25. august 2006, Soomes ja Rootsis kaera suhtes võetava sekkumise erimeetme kohta 2006/2007. turustusaastal EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1784/2003 teraviljaturu ühise korralduse kohta, (!) eriti selle artiklit 7, ning arvestades järgmist: Kaer kuulub nende toodete hulka, mis on hõlmatud tera- viljaturu ühise korraldusega. Siiski ei ole seda arvatud määruse (EÜ) nr 1784/2003 artiklis 5 osutatud põhite- raviljade hulka, mille puhul on sätestatud sekkumiskok- kuost. Kaer on Soomes ja Rootsis oluline ja tavapärane põllu- kultuur ning sobib hästi kõnealuste riikide ilmastikutingi- mustega. Toodang ületab olulisel määral kõnealuste riikide vajaduse ja seepärast on need riigid sunnitud toodangu ülejäägi kolmandatesse riikidesse müüma. Ühendusega liitumine ei ole varasemat olukorda muutnud. Soomes ja Rootsis kasvatatava kaera koguse vähendamine tuleks kasuks muudele sekkumiskorraga hõlmatud tera- viljadele, eriti odrale. Odra puhul on tegemist ületootmi- sega nii mõlemas nimetatud riigis kui kogu ühenduses. Üleminek kaeralt odrale üksnes halvendaks ületoo- danguga seotud olukorda. Seepärast on vaja tagada, et kaera eksport kolmandatesse riikidesse saaks jätkuda. Kaera puhul võib anda eksporditoetust vastavalt määruse (EÜ) nr 1784/2003 artiklile 13. Soome ja Rootsi geograafiline asend on eksportimise seisukohalt teiste liik- (!) ELT L 270, 21.10.2003, lk 78. Määrust on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1154/2005 (ELT L 187, 19.7.2005, lk 11). mesriikidega võrreldes vähem soodne. Toetuse kindlaks- määramine vastavalt artiklile 13 soosib eeskätt kõnealu- seid teisi liikmesriike. On tõenäoline, et kaera asemel hakatakse Soomes ja Rootsis tootma järjest enam otra. Seega tuleb eeldada, et järgmistel turustusaastatel antakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1784/2003 artiklile 5 Soomes ja Rootsis sekkumiseks suured odrakogused, mille müümiseks on ainus võimalus eksport kolmandatesse riikidesse. Ühenduse eelarvele on eksport sekkumisladu- dest kulukam kui otsene eksport. Neid lisakulusid saab vältida sekkumise erimeetmega määruse (EÜ) nr 1784/2003 artikli 7 tähenduses. Kõne- alune sekkumine võib toimuda meetmena, mis on suunatud Soome ja Rootsi kaeraturu olukorra leevenda- misele. Sellises olukorras oleks kõige asjakohasem meede anda pakkumismenetluse alusel eksporditoetust, mida kohaldatakse üksnes kõnealuses kahes riigis toodetud ja sealt eksporditud kaera suhtes. Tulenevalt kõnealuse meetme laadist ja eesmärkidest on asjakohane kohaldada selle suhtes mutatis mutandis määruse (EÜ) nr 1784/2003 artiklit 13 ning kõnealuse artikli rakendamiseks vastu võetud määrusi, eriti komis- joni 29. juuni 1995. aasta määrust (EÜ) nr 1501/95, millega kehtestatakse teravilja eksporditoetuste andmist ja teraviljaturu häirete korral võetavaid meetmeid käsit- leva nõukogu määruse (EMÜ) nr 1766/92 teatavad üksi- kasjalikud rakenduseeskirjad. (2) Määruses (EÜ) nr 1501/95 on sätestatud, et edukate pakkujate kohustuste hulka kuulub ekspordilitsentsi taot- lemine ja tagatise esitamine. Tuleks kindlaks määrata kõnealuse tagatise suurus. Kõnealune teravili tuleks tegelikult eksportida liikmesrii- gist, mille puhul on rakendatud sekkumise erimeedet. Seepärast tuleb ekspordilitsentside kasutamist piirata ekspordiga liikmesriigist, kus ekspordilitsentsi taotlus on esitatud, ning Soomes ja Rootsis toodetud kaeraga. 2) EÜTL 147, 30.6.1995, lk 7. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 777/2004 (ELT L 123, 27.4.2004, lk 50).