L 30/16 Euroopa Liidu Teataja 31.1.2009 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 73/2009, 19. jaanuar 2009, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldata- vate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muude- takse määruseid (EÜ) nr 1290/2005, (EÜ) nr 247/2006, (EÜ) nr 378/2007 ning tunnistatakse kehte- tuks määrus (EÜ) nr 1782/2003 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 36 ja 37 ning artikli 299 lõiget 2, võttes arvesse 1979. aasta ühinemisakti, eriti selle puuvilla käsit- leva protokolli nr 4 lõiget 6, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust (!), võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must (°), võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (°) ning arvestades järgmist: (1) Ühise põllumajanduspoliitika reformid 2003. ja 2004. aastal hõlmasid sätteid nende tõhususe mõõtmi- seks. Sellega seoses esitas komisjon 20. novembril 2007 Euroopa Parlamendile ja nõukogule teatise ,Ühise põllu- majanduspoliitika reformi ,tervisekontrolli” ettevalmista- mine”. Arvesse tuleks võtta nii kõnealust teatist ja järg- nenud arutelusid selle põhielementide üle Euroopa Parla- mendis, nõukogus, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomi- tees ning Regioonide Komitees kui ka avaliku arutelu tulemusel saadud paljusid arvamusavaldusi. Nõukogu 29. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) 1782/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajandus- poliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühisees- kirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) (*) rakendamisega seoses saadud kogemused näitavad eelkõige, et toetusmehhanismi teatavaid aspekte ()) 19. novembri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) . (2) 23. oktoobri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avalda- mata). Mittekohustusliku konsulteerimise tulemusel esitatud arvamus () 8. oktoobri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avalda- mata). Mittekohustusliku konsulteerimise tulemusel esitatud arvamus KOM(2007) 722 lõplik. ( ELTL 270, 21.10.2003, lk 1. on vaja kohandada. Eelkõige tuleks laiendada otsetoetuste lahtisidumist tootmisest ja lihtsustada ühtse otsemaksete kava toimimist. Lisaks on määrust (EÜ) nr 1782/2003 mitu korda oluliselt muudetud. Kõnealuseid arenguid arvesse võttes ja selguse huvides tuleks kõnealune määrus kehtetuks tunnistada ja asendada käesoleva määrusega. Määrusega (EÜ) nr 1782/2003 kehtestati põhimõte, mille kohaselt jäetakse põllumajandustootjad, kes ei vasta teata- vatele tingimustele rahva-, looma- ja taimetervise, kesk- konna ja loomade heaolu valdkondades, otsetoetusest ilma või nende otsetoetusi vähendatakse. Nõuetele vasta- vuse süsteem on ühenduse otsetoetuste lahutamatu osa ja tuleks seega säilitada. Kogemused on aga näidanud, et mitmed nõuetele vastavuse ulatuse nõuded ei ole põllu- majandustegevuse või põllumajandusmaa osas piisavalt asjakohased või on suunatud pigem riigiasutustele kui põllumajandustootjatele. Seetõttu on asjakohane kohan- dada nõuetele vastavuse ulatust. Selleks et ühtlasi vältida põllumajandusmaa kasutamise lõpetamist ja tagada selle heades põllumajandus- ja kesk- konnatingimustes hoidmine, kehtestati määrusega (EÜ) nr 1782/2003 ühenduse raamistik, mille alusel liikmes- riigid kehtestavad standardid, võttes arvesse asjaomaste alade eriomadusi, sh mulla- ja ilmastikutingimusi, olemas- olevat põllumajandustootmist, maakasutust, külvikorda, tootmisviise ja põllumajandusstruktuure. Kõnealune raamistik tuleks säilitada. Kogemused on siiski näidanud, et teatavate standardite olulisus ja kasulik mõju ei ole piisav, et õigustada nende rakendamist kõikide liikmesrii- kide poolt. Seetõttu peaksid sellised standardid olema liik- mesriikide jaoks vabatahtlikud. Tagamaks siiski raamis- tiku võimalikult suurema ühtsuse, ei tohiks standard olla vabatahtlik, kui asjaomane liikmesriik on juba enne 2009. aastat määratlenud selle alusel miinimumnõude või kui kõnealuse standardi kohta on olemas siseriiklikud eeskirjad. Kooskõlas käesoleva määrusega ühtse otsemaksete kava raames maa kohustusliku tootmisest kõrvalejätmise tühis- tamine võib mõningatel juhtudel avaldada kahjulikku mõju keskkonnale, eelkõige teatavatele maastikuelementi- dele. Seetõttu on asjakohane tõhustada olemasolevaid ühenduse sätteid, mis on suunatud kindlaksmääratud maastikuelementide kaitsele. Eriolukorras peaks liikmes- riigil olema võimalik ka näha ette kasvukohtade loomist ja/või säilitamist.