03/45. kd Euroopa Liidu Teataja 167 32004R0870 L 162/18 EUROOPA LIIDU TEATAJA 30.4.2004 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 870/2004, 24. aprill 2004, millega kehtestatakse ühenduse programm põllumajanduse geneetiliste ressursside säilitamise, kirjeldamise, kogumise ja kasutamise kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1467/94 (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust ning arvestades järgmist: (1) Bioloogiline ja geneetiline mitmekesisus põllumajanduses on põllumajandustootmise ja maapiirkondade säästva arengu seisukohast olulise tähtsusega. Seepärast tuleb võtta vajalikke meetmeid selle mitmekesisuse potentsiaali säilitamiseks, kirjeldamiseks, kogumiseks ja kasutamiseks säästval moel, et edendada ühise põllumajanduspoliitika eesmärke. Põllumajanduse geneetiliste ressursside säilitamine ja säästev kasutamine aitab ühtlasi kaasa bioloogilise mitmekesisuse konventsioonile, mille ühendus kiitis heaks nõukogu otsusega 93/626JEMÜ() ja sellega seotud ühenduse bioloogilise mitmekesisuse strateegiale, mis hõlmab tegevuskava bioloogilise mitmekesisuse säili- tamiseks ja põllumajanduse geneetiliste ressursside kaits- miseks. See on ka FAO toiduainetööstuse ja põllumajan- duse taimede geneetiliste ressursside säilitamise ja säästva kasutamise globaalse tegevuskava ning rahvusvahelise põllumajanduskultuuride geneetiliste ressursside lepingu peamine eesmärk, mille komisjon ja liikmesriigid allkir- jastasid 6. juunil 2002. Laialdased tegevused liikmesriikides (avalik-õigusliku asutuse või füüsiliste või juriidiliste isikute poolt) ja mitmesuguste rahvusvaheliste organisatsioonide ja programmide poolt, näiteks FAO, põllukultuuride genee- tiliste ressursside võrgustike Euroopa koostööprogramm (ECP/JGR), — rahvusvaheliste  põllumajandusuuringute konsultatiivgrrupp  (CGIAR), põllumajandusteaduse globaalne foorum (GFAR), ühingu põllumajandusuu- ringud arengu nimel (ARD) ühenduse poolt toetatavad piirkondlikud ja allpiirkondlikud organisatsioonid, põllu- (') EÜTL 309, 13.12.1993, lk 1. majandusloomade geneetiliste ressursside haldamise riiklike koordinaatorite Euroopa piirkondlik fookus (ERFP), Euroopa metsade geneetiliste ressursside prog- ramm (Euforgen) ja kestva Euroopa metsade kaitse alase ministrite konverentsi (MCPFE) seonduvad kohustused, millele ühendus on alla kirjutanud, nõuavad tõhusat teabevahetust ja tihedat koostööd ühenduse põhitegijate ja asjaomaste organisatsioonide vahel kogu maailmas seoses põllumajanduse geneetiliste ressursside säilitamise, kirjeldamise, kogumise ja kasutamisega, et suurendada nende positiivset mõju põllumajandusele. Põllumajanduse geneetiliste ressursside säilitamisel, kirjel- damisel, kogumisel ja kasutamisel tehtud töö võib aidata säilitada bioloogilist mitmekesisust, parandada põlluma- jandussaaduste kvaliteeti, aidata kaasa maapiirkondade mitmekesisuse suurendamisele ning vähendada sisendeid ja põllumajandustootmise kulusid, edendades säästvat põllumajandustootmist ja aidates kaasa maapiirkondade säästvale arengule. Tuleb edendada põllumajanduse geneetiliste ressursside ex situ ja in situ säilitamist (sealhulgas säilitamist ja aren- damist in situ/põllumajandusettevõttes). See peaks hõlmama kõiki taimede, mikroobide ja loomade geneeti- lisi ressursse, mis on või võivad osutuda põllumajanduse või maaelu arengu seisukohast kasulikuks, sealhulgas metsade geneetilisi ressursse, kooskõlas ühise põlluma- janduspoliitika vajadustega, pidades silmas geneetiliste ressursside säilitamist ja alakasutatud liikide ja sortide kasutamise suurendamist põllumajandustootmises. Teadmised ühenduses leiduvate geneetiliste ressursside, nende päritolu ja omaduste kohta vajavad ikka veel täiendamist. Tuleb koguda asjaomast teavet olemasole- vate objektide ja riiklikul või piirkondlikul tasandil rakendatud tegevuste kohta seoses põllumajanduse geneetiliste ressursside säilitamise, kirjeldamise, kogumise ja kasutamisega igas liikmesriigis ja teha see kättesaada- vaks teistele liikmesriikidele ning nii ühenduse kui rahvusvahelisel tasandil, eelkõige arengumaades, koos- kõlas rahvusvaheliste lepingute ja kokkulepetega.