30.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 200/1 (Aktid, mille avaldamine on kohustuslik) NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1236/2005, 27. juuni 2005, mis käsitleb kauplemist teatavate kaupadega, mida on võimalik kasutada surmanuhtluse täideviimiseks, piinamiseks või muul julmal, ebainimlikul või alandaval moel kohtlemiseks või karistamiseks EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, ning arvestades järgmist: Euroopa Liidu lepingu artikli 6 kohaselt on inimõiguste ja põhivabaduste austamine üks liikmesriikide ühistest põhimõtetest. Seda arvesse võttes otsustas ühendus 1995. aastal muuta inimõiguste ja põhivabaduste austa- mise oluliseks osaks tema suhetes kolmandate riikidega. Sellekohane klausel otsustati lisada kõikidesse uutesse kolmandate riikidega sõlmitavatesse üldist laadi kaubandus-, koostöö- ja assotsiatsioonilepingutesse. Inimõiguste ülddeklaratsiooni artikliga 5, kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti artikliga 7 ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konvent- siooni artikliga 3 nähakse ette piinamise ja muul julmal, ebainimlikul või alandaval moel kohtlemise või karista- mise tingimusteta ja täielik keeld. Muude sätetega, eelkõige ÜRO piinamisvastase deklaratsiooni (1) ja ÜRO 1984. aasta piinamise ja muul julmal, ebainimlikul või alandaval moel kohtlemise või karistamise vastase konventsiooniga kohustatakse riike piinamist ära hoidma. Euroopa Liidu põhiõiguste harta (2) artikli 2 lõike 2 koha- selt ei tohi kedagi surma mõista ega hukata. Nõukogu kiitis 29. juunil 1998 heaks “suunised kolmandatele riiki- (1) ÜRO Peaassamblee 9. detsembri 1975. aasta resolutsioon 3452 (XXX). (2) EÜT C 364, 18.12.2000, lk 1. dele suunatud ELi poliitika kohta surmanuhtluse küsi- muses” ja otsustas, et Euroopa Liit töötab selle nimel, et kaotada surmanuhtlus kogu maailmas. Nimetatud harta artikli 4 kohaselt ei tohi kellegi suhtes rakendada piinamist või ebainimlikku või alandavat koht- lemist või karistamist. Nõukogu kiitis 9. aprillil 2001 heaks “suunised kolmandatele riikidele suunatud ELi poliitika kohta piinamise ja muu julma, ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise küsimuses”. Nendes suunistes viidatakse ELi relvaväljaveo toimimisjuhendi vastuvõtmisele 1998. aastal ja käimasolevale tööle kogu ELi hõlmava kontrolli kehtestamiseks poolsõjalise varus- tuse väljaveole kui näidetele meetmetest, kuidas võidelda üldise välis- ja julgeolekupoliitika raames tõhusalt piina- mise ja muul julmal, ebainimlikul või alandaval moel kohtlemise või karistamise vastu. Nende suunistega nähakse samuti ette, et kolmandaid riike ärgitatakse ära hoidma piinamiseks või muuks julmal, ebainimlikul või alandaval moel kohtlemiseks või karistamiseks ettenähtud seadmete kasutamist ja tootmist ning nendega kauplemist ja vältima muude seadmete kuritarvitamist nimetatud otstarbel. Samuti rõhutatakse, et julma, ebainimliku või alandava karistamise keelamine esitab selged piirangud surmanuhtluse kohaldamisele. Sellest tulenevalt ja koos- kõlas eespool nimetatud dokumentidega ei loeta surma- nuhtlust mitte ühelgi juhul seaduslikuks karistuseks. ÜRO inimõiguste komisjon kutsus oma 25. aprillil 2001 vastuvõetud piinamist ja muul julmal, ebainimlikul või alandaval moel kohtlemist või karistamist käsitlevas reso- lutsioonis, mida ELi liikmesriigid toetavad, ÜRO liikmeid võtma asjakohaseid, sealhulgas seadusandlikke meetmeid, et muu hulgas ära hoida ja keelata spetsiaalselt piinami- seks või muuks julmal, ebainimlikul või alandaval moel kohtlemiseks või karistamiseks ettenähtud seadmete välja- vedu. Seda seisukohta kinnitati 16. aprillil 2002, 23. aprillil 2003, 19. aprillil 2004 ja 19. aprillil 2005 vastu- võetud resolutsioonides.