13.6.2008 Euroopa Liidu Teataja L 155/9 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 530/2008, 12. juuni 2008, millega kehtestatakse erakorralised meetmed Atlandi ookeanis ida pool 45° läänepikkust ja Vahemeres harilikku tuuni püüdvate seinerite suhtes EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta, (!) eriti selle artikli 7 lõiget 1, ning arvestades järgmist: Nõukogu 16. jaanuari 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 40/2008 (millega määratakse 2008. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõima- lused ning lisatingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes) ?) on kindlaks määratud hariliku tuuni kogus, mida ühenduse kalalaevad tohivad 2008. aastal püüda Atlandi ookeanis ida pool 45° läänepikkust ja Vahe- meres. Komisjoni 22. mai 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 446/2008, millega kohandatakse 2008. aastal teatavaid hariliku tuuni kvoote vastavalt nõukogu määruse (EMÜ) nr 2847/93 (millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem) artikli 21 lõikele 4, ) on muudetud hariliku tuuni kogust, mida ühenduse kalalaevad tohivad 2008. aastal püüda Atlandi ookeanis ida pool 45 ° läänepikkust ja Vahemeres. Nõukogu 17. detsembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1559/2007, millega kehtestatakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastane kava ja muudetakse määrust (EÜ) nr 520/2007, (*) on nõutud, et liikmesriigid teataksid komisjonile oma üle 24 meetri pikkustele laevadele eral- datud individuaalsed püügikvoodid. (1) EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 865/2007 (ELT L 192, 24.7.2007, lk 1). (?) ELT L 19, 23.1.2008, lk 1. (3) ELT L 134, 23.5.2008, lk 11. (4) ELT L 340, 22.12.2007, lk 8. (4) Ühise kalanduspoliitika eesmärk on ettevaatusele tugi- nedes tagada kalandussektori pikaajaline elujõulisus vee- elusressursside säästva kasutamise abil. Kui on tõendeid, et vee-elusressursside säilimist ähvardab tõsine oht, võib komisjon vastavalt määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklile 7 kehtestada erakorralised meetmed, mis ei kehti kauem kui kuus kuud. Olemasoleva teabe ja komisjoni inspektorite asjaomas- tesse liikmesriikidesse toimunud lähetustelt saadud andmete põhjal loetakse Kreeka, Prantsusmaa, Itaalia, Küprose ja Malta lipu all sõitvatele või nendes riikides registreeritud seineritele 2007. aastaks eraldatud hariliku tuuni püügivõimalused Atlandi ookeanis ida pool 45° läänepikkust ja Vahemeres ammendatuks 2008. aasta 16. juunil ning Hispaania lipu all sõitvatele või selles riigis registreeritud seineritele eraldatud sama kalavaru püügivõimalused loetakse ammendatuks 2008. aasta 23. juunil. Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni teadusko- mitee (ICCAT) käsitleb laevastiku liigset püügivõimsust peamise tegurina, mis võib põhjustada Ida-Atlandi ja Vahemere hariliku tuuni varude hävimise. Laevastiku liigse püügivõimsusega kaasneb suur oht püüda rohkem kui lubatud. Lisaks sellele on ühe seineri päevane püügi- suutlikkus nii suur, et lubatud püüginormid võib saavu- tada või ületada väga kiiresti. Nimetatud asjaolude tõttu kujutab kõnealuse laevastiku ülepüük endast tõsist ohtu hariliku tuuni varude säilimisele. Komisjon on hoolikalt jälginud asjakohastes ühenduse eeskirjades sätestatud kõikide nõuete järgimist liikmesrii- kides 2008. aasta hariliku tuuni püügihooaja jooksul. Komisjoni käsutuses olev ja komisjoni inspektorite kogutud teave näitab, et asjaomased liikmesriigid ei ole taganud määruses (EÜ) nr 1559/2007 sätestatud nõuete täielikku järgimist.