230 Euroopa Liidu Teataja 17/1. kd 32001L0O029 22.6.2001 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 167/10 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2001/29/EÜ, 22. mai 2001, autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2 ning artikleid 55 ja 95, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt (3) ning arvestades järgmist: (1) Asutamislepinguga nähakse ette siseturu rajamine ning süsteemi sisseseadmine, mis tagaks siseturul moonutamata konkurentsi. Neid eesmärke aitab saavutada liikmesriikide autoriõigust ja sellega kaasnevaid õigusi käsitlevate sea- duste ühtlustamine. 24. ja 25. juuni 1994. aastal Kõrkyral kohtunud Euroopa Ülemkogu rõhutas vajadust luua ühenduse tasandil üldine ja paindlik õigusraamistik Euroopa infoühiskonna arengu toetamiseks. Selleks on muu hulgas tarvis siseturgu uute toodete ja teenuste jaoks. Sellise reguleeriva raamistiku tagamiseks vajalikud olulised ühenduse õigusaktid on juba vastu võetud või võetakse varsti vastu. Autoriõigus ja sel- lega kaasnevad õigused etendavad kõnealuse küsimuse puhul olulist rolli, sest nendega kaitstakse ja edendatakse uute toodete ja teenuste arendamist ja turustamist ning nende loova sisu väljatöötamist ja kasutamist. Ettepandud ühtlustamine aitab rakendada siseturu nelja vabadust ning on seotud õiguse põhiprintsiipide, eelkõige omandi, kaasa arvatud intellektuaalomand, ning väljendus- vabaduse ja avaliku huvi järgimisega. Suurema õiguskindluse ja intellektuaalomandi kõrgetase- melise kaitse kaudu soodustab autoriõiguse ja sellega EÜT C 108, 7.4.1998, lk 6 ja EÜT C 180, 25.6.1999, lk 6. EÜT C 407, 28.12.1998, lk 30. Euroopa Parlamendi 10. veebruari 1999. aasta arvamus (EÜT C 150, 28.5.1999, lk 171), nõukogu 28. septembri 2000. aasta ühine seisu- koht (EÜT C 344, 1.12.2000, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 14. veeb- ruari 2001. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldama- ta). Nõukogu 9. aprilli 2001. aasta otsus. kaasnevate õiguste ühtlustatud õigusraamistik olulisi inves- teeringuid loovusse ja uuenduslikkusse, sealhulgas võrkude infrastruktuuri, ning toob omakorda kaasa Euroopa töös- tuse kasvu ja konkurentsivõime suurenemise nii sisuliselt kui infotehnoloogia valdkonnas ja üldisemalt ka mitmes tööstus- ja kultuurisektoris. See tagab tööhõive ning soo- dustab uute töökohtade loomist. Tehnika areng on suurendanud ja mitmekesistanud loomi- se, tootmise ja kasutamise võimalusi. Kuigi intellektuaal- omandi kaitseks ei ole vaja uusi käsitusviise, tuleks olemas- olevaid seadusi autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kohta kohandada ning täiendada, et need vastaksid piisa- valt majanduslikule tegelikkusele, näiteks uutele kasutus- viisidele. Ühenduse tasandil pole ühtlustamist toimunud, seepärast võivad siseriiklikul tasandil võetavad seadusandlikud meet- med, mida on mitmes liikmesriigis tehnoloogilistele välja- kutsetele vastamiseks juba võetud, kaasa tuua erinevusi kaitse osas ning seega ka piirata intellektuaalomandit sisal- davate või sellel põhinevate teenuste ja toodete vaba liik- umist, mis viivad siseturu killustumise ja õigusliku järjepi- devusetuseni. Selliste õiguslike erinevuste ja ebakindluse mõju suureneb veelgi infoühiskonna edasise arengu käigus, mis on juba oluliselt suurendanud intellektuaalomandi pii- riülest kasutamist. Nimetatud areng jätkub ning peakski jätkuma. Märkimisväärsed kaitsega seotud õiguslikud eri- nevused ja ebakindlus võivad majandust takistada püüdle- mast uute autoriõigusi ja kaasnevaid õigusi sisaldavate too- dete ja teenuste poole. Ühenduse autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste kaitse õigusraamistikku tuleb seepärast samuti kohandada ja täiendada niipalju, kui on tarvis siseturu tõrgeteta toimimi- seks. Selleks tuleb kohandada siseriiklikke autoriõigust ja sellega kaasnevaid õigusi käsitlevaid sätteid, mis riigiti eri- nevad märgatavalt või põhjustavad õiguslikku ebakindlust, mis häirib siseturu tõrgeteta toimimist ja Euroopa infoühis- konna nõuetekohast arengut, ning vältida riikide vastukäi- vaid reageeringuid tehnika arengule, samas ei ole aga tar- vis kõrvaldada ega ennetada erinevusi, mis ei kahjusta siseturu toimimist. Infoühiskonna mitmesuguste sotsiaalsete, ühiskondlike ja kultuuriliste mõjutuste tõttu tuleb arvesse võtta toodete ja teenuste sisu eripära.