29.4.2008 Euroopa Liidu Teataja L 115/1 (EÜ asutamislepingu / Euratomi asutamislepingu kohaselt vastu võetud aktid, mille avaldamine on kohustuslik) MÄÄRUSED NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 380/2008, 18. aprill 2008, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1030/2002, millega kehtestatakse ühtne elamisloavorm kolmandate riikide kodanike jaoks EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 63 lõike 3 punkti a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (!) ning arvestades järgmist: (1) Amsterdami lepinguga seatakse eesmärgiks luua järk- järgult vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala ning antakse komisjonile algatusõigus ühtlustatud sisserände- poliitikaga seotud asjakohaste meetmete võtmiseks. On oluline, et ühtne elamisloavorm sisaldaks kogu vaja- likku teavet ja vastaks väga kõrgetele tehnilistele nõud- mistele, eriti järeletegemist ja võltsimist välistavate kaitse- meetmete osas. See aitab ennetada ebaseaduslikku sisse- rännet ja ebaseaduslikku riigis elamist ning nende vastu võidelda. Samuti peab see sobima kasutamiseks kõikides liikmesriikides. Biomeetriliste tunnuste kasutuselevõtmine on tähtis samm nende uute elementide kasutamise suunas, mis loovad usaldusväärsema seose elamisloa ja selle omaniku vahel, aidates nii märkimisväärselt kaasa sellele, et oleks tagatud kaitse elamisloa kuritahtliku kasutamise vastu. Arvesse tuleks võtta Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) dokumendi nr 9303 3. osas sätestatud spetsifikaate masinloetavatele dokumentidele suurusega 1 ja 2. (1) 20. juuni 2007. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avalda- mata). (4) Lisaks sellele kohaldab valdav enamus liikmesriike põhi- mõtet ,üks inimene — üks dokument”, mis tõhustab turvalisust veelgi enam. Tuleb uurida, kas see põhimõte tuleks kohustuslikuks muuta. Euroopa Ülemkogu rõhutas 19.-20. juunil 2003 Thessa- lonikis toimunud kohtumisel, et ELis on vaja bio- meetriliste tunnuste või biomeetriliste andmete osas ühtset lähenemisviisi, mille tulemusena oleks võimalik leida ühtlustatud lahendused kolmandate riikide kodanike dokumentide, ELi kodanike passide ja infosüsteemide jaoks. Lihtsustada tuleks sellistele uutele tehnoloogiatele nagu e-valitsusele ja e-teenustele juurdepääsuks kasutatava digi- taalallkirja kasutamist, andes liikmesriikidele võimaluse kasutada elamislubades sel eesmärgil biomeetriliste tunnuste lisamiseks kasutatavat andmekandjat või täien- davat andmekandjat. Käesoleva määruse ainueesmärk on kehtestada liikmesrii- kides kolmandate riikide kodanike jaoks mõeldud ühtsel elamisloavormil kasutatavad turvaelemendid ja biomeetri- lised tunnused. Käesolevas määruses sätestatakse üksnes sellised spetsifi- kaadid, mis ei ole salajased; neile tuleb lisada täiendavad spetsifikaadid, mis võivad jääda salajasteks, et takistada järeletegemist ja võltsimist, ning mis ei tohi sisaldada isikuandmeid või viiteid isikuandmetele. Selliste täienda- vate spetsifikaatide vastuvõtmise pädevus tuleks anda komisjonile, keda peaks abistama nõukogu 29. mai 1995. aasta määruse (EÜ) nr 1683/95 ühtse viisavormi kohta (2) artikliga 6 loodud komitee. 2) EÜTL 164, 14.7.1995, lk 1. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 1791/2006 (ELT L 363, 20.12.2006, lk 1).