10/3. kd Euroopa Liidu Teataja 81 32002R0332 23.2.2002 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 53/1 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 332/2002, 18. veebruar 2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 308, võttes arvesse ettepanekut, mille komisjon esitas pärast nõupi- damist majandus- ja rahanduskomiteega, (*) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (2) võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust (3) ning arvestades järgmist: (1) Asutamislepingu artikli 119 lõike 1 teises lõigus ja artikli 119 lõikes 2 sätestatakse, et soovituse põhjal, mille komisjon andis pärast nõupidamist majandus- ja rahan- duskomiteega, annab nõukogu vastastikust abi, kui liik- mesriik on suurtes maksebilansiraskustes või teda ähvar- dab tõsine oht sellistesse raskustesse sattuda. Artiklis 119 ei piiritleta vastastikuse abi andmise vahendit. Liikmesriigile laenamine peaks aset leidma piisavalt aeg- sasti, et ergutada seda liikmesriiki õigel ajal, mil valitse- vad stabiilsed vahetuskursid, võtma majanduspoliitilisi meetmeid, mis tõenäoliselt takistaksid terava maksebilan- sikriisi tekkimist ja toetaksid tema lähenemispürgimusi. Iga liikmesriigile antav laen tuleb siduda sellega, et asja- omane liikmesriik võtaks vastu meetmed, mille eesmärk on taastada või tagada tasakaalustatud maksebilansiolu- kord ning kohandada seda vastavalt selle riigi maksebi- lansiolukorra tõsidusele ja arengusuunale. Eelnevalt tuleb sätestada asjakohased menetlused ja vahendid, et ühendusel ja liikmesriikidel oleks vajaduse korral võimalik tagada keskmise tähtajaga rahalise abi kiire andmine, eriti kui asjaolud nõuavad viivitamatut tegutsemist. (1) EÜT C 180 E, 26.6.2001, lk 199. (2) Arvamus on esitatud 6. septembril 2001 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). () EÜT C 151, 22.5.2001, lk 18. (5) Määratud abi rahastamiseks peab ühendus saama kasu- tada oma krediidivõimalusi, et laenata vahendeid, mis antakse laenude kujul asjaomaste liikmesriikide käsu- tusse. Sellised tehingud on vajalikud asutamislepingus määratletud ühenduse eesmärkide, eeskätt ühenduse kui terviku majandustegevuse harmoonilise arengu saavuta- miseks. Selleks loodi nõukogu määrusega (EMÜ) nr 1969/88 (4) liikmesriikide maksebilansi toetamiseks keskmise täht- ajaga rahalise abi ühtne süsteem. Alates 1. jaanuarist 1999 ei ole ühisraha kasutusele võt- nud liikmesriikidel enam õigust saada keskmise tähtajaga rahalist abi. Rahalise abi süsteem tuleks siiski säilitada, et rahuldada mitte üksnes nende praeguste liikmesriikide võimalikke vajadusi, kes ei ole eurot kasutusele võtnud, vaid ka uute liikmesriikide vajadusi seni, kuni nad euro kasutusele võtavad. Ühisraha kasutuselevõtmine on oluliselt vähendatud rahalist abi saada võivate liikmesriikide arvu. Seetõttu on õigustatud praeguse 16 miljardi euro suuruse ülemmäära vähendamine. Laenu ülemmäär tuleks hoida siiski piisavalt kõrgel tasemel, et nõuetekohaselt rahu- Idada mitme liikmesriigi üheaegseid vajadusi. Laenude ülemmäära vähendamine 16 miljardilt eurolt 12 miljar- dile tundub seda vajadust rahuldavat ja ka Euroopa Liidu tulevasi laienemisi arvesse võtvat. Silmatorkav tasakaalustamatus majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis laenu saada võivate riikide arvu ja neid rahastada suutvate riikide arvu vahel muudab ülejäänud liikmesriikide antavate laenude otserahastamise jätkamise raskeks. Seetõttu tuleks neid laene rahastada üksnes kapitaliturgude ja rahaasutuste kaudu, kuna need on nüüd jõudnud sellisesse arengu- ja küpsusjärku, mis või- maldab sellise rahastamisega tegeleda. () EÜT L 178, 8.7.1988, lk 1. Määrust on muudetud 1994. aasta ühinemisaktiga.