08/2. kd Euroopa Liidu Teataja 15 32000R2658 L 304/3 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 5.12.2000 KOMISJONI MÄÄRUS (EMÜ) nr 2658/2000, 29. november 2000, asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta spetsialiseerumiskokkuleppe liikide suhtes (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 1971. aasta määrust (EMÜ) nr 2821/71 asutamislepingu artikli 85 lõike 3 kohaldamise kohta teatavat liiki kokkulepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuse suh- tes, (*) viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisak- tiga, eriti selle artikli 1 lõike 1 punkti c, olles avaldanud käesoleva määruse eelnõu, (2) olles konsulteerinud konkurentsi piiravat tegevust ja turgu valit- sevat seisundit käsitleva nõuandekomiteega ning arvestades järgmist: (1) Määrus (EMÜ) nr 2821/71 annab komisjonile õiguse kohaldada asutamislepingu artikli 81 lõiget 3 (endise artikli 85 lõige 3) määruse väljaandmise teel teatavat liiki kokkulepete, otsuste ja vastava kooskõlastatud tegevuse suhtes, mis kuulub artikli 81 lõike 1 kohaldamisalasse ja mille eesmärgiks on spetsialiseerumine, sealhulgas selle saavutamiseks vajalike kokkulepete suhtes. (2) Määruse (EMÜ) nr 2821/71 alusel on komisjon eelkõige vastu võtnud 19. detsembri 1984. aasta määruse (EMÜ) nr 417/85 asutamislepingu artikli 85 lõike 3 kohaldamise kohta spetsialiseerumiskokkuleppe liikide suhtes, ) vii- mati muudetud määrusega (EÜ) nr 2236/97. (4) Määrus (EMÜ) nr 417/85 kaotab kehtivuse 31. detsembril 2000. (3) Uus määrus peaks vastama kahele nõudele, nimelt tagama konkurentsi tõhusa kaitse ja andma ettevõtjatele piisava õiguskindluse. Nende eesmärkide saavutamisel tuleks arvesse võtta vajadust võimalikult suures ulatuses lihtsus- tada haldusjärelevalvet ja õigusraamistikku. Alla turuvõimu teatava taseme võib artikli 81 lõike 3 kohaldamisel üldiselt eeldada, et spetsialiseerumiskokkulepete positiivne mõju kaalub üles nende negatiivse mõju konkurentsile. (1) EÜTL 285, 29.12.1971, lk 46. (2) EÜT C 118, 27.4.2000, lk 3. (3) EÜTL 53, 22.2.1985, lk 1. (4$ EÜTL 306, 11.11.1997, lk 12. (4) Määrus (EMÜ) nr 2821/71 nõuab, et erandi kehtestav komisjoni määrus määratleks oma kohaldamisalasse kuu- luvate kokkulepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuse lii- gid ning määraks kindlaks kitsendused või sätted, mis või- vad või ei või neis kokkulepetes, otsustes või kooskõlastatud tegevuses esineda, samuti määraks kindlaks punktid, mis peavad neis kokkulepetes, otsustes ja koos- kõlastatud tegevuses sisalduma, või muud tingimused, mis tuleb täita. Kohane on eemalduda lähenemisviisist, mille kohaselt loet- letakse punktid, mille suhtes erandeid tehakse, ning asetada suuremat rõhku nende kokkuleppeliikide määratlemisele, mille suhtes erandid kuni turuvõimu teatava tasemeni keh- tivad, ning kitsenduste või selliste sätete kindlaksmäärami- sele, mis ei tohi sellistes kokkulepetes sisalduda. See on kooskõlas majanduspõhise lähenemisviisiga, mille puhul hinnatakse kokkulepete mõju asjaomasele turule. Artikli 81 lõike 3 kohaldamiseks määruse väljaandmise teel pole vaja määratleda neid kokkuleppeid, mis võivad kuuluda artikli 81 lõike 1 alla. Artikli 81 lõike 1 alla kuuluvate kokkulepete eraldi hindamise käigus tuleb arvesse võtta mitmeid tegureid, eelkõige asjaomase turu struktuuri. Grupierandist saadav kasu peaks piirduma selliste kokku- lepetega, mille puhul on võimalik piisava kindlusega eel- dada, et need vastavad asutamislepingu artikli 81 lõike 3 tingimustele. Tootmisalase spetsialiseerumise kokkulepped aitavad üldi- selt kaasa kaupade tootmise ja jaotamise parendamisele, sest asjaomased ettevõtjad võivad keskenduda teatavate toodete valmistamisele, tegutseda seetõttu tulemuslikumalt ja tarnida neid tooteid odavamalt. Ka teenuste osutamise spetsialiseerumiskokkulepete kohta võib öelda, et need toovad üldjuhul kaasa samasuguseid edusamme. On tõe- näoline, et tõhusa konkurentsi korral saavad tarbijad osa sellest tulenevast kasust. Sellised eelised võivad tuleneda niihästi kokkulepetest, mille alusel üks pool loobub teatavate toodete valmistamisest või teatavate teenuste osutamisest teise poole kasuks (“ühe- poolne spetsialiseerumine”), kokkulepetest, mille alusel mõlemad pooled loobuvad teatavate toodete valmistami- sest või teatavate teenuste osutamisest teise poole kasuks (“vastastikune spetsialiseerumine”), kui ka kokkulepetest, mille alusel pooled kohustuvad valmistama teatavaid too- teid või osutama teatavaid teenuseid ühiselt (“ühistootmi- ne”).