12.8.2006 Euroopa Liidu Teataja L 221/9 NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/69/EÜ, 24. juuli 2006, millega muudetakse direktiivi 77/388JEMÜ teatavate meetmete osas, mille eesmärk on lihtsustada käibemaksustamise menetlust ja aidata ära hoida maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist ning millega tunnistatakse kehtetuks teatavaid erandeid lubavad otsused EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (!) võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must, (2) ning arvestades järgmist: (1) = Maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimise tõkestamiseks või käibemaksustamise korra lihtsustami- seks võimaldati üksikutele liikmesriikidele erinevatel tingi- mustel teatavaid sarnaste probleemidega seotud erandeid vastavalt nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388JEMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) (?) artikli 27 lõikele 1. Nimetatud probleemide lahendamine tuleks vastavate meetmete sätestamisega kõnealuses direktiivis kõigi liikmesriikide jaoks võimalikuks teha. Nimetatud meetmed peaksid olema proportsionaalsed ning piirduma probleemi ulatusega. Kuna liikmesriikide vajadused on erinevad, tuleb kõnealused lahendused lisada mainitud õigusakti viisil, mis annab kõikidele liikmesriikidele võimaluse neid kohaldada ainult siis ja sel määral, mil selleks vajadus tekib. (2) = Liikmesriikidele tuleb anda võimalus võtta meetmeid, mis tagaksid, et maksukohustuslasega ja tegutsevate ettevõtete üleandmisega seotud meetmeid, mis on sätestatud direk- tiiviga 77/388JEMÜ, ei kasutata ära maksudest kõrvale- hoidmiseks või maksustamise vältimiseks. (3) Teatavatel täpselt määratletud asjaoludel peaks liikmesrii- kidel olema võimalik sekkuda tarnete, teenuste ja soetuste väärtuse kindlaksmääramisse, et ära hoida maksukahju, mis tuleneb seotud isikute kasutamisest maksusoodus- tuste saamiseks. (1) 6. juuli 2006. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). (?) ELT C 65, 17.3.2006, lk 103. () EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 2006/18/EÜ (ELT L 51, 22.2.2006, lk 12). (4) Liikmesriikidel peaks olema võimalik arvestada kliendi poolt tarnitud investeeringukulla töötlemist sisaldava tehingu maksustatava väärtuse sisse nimetatud investee- ringukulla väärtus, kui kuld töötlemise käigus kaotab investeeringukulla staatuse. Tuleks rõhutada, et skeemi, mis võimaldab kapitalikau- pade puhul mahaarvamisi korrigeerida vara kasutusaja jooksul, lähtudes selle tegelikust kasutusest, võib laien- dada ka kapitalikaupadega sarnanevatele teatavatele teenustele. Liikmesriikidel peaks olema võimalik teatavatel juhtudel panna vastutus käibemaksu maksmise ja arvestamise eest tarne saajale. See aitaks liikmesriikidel eeskirju lihtsustada ning võidelda maksudest kõrvalehoidmisega ja maksusta- mise vältimisega teatavates kindlaksmääratud sektorites ja teatavat liiki tehingute puhul. Seepärast tuleks direktiivi 77/388JEMÜ vastavalt muuta. Järelikult ei peaks liikmesriigid enam tohtima kasutada individuaalseid erandeid, mille tegemine neile teatavate nõukogu otsustega direktiivi 77/388JEMÜ artikli 27 lõike 1 kohaselt lubatud oli ja mis on hõlmatud käes- oleva direktiivi sätetega. Nimetatud otsused tuleks seetõttu selgesõnaliselt kehtetuks tunnistada. Käesolev direktiiv ei tohiks piirata meetmeid, mida liikmesriigid võtavad direktiivi 77/388/EMÜ artikli 27 lõike 5 alusel, samuti ei tohiks see mõjutada erandeid, mis on lubatud selle direktiivi artikli 27 lõike 1 kohaselt ja mida käes- oleva direktiiviga kehtetuks ei tunnistata. Käesoleva direktiivi teatavate meetmete kohaldamine on vabatahtlik ja nendega antakse liikmesriikidele teatav kaalutlusõigus. Läbipaistvuse huvides oleks asjakohane, kui liikmesriigid direktiivi 77/388JEMÜ artikli 29 alusel asutatud käibemaksu nõuandekomitee kaudu teavitaksid üksteist nende sätete kohaselt vastu võetud riigisisestest õigusaktidest. Teavitamist ei peaks olema vaja riigisiseste meetmete puhul, mis on võetud käesoleva direktiiviga kehtetuks tunnistatud otsuse alusel või mille kehtivus lõppeb käesoleva direktiivi jõustumisel, kuid mille kohal- damist liikmesriik jätkab käesoleva direktiivi sätete koha- selt,