13.7.2005 Euroopa Liidu Teataja L 182/3 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1091/2005, 12. juuli 2005, millega rakendatakse määrust (EÜ) nr 2160/2003 konkreetsete kontrollimeetodite kasutamisnõuete suhtes riiklike salmonelloositõrje programmide raames (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 2160/2002 salmonella ja teiste konkreetsete toidupõhiste zoonootilise toimega mõjurite kont- rolli kohta, (*) eriti selle artikli 8 lõiget 1, ning arvestades järgmist: (1) Määruse (EÜ) nr 2160/2003 kohaselt võidakse otsustada, et teatavaid konkreetseid kontrollimeetodeid ei tohi kasu- tada liikmesriikide kehtestatud riiklike kontrolliprogram- mide osana, et saavutada vastavalt nimetatud määrusele püstitatud ühenduse eesmärke. Samuti võidakse määruse (EÜ) nr 2160/2003 kohaselt otsustada kohaldada konkreetseid kontrollimeetodeid zoonooside ja zoonootiliste mõjurite esinemissageduse vähendamiseks loomade esmatootmisetapis ja teistes toiduahela etappides ning vastu võtta nende meetodite kasutamistingimusi käsitlevad eeskirjad. Vastavalt määruse (EÜ) nr 2160/2003 artiklile 15 peab komisjon konsulteerima Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA) enne konkreetseid kontrollimeetodeid käsitlevate eeskirjade kohta ettepanekute tegemist. Komisjon konsulteeris Euroopa Toiduohutusametiga anti- mikroobikumide ja vaktsiinide kasutamise üle kodulin- dude salmonelloosi tõrjeks. Pärast konsultatsioonitaotluse saamist esitas Euroopa Toiduohutusamet 21. oktoobril 2004 nende küsimuste kohta kaks eraldi arvamust. Oma arvamuses antimikroobikumide kasutamise kohta kodulindude salmonelloosi tõrjeks soovitas Euroopa Toiduohutusamet hoiduda antimikroobikumide kasutami- sest seoses resistentsuse kujunemisest, valikust ja levikust tuleneva ohuga rahvatervisele. Antimikroobikume tohiks kasutada vaid ametlikult määratletud tingimuste kohaselt, mis tagavad rahvatervise kaitse ning nende kasutamist tuleb eelnevalt asjakohaselt põhjendada ja selle peab registreerima pädev asutus. ()) ELT L 325, 12.12.2003, lk 1. (6) (8) Seoses aretuskarjadega tunnistas Euroopa Toiduohutus- amet oma arvamuses küll Salmonella spp. jääkide levikust (sealhulgas valitud resistentsete tüvede levikust aretusetap- pide kaudu) tulenevat võimalikku riski, samas tunnistati ka seda, et tänu antimikroobikumide kasutamisele võib päästa nakatunud aretuskarjade väärtuslikku geneetilist materjali. Arvamuses jõuti ka järeldusele, et üldiselt võib osutuda kasulikuks kasutada antimikroobikume kõikide kodulinnuliikide puhul nendel harvadel juhtudel, kui Salmonella spp. põhjustab kliinilisi nakkuseid, vähen- dades sellega haigestumust ja suremust. Seepärast on Euroopa Toiduohutusameti arvamusest lähtudes asjakohane sätestada, et antimikroobikume ei tohi kasutada määruse (EÜ) nr 2160/2003 kohaselt vastuvõetavate riiklike kontrolliprogrammide  osana, välja arvatud Euroopa Toiduohutusameti arvamuses nimetatud erandjuhtudel. Kõikidel juhtudel võib kasutada üksnes neid veterinaarra- vimeid, mis on lubatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. »novembri 2001. oaasta direktiivile 2001/82]JEÜ veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (2) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 726/2004, milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravi- mite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa Ravimiamet. (”) Antimikroobseid veterinaarravimeid nimetatakse käesolevas määruses anti- mikroobikumideks. Üldiselt peetakse salmonelloosi nakkuse tõrje aluseks linnufarmides häid põllumajandus- ja hügieenitavasid ning nakatanud karjade testimist ja tootmisest kõrvalda- mist. Oma arvamuses vaktsiinide kasutamise kohta kodulin- dude salmonelloosi tõrjeks järeldab Euroopa Toiduohu- tusamet, et kodulindude vaktsineerimist peetakse täienda- vaks meetmeks, et suurendada lindude resistentsust salmonelloosiga kokkupuute vastu ning vähendada nakkuse levikut. (2) EÜTL 311, 28.11.2001, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 2004/28/EÜ (ELT L 136, 30.4.2004, lk 58). (3) ELT L 136, 30.4.2004, lk 1.