28.5.2009 Euroopa Liidu Teataja L 131/47 DIREKTIIVID EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2009/15/EÜ, 23. aprill 2009, laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta (uuestisõnastatud versioon) (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arva- must (!), võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2), toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, arves- tades lepituskomitee poolt 3. veebruaril 2009 heaks kiidetud ühisteksti (3) ning arvestades järgmist: (1) — Nõukogu 22. novembri 1994. aasta direktiivi 94/57/EÜ (laevade kontrolli ja ülevaatusega tegelevate organisat- sioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta) (*) on korduvalt oluliselt muudetud. Kuna on tehtud uusi muudatusi, tuleks selguse huvides kõnealused sätted uuesti sõnastada. (1) ELT C 318, 23.12.2006, lk 195. (2) ELT C 229, 22.9.2006, lk 38. ) Euroopa Parlamendi 25. aprilli 2007. aasta arvamus (ELT C 74 E, 20.3.2008, lk 633), nõukogu 6. juuni 2008. aasta ühine seisukoht (ELT C 184 E, 22.7.2008, lk 11), Euroopa Parlamendi 24. septembri 2008. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 26. veebruari 2009. aasta otsus ja Euroopa Parlamendi 11. märtsi 2009. aasta õigusloomega seotud resolutsioon (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). (4 EÜT L 319, 12.12.1994, lk 20. (2) Tulenevalt direktiivi 94/57/EÜ sätete olemusest tundub kohane direktiivi sätted uuesti sõnastada kahes erinevas ühenduse õigusaktis, nimelt direktiivis ja määruses. Oma 8. juuni 1993. aasta resolutsioonis ühise mereohu- tuspoliitika kohta seadis nõukogu eesmärgiks kõigi nõue- tele mittevastavate laevade kõrvaldamise ühenduse vetest ja tõstis esikohale ühenduse meetmed, mille eesmärk on tagada rahvusvaheliste eeskirjade tõhus ja ühtne rakenda- mine klassifikatsiooniühinguid käsitlevate ühiste standar- dite koostamise kaudu. Meresõiduohutust ja merereostuse vältimist saab tõhus- tada rahvusvaheliste konventsioonide, eeskirjade ja reso- lutsioonide range kohaldamise teel, edendades samas teenuste osutamise vabadust. Lipu- ja sadamariikide ülesanne on kontrollida laevade vastavust meresõiduohutust ja merereostuse vältimist käsitlevatele ühtsetele rahvusvahelistele standarditele. Liikmesriikide ülesanne on väljastada meresõiduohutust ja reostuse vältimist käsitlevaid rahvusvahelisi tunnistusi, mis on ette nähtud selliste konventsioonidega nagu 1. novembri 1974. aasta rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (SOLAS 74), 5. aprilli 1966. aasta rahvusvaheline laadungimärgi konventsioon ja 2. novembri 1973. aasta laevade põhjustatava merereos- tuse vältimise rahvusvaheline konventsioon (MARPOL), ning neid konventsioone rakendada. Selliste konventsioonide kohaselt võivad kõik liikmes- riigid erinevas ulatuses volitada tunnustatud organisat- sioone tõendama sellist vastavust ja anda neile üle asja- kohaste ohutustunnistuste ja reostuse vältimise tunnis- tuste väljastamise.