224 Euroopa Liidu Teataja 19/6. kd 32003L0086 3.10.2003 EUROOPA LIIDU TEATAJA L 251/12 NÕUKOGU DIREKTIIV 2003/86/EÜ, 22. september 2003, perekonna taasühinemise õiguse kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 63 lõike 3 punkti a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (2) võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, () võttes arvesse regioonide komitee arvamust (4) ning arvestades järgmist: (1) 0 Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala järkjärguli- seks rajamiseks näeb Euroopa Ühenduse asutamisleping ette, et tuleb võtta meetmeid nii isikute vaba liikumise taga- miseks koos nendega otseselt seotud kõrvalmeetmetega välispiirikontrolli, varjupaiga ja sisserände kohta kui ka meetmeid varjupaiga, sisserände ja kolmandate riikide kodanike õiguste kaitse valdkonnas. (2) Perekonna taasühinemist käsitlevad meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas kohustusega kaitsta perekonda ja austada pereelu, mis on sätestatud paljudes rahvusvahelise õiguse aktides. Käesolev direktiiv austab põhiõigusi ning peab kinni põhimõtetest, mida tunnustab eelkõige inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni artikkel 8 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta. (3) Euroopa Ülemkogu  tõdes — oma 15. — ja 16. oktoobri 1999. aasta erakorralisel istungil Tamperes vajadust ühtlustada kolmandate riikide kodanike riiki luba- mise ja elukoha tingimusi käsitlevaid siseriiklikke õigus- akte. Sellega seoses tõdes ülemkogu eriti, et Euroopa Liit peaks tagama seaduslikult liikmesriikide territooriumil ela- vate kolmandate riikide kodanike õiglase kohtlemise ning et tõhusama integreerumispoliitika abil tuleks taotleda nendele kodanikele Euroopa Liidu kodanikega võrreldavate õiguste ja kohustuste andmist. Vastavalt sellele palus (21) EÜTC 116E, 26.4.2000, lk 66 ja EÜT C 62 E, 27.2.2001, lk 99. (2) EÜTC 135, 7.5.2001, lk 174. (3) EÜT C 204, 18.7.2000, lk 40. (4) ELTC73, 26.3.2003, lk 16. (10) Euroopa Ülemkogu võtta nõukogul komisjoni ettepane- kute põhjal kiiresti vastu asjakohased õigusaktid. Tampe- res määratletud eesmärkide saavutamise vajadust kinnitas Euroopa Ülemkogu taas Laekenis 14. ja 15. detsemb- ril 2001. Perekonna taasühinemine on vajalik pereelu võimaldami- seks. See aitab liikmesriigis viibivate kolmandate riikide kodanike integreerumist hõlbustades ühiskonnakultuuri- lise stabiilsuse loomist ja samuti majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse edendamist, mis on asutamislepingus sätes- tatud põhieesmärk. Liikmesriigid peaksid jõustama käesoleva direktiivi sätted diskrimineerimata sealjuures soo, rassi, nahavärvi, rahvuse või ühiskondliku päritolu, geneetiliste eripärade, keele, usu või veendumuste, poliitiliste või muude arvamuste, vähe- musrahvuse hulka kuulumise, varandusliku seisundi, sün- ni, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel. Perekonna kaitseks ning pereelu loomiseks või hoidmiseks tuleks ühiste kriteeriumide põhjal määrata kindlaks pere- konna taasühinemise õiguse kasutamise materiaalsed tin- gimused. Liikmesriikidel peaks olema võimalus kohaldada käes- olevat direktiivi ka siis, kui kogu perekond siseneb nende territooriumile üheaegselt. Eraldi tähelepanu tuleks pöörata pagulaste olukorrale, arvestades põhjusi, mille tõttu nad on sunnitud oma riigist põgenema ja mis takistas neid seal normaalset pereelu ela- mast. Seepärast tuleks perekonna taasühinemise õiguse kasutamiseks kehtestada soodsamad tingimused. Perekonna taasühinemine peaks olema igal juhul võimalik perekonna tuumiku, st abikaasa ja alaealiste laste puhul. Liikmesriigid peavad ise otsustama, kas nad soovivad lubada perekonna taasühinemist vahetult ülenevatele sugu- lastele, täiskasvanud vallalistele lastele, vallalistele või registreeritud elukaaslastele ning polügaamse abielu korral teise abikaasa alaealistele lastele ja perekonna taasühine- mist taotlevale isikule. Kui liikmesriik lubab nimetatud isi- kute perekondade taasühinemist, siis ei piira see nende liik- mesriikide, mis ei tunnusta peresidemete olemasolu käesoleva sättega hõlmatud juhtudel, võimalust mitte kohelda neid isikuid pereliikmetena selles osas, mis puu- dutab asjakohastes EÜ õigusaktides sätestatud pereliikmete õigust elada mõnes teises liikmesriigis.