240 Euroopa Liidu Teataja 17/1. kd 32001L0084 13.10.2001 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 272/32 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2001 [84/EÜ, 27. september 2001, algupärase kunstiteose autori õiguse kohta saada hüvitist edasimüügi korral EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) toimides asutamislepingu (3) artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt vastavalt lepituskomisjonis 6. juunil 2001 heakskiidetud ühistekstile ning arvestades järgmist: (1) > Autoriõiguse valdkonnas on edasimüügiõigus algupärase maalikunsti- või graafikateose või skulptuurteose autori loovutamatu ja võõrandamatu õigus saada majanduslikku kasu asjaomase kunstiteose korduva edasimüügi korral. (2) Edasimüügiõigus on varalise väärtusega õigus, mis võimal- dab autoril/kunstnikul saada tasu kunstiteose korduvate üleminekute eest. Edasimüügiõiguse objektiks on füüsiline kunstiteos, nimelt vahend, milles kaitstud teos sisaldub. (3) Edasimüügiõigus peab kindlustama, et maalikunsti- ja graafikateose ja skulptuurteose autorid saavad kasu oma algupärase kunstiteose majanduslikust edust. See aitab tasakaalustada maalikunsti- ja graafikateose ja skulptuur- teose autorite ning oma teoste korduvast kasutamisest tulu saavate teiste teose loojate majandusliku olukorra erine- vust. (4) Edasimüügiõigus on autoriõiguse lahutamatu osa ning olu- line autorite eesõigus. Sellise õiguse kehtestamisega kõiki- des liikmesriikides luuakse teose loojatele piisav ja ühetao- line kaitsetase. (5) > Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 151 lõike 4 kohaselt võtab ühendus asutamislepingu teiste sätete koha- selt tegutsedes arvesse kultuuriaspekte. (6) 2 Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsioon näeb edasimüügiõiguse ette üksnes juhul, kui seda võimaldavad autori asukohariigi õigusaktid. Käesolev õigus on seega vabatahtlik ning allub vastastikkuse põhimõttele. Asuta- mislepingu artikliga 12 ettenähtud mittediskrimineerimise (1) EÜTC 178, 21.6.1996, lk 16 ja EÜT C 125, 23.4.1998, lk 8. 2) EÜTC75, 10.3.1997, lk 17. ) Euroopa Parlamendi 9. aprilli 1997. aasta arvamus (EÜT C 132, 28.4.1997, lk 88), kinnitatud 27. oktoobril 1999, nõukogu 19. juuni 2000. aasta ühine seisukoht (EÜT C 300, 20.10.2000, lk 1) ja Euroopa Parlamendi 13. detsembri 2000. aasta otsus (EÜT C 232, 17.8.2001, lk 173). Euroopa Parlamendi 3. juuli 2001. aasta otsus ja nõukogu 19. juuli 2001. aasta otsus. (4) põhimõtte rakendamist käsitlevast Euroopa Ühenduste Kohtu praktikast, nagu 20. oktoobri 1993. aasta kohtuot- susest liidetud kohtuasjades C-92/92 ja C-326/92: Phil Col- lins ja teised, (*) nähtub, et vastastikkuse klausleid sisalda- vatele siseriiklikele õigusaktidele tuginedes ei või keelduda andmast teiste liikmesriikide kodanikele asjaomase riigi kodanikeks olevate autoritega võrdseid õigusi. Selliste klauslite kohaldamine ühenduses on vastuolus võrdse kohtlemise põhimõttega, mille kohaselt on keelatud diskri- mineerimine kodakondsuse alusel. Ühenduse moodsa ja nüüdiskunsti turu rahvusvahelistumi- ne, mida praegu kiirendab veelgi uue majanduse mõju, toob õiguslikus olukorras, kus vähesed riigid väljaspool Euroopa Liitu tunnustavad edasimüügiõigust, kaasa möö- dapääsmatu vajaduse alustada Euroopa Ühenduse välis- suhtluses läbirääkimisi Berni konventsiooni artikli 14b kohustuslikuks muutmise üle. Nimetatud rahvusvahelise turu olemasolu fakt koosmõjus edasimüügiõiguse puudumisega mitmes liikmesriigis ning seda õigust tunnustavate siseriiklike õigussüsteemide eri- nevustega toovad kaasa möödapääsmatu vajaduse näha ette Euroopa turu konkurentsivõimet säilitavad ülemine- kusätted nii nimetatud õiguse jõustumiseks kui ka sisuli- seks reguleerimiseks. Edasimüügiõigus on praegu sätestatud suurema osa liik- mesriikide siseriiklikes õigusaktides. Olemasolevates sea- dustes esineb teatavaid erinevusi eelkõige hõlmatud teoste, autoritasu saama õigustatud isikute ringi, kohaldatava tasu- määra, autoritasuga hõlmatud tehingute ning nende arvu- tamise aluste osas. Selle õiguse kohaldamisel või kohalda- mata jätmisel on  oluline  mõju — siseturu konkurentsikeskkonnale, kuna iga kunstiteost müüa soo- viv isik peab edasimüügiõigusest tuleneva tasumise kohus- tuse olemasolu või selle puudumist arvesse võtma. Nime- tatud õigus on seega tegur, mis soodustab konkurentsi kahjustamist ning müügitegevuse ümberpaiknemist ühen- duses. Sellised erinevused edasimüügiõiguse olemasolu ja selle kohaldamise alal liikmesriikides kahjustavad vahetult asu- tamislepingu artiklis 14 sätestatud siseturu nõuetekohast toimimist kunstiteoste osas. Sellises olukorras on asjako- hane õiguslik alus asutamislepingu artikkel 95. ECR [1993] I-5145.