L 354/34 Euroopa Liidu Teataja 31.12.2008 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1334/2008, 16. detsember 2008, mis käsitleb toiduainetes kasutatavaid lõhna- ja maitseaineid ning teatavaid lõhna-ja maitseomadustega toidu koostisosi ning millega muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 1601/91, määrusi (EÜ) nr 2232/96 ja (EÜ) nr 110/2008 ning direktiivi 2000/13/EÜ (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (!), toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2) ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu 22. juuni 1988. aasta direktiivi 88/388JEMÜ (toiduainetes kasutatavaid lõhna- ja maitseaineid ning nen- de tootmiseks vajalikke lähtematerjale käsitlevate liikmes- riikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (3) tuleb tehnika ja teaduse arengut arvestades ajakohastada. Direktiiv 88/388/EMÜ tuleks selguse ja tõhususe huvides asendada käesoleva määrusega. Nõukogu 22. juuni 1988. aasta otsuses 88/389JEMÜ (ko- misjoni kehtestatava lõhna- ja maitseainete valmistamisel kasutatavate lähtematerjalide ja -ainete loendi kohta) (4) nä- hakse ette kõnealuse loendi koostamine 24 kuu jooksul pä- rast otsuse vastuvõtmist. Kõnealune otsus on praeguseks vananenud ja tuleks kehtetuks tunnistada. Komisjoni 16. jaanuari 1991. aasta direktiivis 91 /71 JEMÜ (millega täiendatakse nõukogu direktiivi 88/388/EMÜ toi- duainetes kasutatavaid lõhna- ja maitseaineid ning nende tootmiseks vajalikke lähtematerjale käsitlevate liikmesriiki- de õigusaktide ühtlustamise kohta) (°) sätestatakse lõhna- ja maitseainete märgistamiseeskirjad. Need eeskirjad asen- datakse käesoleva määrusega ja direktiiv tuleks nüüd keh- tetuks tunnistada. (1) ELT C 168, 20.7.2007, lk 34. (2?2) Euroopa Parlamendi 10. juuli 2007. aasta arvamus (ELT C 175 E, 10.7.2008, lk 176), nõukogu 10. märtsi 2008. aasta ühine seisukoht (ELT C 111 E, 6.5.2008, lk 46) ja Euroopa Parlamendi 8. juuli 2008. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Nõukogu 18. novembri 2008. aasta otsus. (3) EÜTL 184, 15.7.1988, lk 61. (4) EÜTL 184, 15.7.1988, lk 67. () EÜTL 42, 15.2.1991, lk 25. (4) Ohutu ja tervisliku toidu vaba liikumine on siseturu oluli- ne aspekt ning mõjutab oluliselt inimeste tervist ja heaolu ning nende sotsiaalseid ning majanduslikke huve. Et kaitsta inimeste tervist, peaks käesolev määrus hõlma- ma lõhna- ja maitseaineid, lõhna- ja maitseainete lähtema- terjale ning lõhna- ja maitseaineid sisaldavat toitu. See peaks hõlmama ka teatavaid lõhna- ja maitseomadustega toidu koostisosi, mida lisatakse toidule peamiselt lõhna ja maitse andmise eesmärgil ning mis suurendavad oluliselt teatavate looduslikult esinevate soovimatute ainete esine- mist toidus (edaspidi ,lõhna- ja maitseomadustega toidu koostisosad”), nende lähtematerjale ja neid sisaldavat toitu. Käesoleva määruse reguleerimisalasse ei kuulu toored toi- dud, mida ei ole mingil viisil töödeldud, ja sellised mitte- liittoidud nagu vürtsid, ürdid, tee ja tõmmised (näiteks puuvilja-, marja- või taimetõmmis) ning samuti vürtsi- ja/või ürdisegud, teesegud ja segud tõmmisteks, kui neid ei tarbita sellisena ega/või lisata toidule. Lõhna- ja maitseaineid kasutatakse toidu lõhna ja/või mait- se parandamiseks või muutmiseks tarbijale meelepärase- maks. Lõhna- ja maitseaineid ning lõhna- ja maitseomadustega toidu koostisosi tuleks kasutada vaid ju- hul, kui need vastavad käesolevas määruses sätestatud kri- teeriumidele. Need peavad olema kasutamisel ohutud ja seetõttu tuleks teatavate lõhna- ja maitseainete puhul viia läbi riskihindamine, enne kui neid võib lubada toidus ka- sutada. Võimaluse korral tuleks keskenduda sellele, kas tea- tud lõhna- ja maitseainete kasutamisega on kaasnenud negatiivsed tagajärjed haavatavatele rühmadele. Lõhna- ja maitseainete kasutamine ei tohi tarbijat eksitada ja seetõt- tu tuleks nende esinemisele toidus alati asjakohase märgis- tusega osutada. Lõhna- ja maitseaineid ei tohi eelkõige kasutada nii, et see eksitaks tarbijat küsimustes, mis on muu hulgas seotud laadi, värskuse ja kvaliteediga, toote või tootmisprotsessi looduslikkuse või toote toiteväärtusega. Lõhna- ja maitseainete heakskiitmisel tuleks samuti arves- tada muid asjakohaseid tegureid, sh ühiskondlikke, majan- duslikke, traditsioonidega seonduvaid, eetilisi ja keskkonnategureid, ettevaatuspõhimõtet ning kontrolli teostatavust.