26.1.2010 Euroopa Liidu Teataja L 21/1 (Seadusandlikud aktid) MÄÄRUSED NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 23/2010, 14. jaanuar 2010, millega määratakse 2010. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused, mida kohaldatakse liidu vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes ning millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 1359/2008, (EÜ) nr 754/2009, (EÜ) nr 1226/2009 ja (EÜ) nr 1287/2009 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artik- li 43 lõiget 3, võttes arvesse nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 1342/2008, millega kehtestatakse tursavarude ja nende varu- de püügi pikaajaline kava, (!) eriti selle artiklit 11, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) (!) ) Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu ko- misjoni ettepaneku põhjal vastu meetmeid kalapüügivõi- maluste kehtestamise ja eraldamise kohta. 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) (2) artikli 4 kohaselt peab nõu- kogu kehtestama meetmed, mis reguleerivad juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästva kalandustegevuse, võt- tes arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnika ja majandus- nõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruandeid. Nõukogu on kohustatud kehtestama iga kalavaru või ka- lavarurühma puhul lubatud kogupüügi (TAC). Kalapüügi- võimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et ELTL 348, 24.12.2008, lk 20. EÜTL 358, 31.12.2002, lk 59. ) kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja kalastustegevuse suhteline stabiilsus ning võttes asjako- haselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. Selleks et kalapüügivõi- malused oleksid optimaalsed ning et neid kohaldataks tõ- husalt, tuleks kindlaks määrata teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud ja nende jaoks olulised tingimused. Lubatud kogupüük tuleks kehtestada olemasoleva teadusnõuande põhjal ja arvestades bioloogilisi ja sotsiaalmajanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise. Sellega seoses tu- leb arvesse võtta arvamusi, mida on esitatud sidusrühma- dega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige 23. juulil 2009 toimunud kohtumisel kalanduse ja vesivil- jeluse nõuandekomiteega, asjaomaste piirkondlike nõuan- dekomisjonidega ja liikmesriikidega ning 29. septembril 2009 toimunud kohtumisel kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomitee ja asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega. Nende kalavarude lubatud kogupüük, mille suhtes kohal- datakse mitmeaastast kava, tuleks kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Sellest tulene- valt tuleks merluusivaru, norra salehomaari varu, Biskaia lahe, La Manche'i lääneosa ja Põhjamere merikeelevaru, Põhjamere lestavaru, Šotimaast läände jäävate heeringava- rude, Kattegati, Põhjamere, Skagerraki, La Manche'i idaosa, Šotimaast läände jäävate ning Iiri mere tursavarude luba- tud kogupüük kehtestada kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 811/2004, millega kehtestatakse meetmed põhjapoolse merluusi varude taastamiseks, (3) nõukogu 20. detsembri ELTL 150, 30.4.2004, lk 1.