13/13. kd Euroopa Liidu Teataja 315 31994L0047 29.10.1994 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 280/83 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 94/47/EÜ, 26. oktoober 1994, ostjate kaitse kohta, mis puudutab kinnisvara osaajalise kasutamise õiguse ostulepingute teatavaid EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, aspekte võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (') võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (?) toimides asutamislepingu artiklis 189b sätestatud korras (?) ning arvestades, et: 1) ühe või mitme kinnisasja osaajalise kasutamise õiguse ostulepinguid käsitlevate siseriiklike õigusaktide lahkne- vused seavad tõenäoliselt tõkkeid siseturu nõuetekohase- le toimimisele, moonutavad konkurentsi ja viivad sise- riiklike turgude killustumiseni; 2) käesoleva direktiivi eesmärgiks on kehtestada minimaal- ne alus ühisreeglitele küsimustes, mis võimaldavad taga- da siseturu nõuetekohase toimimise ja seeläbi kaitsta ostjaid; piisab, kui kõnealused reeglid hõlmavad ainult neid lepingute aspekte, mis on seotud teabega lepingute 8) oluliste tingimuste kohta, sellise teabe edastamise korra ning lepingu ülesütlemise või sellest taganemise menet- luste ja korraga; kõnealuse eesmärgi saavutamise asjako- hane vahend on direktiiv; seega on käesolev direktiiv kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega; 3) käesoleva direktiiviga reguleeritud lepingute objektiks olevate õiguste õiguslik olemus erineb liikmesriigiti suu- resti; seetõttu tuleks nendele erinevustele osutada kokku- võtte kujul, esitades selliste lepingute piisavalt avara määratluse, pidamata seejuures silmas kõnealuste õiguste õigusliku olemuse ühendusesisest ühtlustamist; 4) käesolev direktiiv ei ole kavandatud selleks, et reguleeri- da, millises ulatuses võib ühe või mitme kinnisasja osaajalise kasutamise lepinguid liikmesriikides sõlmida, või selleks, et reguleerida selliste lepingute õiguslikku 10) alust; (!)) EÜT C 299, 5.11.1993, lk 8. (7) EÜT C 108, 19.4.1993, lk 1. ( %) Euroopa Parlamendi 26. mai 1993. aasta arvamus (EÜT C 176, 28.6.1993, lk 95 ja EÜT C 225, 20.9.1993, lk 70), kinnitatud 2. detsembril 1993 (EÜT C 342, 20.12.1993, lk 3); nõukogu 4. märtsi 1994 aasta ühine seisukoht (EÜT C 137, 19.5.1994, lk 42) ja Euroopa Parlamendi 4. mai 1994 aasta otsus (EÜT C 205, 25.7.1994). Lepituskomitee ühisettepanek 22.9.1994. praktikas erinevad ühe või mitme kinnisasja osaajalise kasutamise õiguse ostulepingud üürilepingutest; see eri- nevus ilmneb muu hulgas makseviisist; turg näitab, et hotellid, residentshotellid ja puhkemajad on seotud lepingutega, mis sarnanevad käesoleva direk- tiivi vajalikuks teinud lepingutele; on vaja vältida igasuguseid eksitavaid või puudulikke üksikasju teabes, mis puudutab konkreetselt ühe või mitme kinnisasja osaajalise kasutamise õiguse müüki; sellist teavet peaks täiendama kõigile sooviavaldajatele kättesaadavaks tehtava dokumendiga; viimases leiduv teave peab moodustama osa ühe või mitme kinnisasja osaajalise kasutamise õiguse ostulepingust; ostjate kaitse kõrge taseme tagamiseks ja kinnisvara osaajalise kasutamise skeemide konkreetseid erijooni sil- mas pidades peavad ühe või mitme kinnisasja osaajalise kasutamise õiguse ostulepingud sisaldama teatud mini- maalse hulga andmeid; pidades silmas selles valdkonnas tõhusa ostjate kaitse kehtestamist, on vaja kindlaks määrata minimaalsed ko- hustused, mida müüjail tuleb täita ostjate suhtes; ühe või mitme kinnisasja osaajalise kasutamise õiguse ostuleping tuleb koostada selle liikmesriigi riigikeeles või ühes riigikeeltest, mille resident on ostja, või selle liik- mesriigi riigikeeles või ühes riigikeeltest, mille kodanik on ostja, kusjuures see keel peab olema üks ühenduse ametlikest keeltest; liikmesriik, milles ostja elab, võib siiski nõuda lepingu koostamist oma keeles, mis peab olema ühenduse ametlik keel, või oma keeltes, mis peavad olema ühenduse ametlikud keeled; tuleks ette näha iga lepingu kinnitatud tõlke tegemine, et täita selle liikmesriigi formaalsusi, kus asjaomane vara asub;