400 Euroopa Liidu Teataja 03/34. kd 32001R2550 22.12.2001 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 341/105 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 2550/2001, 21. detsember 2001, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2529/2001 (lamba- ja kitselihaturu ühise korralduse kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad lisatasukavade osas ning muudetakse määrust (EÜ) nr 2419/2001 EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 19. detsembri 2001. aasta määrust (EÜ) nr 2529/2001 lamba- ja kitselihaturu ühise korralduse kohta, (!) eriti selle artikli 4 lõiget 6, artikli 5 lõiget 4, artikli 8 lõiget 5, artikli 9 lõiget 5, artikli 10 lõiget 4 ja artikli 11 lõiget 3, võttes arvesse nõukogu 27. novembri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 3508/92, millega kehtestatakse ühenduse teatavate toetuskavade ühtne haldus- ja kontrollisüsteem, (?) viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 495/2001, ) eriti selle artiklit 12, ning arvestades järgmist: (1) Määrusega (EÜ) nr 2529/2001 luuakse uus lisatasusüs- teem, millega asendatakse nõukogu 3. novembri 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 2467/98 (lamba- ja kitselihaturu ühise korralduse kohta, (*) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1669/2000 (°)) loodud süsteem. Uue korra arves- sevõtmiseks ning selguse huvides on vaja kehtestada uued eeskirjad, et asendada komisjoni 28. septembri 1990. aasta määrusega (EMÜ) nr 2814/90 (millega kehtestatakse rasketeks rümpadeks nuumatud tallede määratlemise üksikasjalikud eeskirjad, () viimati muudetud määrusega (EÜ) nr — 223498 ()), 6. augusti 1991. aasta määrusega (EMÜ) nr 2385/91 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad teatavateks erijuhtudeks lamba- ja kitselihatootjate ning tootjarüh- made määratlemise osas, (Š) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2254/1999 ()), 31. juuli 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 2230/92 (milles sätestatakse teatavad Kanaari saartel kohaldatavad ute ja kitse lisatasu kava üksikasjali- kud rakenduseeskirjad), ('%) 10. detsembri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 3567/92 (millega kehtestatakse individuaalpiirangute, riigi varude ja nõukogu määruse (EMÜ) nr 3013/89 (lamba- ja kitselihaturu ühise korral- duse kohta) artiklites 5a-5c sätestatud õiguste üleand- mise « üksikasjalikud  rakenduseeskirjad, ("") viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1311/2000 (°), 30. septembri 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 2700/93 (milles sätestatakse lamba- ja kitselihatootjatele lisatasu ) ) | °) EÜTL 193, 29.7.2000, lk 8. ) EÜTL 268, 29.9.1990, lk 35. ) ) ) 0 ( ( ( ( 13 14 15° 16 ) ) ) ) E E E E maksmise üksikasjalikud eeskirjad, (°) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1410/1999 ('9) ning 21. detsembri 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 2738/1999 (millega määratletakse mägipiirkonnad, kus antakse lisatasu kitse- lihatootjatele) (1°) sätestatud eeskirjad ning tunnistada kõnealused määrused kehtetuks. Määruse (EÜ) nr 2529/2001 artiklis 4 osutatud ute kohta makstava lisatasu kava jääb määruse (EMÜ) nr 3508/92 reguleerimisalasse. Sellest tulenevalt peaks käesolev määrus piirduma üksnes küsimustega, mis ei ole hõlmatud komisjoni 11. detsembri 2001. aasta määru- sega (EÜ) nr 2419/2001 (millega sätestatakse nõukogu määrusega (EMÜ) nr 3508/92 kehtestatud teatavate ühenduse toetuskavade ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (1) (edaspidi “ühtne haldus- ja kontrollisüsteem”), eelkõige küsimustega, mis käsitlevad lisatasutaotlustega ja täiendavate lisatasudega seotud ajavahemikke ja tingimusi ning loomapidamisaja kestust. Määruse (EÜ) nr 2529/2001 artikli 4 lõikega 2 nähakse ette lisatasu andmine kitseliha tootjatele teatavates ühen- duse piirkondades. Kõnealused piirkonnad tuleks seepä- rast kindlaks määrata vastavalt kõnealuses sättes kehtes- tatud kriteeriumidele. Vastavalt määruse (EÜ) nr 2529/2001 artikli 5 lõikele 1 võivad täiendavat lisatasu saada tootjad, kelle põlluma- jandusettevõtete puhul asub vähemalt 50 % põllumajan- dusmaast ebasoodsas või kõrvalises piirkonnas. Artikli 4 lõikes 2 viidatakse geograafilistele piirkondadele, kus kitselihatootjad vastavad lisatasu saamiseks vajalikele tingimustele. Tuleks ette näha, et kõnealustele kriteeriu- midele vastavad tootjad esitavad deklaratsiooni, et võimaldada liikmesriikidel otsustada, kas asjakohased toetuse saamise tingimused on täidetud, et vältida põhjendamatuid toetusemakseid põllumajandusettevõte- tele, mis ei vasta toetuse saamise tingimustele. Juhul kui ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi alusel ei nõuta tootja- telt pindalatoetuse taotluse esitamist, tuleks ette näha erideklaratsioon, millega tõendatakse, et vähemalt pool nende poolt põllumajanduslikuks tootmiseks kasutata- vast maast asub ebasoodsamates piirkondades või piir- kondades, mis vastavad kitse kohta makstava lisatasu tingimustele. ÜTL 245, 1.10.1993, lk 99. ÜTL 164, 30.6.1999, lk 53. ÜTLL 328, 22.12.1999, lk 59. ÜTL 327, 12.12.2001, lk 11.