12/2. kd Euroopa Liidu Teataja 121 32001LO077 L 283/33 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 27.10.2001 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2001/77/EÜ, 27. september 2001, taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta elektrienergia EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, siseturul võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 175 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (!) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) võttes arvesse regioonide komitee arvamust, (3) toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (4) ning arvestades järgmist: (1) > Ühenduses ei kasutata praegu piisavalt taastuvate energia- allikate potentsiaali. Ühendus tõdeb, et taastuvaid ener- giaallikaid on vaja arendada eelismeetmena, sest nende kasutamine aitab kaasa keskkonnakaitsele ja säästvale aren- gule. Peale selle võimaldab see luua kohapeal töökohti, (6) mõjutab soodsalt sotsiaalset ühtekuuluvust, aitab kaasa varustuskindlusele ning võimaldab kiiremini saavutada Kyoto protokollis ettenähtud eesmärke. Seetõttu tuleb tagada kõnealuse potentsiaali parem kasutamine elektri- energia siseturul. (2) Taastuvaid energiaallikaid käsitleva valge raamatu (edaspidi “valge raamat”) kohaselt on taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamine ühenduse esmatähtis ülesanne energiavarude tagamise ja mitmekesis- tamise, keskkonnakaitse ning sotsiaalse ja majandusliku ühtekuuluvuse tõttu. Seda on kinnitanud nõukogu oma 8. juuni 1998. aasta resolutsioonis taastuvate energiaalli- kate kohta (°) ning Euroopa Parlament oma resolutsioonis valge raamatu kohta. (6) (3) Taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia ula- tuslikum kasutamine moodustab tähtsa osa Ühinenud Rah- vaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni (7) (2) EÜT C 367, 20.12.2000, lk 5. (3) EÜT C 22, 24.1.2001, lk 27. (6) EÜT C 311 E, 31.10.2000, lk 320 ja EÜT C 154E, 29.5.2001, lk 89. Euroopa Parlamendi 16. novembri 2000. aasta arvamus (EÜT C 223, 8.8.2001, lk 294), nõukogu 23. märtsi 2001. aasta ühine seisukoht (EÜT C 142, 15.5.2001, lk 5) ja Euroopa Parlamendi 4. juuli 2001. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). Nõukogu 7. sep- (7) tembri 2001. aasta otsus. (5) EÜTC 198, 24.6.1998, lk 1. EÜT C 210, 6.7.1998, lk 215. — D Kyoto protokolli täitmiseks ettenähtud meetmepaketis ning hilisemate kohustuste täitmiseks vajalikes meetmepa- kettides. Nõukogu on 11. mai 1999. aasta resolutsioonides ning Euroopa Parlament on 17. juuni 1998. aasta otsuses taas- tuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kohta (7) palunud, et komisjon teeks ühenduse raames konkreetse ettepaneku taastuvatest energiaallikatest toodetud elektri- energia pääsemise kohta elektrienergia siseturule. Peale selle on Euroopa Parlamendi 30. märtsi 2000. aasta reso- lutsioonis taastuvatest energiaallikatest toodetud elektri- energia ja elektrienergia siseturu kohta (8) rõhutatud, et taastuvenergia kasutamisega seotud kohustuslikud ja ambitsioonikad eesmärgid riigi tasandi]l on tulemuste ja ühenduse eesmärkide saavutamisel olulised. Taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia turuosa suurenemiseks keskpika ajavahemiku jooksul peaksid kõik liikmesriigid esitama taastuvatest allikatest toodetud elektrienergia tarbimise siseriiklikud soovitusli- kud eesmärgid. Kõnealused siseriiklikud soovituslikud eesmärgid peaksid olema kooskõlas kõigi siseriiklike kohustustega kui osaga Kyoto protokolli alusel vastuvõetud kliimamuutusega seo- tud ühenduse kohustustest. Komisjonil tuleks hinnata, kui suurt edu liikmesriigid on saavutanud siseriiklike soovituslike eesmärkide täitmisel ning kui suures ulatuses siseriiklikud soovituslikud eesmär- gid vastavad ülemaailmsele soovituslikule eesmärgile, mille kohaselt taastuvenergia tarbimine 2010. aastaks moodus- tab 12 % siseriiklikust energia kogutarbimisest, kusjuures jõupingutuste suurendamisel tuleks nii ühenduse tasandil kui ka liikmesriikides riikide erinevusi silmas pidades vaja- liku suunisena arvesse võtta valge raamatu soovituslikku eesmärki, mis on 12 % ühenduse kui terviku kohta aastaks 2010. Kui seda on vaja eesmärkide saavutamiseks, peaks komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule ette- panekuid, mis võivad sisaldada kohustuslikke eesmärke. Liikmesriigid, kes kasutavad energiaallikana jäätmeid, peavad täitma ühenduse jäätmehooldust käsitlevaid kehtivaid õigusnorme. Käesolev direktiiv ei piira nõukogu 15. juuli 1975. aasta jäätmetealase direktiivi 75/442JEMÜ (9) 2a ja 2b lisaga sätestatud mõistete kohaldamist. Taastuvatele energiaallikatele antav abi peaks olema kooskõlas ühenduse muude eesmärkidega,eelkõigejäätmetöötluse hierarhiaga. EÜT C 210, 6.7.1998, lk 143. EÜT C 378, 29.12.2000, lk 89. EÜTL 194, 25.7.1975, lk 39. Direktiivi on viimati muudetud komis- joni otsusega 96/350/EÜ (EÜTL 135, 6.6.1996, lk 32).