2010.12.21. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 336/1 II (Nem jogalkotási aktusok) RENDELETEK A TANÁCS 1225/2010/EU RENDELETE (2010. december 13.) az uniós hajók egyes mélytengeri halfajok állományaira vonatkozó halászati lehetőségeinek a 2011. és 2012. évre történő meghatározásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: ) A Szerződés 43. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan. A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (!) előírja, hogy a vizekhez és erőforrásokhoz való hozzá- jutást és a halászati tevékenységek fenntartható végzését szabályozó intézkedéseket a rendelkezésre álló tudomá- nyos, műszaki és gazdasági szakvélemények és különösen a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) által összeállított jelentések figyelembevételével kell meghozni. A Tanács feladata, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként intézkedéseket fogadjon el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan, beleértve — adott esetben — bizonyos, azokkal funkcionálisan összefüggő feltételeket is. A halá- szati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy az minden tagállamnak viszonylag stabil halászati tevékenységet biztosítson valamennyi állomány, illetve halászat tekintetében, és kellően figyelembe vegye a közös halászati politikának a 2371/2002/EK rendeletben meghatározott célkitűzéseit. A teljes kifogható mennyiségeket a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és a társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell — megállapítani, biztosítva eközben a -halászati ágazatok közötti méltányos bánásmódot, továbbá figye- L 358., 2002.12.31., 59. o. Ő HL lemmel az érdekelt felekkel folytatott konzultációk során megfogalmazott véleményekre, különös tekintettel a halá- szati és akvakultúra-ágazati tanácsadó bizottság és az érintett regionális tanácsadó testületek véleményére. A halászati lehetőségeknek összhangban kell lenniük a nemzetközi megállapodásokkal és a nemzetközileg elfo- gadott elvekkel — ilyenek például a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló állományok, valamint a hosszú távon vándorló halállományok védelmére és kezelésére vonatkozó 1995. évi ENSZ-megállapodás ) és a nyílt tengeren folytatott mélytengeri halászat kezelésére vonat- kozó 2008. évi nemzetközi ENSZ FAO-iránymutatások —, amelyek szerint a szabályozó hatóságoknak különösen óvatosan kell eljárniuk olyan esetekben, amikor a rendel- kezésre álló információ bizonytalan, nem megbízható vagy nem megfelelő. A megfelelő tudományos informá- ciók hiányára mindenestre nem lehet hivatkozni a védelmi és gazdálkodási intézkedések elhalasztásának vagy elmulasztásának okaként. A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) (?) és a HTMGB (" által kibocsátott legutóbbi szakvélemények kiemelik, hogy a mélytengeri állományok többségének halászata nem fenntartható, valamint hogy a szóban forgó állományok fenntarthatóságának biztosítása érde- kében a rájuk vonatkozó halászati lehetőségeket mind- addig csökkenteni kell, amíg az állományok állapotának alakulása nem mutat pozitív tendenciát. Szakvélemé- nyében az ICES az atlanti tükörhal célzott halászatának betiltását javasolta. A mélytengeri cápák vonatkozásában a kereskedelmi szempontból legértékesebb fajok állományai kimerí- tettnek tekinthetők, ezért célzott halászatuk nem engedé- lyezhető. Amíg a szelektivitás fokozására irányuló projektek révén vagy más technikai úton nem kerül megállapításra az  elkerülhetetlen járulékos fogások mennyisége, nem engedélyezhető a járulékos fogások kirakodása. 6) Megállapodás az Egyesült Nemzetek Szervezetének 1982. december 10-i tengerjogi egyezményében foglalt, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló állományok és a hosszú távon vándorló halállo- mányok védelméről és kezeléséről szóló rendelkezések végrehajtá- sáról (HL L 189., 1998.7.3., 16. 0.). (6) Az ICES tanácsadó bizottságának a széles körben elterjedt és vándorló állományokról szóló jelentése, 9. kötet, 2010. június. ( JRC, Tudományos és technológiai tárgyú jelentések, a 2011-re vonat- kozó tudományos szakvélemény felülvizsgálata, 2. rész, 2010. július.