2012.10.16. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 282/23 A BIZOTTSÁG 946/2012/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE (2012. július 12.) az 1060/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az Európai Értékpapírpiaci Hatóság által a hitelminősítő intézetekre kiszabott pénzbírságok eljárási szabályai, köztük a védelemhez való 2 jogra vonatkozó szabályok és a határidők tekintetében történő kiegészítéséről (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a hitelminősítő intézetekről szóló 513/2011/EU rendelettel (!t) módosított 2009. szeptember 16-i 1060/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre () és különösen annak 23e. cikke (7) bekezdésére, mivel: ) ( Ó L L 145., 2011.5.31., L L 302., 2009.11.17., 1. o. H H A Bizottság felhatalmazást kapott arra, hogy eljárási szabályokat fogadjon el az Európai Értékpapírpiaci Hatosag (EÉPH) azon hatáskörének gyakorlasara vonatko- zóan, amely alapján az EÉPH pénzbírságot és időszakos kényszerítő bírságot szabhat ki hitelminősítő intézetekre és — hitelminősítési — tevékenységekben — részt — vevő személyekre. E szabályokat felhatalmazáson alapuló jogi aktus útján kell elfogadni, és a szabályoknak ki kell terjedniük a védelemhez való jogra, a határidőkre, a pénzbírságok és időszakos kényszerítő bírságok beszedé- sére vonatkozó rendelkezésekre, valamint a pénzbírságok és időszakos kényszerítő bírságok kiszabására és végre- hajtására vonatkozó elévülési időkkel kapcsolatos rész- letes rendelkezésekre. Ez a felhatalmazáson alapuló jogi aktus az EÉPH hitelmi- nősítő intézetekre vonatkozó közvetlen felügyeleti hatás- körében kiszabott pénzbírságok és kényszerítő bírságok esetében az EÉPH által követendő eljárási szabályokat határozza meg. Fontos, hogy az olyan eljárási szabályok, amelyeket egy uniós szabályozó hatóságnak kell betarta- nia, közvetlenül alkalmazandók legyenek, és ne igényel- jenek a nemzeti jogba történő további átültetést. Indokolt ezért, hogy a Bizottság e szabályokat uniós rendelet kere- tében fogadja el. Csak rendelet segítségével valósítható meg továbbá az a cél, hogy a védelemhez való jogra egységes szabályozás vonatkozzon. A meghallgatáshoz való jogot elismeri az Alapjogi Charta 41. cikke ( ) bekezdésének a) pontja. A hitelminősítő intézetek és az EÉPH fellépése által érintett más személyek védelemhez való jogának tiszteletben tartása, valamint annak biztosítása érdekében, hogy végrehajtási döntései során az EEPH minden vonatkozó tényt figye- lembe vegyen, az EÉPH-nak meg kell hallgatnia a hitel- minősítő intézeteket vagy bármely más érintett személyt. A meghallgatás jogát az EÉPH vizsgálati tisztviselője vagy 30. o. felügyeleti tanácsa által kibocsátott megállapításközlésre válaszoló írásbeli beadványok benyújtásának joga útján kell biztosítani az érintett személyek számára. Miután a hitelminősítő intézet eljuttatta írásbeli beadvá- nyait a vizsgálati tisztviselőnek, a felügyeleti tanács kézhez kapja az e beadványokat is tartalmazó teljes ügyiratot. Előfordulhat azonban, hogy a hitelminősítő intézet által a vizsgálati tisztviselőhöz vagy adott esetben a felügyeleti tanácshoz eljuttatott írásbeli beadványok egyes elemei nem kellőképpen világosak vagy részletezettek, és hogy azokat a hitelminősítő intézetnek részletesebben ki kell fejtenie. Amennyiben a Vizsgálati tisztviselő vagy adott esetben a felügyeleti tanács úgy ítéli meg, hogy ez a helyzet áll fenn, az EÉPH szóbeli meghallgatást rendelhet el annak érdekében, hogy a hitelminősítő intézet tisz- tázza ezeket az elemeket. Az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekez- désének b) pontja elismeri azt a jogot, hogy a személyére vonatkozó iratokba a bizalmas adatkezeléshez, illetőleg a szakmai és üzleti titokhoz fűződő jogos érdekek tiszte- letben — tartása — mellett - bárki — betekintsen. — Az 1060/2009/EK rendelet 23e. cikkének (4) bekezdése, 25. cikkének (2) bekezdése és 36c. cikkének (2) bekez- dése megállapítja, hogy az EÉPH eljárása alá vont személyek — jogainak — védelemére — tekintettel — e személyeknek jogukban áll betekinteni az EÉPH ügyira- tába, amennyiben ez nem sérti más személyeknek az üzleti titkok és személyes adataik védelméhez fűződő jogos érdekét. Az ügyiratba való betekintés joga nem terjed ki a bizalmas információkra. Az 1/2003/EK tanácsi rendelet (?) részletes szabályokat állapít meg az elévülési idők vonatkozásában azokra az esetekre, amikor a Bizottság az Európai Unió működé- séről szóló szerződés 101. vagy 102. cikke alapján pénz- bírsággal sújt vállalkozásokat. A hatályos tagállami jogszabályok kifejezetten az értékpapírjog területén vagy tágabban az általános közigazgatási jog részeként ugyan- csak rendelkeznek elévülési időkről. Az e rendelet 6. és a 7. cikkében foglalt szabályok elsősorban a tagállami szabályok és az uniós jog közös vonásait tükrözik. Az 1060/2009/EK rendelet és ez a rendelet említést tesz időtartamokról és időpontokról. Teszi ezt például a hitel- minősítő intézetek nyilvántartásba vétele vagy a szank- ciók kiszabására és végrehajtására alkalmazandó elévülési idők vonatkozásában. Ezen időtartamok helyes kiszámí- tása érdekében célszerű az uniós jogban már létező Ő) HLL 1., 2003.1.4., 1. o.