2011.8.20. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 215/9 A BIZOTTSÁG 836/2011/EU RENDELETE (2011. augusztus 19.) az élelmiszerek ólom-, kadmium-, higany-, szervetlen vegyületben lévő ón-, 3-MCPD- és benzo(a)pirén-tartalmának — hatósági ellenőrzése céljából végzett mintavétel és —vizsgálat módszereinek megállapításáról szóló 333/2007/EK rendelet módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat- egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (!) és különösen annak 11. cikke (4) bekezdésére, mivel: ) ) HL ) H A HL Az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok felső határértékeinek meghatározásáról szóló, 2006. december 19-i 1881/2006/EK bizottsági rendelet () többek között felső határértékeket állapított meg a benzolalpirén szennyező anyagra vonatkozóan. Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) élelmi- szerláncban előforduló szennyezőanyagokkal foglalkozó tudományos testülete 2008. június 9-én véleményt (?) fogadott el az élelmiszerekben előforduló policiklikus aromás szénhidrogénekről. Az EFSA arra a következte- tésre jutott, hogy a benzolalpirén nem alkalmas arra, hogy markerként lehessen használni az élelmiszerekben előforduló policiklikus aromás szénhidrogének (PAH-ok) jelzésére, valamint hogy egy négy vagy nyolc meghatá- rozott vegyületből álló rendszer lenne a legmegfelelőbb marker a PAH-ok élelmiszerekben való előfordulásának jelzésére. Az EFSA továbbá azt a következtetést is levonta, hogy a nyolc vegyületből álló rendszer nem jelentene sokkal számottevőbb hozzáadott értéket a négy vegyületből álló rendszerhez képest. Következésképpen az 1881/2006/EK rendelet a(z) 835/2011/EU rendelettel (§$) módosításra került abból a célból, hogy négy policiklikus aromás szénhidrogén (benzolalpirén, benz[alantracén, benzolblfluorantén és krizén) összmennyiségére vonatkozóan felső határértékek kerüljenek meghatározásra. A — 333/2007/EK — bizottsági rendelet ) csak a benzolalpirénre állapít meg analitikai alkalmassági krité- riumokat. Ezért arra a három további vegyületre is szük- séges meghatározni az analitikai alkalmassági kritériu- mokat, amelyekre vonatkozóan a felső határértékek most már szerepelnek az 1881/2006/EK rendeletben. L 165., 2004.4.30., 1. o. L 364., 2006.12.20., 5. o. 4) Lásd e Hivatalos Lap 4. oldalát. ) HL ( ( Ő) The EFSA Journal (2008) 724, 1. o. ( ( L 88., 2007.3.29., 29. o. 6) A policiklikus aromás szénhidrogéneket vizsgáló európai uniós referencialaboratórium (EU-RL PAH) a nemzeti referencialaboratóriumokkal együttműködésben felmérést végzett a hatósági laboratóriumok körében annak értéke- lése céljából, hogy a releváns élelmiszermintákban előfor- duló benzolalpirénre, benzl[alantracénre, benzolblfluo- ranténre és krizénre vonatkozóan mely analitikai alkal- massági kritériumokat lehetne alkalmazni. A felmérés eredményeit az EU-RL PAH a , Performance characteris- tics of analysis methods for the determination of 4 polycyclic aromatic hydrocarbons in food" (4, az élelmi- szerekben előforduló policiklikus aromás szénhidrogén meghatározására szolgáló vizsgálati módszerek alkalmas- ságára vonatkozó követelmények) című jelentésben (") összegezte. A felmérés eredményeiből kiderül, hogy a benzolalpirénre jelenleg alkalmazandó vizsgálati alkal- massági kritériumok a másik három vegyület esetében is megfelelőek. A 333/2007/EK rendelet végrehajtása során szerzett tapasztalatok rámutattak arra, hogy a jelenlegi mintavételi rendelkezések egyes esetekben a gyakorlatban kivitelezhe- tetlenek vagy elfogadhatatlan mértékű gazdasági kárt okozhatnak a mintavétel tárgyát képező tételben. Az említett esetekben indokolt engedélyezni a mintavételi eljárástól való eltérést, feltéve, hogy a mintavétel az annak a tárgyát képező tétel vagy altétel szempontjából kielégítően reprezentatív marad és az eljárást teljes körűen dokumentálják. A kiskereskedelmi szakaszban való mintavételt illetően már eddig is létezett rugalmasság a mintavételi eljárásoktól való eltérést illetően. A kiskeres- kedelmi szintű mintavételre vonatkozó rendelkezéseket célszerű összehangolni az általános mintavételi eljárá- sokkal. A mintavételi edények anyagával összefüggésben részle- tesebb rendelkezésekre van szükség abban az esetben, ha a mintavétel PAH-vizsgálat céljából történik. A végrehajtó hatóságok által széles körben alkalmazott műanyag edények ugyanis nem alkalmasak a PAH-vizsgálat céljából vett minták esetében, mivel a minta PAH-tartalmát az említett anyagok megváltoztathatják. A vizsgálati módszerekkel kapcsolatos egyedi követelmé- nyek — különösen az alkalmassági kritériumok alkalma- zására és a célszerűségi elvre vonatkozó követelmények — egyes szempontjai tisztázásra szorulnak. [Indokolt továbbá módosítani az alkalmassági kritériumokat tartal- mazó táblázatokat, hogy valamennyi vizsgált komponens tekintetében egységesebbnek tűnjenek. A 333/2007/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell. Tekintettel arra, hogy a(z) 835/2011/EU bizottsági rendelet és e rendelet összefüggnek, célszerű mindkét rendeletet ugyanazon időponttól alkalmazni. (é) 59046. számú JRC-jelentés, 2010.