2011.2.25. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 51/21 A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (2011. február 24.) az Egyesült Királyság által Észak-Írország vonatkozásában kért eltérésnek a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló 91/676/EGK tanácsi irányelv alapján való engedélyezéséről szóló 2007/863/EK határozat módosításáról (az értesítés a C(2011) 1033. számú dokumentummal történt) (Csak az angol nyelvű szöveg hiteles) (2011/128/EU) AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló, 1991. december 12-i 91/676/EGK tanácsi irányelvre (!) és különösen annak III. melléklete (2) bekezdésének harmadik albekezdésére, mivel: ) ( Ó H H Amennyiben egy tagállam évente és hektáronként a 91/676/EGK irányelv III. melléklete (2) bekezdése második albekezdésének első mondatában és a) pont- jában meghatározott mennyiségtől eltérő mennyiségű szerves trágyát kíván felhasználni, a kérdéses mennyiséget objektív kritériumok — például a növénykultúrák hosszú vegetációs időszaka és nagy nitrogénfelvétele — alapján kell meghatározni oly módon, hogy az ne akadályozza az irányelv 1. cikkében meghatározott célok elérését. 2007. december 14-én a Bizottság elfogadta az Egyesült Királyság által Észak-Írország vonatkozásában kért elté- résnek a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló 91/676/EGK tanácsi irányelv alapján való engedélyezéséről szóló 2007/863/EK hatá- rozatot (, - amelyben lehetővé tette Észak-Írország számára a legalább 8096 legelőt magukban foglaló gazdaságokban évi és hektáronkénti 250 kg, szerves trágyából származó nitrogén alkalmazását. A 2007/863/EK határozatban engedélyezett eltérés 2009- ben megközelítőleg 150 észak-írországi gazdaságot érin- tett, ez az összes gazdaságnak közel 0,6 96-át, a teljes nettó mezőgazdasági területnek pedig körülbelül 1 96-át jelentette. A 2007/863/EK határozat 2010. december 31- én hatályát veszti. 2010. szeptember 23-án az Egyesült Királyság Észak-Íror- szág vonatkozásában kérelmezte a Bizottságtól az eltérés időbeli hatályának kiterjesztését. A kérelem indokolást is tartalmaz, amely a 91/676/EGK irányelv III. melléklete (2) bekezdésének harmadik albekezdésében meghatározott objektív kritériumokon alapul. L L 375., 1991.12.31., 1. o. L L 337., 2007.12.21., 122. o. 6) Az Egyesült Királyság Észak-Írországra vonatkozóan a 2011 januárja és 2014 decembere közötti időszakra új cselekvési programot fogadott el, amely többnyire a 2010. december 31- ig tartó cselekvési program intézke- déseit viszi tovább, és amely Észak-Írország egész terü- letén alkalmazandó. Észak-Írország felszíni édesvizeire továbbra is jellemző a viszonylag alacsony nitrátkoncentráció; 2008-ban az átlagos nitrátkoncentráció a mérőállomások 99,7 96-ánál 25 mg NOz/I alatt maradt. 2005 és 2008 között az átlagos nitrátkoncentráció a felszíni édesvizek mérő- helyein rendszerint stagnált vagy csökkent, ideértve azokat a vízgyűjtőket is, ahol az eltérést igénybe vevő gazdaságok aránya a legnagyobb. A felszín alatti vizek átlagos nitrátkoncentrációja 2008-ban a mérőállomások 91,9 26-ánál 25 mg NOz/l alatt maradt, és a felszíni vizekhez hasonlóan állandó vagy csökkenő tendenciát mutatott. 2006 és 2010 között Észak-Írországban az állatállomány nagyságrendje a juh esetében mintegy 12,5 96-kal, a szár- nyasok esetében 11,596-kal, a szarvasmarha esetében pedig 4,7 96-kal csökkent, míg a sertés esetében 9,8 96- kal nőtt. Észak-Írországban a gazdálkodási rendszer továbbra is elsősorban a legeltetésen alapul. Az — észak-írországi gazdaságokban termelt - szerves nitrogén mennyisége a 2006-—2010 közötti időszakban 6,4 96-kal csökkent, míg az egy hektáron alkalmazott szerves trágya mennyisége 4,7 96-kal csökkent. A szerves trágya használatára alkalmas területek 1,7 96-kal csök- kentek. A szerves nitrogén Észak-Írországban elsősorban szarvasmarháktól származik, ezt követik a juhok, a szár- nyasok és a sertések. A szerves nitrogén összmennyi- ségében megfigyelhető csökkenés javarészt a szarvas- marha-ágazat hanyatlására vezethető vissza. Az ágazaton belül a változást elsősorban a húshasznú tehenek és ivadékaik számának csökkenése okozza.