2010.11.23. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 307/1 II (Nem jogalkotási aktusok) RENDELETEK A BIZOTTSÁG 1063/2010/EU RENDELETE (2010. november 18.) a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 2454/93/EGK rendelet módosításáról AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendeletre (!) és különösen annak 247. cikkére, mivel: ) Az általános tarifális preferenciák rendszerének 2009. január 1-jétől 2011. december 31-ig történő alkalmazá- sáról, illetve az 552/97/EK és az 1933/2006/EK rendelet, valamint az 1100/2006/EK és a 964/2007/EK bizottsági rendelet — módosításáról szóló, 2008. július 22-i 732/2008/EK tanácsi rendelet (A) alapján az Európai Unió az általános tarifális preferenciák rendszere (a továbbiakban: a GSP vagy a rendszer) keretében keres- kedelmi kedvezményekben részesíti a fejlődő országokat. A rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében a szár- mazó termékek fogalmának meghatározására vonatkozó származási szabályokat, valamint az igazgatási együtt- működés eljárásait és módszereit a 2454/93/EGK bizott- sági rendelet (?) határozza meg. A 2003. december 18-án e tárgyban közreadott zöld könyvvel () kezdeményezett széles körű vita nyomán a Bizottság 2005. március 16-án elfogadta ,Származási szabályok a preferenciális kereskedelmi megállapodá- sokban: A jövőre szóló iránymutatás" című közleményét (a továbbiakban: közlemény) (7). A közlemény — különös tekintettel a fejlesztésorientált kereskedelmi kapcsolatok szabályozására, így például a GSP-re is — új megközelítés- módot vázolt fel az Európai Uniót érintő preferenciális kereskedelmi kapcsolatokban figyelembe veendő szárma- zási szabályok területén. A dohai fejlesztési menetrend összefüggésében felismerést nyert annak szükségessége, hogy a fejlődő országok foko- zottabban integrálódjanak a világgazdaságba, és külö- nösen jobb hozzáféréssel rendelkezzenek a  fejlett országok piacaihoz. L 302., 1992.10.19., 1. o. L 211., 2008.8.6., 1. o. L 253., 1993.10.11., 1. o. OM(2003) 787. OM(2005) 100. Ennek érdekében a preferenciális származás szabályait egyszerűsíteni, illetőleg az indokoltnak mutatkozó körben enyhíteni szükséges oly módon, hogy a kedvez- ményezett országokból származó termékek valóban élvezhessék a számukra biztosított kedvezményeket. Annak biztosítása érdekében, hogy a kedvezmények előnyeit valóban azok élvezzék, akiknek arra szükségük van, valamint figyelemmel az Európai Unió saját forrása- inak megóvása iránti igényre, a preferenciális származás szabályainak módosításával párhuzamosan  indokolt kiigazítani a kapcsolódó igazgatási eljárásokat is. A Bizottság által e rendelet kidolgozása kapcsán elvégzett hatásvizsgálat rámutatott, hogy a GSP származási szabá- lyait a gazdasági szereplők túlságosan bonyolultnak és túlságosan korlátozó jellegűnek érzékelik. A hatásvizs- gálat azt is kimutatta, hogy bizonyos termékek esetében — és különösen azon termékek esetében, amelyekhez a legkevésbé fejlett országoknak a legnagyobb érdeke fűződik — a biztosított kedvezmények tényleges felhasz- nálása alacsony mértékű, és ez részben a származási szabályoknak tudható be. A hatásvizsgálat jelezte, hogy a származási szabályok egyszerűsítése és fejlesztéspolitikai szempontból való hatékonyabbá tétele biztosítható oly módon, ha vala- mennyi termék esetében egyetlen, egységes kritérium határozza meg azon áruk származását, amelyek nem teljes egészében valamelyik kedvezményezett országban jöttek létre, valamint hogy ennek a kritériumnak az adott kedvezményezett országban a termékhez hozzáa- dott értéken, valamint a feldolgozás egy bizonyos előírt minimális mértékén indokolt alapulnia. A hatásvizsgálat ugyanakkor nem mutatta ki azt, hogy akár az egyszerű- sítés, akár a fejlesztéspolitikai szempontból való hatéko- nyabbá tétel feltétlenül egyetlen, egységes módszert igényelne. Az - érdekeltek — visszajelzéseiből — kiderült továbbá, hogy bizonyos ágazatokban, például a mezőgaz- dasági és a feldolgozott mezőgazdasági termékek, a halá- szati termékek, a vegyi anyagok, a fémek, a textíliák, a ruhaneműk és a lábbelik esetében a hozzáadott értékkel kapcsolatos kritérium vagy nem kellőképpen alkalmas egyedüli kritériumként a kívánt cél elérésére, vagy alkal- mazása egyedüli kritériumként nem kívánatos. Ezért ezekben az ágazatokban a hozzáadott értékre vonatkozó