2012.1.27. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 25/1 (Nem jogalkotási aktusok) RENDELETEK A TANÁCS 43/2012/EU RENDELETE (2012. január 17.) a nemzetközi tárgyalások vagy megállapodások hatálya alá nem tartozó bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára rendelkezésre álló halászati lehetőségeknek a 2012. évre történő meghatározásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: (1) —A Szerződés 43. cikke (3) bekezdése előírja, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosz- tására vonatkozóan. 2) — A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (!) úgy rendelkezik, hogy a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzáférést és a halászati tevékenységek fenntartható folytatását szabályozó intézkedések meghatározását a rendelkezésre álló tudományos, műszaki és gazdasági szakvélemények és különösen a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) által készített jelentések figyelembevételével, valamint a regionális ta- nácsadó bizottságok javaslataira tekintettel kell végezni. (3) — A Tanács feladata, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként elfogadja a halászati lehető- ségek meghatározására és elosztására vonatkozó intézke- déseket, adott esetben ideértve a szóban forgó tevékeny- ségekhez funkcionálisan kapcsolódó feltételek meghatá- rozását is. A halászati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy minden tagállam számára viszonylag stabil halászati tevékenység legyen biztosítható valamennyi állomány, illetve halászat tekintetében. A halászati lehetőségek elosztása során a közös halászati politikának a 2371/2002/EK rendeletben meghatározott célkitűzéseit is kellőképpen figyelembe kell venni. (4 — Az annak végrehajtására vonatkozó egységes feltételek biztosítása érdekében, hogy egyes tagállamoknak engedé- lIyezzék a halászati erőkifejtés mennyiségeinek kilowatt- napok szerinti rendszer alapján történő szabályozását, a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni. () Magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 5. kötet, 460. o. 6) E rendeletnek a halászati tevékenység végleges beszünte- tése esetén, illetve fokozott tudományos megfigyelési program ideje alatt a tagállamoknak többletnapok kiosz- tása, valamint az ugyanazon tagállam lobogója alatt közlekedő halászhajók között napok átadására vonat- kozó, adatok összegyűjtésére és megküldésére szolgáló táblázatok formátumának meghatározása tekintetében egységes feltételek mellett történő végrehajtásának bizto- sítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végre- hajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (?) összhangban kell gyakorolni. Amennyiben egy adott állományra vonatkozó teljes kifogható mennyiséget (TAC) csak egyetlen tagállamnak osztanak ki, a Szerződés 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban .  indokolt — felhatalmazni az — érintett tagállamot az említett teljes kifogható mennyiség szint- jének meghatározására. Rendelkezéseket kell hozni annak biztosítására, hogy a teljes kifogható mennyiség szint- jének meghatározásakor az érintett tagállam teljes mértékben a közös halászati politika alapelveinek és szabályainak megfelelően járjon el. Egyes teljes kifogható mennyiségek esetében lehetőség van arra, hogy a tagállamok a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára további kvótákat osszanak ki. E próbák a fogási kvótarendszer vizsgálatára irányulnak annak érdekében, hogy a visszadobás gyakorlata és a visszadobott — egyéb- ként felhasználható — halak elpocsékolása elkerülhető legyen. A halak ellenőrizetlen visszadobása fenyegetést jelent a hal mint közjó hosszú távú fenntarthatósága és ezáltal a közös halászati politikai célkitűzései tekintetében is. Ezzel szemben a fogási kvótarendszerek eleve ösztönzőt teremtenek a halászok számára, hogy tevé- kenységük végzése során optimalizálják a fogási szelekti- vitást. A visszadobás ésszerű kezelése érdekében a teljes körűen dokumentált halászat keretében minden tengeri Ő) HL L 55., 2011.2.28., 13. o.