L 59/14 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2012.3.1. HATÁROZATOK A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (2011. július 13.) az Interbev részére befizetett hozzájárulásokról (az értesítés a C(2011) 4923. számú dokumentummal történt) (Csak a francia nyelvű szöveg hiteles) (2012/131/EU) AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdése első albekezdésé- re (), miután az EUMSZ 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében felszólította az érdekelteket, hogy terjesszék be észrevételeiket, és figyelembe véve ezen észrevételeket, mivel: I. ELJÁRÁS (1) — Az ügy tárgyát képező intézkedéssel kapcsolatban kapott tájékoztatás alapján az Európai Bizottság 2001. október 2-i levelében kérdéseket tett fel a francia hatóságoknak az intézkedéssel kapcsolatban. Franciaország Európai Unió melletti Állandó Képviselete 2001. november 9-i leve- lében adott választ a Bizottságnak. 2) — Mivel az intézkedést anélkül hajtották végre, hogy a Bizottságtól erre előzetesen felhatalmazást kértek és kaptak volna, az intézkedést NN 39/03 számmal a be nem jelentett támogatások között vették nyilvántartásba. (3) —A Bizottság az eljárás tárgyát képező támogatással kapcsolatban 2003. július 9-i, C(2003) 2057. sz. levelével megindította az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárást. (4 —Az eljárás megindításáról szóló határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (). A Bizottság felhívta a többi tagállamot és az érintett harmadik feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket a kérdéses támogatásokkal kapcsolatban. A Bizottsághoz nem érkeztek be észrevé- telek harmadik felektől. A francia hatóságok 2003. október 8-i és 10-i, illetve 2005. szeptember 13-i és november 29-i levelükben elküldték észrevételeiket. (5) — 2011. február 25-én a Bizottság egy kiegészítő tájékoz- tatást kérő levelet küldött Franciaországnak; 2011. március 29-én megbeszélést tartottak. () Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkéből 2009. december 1-jei hatállyal az EUMSZ 107. és 108. cikke lett. A rendelkezések lényegüket tekintve mindkét esetben azonosak. E határozat alkalmazásában az EUMSZ 107. és 108. cikkére történő hivatkozások adott esetben úgy értendők, mint az EK-Szerződés 87., illetve 88. cikkére tett hivatko- zások. 6) A Bizottság 2003. július 9-i C(2003) 2057 végleges határozata (HL C 189., 2003.8.9., 21. 0.). (6) A francia hatóságok 2011. május 24-én kelt levelükben válaszoltak. II. A KÉRDÉSES INTÉZKEDÉS LEÍRÁSA 1. AZ INTERBEV RÉSZÉRE BEFIZETETT HOZZÁJÁRULÁSOK 1.1. A SZAKMAKÖZI SZERVEZETEK ÉS A KÖTELEZŐVÉ TETT ÖNKÉNTES HOZZÁJÁRULÁSOK RENDSZERE A szakmaközi szervezetek olyan társulások, amelyek vertikumonként tömörítik a mezőgazdasági termelés és — az adott esettől függően — a feldolgozóipar, a keres- kedelem és a nagykereskedelem  legreprezentatívabb szakmai családjait, és amelyeket szakmaközi szervezetek- ként elismer az illetékes közigazgatási hatóság. Létüket, feladataikat és működésüket az agrárrendtartás L. 631- 1. cikke és az utána következő cikkek szabályozzák. Az illetékes hatóságoknak ahhoz, hogy egy ilyen társulást elismerjenek, meg kell győződniük arról, hogy a szóban forgó társulás megfelel-e különböző kritériumoknak, egyebek között arról, hogy alapszabálya megfelel-e a törvényes előírásoknak (az agrárrendtartás L. 632- 1. cikke), valamint arról, hogy a szóban forgó szak- maközi szervezetet alkotó tagszervezetek reprezentatí- vak-e. A szakmaközi szervezetek azzal a céllal jöttek létre, hogy egy vertikum  összes láncszemének — képviseletében lépjenek fel, folytassanak tevékenységeket, és evégből megállapodásokat is köthetnek. Ezeket a megállapodáso- kat, illetve a megállapodások által előirányzott tevékeny- ségek költségeinek fedezésére szolgáló önkéntes hozzájá- rulások beszedését a későbbiekben tárcaközi rendelet útján kötelező érvényűvé is lehet tenni (,ki lehet terjesz- teni") a vertikum összes szereplőjére, akár olyan szakmai szervezethez tartoznak ezek, amely tagja a szakmaközi szervezetnek, akár mnem, amennyiben — megfelelnek azoknak a célkitűzéseknek, amelyeket a törvény felsorol. E megállapodások fő célja, hogy elősegítsék a piac jobb megismerését, a szakemberek közötti kapcsolatok kiala- kítását, a jó minőségű termékek előállítását és értékesí- tésük ösztönzését. Az agrárrendtartás e megállapodások kiterjesztését csak abban az esetben engedélyezi, ha ,közös érdek" megvalósulását célozzák ,a közérdeknek megfelelő, a közös agrárpolitika szabályaival összeegyez- tethető" tevékenységek révén (l. az agrárrendtartás L.632- 3. cikkét).