L 174/88 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2011.7.1. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2011/65/EU IRÁNYELVE (2011. június 8.) egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról (átdolgozás) (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyére (!, tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (), rendes jogalkotási eljárás keretében (?), mivel: (1) Az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról szóló, 2003. január 27-i 2002/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelven () több lényeges módosítást kell végezni. Az áttekinthetőség érdekében szükség van az irányelv átdolgozására. Az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásával kapcsolatos, a tagállamok által elfogadott jogszabályok vagy közigazgatási intézkedések közötti különbségek akadályozhatják a kereskedelmet, és torzíthatják a versenyt az Unióban, és ezáltal közvetlenül befolyásol- hatják a belső piac létrehozását és működését. Szük- ségesnek tűnik ezért e területen szabályokat meghatá- rozni, és hozzájárulni az emberi egészség védelméhez, valamint az elektromos és elektronikus berendezések hulladékainak környezetvédelmi szempontból megfelelő hasznosításához és ártalmatlanításához. A 2002/95/EK irányelv előírja, hogy a Bizottság vizsgálja felül a szóban forgó irányelvet, különösen azzal a céllal, hogy hatályát kiterjessze a bizonyos kategóriákba sorolt berendezésekre, és a 2000. december 4-i tanácsi állás- foglalással jóváhagyott elővigyázatossági elv figyelembe- vételével megvizsgálja, hogy a tudomány fejlődése alapján kiigazításra szorul-e a korlátozott anyagok jegyzéke. A — hulladékokról szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv () a hulladékjogban a megelőzés elsőbbségét állapítja meg. C 306., 2009.12.16., 36. o. () AL Ó HL C 141., 2010.5.29., 535. o. Ő6) Az Európai Parlament 2010. november 24-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2011. május 27-i hatá- rozata. (9 HL L 37., 2003.2.13., 19. o. (6) HL L 312., 2008.11.22., 3. o. (6 (7 (8 ) ) ) Meghatározása szerint a megelőzés — többek között — olyan intézkedéseket jelent, amelyek csökkentik az anyagok és termékek károsanyag-tartalmát. A kadmium okozta környezetszennyezés elleni küzde- lemre vonatkozó közösségi cselekvési programról szóló, 1988. január 25-i tanácsi állásfoglalás (") felszólítja a Bizottságot, hogy haladéktalanul dolgozzon ki különleges intézkedéseket egy ilyen programra vonatkozóan. Előírja továbbá az emberi egészség védelmét is, és egy olyan átfogó stratégia megvalósítását, amely különösen a kadmium használatát korlátozza, és ösztönzi a kadmi- umot helyettesítő anyagokra irányuló kutatást. Az állás- foglalás hangsúlyozza, hogy a kadmiumot kizárólag azokban az esetekben lehet alkalmazni, amikor nem léteznek helyettesítő megoldások. Az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 29-i, a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról szóló 850/2004/EK rendelete () emlékeztet arra, hogy a környezetnek és az emberi egészségnek a környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokkal szembeni védelmét a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, mivel e szennyező anyagok hatása átterjed a határokon, és ezért uniós szintű megol- dásra van szükség. Az említett rendelet alapján a környe- zetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagok — pl. dioxinok, furánok — maradványait, amelyek az ipari gyártási folyamatok nem szándékos melléktermékei, a lehető leghamarabb azonosítani kell, mennyiségüket pedig csökkenteni, végső célként kiküszöbölésük — amennyiben ez lehetséges — szem előtt tartásával. A rendelkezésre álló adatok rámutatnak, hogy az érintett nehézfémekkel és égésgátlókkal kapcsolatos hulladékgaz- dálkodási problémák enyhítése érdekében szükségesek az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló, 2003. január 27-i 2002/96/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv ($) által az elektromos és elektronikus berendezések hulladékainak begyűjtésére, kezelésére, újra- feldolgozására és ártalmatlanítására vonatkozóan megha- tározott intézkedések. Az intézkedések ellenére azonban továbbra is az elektromos és elektronikus berendezések hulladékainak egy jelentős hányada marad meg az ártal- matlanítás jelenlegi folyamatában az Unión belül vagy kívül. Még ha az elektromos és elektronikus berendezések hulladékait szelektíven gyűjtik is össze, és adják át újra- feldolgozásra, azok higany-, kadmium-, ólom-, króm VI, valamint polibrómozott bifenil (PBB)- és polibrómozott difenil éter (PBDE) tartalma valószínűleg egészségügyi vagy környezeti kockázatot jelentene, különösen, ha az optimálisnál rosszabb feltételekkel kezelik. 30., 1988.2.4., 1. o. HLC HL L 158., 2004.4.30., 7. o. HLL 37., 2003.2.13., 24. o.