2012.1.27. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 25/55 A TANÁCS 44/2012/EU RENDELETE (2012. január 17.) az uniós vizek vonatkozásában, valamint a nemzetközi tárgyalások vagy megállapodások hatálya alá tartozó bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára 2 egyes nem uniós vizeken rendelkezésre álló halászati lehetőségeknek a 2012. évre történő meghatározásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: ) A Szerződés 43. cikke (3) bekezdése előírja, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosz- tására vonatkozóan. A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (!) úgy rendelkezik, hogy a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzáférést és a halászati tevékenységek fenntartható folytatását szabályozó uniós intézkedések meghatározását a rendelkezésre álló tudományos, műszaki és gazdasági szakvélemények és különösen a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) által készített jelentések figyelembevételével, valamint a regionális taná- csadó bizottságok javaslataira tekintettel kell végezni. A Tanács feladata, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként elfogadja a halászati lehető- ségek meghatározására és elosztására vonatkozó intézke- déseket, adott esetben ideértve a szóban forgó tevékeny- ségekhez funkcionálisan kapcsolódó feltételek meghatá- rozását is. A halászati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy minden tagállam számára viszonylag stabil halászati tevékenység legyen biztosítható valamennyi állomány, illetve halászat tekintetében. A halászati lehetőségek elosztása során a közös halászati politikának a 2371/2002/EK rendeletben meghatározott célkitűzéseit is kellőképpen figyelembe kell venni. E rendeletnek a Grönlanddal kötött halászati partnerségi megállapodás alapján az ICES V és XIV alterület grön- landi vizein az Unió rendelkezésére álló kapelánra vonat- kozó kvóták felülvizsgálata tekintetében való alkalmazá- sára vonatkozó egységes feltételek biztosítása érdekében a Bizottságot kell hatáskörrel felruházni. Annak érdekében, hogy a fogási korlátozások végrehaj- tása a rövid élettartamú fajok bizonyos állományai esetében egységes feltételekkel történjen, a Bizottságot () Magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 5. kötet, 460. o. végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni a teljes kifog- ható mennyiségnek a 2012 első felében gyűjtött tudomá- nyos adatok felhasználásával történő felülvizsgálatára. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköre- inek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mecha- nizmusok szabályainak és általános elveinek megállapítá- sáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (?) összhangban kell gyakorolni. A Bizottságnak azonnal alkalmazandó végrehajtási aktu- sokat kell elfogadnia a rövid élettartamú fajok tekinte- tében a teljes kifogható mennyiség felülvizsgálatáról, amennyiben az Uniónak a nemzetközi kötelezettségeinek való megfelelés szükségességére tekintettel, kellően indo- kolt esetekben a rendkívüli sürgősség kívánja. Egyes teljes kifogható mennyiségek esetében lehetőség van arra, hogy a tagállamok a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára kiegészítő kvótákat osszanak ki. E próbák a fogási kvótarendszer vizsgálatára irányulnak annak érde- kében, hogy a visszadobás gyakorlata és a visszadobott — egyébként felhasználható — halak elpocsékolása elkerül- hető legyen. A halak ellenőrizetlen visszadobása fenye- getést jelent a hal mint közjó hosszú távú fenntartható- sága és ezáltal a közös halászati politikai célkitűzései tekintetében is. Ezzel szemben a fogási kvótarendszerek eleve ösztönzőt teremtenek a halászok számára, hogy tevékenységük végzése során optimalizálják a fogási szelektivitást. A visszadobás ésszerű kezelése érdekében a teljes körűen dokumentált halászat keretében minden tengeri műveletről be kell számolni, nem csupán a kikö- tőben kirakodott rakományról. Ezért a tagállamok általi ilyen további kvótakiosztás feltételei között szerepelnie kell az arra vonatkozó kötelezettségnek, hogy a hajón érzékelőrendszerrel összekapcsolt, zárt láncú televíziós kamerák (CCTV) működjenek. Ez lehetővé teszi a fogás megtartott és visszadobott részeinek pontos nyilvántartá- sát. A valós időben a fedélzeten tevékenykedő megfigyelő személyeken alapuló rendszer kevésbé eredményes, költ- ségesebb és kevésbé megbízható. Ezért a CCTV haszná- lata jelenleg előfeltétel a visszadobások csökkentését célzó rendszerek — például a teljes körűen dokumentált halá- szat — megvalósításához, feltéve, hogy a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (?) követelményeit betartják. A teljes kifogható mennyiségeket a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és társa- dalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell Ő) HL L 55., 2011.2.28., 13. o. () Magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.