2012.5.4. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 119/43 HATÁROZATOK A TANÁCS 2012/237/KKBP HATÁROZATA (2012. május 3.) a Bissau-guineai Köztársaságban a békét, biztonságot és stabilitást veszélyeztető egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedésekről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére, mivel: (1) — Figyelembe véve a Bissau-guineai Köztársaságban jelenleg kialakult helyzet súlyosságát, a Tanács intézkedések elfo- gadását tartja szükségesnek azokkal szemben, akik próbálják meghiúsítani vagy leállítani a békés politikai folyamatokat, illetve akik tevékenységükkel veszélyeztetik a Bissau-guineai Köztársaság stabilitását, különösen akik vezető szerepet játszottak a 2010. április 1-jei lázadásban vagy a 2012. április 12-i államcsínyben, vagy akik tevé- kenységük révén a jogállamiság meggyengítésére, a polgári hatáskörök elsőségének korlátozására, továbbá a büntetlenség és az ország instabilitásának az előmozdítá- sára törekednek. () — Egyes intézkedések végrehajtásához az Unió további fellépése szükséges, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk (1) — A tagállamok meghoznak minden ahhoz szükséges intéz- kedést, hogy a mellékletben felsorolt és a hozzájuk kapcsolódó olyan személyek részére, akik a Bissau-guineai Köztársaság béké- jét, biztonságát, illetve stabilitását veszélyeztető tevékenységet folytatnak vagy támogatják azokat, megakadályozzák a terüle- tükre való belépést vagy az azon történő átutazást. (2) — Az (1) bekezdés nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy saját állampolgáraiktól megtagadják a területükre való belépést. (3) — —Az (1) bekezdés nem érinti azokat az eseteket, amikor egy tagállamnak nemzetközi jogi kötelezettsége áll fenn, neve- zetesen: a) valamely nemzetközi kormányközi szervezet fogadó országa; b) az Egyesült Nemzetek Szervezete által vagy annak védnök- sége alatt összehívott nemzetközi konferencia fogadó országa; c) valamely kiváltságokat és mentességeket biztosító többoldalú megállapodás értelmében; vagy d) az Apostoli Szentszék (Vatikáni Városállam) és Olaszország között 1929-ben a megbékélésről létrejött szerződés (lateráni egyezmény) értelmében. (4 — A (3) bekezdést azokra az esetekre is alkalmazni kell, amikor valamely tagállam az Európai Biztonsági és Együttműkö- dési Szervezet (EBESZ) fogadó országa. (5) — A Tanácsot megfelelő módon értesíteni kell minden olyan esetről, amikor egy tagállam a (3) vagy a (4) bekezdés értel- mében mentességet ad. (6) —A tagállamok mentességet adhatnak az (1) bekezdésben meghatározott intézkedések alól, ha az utazást sürgős humani- tárius ok vagy olyan kormányközi értekezleteken való részvétel indokolja — beleértve az Unió által támogatott vagy az EBESZ elnöki tisztét betöltő tagállamban tartott értekezleteket is — amelyeken a demokráciának, az emberi jogoknak és a jogálla- miságnak a Bissau-guineai Köztársaságban való közvetlen előse- gítését célzó politikai párbeszéd zajlik. (7) — Az a tagállam, amely a (6) bekezdésben meghatározott mentességet kíván biztosítani, írásban értesíti erről a Tanácsot. A mentességet megadottnak kell tekinteni, kivéve, ha az ellen a Tanács egy vagy több tagja — a javasolt mentességről szóló értesítés kézhezvételétől számított két munkanapon belül — írásban kifogást emel. Amennyiben a Tanács egy vagy több tagja kifogást emel, a Tanács minősített többséggel határozhat a javasolt mentesség megadásáról. (8) — Azokban az esetekben, amikor a (3), a (4), a (6) és a (7) bekezdésnek megfelelően egy tagállam engedélyezi a mellék- letben felsorolt személyeknek a területére való belépést, vagy az azon történő átutazást, az engedély az abban megjelölt célra és az azzal érintett személyekre korlátozódik. 2. cikk (1) — Be kell fagyasztani a mellékletben felsorolt, a Bissau- guineai Köztársaság békéjét, biztonságát, illetve stabilitását veszélyeztető tevékenységet folytató vagy azt támogató termé- szetes vagy jogi személyekhez, szervezetekhez vagy szervekhez — valamint a hozzájuk kapcsolódó természetes vagy jogi személyekhez, szervezetekhez vagy szervekhez — tartozó, tulaj- donukat képező, általuk birtokolt vagy ellenőrzött valamennyi pénzeszközt és gazdasági forrást. (2) — A mellékletben felsorolt természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek részére vagy javára semmilyen pénzeszköz vagy gazdasági forrás sem közvetve, sem közvet- lenül nem bocsátható rendelkezésre. (3) —A tagállami hatáskörrel rendelkező hatóság — az általa megfelelőnek ítélt feltételek mellett — engedélyezheti egyes befa- gyasztott pénzeszközök vagy gazdasági források felszabadítását, illetve az azokhoz való hozzáférést, amennyiben megállapította, hogy az érintett pénzeszközök vagy gazdasági források: