2012.3.29. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 91/1 (Nem jogalkotási aktusok) RENDELETEK A BIZOTTSÁG 277/2012/EU RENDELETE (2012. március 28.) a 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. és II. mellékletének a dioxinokra és a poliklórozott bifenilekre vonatkozó felső határértékek és cselekvési küszöbértékek tekintetében történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 2002. május 7-i 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (!) és különösen annak 8. cikke (1) bekezdé- sére, mivel: ) A 2002/32/EK irányelv előírja, hogy tilos felhasználni olyan takarmányozásra szánt termékeket, amelyek az említett irányelv I. mellékletében megállapított felső határértékeket meghaladó  mértékben — tartalmaznak nemkívánatos anyagokat. A II. melléklet cselekvési küszöbértékeket állapít meg, amelyek elérése esetén az érintett anyagok megemelkedett szintje miatt vizsgálatot kell indítani. Az e rendeletben említett , dioxinok" kifejezés egy 75 poliklórozott dibenzo-para-dioxin (PCDD) és 135 polik- lórozott dibenzofurán (PCDF) rokon vegyületből álló csoportra utal, amelyek közül 17 jelent toxikológiai veszélyt. A poliklórozott bifenilek (PCB-k) egy 209 különböző rokon vegyületből álló csoportot alkotnak, amely a toxikológiai jellemzők alapján két alcsoportra osztható: 12 rokon vegyület a dioxinokhoz hasonló toxi- kológiai jellemzőket mutat, ezért ezeket gyakran nevezik , dioxinjellegű PCB"-knek (DL-PCB-k). A többi PCB másfajta toxikológiai jelleggel bír, dioxinjellegű toxicitást nem mutat. A dioxinok és dioxinjellegű PCB-k közé tartozó, toxiko- lógiai veszélyt jelentő rokon vegyületek mind más-más mértékű toxicitást mutatnak. Ahhoz, hogy ezeknek a különböző vegyületeknek a toxicitása összegezhető legyen, a kockázatfelmérés és a hatósági ellenőrzés megkönnyítése érdekében bevezették a toxicitásiegyen- érték-tényező (TEF) fogalmát. Ez azt jelenti, hogy a dioxinok és dioxinjellegű PCB-k közé tartozó, toxikoló- giai veszélyt jelentő egyes rokon vegyületekre vonatkozó L 140., 2002.5.30., 10. o. Ő HL Ő) EFSA — Journal efsajournal/doc/1385.pdf analitikai eredmények kifejezhetők egyetlen számszerűsít- hető egységben: ,a TCDD toxicitási  egyenértékben" (TEG). 2005-ben az Egészségügyi Világszervezet (WHO) az általa 1998-ban megállapított értékekhez képest új toxi- citásiegyenérték-tényezőkre tett javaslatot a dioxinokra és a dioxinjellegű PCB-kre vonatkozóan. A Bizottság kéré- sére az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) elké- szítette a , Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed" (Az élelmiszerek és takarmányok dioxin- tartalmára vonatkozó monitoring eredményei) című tudományos  jelentését ), amelyben felhasználta a WHO által javasolt új értékeket, valamint a Bizottság által a közelmúltban összegyűjtött adatokat. A jelentés ismeretében helyénvaló felülvizsgálni a dioxinokra és a dioxinjellegű PCB-kre vonatkozó felső határértékeket és cselekvési küszöbértékeket. A nem dioxinjellegű PCB-k tekintetében az EFSA a Bizottság kérésére szakvéleményt (?) fogadott el az élel- miszerekben és a takarmányokban található nem dioxin- jellegű PCB-kről. A poliklórozott bifenilek (PCB-k) egy 209 rokon vegyü- letből álló csoportot alkotnak. A hat indikátor PCB- rokonvegyület (PCB-28, PCB-52, PCB-101, PCB-138, PCB-153 és PCB-180) összege az élelmiszerekben és takarmányokban jelen lévő nem dioxinjellegű PCB-k (NDL-PCB-k) összegének körülbelül a felét teszik ki. Az EFSA úgy véli, hogy a hat indikátor PCB összege megfele- lően jelzi az NDL-PCB-k előfordulását és a belőlük eredő humán expozíciót. Ráadásul nem lenne kivitelezhető, és nagyon nagy költségvonzata lenne, ha hatósági ellenőrzés céljából minden egyes alkalommal mind a 209 rokon vegyület elemzését elvégeznék, ami végrehajtási szem- pontból viszont semmilyen előnnyel nem járna. Ezért helyénvaló, ha a felső határértéket ennek a 6 PCB-nek az összegére állapítják meg. 2010; 8(3):1385, — http:/fwww.efsa.europa.eufen/ Ő) EFSA Journal (2005) 284, 1-137. o., http://www.efsa.europa.eu/en/ efsajournal/doci284.pdf