L 12/14 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2012.1.14. A BIZOTTSÁG 29/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE (2012. január 13.) az olívaolajra vonatkozó forgalmazási előírásokról (kodifikált szöveg) AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létre- hozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi — rendelkezésekről - szóló, 2007. - október —22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (,az egységes közös piacszer- vezésről szóló rendelet") (!) és különösen annak 113. cikke (1) bekezdésének a) pontjára és 121. cikke első bekezdésének a) pontjára, összefüggésben a 4. cikkével, mivel: (1) — Az olívaolajra vonatkozó forgalmazási előírásokról szóló, 2002. június 13-i 1019/2002/EK bizottsági rendeletet (?) több alkalommal jelentősen módosították (?). Az áttekint- hetőség és érthetőség érdekében ezt a rendeletet kodifi- kálni kell. (2) — Az olívaolaj tulajdonságai, különösen az organoleptikus és táplálkozási tulajdonságok — figyelembe véve a terme- lési költségeit — lehetővé teszik, hogy a legtöbb más növényi zsiradékkal összehasonlítva viszonylag magas áron hozzák forgalomba. Figyelembe véve ezt a piaci helyzetet, az olívaolajra forgalmazási előírásokat kell megállapítani, amelyek az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (?) megállapított szabályokat kiegészítő különleges címkézési szabályokra és különösen annak 2. cikkében megálla- pított szabályokra vonatkoznak. (3) — Az értékesített olívaolaj eredetiségének biztosítása érde- kében a kiskereskedelmi kiszerelésű olívaolaj mérete egy meghatározott nagyságot nem haladhat meg, továbbá megfelelő zárórendszerrel kell rendelkeznie. A tagállamok számára azonban lehetővé kell tenni, hogy közétkeztetési intézmények számára engedélyezzék a nagyobb kisze- relést. (4 — Az 1234/2007/EK rendelet 118. cikkében előírt, az olíva- olaj különböző kategóriáira vonatkozó kötelező leírások mellett a fogyasztókat tájékoztatni kell a kínált olívaolaj fajtájáról is. ! L 299., 2007.11.16., 1. o. ( HL ( HL L 155., 2002.6.14., 27. o. Ő6) Lásd az I. mellékletet. (4 HL L 109., 2000.5.6., 29. o. (53) — A mezőgazdasági hagyományok és a helyi extrakciós és keverési eljárások eredményeként a közvetlenül forgal- mazható szűz olívaolaj nagymértékben különböző minő- ségű és ízű lehet a földrajzi származásától függően. Ez árkülönbséghez vezethet ugyanazon a kategórián belül, ami zavart okoz a piac működésében. Az étkezési olíva- olaj más kategóriáiban a származáshoz kapcsolódóan nincs jelentős különbség, így az ezen olajok közvetlen csomagolásán — feltüntetett — eredetmegjelölés — ahhoz vezethet, hogy a fogyasztók azt gondolják, hogy való- jában van minőségi különbség. Annak érdekében, hogy elkerüljék az étkezési olívaolajok piacának torzulását, az eredetmegjelölésekre kötelező uniós rendszert kell megál- lapítani, amelyek alkalmazását a pontosan meghatározott feltételeket kielégítő extra szűz és szűz olívaolajra kell korlátozni. Az azóta alkalmazott fakultatív rendelkezések 2009-ig nem bizonyultak elégségesnek ahhoz, hogy általuk a fogyasztók félrevezetése a szűz olajok valódi tulajdonságait illetően elkerülhető legyen. Ezenkívül az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megálla- pításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet () megállapította a nyomonkövethetőség szabályait, s azokat 2005. január 1. óta alkalmazni kell. A piaci szereplők és a közigazga- tások által e területen gyűjtött tapasztalatok lehetővé tették az extra szűz és a szűz olívaolaj eredetére vonat- kozó címkézés kötelezővé tételét. (6) —A meglévő védjegyek, így a földrajzi hivatkozások is, továbbra is használhatók, amennyiben a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irány- elvnek (!), a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendeletnek () megfelelően korábban már hivatalosan bejegyezték őket. ) — A regionális eredetmegjelölés oltalom alatt álló eredet- megjelöléssel (OEM) vagy oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel (OF]) valósítható meg a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelölése- inek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendelet ($) alapján. A regionális eredetet jelző megjelöléseket az OEM vagy OFJ alapján kell alkalmazni, hogy elkerüljék a fogyasztók megtévesztését és ezzel a piac működésében fellépő zavarokat. A behozott olíva- olaj esetében be kell tartani a Közösségi Vámkódex létre- hozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendeletben (?) előírt nem preferenciális szárma- zási szabályokat. Ő) HL L 31., 2002.2.1., 1. o. ($) HL L 40., 1989.2.11., 1. o. () HL L 78., 2009.3.24., 1. o. (8) HL L 93., 2006.3.31., 12. o. ()) HL L 302., 1992.10.19., 1. o.