L 317/4 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2005.12.3. A BIZOTTSÁG 1974/2005/EK RENDELETE (2005. december 2.) a 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet X. és XI. mellékletének a nemzeti referencialaboratóriumok és a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok tekintetében történő módosításáról (EGT vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel az egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak megelő- zésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonat- kozó szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 22-i 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (!) és különösen annak 23. cikke (1) bekezdésére, mivel: A 999/2001/EK rendelet megállapítja a fertőző szivacsos agyvelőbántalmak (TSE-k) kijelölt nemzeti referencialabo- ratóriumainak listáját. Egyes tagállamok arról értesítették a Bizottságot, hogy változások történtek nemzeti referencialaboratóriumaik nevében vagy címében, ezért frissíteni kell a laboratóri- umok listáját. A 999/2001/EK rendelet a szarvasmarhák egyes szöveteit különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagoknak minősíti és megállapítja eltávolításuk szabályait. A 999/2001/EK rendelet előírja, hogy a különleges fertő- zési veszélyt jelentő anyagok exportálása tilos, de végső megsemmisítés céljából engedélyezhető. A rendelet XI. mellékletében  meghatározott átmeneti intézkedések előírják, hogy a vágott állati testet, hasított féltestet vagy negyedtestet, amely a gerincoszlopon kívül nem tartalmaz más különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot, el lehet szállítani más tagállamba, ahol a gerin- coszlopot a közösségi jogszabályokkal összhangban el kell távolítani. Ez az eltávolítás nem biztos harmadik országokba irányuló kivitelek esetén. Élelmiszerbiztonsági okokból ilyen kivételt nem szabad megengedni külön- leges fertőzési veszélyt jelentő anyagok harmadik országba történő exportja esetében. () HL L 147., 2001.5.31., 1. o. A legutóbb az 1292/2005/EK bizott- sági rendelettel (HL L 205., 2005.8.6., 3. o.) módosított rendelet. 6) 1997. december 9-i véleményében a Tudományos Operatív Bizottság (TOB) a szarvasmarhákban lévő különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok egy adott listájára vonatkozóan javasolta, hogy zárják ki azokat az emberi és állati fogyasztásból a relatív szövetfertő- zöttség, a faj és a kor alapján. Ezt a véleményt felülvizs- gálta és frissítette a TOB 1998. februári, a szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmainak (BSE) kockázatairól szóló, az 1999. decemberi, a BSE vonatkozásában az ember élelmiszer általi kitettségének kockázatáról szóló, a 2000. áprilisi, az ember BSE kórokozójának való orális kitettségéről szóló, és a 2002. januári, a TSE-fertőzés kérődzők szöveteiben való terjedéséről szóló véleménye. A TOB rendkívül valószínűtlennek tartotta, hogy a központi idegrendszer 30 hónapos kor alatt kimutatha- tóan fertőzött legyen, még a borjúként fertőzésnek kitett szarvasmarhákban is. Mindazonáltal az, hogy fiatal álla- tokon fedezték fel kivételesen a BSE klinikai tüneteit, óvatos megközelítést tett indokolttá, ezért a TOB számos különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag eltávolítását javasolta a 12 hónapos vagy idősebb szarvasmarhákból. Ez a javaslat vezetett ahhoz az igazgatási döntéshez, hogy egyes különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok szar- vasmarhákból való eltávolításának korhatára 12 hónap legyen. Különböző tényezők kedvező trendre utalnak a BSE- járványt illetően, és a helyzet egyértelmű javulására az utóbbi években, az érvényben lévő kockázatcsökkentő intézkedéseknek köszönhetően, különös tekintettel a teljes takarmányozási tilalomra és a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok eltávolítására és megsemmisíté- sére. Ezen túlmenően a vizsgálati jelentések azt mutatják, hogy a BSE-követelmények végrehajtása a tagállamokban fejlődött. A BSE-járvány kedvező alakulásának és a BSE kórfejlődési tanulmányaiból származó új adatoknak a figyelembevételével az Európai Bizottság új megbízást adott az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak 2004 októberében a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok szarvasmarhákból való eltávolítására vonatkozó korhatár értékelésére. Az EU-ban a jelentett BSE-pozitív esetekben az átlagos életkor 2001 és 2004 között 86 hónapról 108 hónapra emelkedett. 2001 óta a közel 41 millió tesztelt állatra jutó 6 520 BSE-esetből mindössze négy BSE-esetet jelen- tettek 35 hónaposnál fiatalabb állatoknál. Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság 2005. április 28-i véleményében arra a következtetésre jutott, hogy a jelenlegi tudományos ismeretek alapján a mérhető fertőzés fellépése az inkubációs időszak kb. 3/4-e után valószínűsíthető.