2007.9.22. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 248/1 (Az EK-Szerződés/Euratom-Szerződés alapján elfogadott jogi aktusok, amelyek közzététele kötelező) RENDELETEK A TANÁCS 1098/2007/EK RENDELETE (2007. szeptember 18.) a balti-tengeri tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról, a 2847/93/EGK rendelet módosításáról és a 779/97/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament véleményére ("), mivel: () A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) nemrégiben kiadott tudományos szakvéleményében jelezte, hogy a Balti-tenger 25-—32 ICES-alterületén a tőkehalállomány létszáma oly mértékben megcsappant, hogy a csökkent szaporodási képesség következtében károkat szenved, és hogy az állomány halászata nem fenntartható módon folyik. Az ICES nemrégiben kiadott tudományos szakvélemé- nyében jelezte, hogy a Balti-tenger 22, 23, és 24 ICES- alterületén élő tőkehalállományt túlhalásszák, és mérete olyan alacsony szintre zsugorodott, hogy a szaporodási képesség csökkenésének veszélye fenyegeti. Intézkedéseket kell hozni a balti-tengeri tőkehalállomány halászatára vonatkozó többéves gazdálkodási terv kidol- gozása érdekében. A terv célja, hogy a balti-tengeri tőkehalállományok kiak- názását fenntartható gazdasági, környezeti és társadalmi feltételek mellett biztosítsa. A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet () (4) 2007. június 7-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). () HL L 358., 2002.12.31., 59. o. többek között előírja, hogy e cél elérése érdekében a Közösség az elővigyázatossági megközelítést alkalmazza azon intézkedések meghozatalakor, amelyek az állomány védelmére és megőrzésére vonatkoznak, azért, hogy biztosítsa annak fenntartható kiaknázását, és hogy a lehető legkisebb mértékűre csökkentse a halászati tevé- kenységnek a tengeri ökoszisztémára gyakorolt hatását. A Közösségnek a halászati gazdálkodás terén törekednie kell az ökoszisztéma-alapú szemlélet progresszív alkalma- zására, továbbá egy gazdaságilag életképes és verseny- képes halászati ágazaton belül hozzá kell járulnia a haté- kony halászati tevékenységekhez megfelelő életszínvo- nalat biztosítva azok számára, akiknek megélhetése a balti-tengeri tőkehal halászatától függ, valamint a fogyasztók érdekeit is figyelembe kell vennie. A célkitűzés elérése érdekében a keleti állományt a biztonságos biológiai határértéken belüli szintre kell felduzzasztani, és mindkét állomány esetében biztosítani kell azt a szintet, amely lehetővé teszi a teljes szaporodási képesség fenntartását, és amely hosszú távon a legmaga- sabb hozamot eredményezi. Ez úgy érhető el, hogy megfelelő módszert határoznak meg a tőkehalat érintő halászati erőkifejtésnek a célkitű- zéssel összhangban lévő szintre történő fokozatos csök- kentésére, illetve ha a tőkehalállományra vonatkozó teljes kifogható mennyiséget (TAC) a halászati erőkifejtésnek megfelelő szinten állapítják meg. Mivel a hering- és spratthalászat, valamint a kopoltyúhá- lóval és állítóhálóval folytatott lazachalászat során kifo- gott tőkehal mennyisége elenyésző, az említett halászat- okra nem vonatkozik a halászati erőkifejtés fokozatos csökkentése. A halászati lehetőségek állandósításának biztosítása érde- kében, célszerű korlátozni a TAC-értékek évről évre történő ingadozásának mértékét.