232 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 05/3. kötet 31996L0097 1997.2.17. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 46/20 A TANÁCS 96/97/EK IRÁNYELVE (1996. december 20.) a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekben történő megvalósításáról szóló 86/378/EGK irányelv módosításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 100. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (!), tekintettel az Európai Parlament véleményére (?), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), mivel a Szerződés 119. cikke rendelkezik arról, hogy minden tag- állam biztosítsa annak az elvnek az alkalmazását, miszerint a fér- fiak és a nők egyenlő munkáért egyenlő díjazásban részesüljenek; mivel a , díjazást" úgy kell értelmezni, hogy az a rendes alap- vagy minimálbér, illetve -illetmény, valamint minden egyéb olyan jut- tatás, amelyet a munkavállaló a munkáltatójától közvetlenül vagy közvetve, készpénzben vagy természetben a munkaviszonyára tekintettel kap; mivel az Európai Közösségek Bírósága a Barber v. Guardian Royal Exchange Assurance Group ügyben 1990. május 17-én hozott C-262/88. ítéletében (?) elismeri, hogy a Szerződés 119. cikke értelmében a foglalkozási nyugdíj minden formája a díjazás részét képezi; mivel a Bíróság a fent említett ítéletében, melyet az 1993. decem- ber 14-i (C-110/91.: Moroni v. Collo GmbH) () ítélet is megerő- sít, a Szerződés 119. cikkét úgy értelmezi, hogy a férfiak és a nők között a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekben a hát- rányos megkülönböztetés általában tilos, nem csak a nyugdíjjo- gosultság korhatárának megállapításakor, vagy olyan esetekben, amikor foglalkozási nyugdíjat ajánlanak fel a gazdasági okokból történő kényszernyugdíjazás ellensúlyozására; mivel az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, a Szerződés 119. cikkéről szóló 2. jegyzőkönyvvel összhangban a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekben nyújtott jutta- () HLC218., 1995.8.23., 5. o. (6) 1996. november 12-i vélemény (HL C 362., 1996.12.2.). () HL C 18., 1996.1.22., 132. o. (4 . [1990] ECR 1-1889. () [1993] ECR 1-6591. tások nem tekinthetők díjazásnak akkor és annyiban, amennyiben azok az 1990. május 17-ét megelőző munkaviszony alapján jár- nak, kivéve az olyan munkavállalók vagy az azok jogán jogosul- tak esetében, akik ezen időpont előtt az irányadó nemzeti jog sze- rint bírósági eljárást indítottak, vagy azzal azonos hatályú igényt jelentettek be; mivel a Bíróság 1994. szeptember 28-án hozott ítéleteiben (") (a C-57[/93.: Vroege v. NCIV Instituut voor Volkshuisvesting BV és C-128/93.: Fisscher v. Voorhuis Hengelo BV ügyekben) úgy hatá- rozott, hogy a fent említett jegyzőkönyv nem befolyásolja a fog- lalkoztatási nyugdíjrendszerekhez történő csatlakozás jogát, amelyre nézve továbbra is a C-170/84.: Bilka-Kaufhaus GmbH v. Hartz ügyben 1986. május 13-án hozott ítélet (") érvényes, és a C-262/88.: Barber v. Guardian Royal Exchange Assurance Group ügyben 1990. május 17-én hozott ítélet hatályának időbeli kor- látozása nem érvényes a foglalkoztatási nyugdíjrendszerekhez tör- ténő csatlakozás jogára; mivel a Bíróság arról is döntött, hogy a keresetek indítására vonatkozó időbeli korlátokat állító nemzeti jogot lehet alkalmazni olyan munkavállalókkal szemben, akik egy foglalkoztatási nyugdíjrendszerhez kívánnak csatlakozni, feltéve, ha azok nem kedvezőtlenebbek az ilyen keresetekre tekintettel a nemzeti jogon alapuló, hasonló kereseteknél, és ha nem teszik lehetetlenné a közösségi jogban biztosított jogok gyakorlását; mivel a Bíróság arra is rámutatott, hogy ha egy munkavállaló visz- szamenőleg kíván egy foglalkoztatási nyugdíjrendszerhez csatla- kozni, akkor nem mentesül az adott tagsági viszony idejére szóló járulék megfizetése alól; mivel a nők közvetett hátrányos megkülönböztetését eredmé- nyezheti, ha a munkavállalókat munkaszerződésük természetére tekintettel megfosztják attól a lehetőségtől, hogy egy vállalati vagy ágazati szociális biztonsági rendszerbe belépjenek; mivel a Bíróság 1993. november 9-én hozott ítéletében (a C-132/92.: Birds Eye Walls Ltd v. Friedel M. Roberts ügyben) (?) megállapította, hogy nem áll ellentétben a Szerződés 119. cikké- vel, ha kiszámítják annak az átmeneti nyugdíjnak az összegét, amelyet a munkaadó fizet azoknak a férfi és női munkavállalók- nak, akik egészségi okokból a nyugdíjkorhatár elérését ($) [1994] ECR 1-4541 és (1994) ECR 1-4583, külön-külön. () [1986] ECR1-1607. (8) [1993] ECR 1-5579.