2005.12.28. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 345/5 A TANÁCS 2166/2005/EK RENDELETE (2005. december 20.) a Kantábriai-tenger és az lIbériai-félsziget nyugati részének déli szürketőkehal- és norvéghomár- állományának helyreállítását célzó intézkedésekről, valamint a halászati erőforrásoknak a fiatal tengeri élőlények védelmét biztosító technikai intézkedések révén történő megóvásáról szóló 850/98/EK rendelet módosításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament véleményére ("), mivel: A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) nemrégiben kiadott tudományos szakvéleményében jelezte, hogy a halászat a VIIIc és a IXa ICES-körzetben a déli szürkető- kehal- és a norvéghomár-állomány nagymértékű pusztu- lását eredményezte, mely olyan szintre csökkentette le az ivarérett egyedek mennyiségét a tengerben, amelyről az állomány nagy valószínűséggel nem képes természetes szaporodással újra feltöltődni, és ennek következtében az állományt a kipusztulás fenyegeti. Intézkedéseket kell tenni annak érdekében, hogy e halál- lományok helyreállítására többéves terv készüljön, a halá- szati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet ) 5. cikkével összhangban. A tervek célja, hogy e halállományok tekintetében a biztonságos biológiai határmennyiség tíz éven belül újra kialakuljon. Akkor mondható, hogy a terv elérte a célját, ha az érin- tett állományok a halászati tudományos, műszaki és gazdasági bizottság (STECF) becslése szerint — a Nemzet- közi Tengerkutatási Tanács legfrissebb tudományos szak- (4) 2005. április 14-i vélemény (A Hivatalos Lapban még nem tették közzé). (4 HL L 358., 2002.12.31., 59. o. véleményére is figyelemmel — a biztonságos biológiai határmennyiségként meghatározott szinten felül vannak. Az említett cél teljesítése érdekében úgy kell a halászati állománypusztulási arányt ellenőrizni, hogy az említett arány évente csökkenthető legyen. A halászati állománypusztulási arány ilyen ellenőrzése azzal biztosítható, ha az érintett halállományok teljes kifogható mennyiségi (TAC) szintjének megállapítására megfelelő módszert határoznak meg, valamint egy olyan — a halászattól elzárt területekre és a kilowatt- napok korlátozására is kiterjedő — rendszert, amely a halállományokat érintő halászati erőkifejtést olyan szinten korlátozza, melynek következtében a TAC-ot nem lehet túllépni. Amint az állományok újra feltöltődtek, a Tanácsnak — a Bizottság javaslata alapján — döntenie kell a 2371/2002/EK rendelet 6. cikkével összhangban megho- zandó további intézkedésekről. A közös halászati politika ellenőrző rendszerének létre- hozataláról szóló, 1993. október 12-i 2847/93/EGK tanácsi rendeletben () meghatározottak mellett további ellenőrző intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy biztosítható legyen az e rendeletben meghatározott intézkedéseknek való megfelelés. A norvéghomár-állomány helyreállítása szükségessé teszi a faj bizonyos szaporodási területeinek halászattól való védelmét. A 850/98/EK tanácsi rendeletet (f) ezért ennek megfelelően módosítani kell, Ő) HLL 261., 1993.10.20., 1. o. A legutóbb a 768/2005/EK rendelettel (HL L 128., 2005.5.21., 1. 0.) módosított rendelet. () HL L 125., 1998.4.27., 1. o. A legutóbb az 1568/2005/EK rende- lettel (HL L 252., 2005.9.28., 2. o.) módosított rendelet.