L 172/18 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2009.7.2. IRÁNYELVEK A TANÁCS 2009/71/EURATOM IRÁNYELVE (2009. június 25.) a nukleáris létesítmények nukleáris biztonsági közösségi keretrendszerének létrehozásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerző- désre és különösen annak 31. és 32. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, amelyet az a Tudományos és Műszaki Bizottság által a tagállamok tudományos szakértői közül kijelölt személyek csoportjának véleményét követően és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzul- tációt követően dolgozott ki (!), tekintettel az Európai Parlament véleményére (?), mivel: (1) — Az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés (a továbbiakban: a Szerződés) 2. cikkének b) pontja a munkavállalók és a lakosság egészségének védelme érde- kében egységes alapvető biztonsági előírások kidolgozá- sáról rendelkezik. 2) — A Szerződés 30. cikke kimondja, hogy a Közösségen belül alapvető előírásokat kell megállapítani a lakosság és a munkavállalók egészségének az ionizáló sugárzásból eredő veszélyekkel szembeni védelmére vonatkozóan. () — A munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmét szolgáló alapvető biztonsági előírások megállapításáról szóló, 1996. május 13-i 96/29/Euratom tanácsi irány- elv (?) alapvető biztonsági előírásokat állapít meg. Az irányelv rendelkezéseit különös jogszabályok egészítik ki. (4 — — Ahogy azt az Európai Közösségek Bírósága (a továbbiak- ban: a Bíróság) ítélkezési gyakorlatában (?) elismerte, a Közösség a tagállamokkal együtt, megosztva rendelkezik hatáskörökkel a nukleáris biztonságról szóló egyez- mény (?) hatálya alá tartozó egyes területeken. () 2009. június 10-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). () Az Európai Parlament 2009. április 22-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). ) HL L 159., 1996.6.29., 1. o. (4 C-187/87 (EBTH 1988, 5013. 0), C 376/90 (EBTH 1992, I-6153. o.), C 29/99 (EBTH 2002, I-11221. 0.). Ő) HL L 318., 1999.12.11., 21. o. (5) — Ahogy azt a Bíróság ítélkezési gyakorlatában elismerte, a Szerződésnek az egészségvédelemre és biztonságra vonat- kozó 3. fejezetében foglalt rendelkezések koherens egészet alkotva ruháznak jelentős mértékben hatáskö- röket a Bizottságra a lakosság és a környezet nukleáris szennyezésből eredő kockázatokkal szembeni védelme érdekében. (6) — Ahogy azt a továbbiakban a Bíróság ítélkezési gyakorla- tában elismerte, a Szerződés 2. cikkének b) pontjában a Közösségre ruházott, a lakosság és a munkavállalók egészségének védelme érdekében egységes biztonsági előírások megállapítására vonatkozó feladatok nem jelentik azt, hogy az ilyen előírások megállapítását köve- tően a tagállamok nem írhatnak elő szigorúbb védelmet. ) —A radiológiai veszélyhelyzet esetén történő gyors infor- mációcserére vonatkozó közösségi szabályozásról szóló, 1987. december 14-i 87/600/Euratom tanácsi hatá- rozat ($) megállapította a tagállamok által radiológiai veszélyhelyzet esetén a lakosság védelme érdekében alkal- mazandó értesítési és tájékoztatási keretet. A lakosságnak a radiológiai veszélyhelyzet esetén alkalmazandó egész- ségvédelmi intézkedésekről és a védekezés során irányadó magatartási szabályokról történő tájékoztatásáról szóló, 1989. november 27-i 89/618/Euratom tanácsi irány- elv ( ) kötelezettségeket határozott meg a tagállamok számára a lakosság radiológiai veszélyhelyzet esetén történő tájékoztatásával kapcsolatban. (8$ — A nukleáris létesítmények nukleáris biztonsága tekinte- tében a tagállamok által viselt nemzeti felelősség az az alapelv, amelyre a nemzetközi szinten kidolgozott nukle- áris biztonsági szabályozás épül, amint azt a nukleáris biztonságról szóló egyezmény is megerősíti. Kívánatos, hogy ezen irányelv rendelkezései megerősítsék a nemzeti felelősség említett elvét, valamint a nukleáris létesítmé- nyek nukleáris biztonságáért az illetékes nemzeti szabá- lyozó hatóság felügyelete alatt az engedélyest terhelő elsődleges felelősség elvét, továbbá a hatáskörrel rendel- kező szabályozó hatóságok szerepét és függetlenségét. (9) — Az egyes tagállamok vonatkozó nemzeti politikáiknak megfelelően dönthetnek energiaszerkezetükről. (5) HL L 371., 1987.12.30., 76. o. () HL L 357., 1989.12.7., 31. o.