2008.2.21. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 46/11 IRÁNYELVEK A TANÁCS 2008/7/EK IRÁNYELVE (2008. február 12.) a tőkeemelést terhelő közvetett adókról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 93. és 94. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament véleményére ("), tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyére (), mivel: (1) A tőkeemelést terhelő közvetett adókról szóló, 1969. július 17-i 69/335/EGK tanácsi irányelv (?) több alka- lommal jelentősen módosult (?). Mivel további módosítá- sokra van szükség, az áttekinthetőség érdekében az irány- elvet át kell dolgozni. A tőkeemelést terhelő közvetett adók, nevezetesen a tőkeilleték (a társaságokba apportként történő bevitelre kiróható adó), az értékpapírra kivetett adó és a szerkeze- tátalakítási műveletekre kivetett adó — függetlenül attól, hogy a kérdéses műveletek tőkeemeléssel járnak-e vagy sem — megkülönböztetéshez, kettős adóztatáshoz és egyenlőtlenségekhez vezet, amelyek gátolják a tőke szabad mozgását. Ugyanez érvényes a tőkeilletékkel és az értékpapírra kivetett adóval megegyező tulajdonságú egyéb közvetett adókra. Következésképpen a belső piac érdeke a tőkeemelést terhelő közvetett adókról szóló jogszabályok harmonizá- lása annak érdekében, hogy lehetőség szerint kiküszöböl- hetőek legyenek az olyan tényezők, amelyek torzíthatják a versenyfeltételeket, illetve megakadályozhatják a tőke szabad mozgását. (4 Az Európai Parlament 2007. december 12-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). (4 HL C 126., 2007.6.7., 6. o. Ő6) HL L 249., 1969.10.3., 25. o. A legutóbb a 2006/98/EK irányelvvel (HL L 363., 2006.12.20., 129. o.) módosított irányelv. (9 Lásd a II. melléklet A. részét. S (10) A tőkeilleték kedvezőtlenül hat a vállalkozások fejlődé- sére, valamint csoportjaik átszerveződésére. E hatások különösen ártalmasak a jelenlegi gazdasági helyzetben, amikor kiemelkedő szükség van arra, hogy a beruházások ösztönzése elsőbbséget élvezzen. E célok elérése érdekében a legjobb megoldás a tőkeil- leték eltörlése lenne. Viszont azon bevételkiesések, amelyek egy ilyen intéz- kedés azonnali alkalmazása következtében előállnának, elfogadhatatlanok azon tagállamok számára, amelyek jelenleg alkalmazzák a tőkeilletéket. Az említett tagálla- moknak ezért lehetőséget kell kapniuk arra, hogy továbbra is tőkeilleték alá vessék az érintett ügyletek egészét vagy egy részét; ezt úgy kell értelmezni, hogy egységes kulcsot kell megállapítani egy és ugyanazon tagállamban. Ha egy tagállam egyszer már úgy döntött, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó ügyletek egészére vagy egy részére nem vet ki tőkeilletéket, ilyen illetékeket később sem vezethet be. A belső piac fogalmában benne van, hogy a belső piac területén a társaságok tőkeemelését nem lehet egynél többször adóval megterhelni. Ennek megfelelően, ameny- nyiben az adókivetési joggal rendelkező tagállam az ezen irányelv hatálya alá tartozó ügyletek egy részére vagy egészére nem ró ki tőkeilletéket, a kérdéses ügyletek esetében más tagállam sem élhet adókivetési joggal. Indokolt szigorú feltételeket fenntartani az olyan esetekre, amikor a tagállamok továbbra is alkalmaznak tőkeille- téket, különösen a mentességek és csökkentések tekinte- tében. A tőkeemelésre a tőkeilletéken kívül más közvetett adó nem vethető ki. Különösen az értékpapírra nem vethető ki adó, függetlenül az ilyen értékpapírok eredetétől és függetlenül attól, hogy azok a társaság saját tőkéjét vagy kölcsöntőkéjét képviselik. A tőkeegyesítő társaságoknak a 69/335/EGK irányelvben szereplő felsorolása nem teljes és ezért kiigazításra szorul.