05/4. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 235 32002£10044 L 177/13 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 2002.7.6. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2002/44/EK IRÁNYELVE (2002. június 25.) a munkavállalók fizikai tényezők (vibráció) hatásából keletkező kockázatoknak való expozíciójára vonatkozó egészségügyi és biztonsági minimumkövetelményekről (tizenhatodik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének értelmében) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 137. cikke (2) bekezdésére, ...... egészségvédelmi tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően előterjesztett javaslatára ("), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően, a Szerződés 251. cikkében (?) megállapított eljárásnak megfele- lően, az egyeztetőbizottság által 2002. április 8-án jóváhagyott közös szövegtervezet értelmében, mivel: () A Szerződés értelmében a Tanács irányelvek útján mini- mumkövetelményeket határoz meg, amelyek célja különö- sen a munkakörnyezet javítása annak érdekében, hogy biz- tosítsa a munkavállalók egészségének és biztonságának fokozott védelmét. Az ilyen irányelvek azt a célt szolgál- ják, hogy el lehessen kerülni az olyan hatósági, pénzügyi és jogi korlátok létrejöttét, amelyek hátráltathatják a kis- és középvállalkozások létrehozását és fejlődését. A munkavállalók alapvető szociális jogairól szóló közös- ségi charta megvalósítására vonatkozó cselekvési program- járól szóló közleményében a Bizottság rendelkezik a mun- kavállalók fizikai tényezők által kiváltott kockázatoknak való expozíciójára vonatkozó egészségügyi és biztonsági minimumkövetelményekről. 1990 szeptemberében az Európai Parlament határozatot fogadott el erről a cselek- vési programról (), amely különösen arra szólítja fel a Bizottságot, hogy fogadjon el konkrét irányelvet a zaj és a vibráció, valamint más fizikai tényezők által a munkahe- Iyen előidézett kockázatokról. Első lépésként szükség van azoknak az intézkedéseknek a bevezetésére, amelyek megóvják a munkavállalókat a vib- rációk okozta veszélyektől, a munkavállalók egészségét és biztonságát, többek között az izomzatot/csontrendszert, az idegrendszert és az érrendszert veszélyeztető kockáza- toktól. Ezek az intézkedések nemcsak az egyes munkavál- lalók egészségének és biztonságának védelmét szolgálják, HL C 77., 1993.3.18., 12. o., HL C 230., 1994.8.19., 3. o. HL C 249., 1993.9.13., 28. o. Az Európai Parlament 1994. április 20-i (HL C 128., 1994.5.9., 146. o.), 1999. szeptember 16-án megerősített véleménye (HL C 54., 2000.2.25., 75. 0.), a Tanács 2001. június 25-i közös álláspontja (HL C 301., 2001.10.26., 1. o.) és az Európai Parlament 2001. októ- ber 23-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). Az Európai Parlament 2002. április 25-i határozata és a Tanács 2002. május 21-i határozata. HL C 260., 1990.10.15., 167. o. (10) 6 hanem megteremtik a Közösség területén foglalkoztatott valamennyi munkavállaló védelmének minimális alapjait az esetleges versenytorzító hatások megelőzése érdekében. Ez az irányelv minimumkövetelményeket fogalmaz meg, ily módon lehetővé teszi a tagállamok számára a munka- vállalók védelmére vonatkozó kedvezőbb rendelkezések fenntartását vagy bevezetését, különösen a napi beavatko- zási határértékre vagy a vibrációknak való expozíció napi határértékeire vonatkozó alacsonyabb értékek elfogadását. Ennek az irányelvnek a végrehajtása nem lehet alapja a tag- államokban már fennálló helyzethez képest történő vissza- lépésnek. A vibráció elleni védekezés rendszerének a felesleges és szükségtelen részletek mellőzésével a megvalósítandó cél- kitűzések ismertetésére, az érvényesítendő elvekre és az alapvető értékek felsorolására kell korlátozódnia annak érdekében, hogy a tagállamok egységesen alkalmazhassák a minimumkövetelményeket. A vibrációs expozíció mértéke hatékonyabban csökkent- hető, ha már a munkahelyek és a munkaállomások tervezé- sénél és a munkaeszközök, eljárások és módszerek kiválasz- tása során figyelembe veszik a megelőző intézkedéseket, és az expozíció keletkezésének forrásánál kiemelt feladatként kezelik a kockázatok mérséklését. A munkaeszközökre és -módszerekre vonatkozó rendelkezések ily módon hozzájá- rulhatnak az érintett munkavállalók védelméhez. A munkaadóknak a vibrációnak való expozícióval kapcso- latos kockázatokra vonatkozó műszaki fejlesztések és tudományos ismeretek alapján változtatásokat kell eszkö- zölniük annak érdekében, hogy gondoskodjanak a munka- vállalók biztonságának és egészségének fokozottabb védel- méről. A tengerhajózás és a légi közlekedés esetében a jelenlegi műszaki fejlettség egyelőre nem teszi lehetővé, hogy min- den körülmények között érvényesítsék az egésztest- vibráció expozíciós határértékeit; ezért rendelkezni kell az egyes esetekre vonatkozó, indokolt kivételekről. Miután ez az irányelv a munkavállalók munkahelyi bizton- ságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézke- dések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv () 16. cikkének (1) bekezdése értelmében egyedi irányelvnek minősül, utóbbi irányelv a munkaválla- lók vibrációs terhelésnek való expozíciójára vonatkozik, az ebben az irányelvben megfogalmazott szigorúbb és/vagy konkrét rendelkezések sérelme nélkül. Ez az irányelv gyakorlati lépés a belső piac szociális dimen- ziójának megteremtése felé. HL L 183., 1989.6.29., 1. o.