05/2. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 213 3199410033 L 216/12 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1994.8.20. A TANÁCS 94/33/EK IRÁNYELVE (1994. június 22.) a fiatal személyek munkahelyi védelméről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 1138a. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára ("), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), a Szerződés 189c. cikkében említett eljárásnak megfelelően (?), Z mivel a Szerződés 118a. cikke előírja, hogy a Tanács irányelvek útján fogadjon el minimumkövetelményeket, hogy javításokat ösztönözzön, különösen a munkakörnyezetben, a munkavállalók egészsége és biztonsága tekintetében; mivel azon cikk szerint ezekben az irányelvekben kerülni kell az olyan közigazgatási, pénzügyi és jogi korlátozások előírását, ame- lyek gátolnák a kis- és középvállalkozások alapítását és fejlődését; mivel az Európai Tanács által Strasbourgban 1989. december 9-én elfogadott, a munkavállalók alapvető szociális jogairól szóló közösségi charta 20. és 22. pontja megállapítja, hogy: ,20. A fiatal személyek számára esetleg kedvezőbb, különö- sen a munkára szakképzéssel történő felkészítésüket biztosító szabályok sérelme nélkül, valamint az egyes könnyű munkákra vonatkozó eltérésekre is figyelemmel, a munkába állás alsó korhatára nem lehet alacsonyabb, mint a tankötelezettség felső korhatára, és semmilyen esetben sem lehet tizenöt évnél ala- csonyabb. 22. Megfelelő intézkedéseket kell tenni a fiatal munkaválla- lókra vonatkozó munkaügyi szabályok kiigazítása érdekében, hogy azok megfeleljenek a fiatalok fejlődésének, valamint a (4) HLC 84., 1992.4.4., 7. o. (4 HLC 313., 1992.11.30., 70. o. (6) Az Európa Parlament 1992. december 17-i véleménye (HL C 21., 1993.1.25., 167. o.). A Tanács 1993. november 23-i közös állás- pontja (a Hivatalos Lapban még nem jelent meg) és az Európai Par- lament 1994. március 9-i határozata (HL C 91., 1994.3.28., 89. o.). fiatalok szakképzéssel és munkába állással kapcsolatos szükségleteinek. A tizennyolc évnél fiatalabb munkavállalók esetében különö- sen a munkavégzés időtartamát kell korlátozni — oly módon, hogy e korlátozás a túlórában való foglalkoztatás által ne legyen megkerülhető —, az éjszakai munkavégzést pedig tiltani kell, kivéve egyes, a nemzeti jogszabályokban, illetve rendel- kezésekben megállapított munkák esetében."; mivel figyelembe kell venni a Nemzetközi Munkaügyi Szerve- zetnek a fiatal munkavállalók védelmére vonatkozó elveit, bele- értve a munkába állás alsó korhatárára vonatkozó elveket is; mivel a gyermekmunkáról szóló állásfoglalásban (?) az Európai Parlament összegezte a fiatalok munkavégzésének különböző szempontjait és hangsúlyozta a munkavégzésnek a fiatalok egész- ségére, biztonságára, fizikai és szellemi fejlődésére gyakorolt hatá- sait, valamint szükségesnek ítélte az e területtel kapcsolatos nem- zeti jogszabályokat harmonizáló irányelv elfogadását; mivel a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvé- delmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv (") 15. cikke elő- írja, hogy a kockázati tényezőknek különösen kitett csoportokba tartozókat védeni kell a kifejezetten őket érintő veszélyektől; mivel a gyermekeket és a serdülőket kockázati tényezőknek külö- nösen kitett csoportba tartozónak kell tekinteni, és intézkedéseket kell hozni biztonságuk és egészségük védelme tekintetében; mivel a gyermekek sebezhetősége megköveteli, hogy a tagállamok tiltsák foglalkoztatásukat és biztosítsák, hogy a munkába állás alsó korhatára ne legyen alacsonyabb, mint a nemzeti jogban a tankötelezettség felső korhatára, illetve mint 15 év; mivel a gyer- mekmunka tilalmától való eltérés csak különleges esetekben és az ebben az irányelvben meghatározott feltételek mellett engedhető meg; mivel ezek az eltérések semmilyen körülmények között sem befolyásolhatják hátrányosan a rendszeres iskolalátogatást, illetve nem gátolhatják meg a gyermekeket tanulmányaik lehető legtel- jesebb hasznosításában; (4  HL C 190., 1987.7.20., 44. o. (5) HLL 183., 1989.6.29., 1. o.