06/7. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 3 31984L0005 L 8/17 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1984.1.1. A TANÁCS MÁSODIK IRÁNYELVE (1983. december 30.) a tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről (34/5/EGK) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA, tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerző- désre és különösen annak 100. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (!); tekintettel az Európai Parlament véleményére (?), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), mivel a 72/430/EGK irányelvvel (4) módosított 72/166/EGK taná- csi irányelvvel (?) a Tanács elvégezte a tagállamok gépjármű- felelősségbiztosítására és a biztosítási kötelezettség végrehajtására vonatkozó jogszabályainak közelítését; mivel a 72/166/EGK irányelv 3. cikke előírja, hogy minden tag- állam tegyen meg minden szükséges intézkedést annak biztosítá- sára, hogy az általában a területén található gépjárművek felelős- ségbiztosítással rendelkezzenek; mivel a fedezett felelősség mértékét és a biztosítási fedezet feltételeit azon intézkedések alap- ján fogják meghatározni; () HLC214., 1980.8.21., 9. o. és a HL C 78., 1982.3.30., 17. o. ( HL C 287., 1981.11.9., 44. o. ( HLC138., 1981.6.9., 15. o. (4 HLL 291., 1972.12.28., 162. o. (5) HLL 103., 1972.5.2., 2. o. mivel ugyanakkor továbbra is jelentős eltérések mutatkoznak a különböző tagállamok jogszabályaiban a biztosítással való fede- zettség kötelezettségének mértéke tekintetében; mivel ezek az eltérések közvetlen hatást gyakorolnak a közös piac létrehozására és működésére; mivel indokolt a biztosítással való fedezettség kötelezettségének kiterjesztése a tulajdonban keletkezett károkból eredő felelősségre is; mivel a biztosítás köteles összegének minden esetben garantálnia kell a balesetet elszenvedők megfelelő kártérítését, függetlenül attól, hogy a baleset melyik tagállam területén történt; mivel szükséges rendelkezni egy olyan szerv létrehozásáról, amely garantálja, hogy a balesetet elszenvedő abban az esetben sem marad kártérítés nélkül, ha a balesetet okozó gépjármű nem ren- delkezik biztosítással, vagy ha a gépjármű azonosítatlan; mivel fontos biztosítani, hogy az ilyen balesetet elszenvedő személy közvetlenül ehhez a szervhez fordulhasson, anélkül hogy módo- sításra kerülnének azok a rendelkezések, amelyeket a tagállamok az e szerv által megfizetett kártérítés kiegészítő vagy nem kiegé- szítő jellegének vonatkozásában, valamint a jogátruházás szabá- lyainak vonatkozásában alkalmaznak; mivel ugyanakkor a tagál- lamok számára biztosítani kell annak a lehetőségét, hogy bizonyos korlátozott kizárásokat alkalmazzanak az e szerv általi kifizetések tekintetében, valamint hogy egy azonosítatlan gép- jármű által okozott anyagi kár megtérítését korlátozhassák vagy kizárhassák a visszaélések veszélyére való tekintettel; mivel a balesetet elszenvedők érdeke azt kívánja, hogy bizonyos kizárási záradékok csak a biztosító és a balesetben felelős személy közötti viszonyt szabályozzák; mivel ugyanakkor lopott vagy erő- szakkal eltulajdonított gépjárművek esetében a tagállamok előír- hatják, hogy a fent említett szerv fizesse meg a kártérítést;