L 131/24 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2009.5.28. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 392/2009/EK RENDELETE (2009. április 23.) a tengeri utasszállítók baleseti felelősségéről (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, (3) — A 2002. évi jegyzőkönyvével módosított, a tengeri utas- tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 80. cikke (2) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyére (!), tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (, a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően, az egyeztetőbizottság által 2009. február 3-án jóváhagyott közös szövegtervezet figyelembevételével (?), mivel: () — A közös közlekedéspolitika keretén belül további intéz- kedéseket szükséges hozni a tengeri szállítás biztonsá- gának növelése érdekében. Ezek az - intézkedések magukban foglalják az utasoknak okozott károkra vonat- kozó felelősségi szabályokat is, mivel fontos a tengeri szállítás során bekövetkezett balesetekben érintett utasok számára megfelelő szintű kártérítést biztosítani. 07) 2) — A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) égisze alatt 2002. november 1-jén elfogadták a tengeri utas- és poggyászszállításról szóló 1974. évi athéni egyez- ményhez csatolt 2002. évi jegyzőkönyvet. A Közösség és tagállamai jelenleg mérlegelik az e jegyzőkönyvhöz való csatlakozást vagy annak megerősítését. Mindenesetre az e rendeletbe foglalt rendelkezések a közösség tekinte- (8) tében legkésőbb 2012. december 31-től alkalmazandók. () HL C 318., 2006.12.23., 195. o. () HL C 229., 2006.9.22., 38. o. (6) Az Európai Parlament 2007. április 25-i véleménye (HL C 74. E, 2008.3.20., 562. 0.), a Tanács 2008. június 6-i közös álláspontja (HL C 190. E, 2008.7.29., 17. o.) és az Európai Parlament 2008. szeptember 24-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2009. február 26-i határozata és az Európai Parla- ) ment 2009. március 11-i jogalkotási állásfoglalása (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). és poggyászszállításról szóló 1974. évi athéni egyezmény (a továbbiakban: az athéni egyezmény) csak a nemzet- közi szállításra vonatkozik. A belföldi és a nemzetközi szállítás közötti megkülönböztetés a tengerhajózási szol- gáltatások belső piacán megszűnt, és ezért helyénvaló a Közösségen belül azonos szintű és jellegű felelősséget alkalmazni a nemzetközi és a belföldi szállítás esetében. Az athéni egyezmény által megállapított biztosítási elő- írásoknak figyelembe kell venniük a hajótulajdonosok és a biztosítótársaságok kapacitását. A hajótulajdonosoknak képesnek kell lenniük a biztosítási előírások gazdasági szempontból elfogadható kezelésére, és — különösen a nemzeti szállítási szolgáltatásokat működtető kisebb hajózási társaságok esetében — figyelembe kell venni működésük szezonális jellegét. Ezért a biztosítási elő- írásoknak a különböző hajóosztályokat is figyelembe kell venniük. Indokolt a szállítókat az utas halála vagy személyi sérü- lése esetén előlegfizetésre kötelezni, amely nem jelenti a felelősség elismerését. Az utazás előtt — vagy ha ez nem lehetséges, legkésőbb induláskor — az utasokat megfelelően tájékoztatni kell a jogaikról. Az athéni egyezmény egyes — különösen a terroriz- mushoz kapcsolódó károk miatti kártérítésekkel kapcso- latos — kérdéseinek rendezése érdekében az IMO jogi bizottsága 2006. október 19-én elfogadta az athéni egyezmény végrehajtására vonatkozó IMO fenntartást és iránymutatásokat (a továbbiakban IMO-iránymutatások), amelyek így lex specialisnak tekinthetők. Ez a rendelet magában foglalja és kötelezővé teszi az IMO-iránymutatások egyes részeit. Ezért az IMO-irány- mutatások rendelkezéseit kötelező érvényű előírásoknak kell tekinteni. Az athéni egyezmény (I. melléklet) és az IMO-iránymu- tatások (II. melléklet) rendelkezéseit értelemszerűen a közösségi jogszabályok összefüggésében kell értelmezni.