450 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/32. kötet 32001R1248 L 173/12 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 2001.6.27. A BIZOTTSÁG 1248/2001/EK RENDELETE (2001. június 22.) a 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet III., X. és XI. mellékletének az egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak járványü i megfi módosításáró AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel az egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak meg- előzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 999/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (!) és különösen annak 20. cikke (2) bekezdésére, valamint 23. cikkére, mivel: () A 999/2001/EK rendelet III. melléklete megállapítja a szarvasmarhafélékben, juh- és kecskefélékben előforduló fertőző szivacsos agyvelőbántalmak (TSE) folyamatos ellenőrzésére vonatkozó, részletes szabályokat. E szabá- lyok a 30 hónaposnál idősebb, táplálékláncba kerülő szarvasmarhafélék rendszeres, valamint a 30 hónaposnál idősebb, de a táplálékláncba be nem kerülő állatok szúrópróbaszerű ellenőrzését is magukban foglalják. Ezenkívül minden kényszervágásra vagy a 30 hóna- posnál idősebb állatok leölésének programja (OTMS) során leölésre került, illetőleg a vágáskor betegség jeleit mutató szarvasmarhafélét meg kell vizsgálni. Azon juh- és kecskeféléket, amelyek a TSE-nek megfelelő klinikai tüneteket mutatnak, hatósági megfigyelés alatt kell tartani. Tekintettel arra, hogy a kényszervágásra került állatok rutinellenőrzése során két 28 hónapos szarvasmarhafé- lében is megállapították a BSE előfordulását, továbbá hogy rendelkezésre álljon egy jelzőrendszer, amely figyelmeztet a BSE fiatalabb állatokban történő megjele- nésére, a korhatárt 24 hónapra kell csökkenteni egyes veszélyeztetett állományokhoz tartozó állatok esetében. A 2001 első harmadában folytatott ellenőrzések során — Görögország, Luxemburg, Ausztria, Finnország és Svéd- ország kivételével — minden tagállamban megállapították a BSE előfordulását. Az egyes veszélyeztetett állomá- nyokba tartozó megvizsgá%t szarvasmarhafélék száma 248 volt Görögországban, 763 Luxemburgban, 3 295 Ausztriában, 4 527 Finnországban és 8254 Svédor- szágban. A Tudományos Operatív Bizottság (TOB) a BSE földrajzi elterjedéséből adódó kockázatról (GBR) szóló, 2000. július 6-i véleményében úgy határozott, hogy Luxem- burg GBR szintje III-as (BSE csak kis számban kerül megállapításra), továbbá Ausztria, Finnország és Svédor- szág GBR szintje II-es (a BSE előfordulása nem valószínű, de nem is kizárt). Görögország jogi és technikai bizony- talanságokra hivatkozva nem terjesztett elő értékelési iratot. Az Ausztriában, Finnországban és Svédországban lefoly- tatott ellenőrző vizsgálatok, valamint a Tudományos Operatív Bizottság értékelése alapján ezekben az orszá- () HLL 147., 2001.5.31., 1. o. (10) (11) elése és vizsgálata tekintetében történő gokban a BSE valószínűleg nem fordul elő, de megjele- nését nem is lehet kizárni. Ha mégis előfordulna, a betegséget legnagyobb Valószínűségge% azoknak a szar- vasmarhaféléknek a - vizsgálatakor állapítanák meg, amelyek gazdaságokban pusztulnak el vagy kényszervá- gásra kerülnek, továbbá amelyek vágáskor a betegség jeleit mutatják. Ezért e tagállamok számára engedélyezni kell, hogy csökkentsék a levágásra kerülő egészséges szarvasmarhafélék vizsgálatának számát. Azért, hogy további információk álljanak rendelkezésre a BSE Egyesült Királyságbeli előfordulásával kapcsolatban, az OTMS keretében végzett vizsgálatot ki kell terjeszteni a takarmányozási tilalom hatékony érvényesítése utáni egy éven belül született összes állatra. Az OTMS keretein belül levágott többi szarvasmarhafélét szúrópróba- szerűen kell megvizsgálni. A tagállamok számára ezen kívül lehetővé kell tenni, hogy önkéntes alapon — feltéve hogy nem okoznak ezzel fennakadást a kereskedelemben — egyéb szarvasmarhafé- léket is megvizsgáljanak, különösen abban az esetben, ha az állatok a betegség szempontjából nagyobb veszélynek vannak kitéve. Pontosan meg kell határozni a szarvasmarhafélék vizsgá- latát követő eljárásokat, valamint olyan intézkedéseket is be kell vezetni, amelyek megakadályozzák, hogy a fertő- zött állatok vágott testeivel szennyeződött vágott testek ne kerüljenek be a táplálékláncba. Egy szúrópróbaszerűen végzett, vágás utáni gyorstesztet kell bevezetni a juh- és kecskefélék esetében a surlókór hatékonyabb észlelése céljából. A járványhelyzet még tökéletesebb áttekinthetősége érdekében két különböző célcsoportban kell szúrópróbaszerűen mintát venni: a gazdaságokban elhullott és a vágásra került állatok körében. Az országos szinten csak kis számú juh- és kecskeféle állománnyal rendelkező tagállamokban nehéz mindkét célcsoportban statisztikailag megfelelő nagyságú mintát begyűjteni. Ezért e tagállamoknak lehetővé kell tenni, hogy kisebb mintanagyságot alkalmazzanak, de olyan állatokat kell célzottan vizsgálniuk, amelyeknél a pozitív esetek előfordulása a leginkább valószínű. Tekintettel a genetikai ellenálló képesség szerepére a klinikai tünetekben megnyilvánuló surlókór kifejlődé- sében, valamint arra, hogy tenyésztési programokat is igénybe lehet venni a surlókór megelőzésében, a beteg- séggel szembeni védekezésben és annak felszámolásában Va%amennyi surlókóros megbetegedés esetén meg kell ha- tározni az állat genotípusát, továbbá törzstipizálást kell végezni, ha rezisztens genotípusú állatok között lép fel a betegség.