338 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 06/4. kötet 32003D00020 2003.1.14. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 8/35 A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (2002. december 27.) a gépjármű-felelősségbiztosításra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről, valamint a 73/239/EGK és a 88/357/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2000. május 16-i 2000/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikkének alkalmazásáról (az értesítés a C(2002) 5304. számú dokumentummal történt) (EGT vonatkozású szöveg) (2003/20/EK) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a gépjármű-felelősségbiztosításra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről, valamint a 73/239/EGK és a 88/357/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2000. május 16-i 2000/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (!) és különösen annak 6. cikke (3) bekezdése b) pontjára, mivel: (1) — A 2000. május 16-i 2000/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (negyedik gépjármű-biztosítási irányelv) különleges rendelkezéseket állapít meg, amelyeket azokra a károsultakra kell alkalmazni, akik valamely tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, és kártérítésre jogosultak a káro- sult tagállamán kívüli másik tagállamban vagy olyan har- madik országban bekövetkezett balesetből származó bár- mely veszteség vagy sérülés tekintetében, amely harmadik ország nemzeti biztosító irodái csatlakoztak a zöldkártya- rendszerhez, olyan esetekben, ha a szóban forgó balesetet valamely tagállamban biztosított és általában ott használt gépjármű okozta. (2) — A tagállamok a negyedik irányelv 6. cikke (1) bekezdésé- nek és 10. cikke (3) bekezdésének megfelelően 2002. január 20-áig létrehozzák vagy jóváhagyják a kárté- rítésért felelős kártérítési testületet olyan esetekre, ha a biztosítóintézet nem jelölt ki képviselőt, vagy az igény rendezésében nyilvánvalóan késlekedik. A 7. cikk rendel- kezéseinek megfelelően a károsult jogosult továbbá a lakó- helye szerinti tagállam kártérítési testületétől kártérítést igényelni abban az esetben, ha a járművet nem lehet azo- nosítani, illetve ha a balesetet követő két hónapon belül nem lehet azonosítani a biztosítóintézetet. (4 HLL 181., 2000.7.20., 65. o. A negyedik irányelv 6. cikkének (2) bekezdésével össz- hangban az a tagállami kártérítési testület, amelyik a szó- ban forgó tagállamban lakóhellyel rendelkező károsult részére kártérítést biztosított, jogosult a kártérítésként kifi- zetett összeg visszatérítését igényelni annak a tagállamnak a kártérítési testületétől, ahol a vélelmezett felelős fél biz- tosítási kötvényét kiállító biztosítóintézet fióktelepe talál- ható. A negyedik irányelv 6. cikke (3) bekezdésének a) pontja alapján a negyedik irányelv 6. cikke hatálybalépésének fel- tétele, hogy a tagállamok által létrehozott vagy jóváhagyott kártérítési testületek megkössék a feladataikról és kötele- zettségeikről, valamint a visszatérítési eljárásokról szóló megállapodást. Valamennyi tagállam kijelölte a negyedik gépjármű- sultak részére a kártérítésért felelős kártérítési testületeket, az irányelv 6. cikkének megfelelően. A szóban forgó kár- térítési bizottságok ennek a rendelkezésnek megfelelően Brüsszelben, 2002. április 29-én megállapodást kötöttek, amelyről az említett irányelv 10. cikkének (3) bekezdésé- ben meghatározott határidőn belül, 2002. július 19-én kelt levéllel értesítették az Európai Bizottságot. A 6. cikk (3) bekezdésének b) pontja arra hívja fel a Bizott- ságot, hogy határozza meg, mely időponttól lépjen hatályba a negyedik irányelv 6. cikke, a Bizottság pedig a biztosítási bizottsággal folytatott konzultációt követően már megállapította ennek a megállapodásnak a megköté- sét. A tagállamok a negyedik gépjármű-biztosítási irányelv 10. cikkének (1) bekezdésével összhangban alkalmazzák azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezése- ket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a szóban forgó irányelvnek 2003. január 20-ig megfeleljenek,