2008.2.20. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 44/11 IRÁNYELVEK A TANÁCS 2008/8/EK IRÁNYELVE (2008. február 12.) a 2006/112/EK irányelvnek a szolgáltatásnyújtás teljesítési helye tekintetében történő módosításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 93. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament véleményére ("), tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyére (), mivel: (1) A belső piac megvalósítása, a globalizáció, a dereguláció és a technológiai változások együttesen rendkívüli mértékben megváltoztatták a szolgáltatások kereskedel- mének volumenét és szerkezetét. Egyre több szolgáltatás biztosítható távszolgáltatásként is. Erre válaszul az évek során apránként születtek intézkedések, és számos meghatározott szolgáltatást jelenleg valóban a rendeltetési hely elve szerint adóztatnak meg. A belső piac megfelelő működése a közös hozzáadottér- tékadó-rendszerről szóló, 2006. november —28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvnek () a szolgáltatásnyújtás teljesítési helye tekintetében történő módosítását követeli meg, a Bizottságnak a közös HÉA-rendszer korszerűsíté- sére és egyszerűsítésére irányuló stratégiájának megfe- lelően. Valamennyi szolgáltatásnyújtás esetében az adózás helye elvben az a hely, ahol a tényleges igénybevétel történik. Amennyiben a szolgáltatásnyújtás teljesítési helyére vonatkozó általános szabályt ennek megfelelően megvál- toztatnák, mind igazgatási, mind politikai szempontból továbbra is szükséges lenne megállapítani az ezen álta- lános szabály alóli kivételeket. (4 HL C 104. E, 2004.4.30., 143. o., és a 2006. május 16-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). Ó HL C 117., 2004.4.30., 15. o. és HL C 195., 2006.8.18., 54. o. Ő) HL L 347., 2006.12.11., 1. o. A legutóbb a 2007/75/EK irányelvvel (HL L 346., 2007.12.29., 13. o.) módosított irányelv. S Az adóalanyoknak nyújtott szolgáltatások esetében a teljesítési helyre vonatkozó általános szabályt a szolgálta- tást igénybevevő, nem pedig a szolgáltatást nyújtó letele- pedési helye alapján kell megalkotni. A szolgáltatás- nyújtás teljesítési helyét meghatározó szabályok alkalma- zásában, és az üzleti élet terheinek csökkentése érdekében azokat az adóalanyokat, akik nem adóztatandó tevékeny- ségeket is folytatnak, adóztatandóként kell kezelni vala- mennyi nekik nyújtott szolgáltatás tekintetében. Hasonló- képpen azon nem adóalany jogi személyeket, akik HÉA- azonosítószámmal rendelkeznek, adóalanynak kell tekin- teni. A rendes szabályoknak megfelelően ezek a rendel- kezések nem terjedhetnek ki azon szolgáltatások nyújtá- sára, amelyeket az adóalany a saját vagy a személyzete céljaira történő felhasználásra kapott. Amennyiben a szolgáltatást nem adóalanyok részére nyújtják, az általános szabály továbbra is az, hogy a szolgáltatásnyújtás teljesítési helye az a hely, ahol a szol- gáltatást nyújtó gazdasági tevékenységének székhelye van. Bizonyos körülmények között a szolgáltatásnyújtás telje- sítési helyére vonatkozó általános szabály nem alkalmaz- ható sem az adóalanyok, sem a nem adóalanyok esetében, és meghatározott kivételeket kell alkalmazni. Ezeknek a kivételeknek nagyrészt már létező követelmé- nyeken kell alapulniuk, és tükrözniük kell a fogyasztás helye szerinti adózás elvét, miközben nem helyezhetnek aránytalan adminisztratív terheket egyes kereskedőkre. Amennyiben az adóalany olyan személytől kap szolgál- tatást, aki nem ugyanabban a tagállamban telepedett le, bizonyos esetekben a fordított adózási mechanizmus kötelező, azaz az adóalanynak magának kell megállapí- tania az igénybe vett szolgáltatásra vonatkozó HEA megfelelő összegét. Az olyan tagállamokban, ahol nem letelepedettek üzleti tevékenységet — folytató — vállalatok — kötelezettségeinek egyszerűsítése érdekében egy olyan rendszert kell felállí- tani, amely a HÉA-azonosítás és -bevallás tekintetében egyetlen . elektronikus kapcsolattartó helyet — biztosít számukra. Egy ilyen rendszer felállításáig azt a rendszert kell használni, amelyet a Közösségben nem letelepedett adóalanyok adózási kötelezettségeinek könnyítése érde- kében vezettek be.