2004.8.6. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 260/1 (Kötelezően közzéteendő jogi aktusok) A TANÁCS 1421/2004/EK RENDELETE (2004. július 19.) a halászati ágazatnak nyújtott közösségi strukturális támogatásra vonatkozó részletes szabályok és rendelkezések megállapításáról szóló 2792/1999/EK rendelet módosításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 36. és 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament véleményére ("), mivel: A 2792/1999/EK rendelet () megállapítja a vízi erőfor- rások megóvására és gyarapítására és a közösségi mező- gazdasági ágazat fejlesztésére vonatkozó rendelkezéseket. A közösségi jog létrehozza kiegészítő támogatás lehető- ségét a leselejtezéshez helyreállítási terv alkalmazhatósága esetén. Ilyen esetben, illetve ha a Bizottság vagy a tagál- lamok által elfogadott szükséghelyzeti intézkedések való- színűsíthetően hasonló hatással járnak, a halászatot e terv vagy ezen intézkedések miatt feladni kényszerülő legény- ségnek fizetett támogatást is növelni kell. Ugyanez vonat- kozik az állásukat — a hajó leselejtezése nélkül — hely- reállítási terv vagy szükséghelyzeti intézkedések miatt elvesztő legénységre. A Bizottság az Európai Parlament és a Tanács részére 2002. szeptember 19-én közleményt adott ki az európai akvakultúra fenntartható fejlődéséről. A stratégia végre- (4) 2004. április 1-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). Ó HL L 337., 1999.12.30., 10. o. A legutóbb a 639/2004/EK rende- lettel (HL L 102., 2004.4.7., 9. o.) módosított rendelet. hajtása magában foglalja a 2792/1999/EK rendelet módosításának szükségességét. A vízi erőforrások gyarapítása és megóvása nem kizá- rólag a tengerre vonatkozóan meghozott intézkedéseket érinti, hanem különösen a belvizek anadrom és katadrom fajait is. E tekintetben a migrációs útvonalak és tenyész- helyek rehabilitációja és ismételt megnyitása különleges fontossággal bír. A termelésnek a kereslet valószínű növekedését megha- ladó mértékű fokozása nem ösztönzendő. Jobb forgalma- zási stratégiákat kell megvalósítani, de gyakran hiányzik a halfogyasztásra  vonatkozó — megbízható — statisztika, továbbá a piacoknak, illetve akvakultúratermékek értéke- sítésének gazdasági elemzése. Az ártalmas algavirágzások jelentik az egyik legnagyobb veszélyt az európai kagylótenyésztés jövőjére. A virágzás esetenként kivételesen sokáig tarthat vagy koncentrált értékesítés idején történhet, és az érintett kagylótermesz- tőknek fizetett kompenzáció jogos lehet, kivéve, ha visszatérő jelenségről van szó. Az ágazat tudásalapjának szélesítése magában foglalja a tenyésztés valamennyi vonatkozását, és meghatározó jelentőségű az akvakultúra szempontjából. Az erre a célra rendelt források elégtelen volta miatt az alkalmazott kutatás és technikai fejlődés — az állami finanszírozás lehetőségeinek kiszélesítésével és a területre irányuló magán befektetések előmozdításával történő — további ösztönzése az akvakultúra területén elengedhetetlen. Az akvakultúravállalkozásokat környezeti teljesítményük javítására, valamint olyan önkéntes kezdeményezések kialakítására kell ösztönözni, amelyek a környezetvé- delem tekintetében túllépnek a minimális jogi követelmé- nyeken.