13/29. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 337 3200210020 L 108/21 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 2002.4.24. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2002/20/EK IRÁNYELVE (2002. március 7.) az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről (, Engedélyezési irányelv") AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 95. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára ("), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelő- en Ó), mivel: (1) — Az elektronikus hírközlési keretszabályozás 1999. évi felülvizsgálatáról folytatott nyilvános konzultációnak a Bizottság 2000. április 26-i közleményében szereplő ered- ményei, valamint a Bizottságnak a távközlési szabályozási csomag végrehajtásáról szóló ötödik és hatodik jelentésre vonatkozó közleményeiben szereplő megállapításai mege- rősítették, hogy szükség van a Közösség egészében az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások terén a piacra jutás szabályozásának foko- zott harmonizációjára és terheinek csökkentésére. (2) —A különböző elektronikus hírközlő hálózatok és elektro- nikus hírközlési szolgáltatások, valamint azok technológi- áinak konvergenciája olyan engedélyezési rendszer kialakí- tását teszi szükségessé, amely minden összehasonlítható szolgáltatásra hasonló módon, az alkalmazott technológi- ától függetlenül vonatkozik. (3) — Ennek az irányelvnek a célja egy olyan jogi keret létreho- zása, amely biztosítja az elektronikus hírközlő hálózatok szolgáltatásának és az elektronikus hírközlési szolgáltatá- sok nyújtásának szabadságát, amelyet kizárólag az ebben az irányelvben megállapított feltételek és a Szerződés 46. cikke (1) bekezdésének megfelelő korlátozások — külö- nösen a közrenddel, a közbiztonsággal és a közegészséggel kapcsolatos intézkedések — korlátozhatnak. (4) — Ezazirányelv valamennyi elektronikus hírközlő hálózat és elektronikus hírközlési szolgáltatás engedélyezésére kiter- jed, függetlenül attól, hogy e hálózatok és szolgáltatások nyilvánosak-e vagy sem. Ez azért fontos, hogy a (4) HLC365.E,2000.12.19., 230. o. és HL C 270. E, 2001.9.25., 182. o. () HLCI123., 2001.4.25., 55. o. () — Az Európai Parlament 2001. március 1-jei véleménye (HL C 277., 2001.10.1., 116. o.), a Tanács 2001. szeptember 17-i közös állás- pontja (HL C 337., 2001.11.30., 18. o.) és az Európai Parlament 2001. december 12-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2002. február 14-i határozata. Ó 6 szolgáltatók mindkét csoportja élvezhesse a tárgyilagos, átlátható, megkülönböztetéstől mentes és arányos jogok, feltételek és eljárások előnyeit. Ezt az irányelvet a rádiófrekvencia-használati jog megadá- sára csak akkor lehet alkalmazni, ha az ilyen használat magában foglalja elektronikus hírközlő hálózat vagy elekt- ronikus hírközlési szolgáltatás — általában díjazás ellenében történő — nyújtását. A rádiós végberendezéseknek megha- tározott rádiófrekvenciák adott felhasználó általi nem kizá- rólagos használatán alapuló, saját célú felhasználása, amely nem gazdasági tevékenységgel függ össze — így például pol- gári sáv rádióamatőrök általi használata —, nem minősül elektronikus hírközlő hálózat vagy elektronikus hírközlési szolgáltatás nyújtásának, és ennélfogva nem tartozik ezen irányelv hatálya alá. Az ilyen felhasználásra a rádióberen- dezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint megfelelőségük kölcsönös elismeréséről szóló, 1999. már- cius 9-i 1999/5/EK európai parlamenti és tanácsi irány- elv (4) vonatkozik. A feltételes hozzáférésű rendszerek szabad mozgásával és az ilyen rendszereken alapuló védett szolgáltatások nyúj- tásának szabadságával kapcsolatos rendelkezéseket a felté- teles hozzáférésen alapuló, vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló, 1998. november 20-i 98/84/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (") állapítja meg. Az ilyen rendszerek és szolgáltatások engedélyezésére ezért ennek az irányelvnek nem szükséges kiterjednie. A lehető legkevésbé terhes engedélyezési rendszert kell alkalmazni az elektronikus hírközlő hálózatok és elektro- nikus hírközlési szolgáltatások nyújtásának lehetővé téte- lére, új elektronikus hírközlési szolgáltatások fejlődésének, valamint páneurópai hírközlő hálózatok és hírközlési szol- gáltatások fejlődésének ösztönzése érdekében, továbbá annak érdekében, hogy a szolgáltatók és a fogyasztók kihasználhassák az egységes piac méretgazdaságosságából adódó előnyöket. E célokat a legjobban úgy lehet elérni, ha egy, valamennyi elektronikus hírközlő hálózatra és elektronikus hírközlési szolgáltatásra vonatkozó általános felhatalmazási rendszer jön létre, amely nem teszi szükségessé a nemzeti szabá- lyozó hatóság kifejezett döntését, illetve közigazgatási intézkedését, és amelyben az egyetlen eljárási követelmény a bejelentés. Amennyiben a tagállamok az elektronikus hír- közlő hálózatokat vagy elektronikus hírközlési szolgálta- tásokat nyújtók számára tevékenységük megkezdésének HL L 91., 1999.4.7., 10. o. HL L 320., 1998.11.28., 54. o.