142 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 09/1. kötet 31990L0434 1990.8.20. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 225/1 A TANÁCS 90/434/EGK IRÁNYELVE (1990. július 23.) a különböző tagállamok — társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA, tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerző- désre és különösen annak 100. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (!), tekintettel az Európai Parlament véleményére (?), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), mivel a különböző tagállamok társaságait érintő egyesülésekre, szétválásokra, eszközátruházásokra és részesedéscserékre szükség lehet a Közösségen belül azon célból, hogy biztosítsák a belső piacnak megfelelő feltételek megteremtését és ennek megvalósí- tása érdekében a közös piac létrehozását és hatékony működését; mivel nem kellene, hogy az ilyen műveleteket főként a tagállamok adóügyi rendelkezéseiből származó korlátozások, hátrányok vagy torzulások akadályozzák; mivel e célból szükséges az ilyen műve- leteket érintő, a verseny szempontjából semleges adószabályok bevezetése, annak érdekében, hogy lehetővé váljék a vállalkozá- sok számára a közös piac követelményeihez való alkalmazkodás, termelékenységük növelése és nemzetközi szintű versenyképes- ségük javítása; mivel az adóügyi rendelkezések hátrányosan érintik az ilyen műveleteket az ugyanazon tagállamok társaságainak művelete- ihez képest; mivel szükség van az ilyen hátrányok megszünteté- sére; mivel nem lehet ezt a célkitűzést a tagállamokban jelenleg érvény- ben lévő rendszerek közösségi szintű — kiterjesztésével (4) . HL C 39., 1969.3.22., 1. o. ( HLC 51., 1970.4.29., 12. o. (3) HL C 100., 1969.8.1., 4. o. megvalósítani, ugyanis az ilyen rendszerek közötti különbségek a torzítások irányában hatnak; mivel csak egy közös adórendszer képes kielégítő megoldást biztosítani e vonatkozásban; mivel a közös adórendszernek kerülnie kell az egyesülésekkel, szétválásokkal, eszközátruházásokkal vagy részesedéscserékkel kapcsolatos adókivetést, miközben gondoskodnia kell ugyanak- kor az átadó vagy a megszerzett gazdasági társaság szerint illeté- kes állam pénzügyi érdekeinek védelméről; mivel az egyesülések, szétválások és eszközátruházások vonatko- zásában az ilyen műveletek rendszerint vagy az átadó társaságnak az eszközt átvevő társaság állandó telephelyévé történő alakulá- sát eredményezik, vagy pedig az eszköz válik az utóbbi társaság állandó telephelyéhez kapcsolódóváj; mivel az átadott eszközre vonatkozó tőkenyereség halasztott adó- zásának rendszere, amit az ilyen eszközre a tényleges realizálásig alkalmaznak, mentességet enged a megfelelő tőkenyereség adóz- tatása alól, amint az ilyen eszközt átadják az állandótelephely részére, miközben ugyanakkor biztosítja a nyereségnek az átadó társaság szerint illetékes állam általi végső adóztatását a megvaló- sulás időpontjában; mivel szükség van az adórendszer meghatározására, amelyet az átadó társaság bizonyos céltartalékára, tartalékára vagy vesztesé- gére lehet alkalmazni, valamint szükség van azon adózási prob- lémák megoldására is, amelyek akkor állnak elő, amikor a két tár- saság egyike részesedéssel rendelkezik a másik tőkéjében; mivel az átvevő vagy a megszerző társaság értékpapírjainak átadása az átadó társaság tagjai (részvényesei) számára önmagá- ban nem adna okot semmilyen adózásra az ilyen tagok (részvé- nyesek) részéről;