20035.12.6. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 318/19 A BIZOTTSÁG 2005/87/EK IRÁNYELVE (2005. december 5.) a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének ólom, fluor és kadmium tekintetében történő módosításáról (EGT vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 2002. május 7-i 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (!) és különösen annak 8. cikke (1) bekezdé- sére, tekintettel a takarmányozási célra felhasznált adalékanyagokról szóló, menti 2003. szeptember 22-i 1831/2003/EK európai parla- és tanácsi rendeletre (7) és különösen annak 13. cikke (2) bekezdésére, mivel: A 2002/32/EK irányelv úgy rendelkezik, hogy tilos azon takarmányozásra szánt termékek használata, amelyek az I. mellékletben meghatározott legnagyobb  szinteket meghaladó mértékben tartalmaznak nemkívánatos anyag- okat. A 2002/32/EK irányelv elfogadásakor a Bizottság bejelen- tette, hogy az irányelv I. mellékletében megállapított előí- rásokat a tudományos kockázatelemzések alapján és a nem megfelelő takarmányozásra szánt termékek bármi- Iyen hígítása tilalmának figyelembevételével vizsgálják majd felül. Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) az élel- miszerláncban található szennyezésekkel foglalkozó tudo- mányos testülete a Bizottság kérésére 2004. június 2-án véleményt fogadott el az ólomról, mint takarmányban előforduló nemkívánatos anyagról. L 140., 2002.5.30., 10. o. A legutóbb a 2005/8/EK bizottsági irányelvvel (HL L 27., 2005.1.29., 44. o.) módosított irányelv. Ó HL Ó HL L 268., 2003.10.18., 29. o. A 378/2005/EK bizottsági rende- lettel (HL L 59., 2005.3.5., 8. o.) módosított rendelet. S Az élelmiszerek ólommal való szennyezettsége közegész- ségügyi jelentőségű. Az ólom bizonyos mértékig felhal- mozódik a vese és a máj szöveteiben, az izomszövetek nagyon kevés ólommaradékot tartalmaznak és a tejbe történő átvitel korlátozott. Ezért az állati eredetű élelmi- szerek ólom tekintetében nem tekinthetők fő veszélyfor- rásnak az emberek számára. Az akut ólomtoxicitás tekintetében a szarvasmarhák és a juhok tűnnek a legérzékenyebb állatfajnak. Jelentések érkeztek egyedi mérgezésekről, amelyek szennyezett terü- letekről származó takarmány-alapanyag elfogyasztásából vagy ólom-források véletlen lenyeléséből erednek. Az Európai Unióban a kereskedelmi takarmány-alapanya- gokban talált értékek azonban nem váltják ki a mérgezés klinikai tüneteit. A takarmányozásra szánt termékekben előforduló ólom tekintetében létező jogi rendelkezések általánosságban alkalmasak annak biztosítására, hogy ezek a termékek ne jelentsenek veszélyt az emberi egészségre, az állati egészségre, illetve ne legyenek káros hatással az állatte- nyésztésre. A szarvasmarhák és a juhok tűnnek a legérzékenyebb állatfajoknak, és a zöldtakarmány a napi adagjuk fő összetevője, ezért fontos a zöldtakarmányban előforduló ólom legmagasabb szintjének további lehetséges csökken- tésére tekintettel felülvizsgálatról rendelkezni. Továbbá indokolt az ólomtartalom legnagyobb szintjének meghatározása a nyomelemek, kötőanyagok és csomóso- dásgátlók funkcionális csoportjához tartozó adaléka- nyagokban és az előkeverékekben. Az előkeverékekre meghatározott legnagyobb szint a legmagasabb ólomtar- talmú adalékanyagokat veszi figyelembe és nem a külön- böző állatfajok ólomérzékenységét. Az állati egészség és a közegészség védelme érdekében az előkeverék gyártó- jának felelőssége annak biztosítása, hogy az előkeveré- kekre meghatározott legnagyobb szint betartásán túl az előkeverék használati utasítása összhangban legyen a kiegészítő és a teljes értékű takarmányok esetében meghatározott legnagyobb szintekkel.