320 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 15/6. kötet 3200110081 2001.11.27. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 309/22 AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2001/81/EK IRÁNYELVE (2001. október 23.) az egyes légköri szennyezők nemzeti kibocsátási határértékeiről AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 175. cikke (1) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára ("), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (?), a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelő- en (?), az egyeztetőbizottság által 2001. augusztus 2-án elfogadott együttes szövegtervezet figyelembevételével, mivel: () A Tanács és a tagállamok kormányai Tanács keretében ülé- sező képviselőinek az Európai Közösségnek a környezettel és a fenntartható fejlődéssel kapcsolatos , A fenntarthatóság felé" politikai és cselekvési programja felülvizsgálatáról szóló, 1993. február 1-jei állásfoglalása (") jóváhagyta az ötödik környezetvédelmi cselekvési program általános megközelítési módját és stratégiáját, valamint célkitűzés- ként előírja, hogy a Közösségben a savasodás kritikus ter- helését és koncentrációját ne lépjék túl. A program előírja, hogy minden embert hatékonyan meg kell védeni a lég- szennyezés ismert egészségügyi veszélyeitől, valamint a szennyezők megengedett határértékeinél figyelemmel kell lenni a környezet védelmére. A program azt is előírja, hogy a Közösségen belül az Egészségügyi Világszervezet (WHO) irányértékei kötelező érvényűek legyenek. A tagállamok aláírták az Egyesült Nemzetek Európai Gaz- dasági Bizottságának Egyezményéhez (UNECE) csatolt, a nagy - távolságra jutó,  országhatárokon — átterjedő levegőszennyezésről szóló 1999. december 1-ei göteborgi jegyzőkönyvet a savasodás, az eutrofizálódás, illetve a talaj- közeli ózon csökkentésére. HL C 56., 2000.2.29., 34. o. HL C 51., 2000.2.23., 11. o. HL C 317., 2000.11.6., 35. o. Az Európai Parlament 2000. március 15-i véleménye (HL C 377., 2000.12.29., 159. o.), a Tanács 2000. november 9-i közös állás- pontja (HL C 375., 2000.12.28., 1. o.) és az Európai Parlament 2001. március 14-i határozata (a Hivatalos lapban még nem jelent meg). Az Európai Parlament 2001. szeptember 20-i határozata és a Tanács 2001. szeptember 27-i határozata. HL C 138., 1993.5.17., 1. o. ) ) 0 Az Európai Közösség környezetről és fenntartható fejlő- désről szóló, , A fenntarthatóság felé" (£) politikai és cselek- vési programja felülvizsgálatáról szóló, 1998. szeptember 24-i 2179/98/EK európai parlamenti és tanácsi határozat előírja, hogy különös figyelmet kell fordítani a savasodás, az eutrofizálódás, valamint a fotokémiai légszennyező expozíció kritikus terhelései, illetve határértékei túllépésé- nek megakadályozására vonatkozó stratégia kidolgozására és végrehajtására. Az ózon által okozott levegőszennyezésről szóló, 1992. szeptember 21-i 92/72/EGK tanácsi irányelv () elő- írja a Bizottság számára, hogy a Bizottság által a talajközeli ózon okozta légszennyezés ellenőrzésére, és amennyiben szükséges, az ózon előanyagok kibocsátásának csökkenté- sére megfelelőnek tartott javaslatokkal együtt nyújtson be a Tanácshoz jelentést a közösségi fotokémiai szennyezés értékeléséről. A Közösség jelentős része olyan mértékben van kitéve a savasodást és — eutrofizálódást  okozó — anyagok ülepedésének, amely károsítja a környezetet. A WHO-nak az emberi egészség és a növényzet fotokémiai szennyező- dések elleni védelmével kapcsolatos irányértékeit minden tagállam jelentősen túllépi. A kritikus terhelés túllépését ezért fokozatosan csökken- teni kell, és be kell tartani az irányértékeket. Jelenleg a savasodás káros hatásainak csökkentésére, vala- mint az ember és a környezet talajközeli ózonexpozíciójá- nak a WHO által megállapított irányértékekre történő csökkentésére vonatkozó hosszú távú célok technikailag nem valósíthatók meg. Ezért olyan, a savasodással és a talajközeli ózonszennyezéssel kapcsolatos átmeneti kör- nyezetvédelmi célkitűzéseket kell meghatározni, amelyekre a fent említett szennyeződések csökkentésére vonatkozó szükséges intézkedések alapozhatók. Az átmeneti környezetvédelmi célkitűzéseknek, és a meg- valósításukra vonatkozó intézkedéseknek figyelembe kell venniük a technikai megvalósíthatóságot, valamint a kap- csolódó költség/haszon viszonyt. Ezeknek az intézkedések- nek biztosítaniuk kell, hogy egy adott intézkedés egészé- ben költséghatékony legyen a Közösség számára, valamint figyelembe kell venniük azt az igényt, hogy az intézkedés ne okozzon túlzott költségeket az egyes tagállamok szá- mára. HL C 2735., 1998.10.10., 1. o. HL C 297., 1992.10.13., 1. o.