L 336/38 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2004.11.12. (Jogi aktusok, amelyek közzététele nem kötelező) TANÁCS A TANÁCS HATÁROZATA (2004. november 2.) Ausztriának a tagállamok forgalmi adókkal kapcsolatos jogszabályainak egységesítéséről szóló 77/388/EGK hatodik irányelv 21. cikkétől eltérő intézkedés alkalmazására való felhatalmazásáról (2004/758/EK) AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a tagállamok forgalmi adókkal kapcsolatos jogszabá- lyainak egységesítéséről szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelvre — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás (!() és különösen annak 27. cikkének (1) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára, mivel: ) A Bizottságnak benyújtott és a Bizottság Főtitkársága által 2004. március 3-án nyilvántartásba vett kérelemben az osztrák kormány felhatalmazást kért arra, hogy három, a 77/388/EGK irányelv 21. cikke (1) bekezdésének a) pont- jától eltérő intézkedést vezessen be. Az Ausztria által kérelmezett eltérés célja az, hogy az átvevő legyen kötelezett a HÉA megfizetésére három konkrét esetben: elsősorban, az egyik HÉA-adóalany által egy másik adóalany részére biztosítékként adott áruknak a biztosíték érvényesítése esetén; másodsorban, a tulajdonjog fenntartásának egy megbízottra történő engedményezését és e jognak a megbízott által történő gyakorlását követő áruátadás esetén; és harmadsorban, az ingatlanvagyonnak a pervesztes fél által kötelező értéke- sítés keretében egy másik személy részéretörténő átadása esetén. A kérelmezett intézkedéseket olyan intézkedé- seknek kell tekinteni, amelyek az adókijátszás vagy adóki- kerülés bizonyos típusainak megakadályozását szolgálják a fenti területeken. L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 2004/66/EK irányelvvel (HL L 168., 2004.5.1., 35. o.) módosított irányelv. Ó AL 6) Amikor árukat ad át fedezetként az egyik HÉA-adóalany a biztosíték birtokosának a biztosíték érvényesítéseként, ez rendszerint egy olyan helyzetet tükröz, amelyben az árukat átadó kezes csak korlátozottan képes tartozásai, ezen belül adótartozásai rendezésére. Amikor a fedezet átvevője, aki az árukat átvette, jogait gyakorolja és a fedezetet egy harmadik félnek eladja, ez az eladás a kezestől a fedezet átvevőjének történő átadást is képez. Az ilyen forgatókönyveknél sok esetben a HÉA elveszté- sére került sor, mert a fedezet átvevőjétől levonási jogát megtagadni nem lehetett, az átadó kezest viszont azért nem lehetett felelőssé tenni, mert fizetésképtelen volt, vagy eltűnt. Az osztrák közigazgatásban felmerült prob- lémák mértéke jogi intézkedéseket tesz szükségessé. Korábban hasonló eltérésben részesült Németország a 2002. június 2-i 2002/439/EK tanácsi határozat értel- mében (). Azokban az esetekben, amikor az áru vevőjének a vásár- lással kapcsolatos tartozásainak megfizetésére való képes- sége korlátozott, az áruk átadója fenntartja annak tulaj- donlását, és ennek a jognak a gyakorlását, valamint a vételárra  vonatkozó igényt engedményezheti — egy harmadik félnek — általában egy banknak — egy olyan hitel biztosítékaként, amelyet a bank a vevőnek adott. Ha az áruk vevője beszünteti a hitellel kapcsolatos tarto- zásainak fizetését, a bank gyakorolja tulajdonosi jogát; ami azt jelenti, hogy az áruk átadása az eredeti vevőtől a banknak történik. Egy ilyen esetben a bank rendszerint nem fizetné ki az eredeti vevőnek a neki történt átadás után járó forgalmi adót, hanem arra használná azt fel, hogy rendezze az eredeti vevőnek a hitellel kapcsolatos tartozását, ami azzal a következménnyel jár, hogy az adóügyi hatóságok HÉÁ-t veszítenek, mert az eredeti vevők általában fizetésképtelenek vagy még azelőtt eltűnnek, hogy az adóigazgatás beazonosíthatná őket és beszedhetné a HÉÁ-t. Ezért ez a forgatókönyv hasonló a fentiekben megjelölt biztosíték érvényesítéséhez. (4 HL L 151., 2002.6.11., 12. o.