05/4. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 255 3200210073 L 269/15 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 2002.10.5. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2002/73/EK IRÁNYELVE (2002. szeptember 23.) a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének a munkavállalás, a szakképzés, az előmenetel és a munkakörülmények terén történő végrehajtásáról szóló 76/207/EGK tanácsi irányelv módosításáról (EGT vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 141. cikke (3) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára (!), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), a Szerződés 251. cikkében (?) megállapított eljárásnak megfele- lően, az egyeztetőbizottság által 2002. április 19-én jóváhagyott közös szövegtervezet figyelembevételével, mivel: (1) — Az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkével összhang- ban az Európai Unió a szabadság, a demokrácia, az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartása és a jogállamiság elvein alapul, amely alapelvek közösek a tag- államokban, az Európai Unió továbbá a közösségi jog álta- lános elveiként tartja tiszteletben az alapvető jogokat, aho- gyan azokat az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény biztosítja, továbbá ahogyan azok a tagállamok közös alkotmányos hagyomá- nyaiból erednek. (2) — Minden ember törvény előtti egyenlőséghez és hátrányos megkülönböztetés elleni védelemhez való joga egyetemes emberi jog, amelyet elismer az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata, az Egyesült Nemzeteknek a nőkkel szembeni hátrányos megkülönböztetés minden formájának kiküszö- böléséről szóló egyezménye, a faji megkülönböztetés min- den formájának kiküszöböléséről szóló nemzetközi egyez- mény, az Egyesült Nemzeteknek a polgári és politikai jogok, valamint a gazdasági, szociális és kulturális jogok egyezségokmánya, továbbá az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény, amelyeket vala- mennyi tagállam aláírt. (3) — Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és betartja különösen az Európai Unió alapjogi chartája által elismert elveket. (4 — A nők és férfiak közötti egyenlőség az EK-Szerződés 2. cikke és 3. cikkének (2) bekezdése, valamint a Bíróság joggyakorlata szerint alapelv. A Szerződés e rendelkezései (4) . HL C 337. (E), 2000.11.28., 204. o. és HL C 270. (E), 2001.9.25., 9. o. (4 HL C 123., 2001.4.25., 81. o. (6) Az Európai Parlament 2001. május 31-i véleménye (HL C 47., 2002.2.21., 19. 0.), A Tanács 2001. július 23-i közös álláspontja (HL C 307., 2001.10.31., 5. o.) és az Európai Parlament 2001. októ- ber 24-i határozata (HL C 112. (E), 2002.5.9., 14. o.). Az Európai Par- lament 2002. június 12-i határozata és a Tanács 2002. június 13-i határozata. Ó Ő ) kimondják, hogy a nők és férfiak közötti egyenlőség a Közösség feladata és célja, és tevőleges kötelezettséget rónak a Közösségre, hogy ezt minden tevékenysége során előmozdítsa. A Szerződés 141. cikke és különösen annak (3) bekezdése konkrétan foglalkozik a férfiak és nők közötti egyenlő esé- Iyekkel és egyenlő bánásmóddal a foglalkoztatás és mun- kavégzés területén. A Tanács 76/207/EGK irányelve () nem határozza meg a közvetlen vagy közvetett hátrányos megkülönböztetés fogalmát. A Szerződés 13. cikke alapján a Tanács elfogadta a személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló, 2000. június 29-i 2000/43/EK irányelvet ("), vala- mint a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szó- ló, 2000. november 27-i 2000/78/EK irányelvet (?), ame- lyek meghatározzák a közvetlen és a közvetett hátrányos megkülönböztetés fogalmát. Helyes tehát olyan meghatá- rozásokat alkalmazni, amelyek a nemek tekintetében meg- egyeznek az ezekben az irányelvekben foglaltakkal. Ez az irányelv nem érinti a gyülekezési szabadságot, ide- értve a személyeknek azt a jogát, hogy érdekei védelme cél- jából szakszervezeteket alakítson, illetve azokhoz csatla- kozhasson. A Szerződés 141. cikkének (4) bekezdése értelmében hozott intézkedések kiterjedhetnek olyan egye- sületek vagy szövetségek tagságára, illetve tevékenységük folytatására, amelyek fő célkitűzése a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód előmozdítása a gyakorlatban. Egy személy nemével kapcsolatos zaklatás és szexuális zak- latás ellentétes a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvével; ezért helyénvaló meghatározni ezeket a fogalma- kat és megtiltani a megkülönböztetésnek ezeket a formáit. Ebből a célból hangsúlyozni kell, hogy a megkülönbözte- tés e formái nemcsak a foglalkoztatás és a munkavégzés során a munkahelyeken jelennek meg, hanem a munkához való hozzájutás és a szakképzés területén is. Ebben az összefüggésben a munkaadókat és a szakképzé- sért felelős személyeket ösztönözni kell, hogy hozzák meg a megfelelő intézkedéseket a szexuális megkülönböztetés minden formájának kiküszöbölésére és különösen a HL L 39., 1976.2.14., 40. o. HL L 180., 2000.7.19., 22. o. HL L 303., 2000.12.2., 16. o.