2007.9.21. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 247/17 AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2007/45/EK IRÁNYELVE (2007. szeptember 5.) az előrecsomagolt termékek névleges mennyiségére vonatkozó szabályok megállapításáról, a 75/106/ EGK és a 80/232/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről, valamint a 76/211/EGK tanácsi irányelv módosításáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyére (), a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak meg- felelően (, mivel: ) Az egyes előrecsomagolt folyadékok térfogat szerinti kiszerelésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésé- ről szóló, 1974. december 19-i 75/106/EGK tanácsi irányelv (?) és az egyes előrecsomagolt termékek névleges töltőtömegének és névleges térfogatának megengedett kiszerelési értéksorairól szóló tagállami jogszabályok köze- lítéséről szóló, 1980. január 15-i 80/232/EGK tanácsi irányelv () meghatározza több előrecsomagolt folyékony és nem folyékony termék névleges mennyiségét, azzal a céllal, hogy biztosítsák az irányelvek előírásainak megfelelő termékek szabad mozgását. A legtöbb terméket illetően a közösségi névleges mennyiségek mellett nemzeti névleges mennyiségek is megengedettek. Néhány terméket illetően azonban a közösségi névleges mennyiségek kizárják a nemzeti szinten meghatározott névleges mennyiségeket. A fogyasztói preferenciák változása, valamint az előre- csomagolás és a kiskereskedelem közösségi és nemzeti szintű innovációja szükségessé tette annak felmérését, hogy a jelenlegi jogszabályok továbbra is megfelelőek-e. A Bíróság a C-3/99 sz. Cidrerie Ruwet ügyben 2000. október 12-én hozott ítéletében (?) úgy határozott, hogy a közösségi értéksorokban nem szereplő névleges meny- nyiségű, más tagállamban jogszerűen gyártott és forgalma- zott előrecsomagolt áruk forgalmazását a tagállamok csak abban az esetben tilthatják meg, ha a tiltás feltétlen érvényesülést kívánó fogyasztóvédelmi előírás betartását szolgálja, a belföldi és az importált termékekre meg- különböztetés nélkül egyformán alkalmazandó, a kérdéses HL C 2535., 20035.10.14., 36. o. Az Európai Parlament 2006. február 2-i véleménye (HL C 288. E, 2006.11.25., 52. 0.), a Tanács 2006. december 4-i közös álláspontja (HL C 311. E, 2006.12.19., 21. 0o.), az Európai Parlament 2007. május 10-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2007. július 16-i határozata. HL L 42., 1975.2.15., 1. o. A legutóbb a 2003-as csatlakozási okmánnyal módosított irányelv. HLL 51., 1980.2.25., 1. o. A legutóbb a 87/356/EGK irányelvvel (HL L 192., 1987.7.11., 48. o.) módosított irányelv. EBHT [2000] 1-8749. o. előírás betartásához szükséges és az elérni kívánt céllal arányos, valamint a cél a közösségen belüli kereskedelmet kevésbé korlátozó intézkedések által nem érhető el. A fogyasztóvédelmet több, a 75/106/EGK és a 80/232/EGK irányelv hatálybalépését követően elfogadott irányelv segíti elő, így különösen a fogyasztók számára kínált termékek árának feltüntetésével kapcsolatos fogyasztóvédelemről szóló, 1998. február 16-i 98/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv () is. Azon tagállamoknak, amelyek ezt eddig még nem tették meg, meg kell fontolniuk a 98/6/EK irányelv önkéntes átültetését a kiskereskedelmi vállalkozá- sok vonatkozásában is. A minden érdekelt féllel folytatott konzultációt is magában foglaló hatásvizsgálat kimutatta, hogy a szabad névleges mennyiségek számos ágazatban növelik a termelők azon szabadságát, hogy a fogyasztói ízlésnek megfelelő árukat kínáljanak, a minőség és az ár vonatkozásában pedig erősítik a belső piaci versenyt. Más ágazatokban ugyan- akkor célszerűbb, hogy a fogyasztók és a vállalkozások érdekében egyelőre továbbra is a kötelező névleges meny- nyiségek maradjanak érvényben. Ezen irányelv végrehajtásának együtt kell járnia több tájékoztatással a vásárlók és az ipar számára az egységár értelmezhetőségének elősegítése érdekében. Következésképpen a névleges mennyiségek általában nem képezhetik közösségi vagy nemzeti szabályozás tárgyát, és lehetővé kell tenni, hogy az előrecsomagolt áruk bármilyen névleges mennyiségben forgalomba kerülhessenek. Egyes ágazatokban azonban ez a dereguláció aránytalanul súlyos többletköltségeket eredményezhet, különösen a kis- és középvállalkozások számára. Ezen ágazatok vonatkozá- sában ezért a meglévő közösségi jogszabályokat a tapasz- talatok tükrében ki kell igazítani, különösen annak érdekében, hogy a közösségi névleges mennyiségeket legalább a fogyasztók számára legnagyobb mennyiségben értékesített termékek vonatkozásában megállapítsák. Mivel a kötelező névleges mennyiségek fenntartása az egyedi jellemzőket mutató bor- és szeszesital-ágazat kivételével eltérésnek tekintendő, ezeket a tapasztalat fényében és a fogyasztók, valamint a termelők szükségle- teinek kielégítése céljából rendszeres időközönként felül kell ($$ HL L 80., 1998.3.18., 27. o.