490 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 15/6. kötet 32002R0257 2002.2.13. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 41/12 A BIZOTTSÁG 257/2002/EK RENDELETE (2002. február 12.) az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok legmagasabb értékének meghatározásáról szóló 194/97/EK rendelet, és az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok legmagasabb értékének meghatározásáról szóló 466/2001/EK rendelet módosításáról (EGT vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel az élelmiszerekben előforduló szennyező anyagok ellenőrzésére vonatkozó közösségi eljárások megállapításáról szó- ló, 1993. február 8-i 315/93/EGK tanácsi rendeletre (!) és külö- nösen annak 2. cikkére, mivel: (1) — Alegutóbb az 1566/1999/EK rendelettel (?) módosított, az élelmiszerekben található egyes szennyező anyagok legma- gasabb értékének meghatározásáról szóló, 1997. január 31-i 194/97/EK bizottsági rendelet (?) meghatározza az aflatoxin B1 és az összes aflatoxin legnagyobb mennyisé- gét egyes élelmiszerekben. A 2375/2001/EK tanácsi ren- delettel (4) módosított, az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok legmagasabb értékének meghatározá- sáról szóló, 2001. március 8-i 466/2001/EK bizottsági rendelet (") — 2002. április 5-től kezdődő hatállyal — hatá- lyon kívül helyezi a 194/97/EK rendeletet, és annak helyébe lép. (2) — A 194/97/EK rendelet előírta, hogy az emberi fogyasztás vagy élelmiszer-összetevőként történő felhasználás előtt válogatásnak vagy egyéb fizikai kezelésnek alávetett diófé- lékben és szárított gyümölcsökben a legmagasabb értéke- ket — az új tudományos és műszaki ismeretek fényében — 2001. július 1-jéig felül kell vizsgálni, különösen — az aflatoxin-tartalom csökkentése terén — a válogatás és egyéb kezelések hatékonyságának tekintetében. (3) — Ebben az összefüggésben csak a mandulára vonatkozóan nyújtottak be adatokat. Az adatok kimutatták, hogy kül- önféle válogatási eljárásokkal és fizikai kezelésekkel jelen- tősen csökkentették a fel nem dolgozott mandula aflatoxin-tartalmát a végtermékben. Azonban - tekintettel az adatok változékonyságára — nehéz felbecsülni, milyen mértékű az aflatoxin-tartalom csökkenése. Helyénvaló tehát fenntartani a jelenlegi legmagasabb értékeket, tudo- másul véve, hogy azokat felül kell vizsgálni. (4) — Az emberi fogyasztás vagy élelmiszer-összetevőként tör- ténő felhasználás előtt válogatásnak vagy egyéb fizikai kezelésnek alávetett gabonafélék tekintetében a 194/97/EK rendelet előírta, hogy amennyiben 2001. július 1-jéig nem határoznának meg különleges határértéket, azt követően a (4) HLL 37., 1993.2.13., 1. o. ( HLL184., 1999.7.17., 17. o. ( HLL31., 1997.2.1., 48. o. (. HLL 321., 2001.12.6., 1. o. (9) HLL 77., 2001.3.16., 1. o. 6) közvetlen fogyasztásra szánt gabonafélékre érvényes érté- keket kell alkalmazni. Ennek az volt az oka, hogy a gabo- nafélék esetében nem kizárható, hogy a válogatási eljárá- sok vagy más fizikai kezelések csökkenthetik az aflatoxin- szennyezés mértékét, de ezen eljárások tényleges hatékonyságát még ki kell mutatni. Azt is előírták, hogy a fel nem dolgozott gabonafélékre vonatkozó különös, leg- magasabb határérték megállapítását igazoló adatok hiányá- ban az aflatoxin B1-re 2 pg/kg-os, az összes aflatoxinra pedig 4 ng/kg-os értéket kell alkalmazni. Ebben az összefüggésben csak a kukorica tekintetében nyújtottak be adatokat. Bár több mint két éven keresztül végeztek ellenőrzést, csak igen kevés árutételnél állapítot- tak meg szennyeződést. Tehát a válogatás, tisztítás és egyéb fizikai kezelések hatékonyságának kimutatására korláto- zott lehetőség nyílt. E korlátozott mennyiségű adat alap- ján nyilvánvaló, hogy — a különféle válogatási eljárásokkal és fizikai kezelésekkel — a tisztítás után jelentős mértékben csökkenteni lehet a fel nem dolgozott kukorica aflatoxin- tartalmát a végtermékekben (kukoricadara-pehely előállí- tásához és egyéb darák). Az aflatoxin-szennyezés elsősor- ban a rostaaljában (hulladékban) koncentrálódott, kisebb mértékben pedig a kukoricacsírában, a korpalisztben és a tört kukoricában (állati takarmányozásra szánt termékek- ben). Mivel az adatok korlátozottak és változóak, a csök- kenés mértékét nem lehet mennyiségileg és biztonságosan felbecsülni. Mivel a végleges következtetések levonása előtt több adatra van szükség, helyénvaló — most utoljára — a kukoricára vonatkozóan két évvel meghosszabbítani azt az időszakot, amelyre nem szabnak meg értéket. A kukoricától eltérő nyers gabonafélékre vonatkozóan nem nyújtottak be adatokat, tehát 2001. július 1-jétől a közvetlen emberi fogyasztásra szánt gabonafélékre megha- tározott legmagasabb értékeket kell alkalmazni az emberi fogyasztás, vagy élelmiszer-összetevőként történő felhasz- nálás előtt válogatásnak, vagy egyéb fizikai kezelésnek alá- vetett gabonafélékre is. Fontos, hogy ezek a legmagasabb értékek a lehető legha- marabb hatályba lépjenek, és azután is hatályban maradja- nak, hogy a 466/201/EK rendelet a 194/97/EK rendelet helyébe lépett. Ennek megfelelően tehát mindkét rendele- tet módosítani kell.