09/1. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 369 3200310048 L 157/38 AZ EURÓPAI UNIÓ HIVATALOS LAPJA 2003.6.26. A TANÁCS 2003/48/EK IRÁNYELVE (2003. június 3.) a megtakarításokból származó kamatjövedelem adóztatásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 94. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (!), tekintettel az Európai Parlament véleményére (2), tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményé- re Ó), mivel: (1) — A Szerződés 56-—60. cikke biztosítja a tőke szabad mozgá- sát. (2) — A követelésekből eredő kamat formájában történő kifize- tések valamennyi tagállamban az illetőséggel bírók szá- mára adóköteles jövedelmet képeznek. (3) — A Szerződés 58. cikkének (1) bekezdése alapján a tagálla- moknak joguk van adójoguk azon vonatkozó rendelkezé- seit alkalmazni, amelyek az adózók között különbséget tesznek illetőségük vagy a tőkebefektetés helye alapján, valamint joguk van minden szükséges intézkedést meg- hozni a nemzeti törvények és rendeletek megsértésének megakadályozására, különösen az adózás terén. (44 —A Szerződés 58. cikke (3) bekezdésének megfelelően a tagállamok adójogának visszaélés és csalás elleni küzdel- met célzó rendelkezései nem szolgálhatnak a Szerződés 56. cikkében meghatározott szabad tőkemozgásra és fize- tési műveletekre vonatkozó önkényes megkülönböztetés vagy rejtett korlátozás eszközéül. (5) — A kamatkifizetések adóztatására vonatkozó nemzeti adó- rendszerek bármilyen összehangolásának hiányában — különösen az illetőséggel nem bíró személyek által kapott kamatok kezelése tekintetében — jelenleg a tagállamokban illetőséggel rendelkező személyek illetőségük tagállamában gyakran el tudják kerülni a más tagállamból kapott kama- tok utáni adózás bármely formáját. (6) — Ez a helyzet a tagállamok közötti tőkemozgások torzulá- sát okozza, ami összeegyeztethetetlen a belső piaccal. (7) — Ez az irányelv a Santa Maria da Feirában tartott 2000. június 19-i és 20-i európai tanácsi ülésen, és az azt (4) . HL C 270. E, 2001.9.25., 259. o. (4) HL C 47. E, 2003.2.27., 553. o. (5) HLC 48., 2002.2.21., 55. o. (11) (12) 14 követő 2000. november 26-i és 27-i, 2001. december 13-i és 2003. január 21-i ECOFIN-tanácsi ülésen elért konszen- zusra épül. Ezen irányelv végső célja az, hogy lehetővé tegye az egyik tagállamban kamat formájában megjelenő, de egy másik tagállamban illetőséggel bíró haszonhúzó természetes sze- mély részére történő kifizetéseknek az utóbbi tagállam törvényeinek megfelelő tényleges adóztatását. Ezen irányelv célját a legjobban úgy lehet elérni, ha meg- célozzák azon kamatkifizetéseket, amelyeket a tagállamok- ban letelepedett gazdasági szereplők a más tagállamban illetőséggel bíró haszonhúzó természetes személyek részére vagy javára teljesítettek vagy biztosítottak. Mivel ezen irányelv célkitűzését a kamatkifizetések mega- dóztatására vonatkozó nemzeti rendszerek összehangolá- sának hiánya miatt a tagállamok nem tudják megfelelően megvalósítani, és azok közösségi szinten jobban megvaló- síthatók, ezért a Közösség a Szerződés 5. cikkében megál- lapított szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket hozhat. Az e cikkben megállapított arányosság elvének megfelelően ezen irányelv az e célok megvalósításának érdekében megkövetelt minimumra szorítkozik, és az e célhoz szükséges mértéket nem haladja meg. A kifizető az a gazdasági szereplő, amely a haszonhúzónak kamatot fizet ki vagy közvetlenül annak javára kamat kifi- zetését biztosítja. A kamat és a kifizető fogalmának meghatározásánál adott esetben hivatkozni kell az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezé- sek összehangolásáról szóló, 1985. december 20-i 85/611/EGK tanácsi irányelvre (?). Ezen irányelv hatályát — többek között a nyugdíj- és a biz- tosítási juttatások adózásával kapcsolatos kérdések kizárá- sával — a követeléseken alapuló kamatkifizetések adózására kell korlátozni. A tagállamok közötti kamatfizetésekre vonatkozó infor- máció cseréjével lehet megvalósítani azon végső célt, amelynek értelmében azon tagállamban kell megadóztatni a kifizetett kamatokat, amelyben a haszonhúzó illetősége van. (9 HLL 375., 1985.12.31., 3. o. A legutóbb a 2001/108/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 41., 2002.2.13., 35. o.) módo- sított irányelv.