07/6. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 47 3200110106 2002.1.22. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 19/17 AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2001/106/EK IRÁNYELVE (2001. december 19.) a Közösség kikötőiben és a tagállamok felségvizein történő hajózás tekintetében a hajózás biztonságára, a környezetszennyezés megelőzésére és a fedélzeti élet- és munkakörülményekre vonatkozó nemzetközi előírások végrehajtásáról (kikötő szerinti illetékes állam hatósága által végzett ellenőrzés) szóló 95/21/EK tanácsi irányelv módosításáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára (!), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (), tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (?), a Szerződés () 251. cikkében megállapított eljárásnak megfe- lelően, az egyeztetőbizottság által 2001. november 13-án jóvá- hagyott együttes szövegtervezet figyelembevételével, mivel: () —A 95/21/EK tanácsi irányelv ) egy, az - Európai Közösségben történő hajózás — a kikötő szerinti állam által egységes ellenőrzési és visszatartási eljárások alap- ján végzett — ellenőrzésére vonatkozó rendszert hoz létre. () — Szükséges a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) egyezményei, jegyzőkönyvei, szabályzatai és határozatai hatályba lépett módosításait illetve a Párizsi memoran- dum keretében végbement változásokat figyelembe venni. (33 — Ezen irányelv semmilyen módon nem hárítja át a kikötő szerinti államokra a lobogó szerinti államok feladatait, ideértve a lobogó szerinti államok megbízásából eljáró elismert szervezetek feladatait is. (4 — Egyes hajók a hajózás biztonságára és a tengeri környe- zetre nézve kifejezetten veszélyt jelentenek rossz állapo- tuk, lobogójuk és előtörténetük miatt; ez különösen azokra vonatkozik, amelyek a Párizsi memorandum éves jelentésében közzétett feketelistán , nagyon nagy kocká- )) HL C 212. E, 2000.7.25., 102. o. és HL C 154., 2001.4.29., 67. o. w Ő HL C 14., 2001.1.16., 22. o. Ő) HL C 22., 2001.1.24., 19. o. (9 Az Európai Parlament 2000. november 30-i véleménye (HL C 2283., 2001.8.13., 133. 0.), a Tanács 2001. február 26-i közös álláspontja (HL C 101., 2001.3.30., 15. o.) és az Európai Parlament 2001. május 16-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). Az Európai Parlament 2001. október 24-i határozata és a Tanács 2001. december 6-i határozata. Ő) HL L 157., 1995.7.7., 1. o. A legutóbb az 1999/97/EK irányelvvel (HL L 331., 1999.12.23., 67. o.) módosított irányelv. zatú" vagy ,nagy kockázatú" minősítéssel rendelkező államok lobogói alatt hajóznak. Meg kell akadályozni, hogy az említett hajók befussanak a Közösség kikötőibe, kivéve ha bizonyítható, hogy biztonságosan hajóznak a Közösség vizein. Iránymutatásokat kell megállapítani, amelyek meghatározzák az ilyen befutási tilalom elren- delése és feloldása esetén alkalmazandó eljárásokat. Az átláthatóság érdekében közzé kell tenni a Közösség kikötőiből kitiltott hajók jegyzékét. A magas kiválasztási tényezőjű hajók különösen súlyos baleseti vagy szennyezési kockázatot jelentenek, ami indokolja annak szükségességét, hogy gyakrabban vizs- gálják azokat a közösségi kikötőkben. A 95/21/EK irányelv V. mellékletében felsorolt hajóka- tegóriák szintén nagyobb baleseti vagy szennyezési koc- kázatot jelentenek akkor, amikor egy bizonyos életkort elérnek. A vizsgáló hatóság széles döntési jogköre, hogy kiválaszthatja azokat a hajókat, amelyeket kiterjesztett ellenőrzésnek kell alávetni, megakadályozza a Közössé- gen belüli egységes gyakorlat megvalósulását. Ezért szükséges kötelezővé tenni az ilyen hajók ellenőrzését. Tekintve az olajszállító tartályhajók által okozott súlyo- sabb szennyezés kockázatát, illetve azt a tényt, hogy a visszatartáshoz vezető hibák nagy többsége a 15 évnél idősebb hajókat érinti, az olajszállító tartályhajók eseté- ben a kiterjesztett ellenőrzést 15 éves kor fölött kell alkalmazni. A kiterjesztett ellenőrzések tartalma, amelyek esetében iránymutatásokat állapítottak meg, jelentős mértékben változhat a vizsgáló hatóság szabad belátása szerint. A Közösségen belüli egységes gyakorlat kialakítása érdeké- ben ezért ezeket az iránymutatásokat kötelezővé kell tenni. Szabályozni kell azonban a kivételeket is, amikor egy ilyen hajó ellenőrzése lehetetlen, különös tekintettel a hajó rakománytartályainak állapotára, vagy a be- és kirakodási tevékenységekkel kapcsolatos üzemeltetési korlátokra, vagy ha az a hajó, a személyzet, az ellenőr, vagy a kikötő területe biztonságára nézve túlzott kocká- zatával járna. A tagállamokat fel kell jogosítani, hogy annyira hatéko- nyan szervezzék meg a kötelező ellenőrzéseket, hogy a lehető legjobban hasznosítani tudják a megerősített ellenőrzési rendszert, figyelembe véve a különböző üzemeltetési feltételeket, és kihasználva a kikötők és a tagállamok közötti együttműködést, miközben ragasz- kodnak az ellenőrzések célkitűzéseihez.