06/4. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 321 32002£0065 2002.10.9. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L271/16 AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2002/65/EK IRÁNYELVE (2002. szeptember 23.) a fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK irányelv és a 98/27/EK irányelv módosításáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 47. cikke (2) bekezdésére, 55. cikkére és 95. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (!), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2), a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelő- en Ó), mivel: (1) — Az egységes piac céljainak megvalósítása érdekében nagy jelentőséggel bír ennek a piacnak a fokozatos konszolidá- cióját célzó azon intézkedések elfogadása, amelyek — a Szerződés 95. és 153. cikkével összhangban — hozzájárul- nak a fogyasztóvédelem magas szintjének eléréséhez. (2) — Mind a pénzügyi szolgáltatások fogyasztóinak, mind annak szolgáltatóinak a szempontjából a fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazása a belső piac megteremtésének egyik fő kézzelfogható ered- ménye lesz. (3) — A belső piac keretében a fogyasztóknak érdekükben áll, hogy megkülönböztetés nélkül hozzáférjenek a Közös- ségen belül rendelkezésre álló pénzügyi szolgáltatások lehető legszélesebb köréhez, és hogy ezek közül kiválaszt- hassák az igényeiknek leginkább megfelelőket. A választás szabadságának, mint alapvető fogyasztói jognak a bizto- sítása érdekében magas szintű fogyasztóvédelemre van szükség a távértékesítésbe vetett fogyasztói bizalom erősí- téséhez. (4) — A belső piac zavartalan működése érdekében alapvető fon- tosságú, hogy a fogyasztók szerződéseket tárgyalhassanak és köthessenek meg más tagállamban működő szolgálta- tókkal, függetlenül attól, hogy a szolgáltató a fogyasztó tar- tózkodási helye szerinti tagállamban is működik. () HL C 385., 1998.12.11., 10. o. HL C 177. E, 2000.6.27., 21. o. (4 HLC169., 1999.6.16., 43. o. 6) Az Európai Parlament 1999. május 5-i véleménye (HL C 279., 1999.10.1., 207. o.), a Tanács 2001. december 19-i közös álláspontja (HL C 58. E, 2002.3.5., 32. o.) és az Európai Parlament 2002. május 14-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A 2002. június 26-i tanácsi határozat (a Hivatalos Lapban még nem tet- ték közzé). Ó Ő S Megfoghatatlan jellegük miatt a pénzügyi szolgáltatások különösen alkalmasak a távértékesítésre, és a pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazására vonatkozó jogi keretek megteremtése növeli a pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásának új módszereibe, így például az elektronikus kereskedelembe vetett fogyasztói bizalmat. Ezt az irányelvet a Szerződésnek és a másodlagos jogsza- bályoknak, többek között az elektronikus kereskedelemről szóló, 2000/31/EK irányelvnek (1) megfelelően kell alkal- mazni, azonban ez utóbbi csak a hatálya alá tartozó ügy- letekre alkalmazandó. Ezen irányelv célja, hogy a szolgáltatásnyújtás szabadsá- gára vonatkozó közösségi vagy nemzeti jog, illetve megfe- lelő esetben a fogadó tagállam ellenőrzése és/vagy a tagál- lamok engedélyezési vagy felügyeleti rendszereinek sérelme nélkül megvalósítsa a fenti célkitűzéseket, amennyi- ben azok összeegyeztethetők a közösségi jogszabályokkal. Továbbá ezen irányelv, és különösen annak a szerződésre alkalmazandó jogra vagy az illetékes bíróságra vonatkozó szerződéses kikötésekkel kapcsolatos bármely informáci- óra vonatkozó rendelkezései, nem érintik a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a hatá- rozatok — elismeréséről éÉés — végrehajtásáról — szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (") és a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló 1980. évi Római Egyezmény pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazására való alkalmazását. A Pénzügyi Szolgáltatások Cselekvési Tervének céljai meg- valósításához egyes területeken magasabb szintű fogyasz- tóvédelemre van szükség. Ez nagyobb konvergenciát felté- telez, különösen a nem harmonizált befektetési alapok, a befektetési szolgáltatásokra vonatkozó etikai szabályok és a fogyasztói hitelek tekintetében. E konvergencia eléréséig magas színvonalú fogyasztóvédelmet kell fenntartani. A távollevők között kötött szerződések esetén a fogyasz- tók védelméről szóló, 1997. május 20-i 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (£) megállapítja a szolgáltató és a fogyasztó között az árukra illetve szolgáltatásokra vonatkozóan távollevők között kötött szerződésekre alkal- mazandó főbb szabályokat. Az irányelv hatálya azonban nem terjed ki a pénzügyi szolgáltatásokra. HL L 178., 2000.7.17., 1. o. HLL 12., 2001.1.16., 1. o. HL L 144., 1997.6.4., 19. o.