2009.6.5. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 140/63 AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2009/29/EK IRÁNYELVE (2009. április 23.) a 2003/87/EK irányelvnek az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének továbbfejlesztése és kiterjesztése tekintetében történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 175. cikke (1) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (!), tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (), a  Szerződés 251. - cikkében megfelelően (?), megállapított — eljárásnak mivel: () — A 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (?) az üvegházhatású gázkibocsátás költséghatékony és gazdasá- gos módon történő csökkentésének előmozdítása érdeké- ben létrehozta az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerét (közösségi rendszer). 2) — Az Egyesült Nemzetek éghajlatváltozási keretegyezményé- nek (UNFCCC) — amelyet az Európai Közösség részéről a 94/69/EK tanácsi határozattal (") hagytak jóvá — alapvető célkitűzése az üvegházhatású gáz légköri koncentráció- jának olyan szinten való stabilizálása, amely megakadá- Iyozza az éghajlati rendszer veszélyes, embertől eredő befolyásolását. E célkitűzés elérése érdekében az általános globális éves felszíni középhőmérséklet-emelkedés mértéke legfeljebb 2 "C-kal haladhatja meg az iparosodás előtti hőmérsékleti szintet. Az éghajlatváltozással foglalkozó kormányközi munkacsoport (IPCC) legfrissebb értékelő jelentése szerint a fenti cél elérése érdekében az üvegház- hatású gázok globális kibocsátása 2020 után nem növe- kedhet tovább. Ehhez a Közösség növekvő erőfeszítéseire, a fejlett országoknak a kibocsátás csökkentésére irányuló folyamatba való gyors bevonására, és a fejlődő országok részvételének ösztönzésére van szükség. (3) — A 2007. márciusi Európai Tanács határozottan elkötelezte magát amellett, hogy 2020-ra a Közösség legalább 20 26- kal, illetve — amennyiben más fejlett országok is vállalják a (!) HL C 27., 2009.2.3., 66. o. (3) HL C 325., 2008.12.19., 19. o. () Az Európai Parlament 2008. december 17-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2009. április 6-i határo- zata. (49 HL L 275., 2003.10.25., 32. o. ) HLL 33., 1994.2.7., 11. o. kibocsátások hasonló csökkentését, valamint a gazdasági- lag fejlettebb fejlődő országok kötelezettségeikhez és lehe- tőségeikhez mérten szintén megfelelően hozzájárulnak a folyamathoz — 30 96-kal az 1990. évi szint alá csökkenti az üvegházhatású gázok teljes kibocsátását. 2050-re az üveg- házhatású gázok globális kibocsátását legalább 50 96-kal az 1990. évi szint alá kell csökkenteni. Minden gazdasági ága- zatnak hozzá kell járulnia az említett kibocsátáscsökken- tési célok eléréséhez, ideértve a nemzetközi tengerhajózást és a légi közlekedést is. A légi közlekedés e csökkentések- hez a közösségi rendszerhez való csatlakozás révén járul hozzá. Abban az esetben, ha 2011. december 31-ig a tagál- lamok nem fogadnak el olyan, a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet keretein belüli nemzetközi megállapodást, amelynek csökkentési célkitűzései között szerepelnek a nemzetközi tengeri kibocsátások, vagy a Közösség nem fogad el ilyen jellegű megállapodást az UNFCCC-n keresz- tül, a Bizottságnak 2013-as hatálybalépési célkitűzéssel javaslatot kell tennie arra, hogy a nemzetközi tengeri kibo- csátások a harmonizált módszerekkel összhangban beke- rüljenek a Közösség csökkentési kötelezettségvállalásai közé. A javaslatnak a minimálisra kell csökkentenie a Közösség versenyképességét érintő hatásokat, figyelembe véve a lehetséges környezeti előnyöket. (4 — — Az Európai Parlament az éghajlatváltozásról tartott bali konferencia (COP 13 és COP/MOP 3) eredményéről szóló, 2008. január 31-i állásfoglalásában (£) emlékeztetett azon álláspontjára, miszerint az iparosodott országoknak köte- lezettséget kell vállalniuk arra, hogy üvegházhatású gázaik kibocsátását 2020-ra legalább 30 96-kal, 2050-re pedig leg- alább 60—80 96-kal csökkentik az 1990-es szinthez képest. Mivel várható, hogy a 2009-ben Koppenhágában tartandó COP 15 tárgyalások kimenetele pozitív lesz, az Európai Uniónak el kell kezdenie szigorúbb kibocsátáscsökkentési célokat kitűzni 2020-ra és az azt követő időszakra, illetve annak biztosítására kell törekednie, hogy 2013 után a közösségi rendszer szükség esetén lehetővé tegyen szigo- rúbb kibocsátási korlátozásokat az Unió az éghajlatválto- zásról szóló jövőbeni nemzetközi megállapodáshoz (a továbbiakban: az éghajlatváltozásról szóló nemzetközi megállapodás) való hozzájárulásának részeként. (5) — Az említett hosszú távú célkitűzések elérése érdekében cél- szerű meghatározni azt a kiszámítható menetrendet, amely szerint a közösségi rendszer hatálya alá tartozó létesítmé- nyek kibocsátását csökkenteni kell. Az üvegházhatású gázok kibocsátásának 20 X-kal az 1990. évi szint alá tör- ténő csökkentésére irányuló, a Közösség által vállalt köte- lezettség költséghatékony teljesítéséhez az - említett létesítményeknek kiosztott kibocsátási egységek számának 2020-ra 21 96-kal ezen intézmények 2005. évi kibocsátási szintje alá kell csökkennie. ($) HL C 68. E., 2009.3.21., 13. o.