194 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 03/33. kötet 32001R1512 2001.7.26. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 201/1 A TANÁCS 1512/2001/EK RENDELETE (2001. július 23.) a marha- és a borjúhús piacának közös szervezéséről szóló 1254/1999/EK rendelet módosításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 36. és 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára ("), tekintettel az Európai Parlament véleményére (, tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), mivel: () A marha- és borjúhús piaca teljesen összeomlott, mert a fogyasztók a szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántal- mának (BSE) új esetei miatt elvesztették a bizalmukat az ágazat termékei iránt, és elfordultak ezektől. A fogyasztás és a kivitel hirtelen csökkenése, valamint a gazdaságokban visszatartott állatok növekvő száma miatt a kereslet visszaesett. Ez a piac hanyatlását okozza, amit nehéz ellenőrzés alatt tartani. Ennek megfelelően számos olyan intézkedést kell elfogadni, amelyek a jövőbeli termelés csökkentésével megpróbálják szabályozni a piacot. Az 1254/1999/EK tanácsi rendelet () 4. cikkében a hímivarú szarvasmarhafélék esetében előírt különleges támogatás a marha- és borjúhústermelés egyik fő támo- gatási eszköze. A támogatást jelenleg egy regionális felső határ korlátozza. A különleges támogatásra jogosult állatok alacsonyabb száma kevésbé ösztönözné a terme- lést. Ezért korlátozott időre a korábbi évek kifizetései alapján a regionális felső határ csökkentését kell beve- zetni. Annak érdekében továbbá, hogy ösztönözzék a termelőket arra, hogy a haszonállat-állományukat cse- réljék le hosszabb ideig legelőn tartott tinókra, lehetővé kell tenni egy második támogatás kifizetését azoknak a tinóknak az esetében, amelyek után az első, bikák után járó kifizetés már megtörtént. Az az eltérés, amely lehetővé teszi a tagállamok számára azt, hogy megváltoztassák vagy megszüntessék a külön- leges támogatás folyósítását meghatározó gazdaságon- kénti és korosztályonkénti 90 állatban megszabott muár 6-i javaslat (a Hivatalos Lapban még nem tették 6] 1;(Á))É)Zlí).május 16-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették ó 1;(Á))É)Zlí).április 25-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették Ó É()Lzíe)íóo., 1999.6.26., 21. o. határt, a támogatásra jogosult állatok számának növeke- dését eredményezheti a nagy termelőegységekben. E termelést ösztönző tényező csökkentése érdekében a megszabott határ szigorú betartására kell törekedni úgy, hogy annak megváltozatását vagy megszüntetését egy vidékfejlesztési politika keretében környezetvédelmi és foglalkoztatási szempontok mérlegeléséhez kötik. Mivel a marha- és borjúhústermelés főként a tehenek számától függ, a jövőbeni hústermelés az anyatehenek számának csökkentésével korlátozható. Ezért azt a termeléscsökkentő hatást, amelyet úgy értek el, hogy az 1254/1999/EK rendelet 6. cikkében meghatározott anya- tehén-támogatásra jogosult állatok körébe bevonták az üszőket is, erősíteni kell azáltal, hogy az üszők tekinte- tében korlátozott időre egy minimális százalékarányt állapítanak meg, valamint növelik az ezekre az állatokra vonatkozó maximális százalékarányt. Figyelembe véve a ragadós száj- és körömfájás miatt lecsökkent állományt, ezt a kötelezettséget 2002-ben és korlátozott mértékben 2003-ban nem kell alkalmazni az Egyesült Királyságban. Ez szükségessé teszi az 1254/1999/EK rendelet 10. cikkében említett, az üszőkre vonatkozó különböző nemzeti felső határok megfelelő kiigazítását. Az intéz- kedés végrehajtásának egyszerűsítése érdekében a kevés támogatást kérő termelőkre nem vonatkozna ez a feltétel. A termelés csökkenésének elérése érdekében korlátozott időre a nemzeti tartalékra visszaszállt támo- gatási jogosultság újraelosztásának lehetőségét is fel kell függeszteni. Mivel a meglévő anyatehenek száma a ragadós száj- és körömfájás miatt csökken, az Egyesült Királyságot 2002-ben mentesíteni kell ezen intézkedés hatálya alól. A különleges támogatásra és az anyatehén-támogatásra jogosult állatok számát jelenleg az 1254/1999/EK ren- delet 12. cikke szerint hektáronként 2 számosállat- egység (SZÁE) állománysűrűségben határozták meg. Annak érdekében, hogy csökkentsék az említett támoga- tásokra jogosító állatok számát a belterjes állattartó gazdaságokban, s ezzel az extenzív állattartást ösztö- nözzék, az állománysűrűséget 2002-ben 1,9 SZÁE-re, 2003-ban pedig 1,8 SZÁE-re kell fokozatosan csökken- teni.