26 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 07/1. kötet 31969R1192 L 156/8 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1969.6.28. A TANÁCS 1192/69/EGK RENDELETE (1969. június 26.) a vasúti vállalkozások elszámolásainak normalizálására vonatkozó közös szabályokról AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA, tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerző- désre és különösen annak 75. és 94. cikkére, tekintettel a vasúti, a közúti és a belvízi közlekedésben a ver- senyt befolyásoló egyes rendelkezések összehangolásáról szóló, 1965. május 13-i tanácsi határozatra ("), tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel a Közgyűlés véleményére (, tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [(?), mivel a közös közlekedéspolitika egyik célkitűzése azoknak az egyenlőtlenségeknek a kiküszöbölése, amelyek abból származ- nak, hogy az állami hatóságok a vasúti vállalkozásokra olyan terheket rónak, vagy azoknak olyan kedvezményeket nyújtanak, amelyek következésképpen a versenyfeltételek jelentős torzulá- sát okozhatják; mivel helyénvaló olyan intézkedés hozatala, amely — annak érdekében, hogy minden közlekedési mód egyenlő elbánásban részesüljön — biztosítja az előbbiek szerinti terhek vagy kedvez- mények hatásainak kiküszöbölését; mivel a teher vagy kedvez- mény bizonyos kategóriái esetében az ilyen intézkedés azok rövid időn belüli megszüntetéséhez vezethet; mivel más kategóriák tekintetében az ilyen intézkedést a vasúti vállalkozá- sok elszámolásainak normalizálása keretében kell végrehajtani, ahol az ilyen normalizálás jellemzője az ilyen terhek vagy ked- vezmények hatásainak pénzügyi ellentételezése; mivel a teher vagy kedvezmény bizonyos kategóriái tekinteté- ben, amelyekre a normalizálásnak ki kell terjednie, a helyzet végleges rendezését a vasúti vállalkozások és az államok közötti pénzügyi kapcsolatokat rendező szabályok fokozatos összehan- golásával együtt kell majd végrehajtani úgy, ahogyan ezt a vasúti, a közúti és a belvízi közlekedésben a versenyt befolyá- soló egyes rendelkezések összehangolásáról szóló, 1965. május 13-i tanácsi határozat 8. cikke előírja; mivel ebből következően helyénvaló az ilyen teher- és kedvezménykategóriák esetében a végleges rendezésig az egyes államok számára meghagyni azt a jogot, hogy minden egyes esetben határozzanak arról, hogy sor kerüljön-e normalizálásra; mivel ha a normalizálás mellett (4 HL 88., 1965.5.24., 1500/65. o. ÓŐ) HL C 135., 1968.12.14., 34. o. ÓŐ) HL C 118., 1968.11.11., 7. o. döntöttek, azt az ebben a rendeletben megállapított közös sza- bályoknak megfelelően kell végrehajtani, különösen a pénzügyi ellentételezés számításának elvei tekintetében; mivel, mielőtt végre lehetne hajtani a pénzügyi ellentételezést, ami feltehetőleg az elszámolások normalizálásának eredménye lesz, meg kell határozni a vasúti vállalkozások által viselt terhe- ket vagy élvezett kedvezményeket azzal a helyzettel összeha- sonlítva, amelyben akkor lennének, ha ugyanolyan feltételek mellett működnének, mint más közlekedési módok vállalkozá- sai; mivel az előbbi feladat elvégzéséhez meg kell határozni azokat az eseteket, amelyekre a normalizálásnak ki kell terjednie; mivel a normalizálásnak a tagállamokban előforduló minden létező esetre ki kell terjednie, kivéve egyrészről azokat a közszolgáltatási kötelezettségeket, amelyeket a vasúti, a közúti és a belvízi közlekedési közszolgáltatás fogalmában benne rejlő kötelezettségek terén a tagállamok tevékenységéről szóló, 1969. június 26-i 1191/69/EGK tanácsi rendelet () tartalmaz, más- részről, a három közlekedési módot szabályozó előírások által meghatározott infrastrukturális és adózási terhekben azokat az egyenlőtlenségeket, amelyeket a közlekedésre vonatkozó általá- nos és speciális adózási rendszerek módosítása keretében küszöbölnek ki az infrastrukturális költségekre vonatkozóan javasolt intézkedésekben; mivel minden ilyen normalizálási esetnek megvannak a saját megkülönböztető jellemzői, helyénvaló meghatározni minden egyes esetre az alkalmazás területét, és megállapítani a vasúti vállalkozásokra rótt terhek vagy az ilyen vállalkozásoknak nyúj- tott kedvezmények meghatározásához alkalmazandó számítási elveket; mivel az ilyen terhek vagy kedvezmények összegének meghatá- rozásához össze kell hasonlítani a vasúti vállalkozásokra alkal- mazható rendszert a más közlekedési módokat működtető, pri- vát közlekedési módok vállalkozásaira alkalmazható rendszer- rel; mivel a vasúti vállalkozások által viselt terhek rendszerint nagyobbak, mint az általuk élvezett kedvezmények, és ezenkívül az ilyen vállalkozások könnyen tudják szolgáltatni az ilyen terhek vagy kedvezmények összegének meghatározásához szükséges számviteli adatokat; mivel ebből következően, helyénvaló annak lehetővé tétele, hogy az ilyen vállalkozások lehessenek a kezdeményezők ebben az ügyben, míg a tagálla- mok illetékes hatóságai számára az a feladat marad, hogy az e rendelet előírásainak megfelelő vizsgálatot folytassanak, és az ellentételezés összegének meghatározása előtt megvizsgálják azokat a számadatokat, amelyekre a vállalkozások a kérelmeiket alapozták; mivel határidőt kell megállapítani, amelyen belül az ilyen hatóságoknak közölniük kell a határozatukat; ($ HLL 156., 1969.6.28., 1. o.