2009.1.13. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 8/3 IRÁNYELVEK AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2008/101/EK IRÁNYELVE (2008. november 19.) a 2003/87/EK irányelvnek az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének a légi közlekedésre történő kiterjesztése céljából történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 175. cikke (1) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyére (!), tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (), a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfe- lelően mivel: Ó. Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozá- sáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv () az üvegházhatást okozó gázok költséghatékony és gazdaságilag eredmé- nyes módon történő csökkentésének előmozdítása érde- kében létrehozta az üvegházhatást okozó gázok kibocsá- tási egységeinek a Közösségen belüli kereskedelmi rend- szerét. () HL C 175., 2007.7.27., 47. o. () HL C 305., 2007.12.15., 15. o. Ő) Az Európai Parlament 2007. november 13-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé), a Tanács 2008. április 18-i közös álláspontja (HL C 122. E, 2008.5.20., 19. o.) és az Európai Parla- ment 2008. július 8-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). A Tanács 2008. október 24-i határozata. ( HL L 275., 2003.10.25., 32. o. 2) Az Európai Közösség részéről a 94/69/EK tanácsi hatá- rozattal (?) jóváhagyott, az Egyesült Nemzetek éghajlat- változási keretegyezményének (UNFCCC) végső célja az üvegházhatást okozó gázok légköri koncentrációjának olyan szinten történő stabilizálása, amely megakadá- lyozza az éghajlati rendszerbe való veszélyes mértékű emberi beavatkozást. A 2007. március 8-9-i Brüsszelben ülésező Európai Tanács kihangsúlyozta azon stratégiai cél elérésének alap- vető fontosságát, amely szerint a globális hőmérséklet- emelkedés legfeljebb 2 "C-kal haladhatja meg az iparo- sodás előtti értéket. Az éghajlatváltozással foglalkozó kormányközi munkacsoport (IPCC) negyedik értékelő jelentésében szereplő legújabb tudományos eredmények csak még világosabbá teszik, hogy az éghajlatváltozás kedvezőtlen hatásai egyre súlyosabban veszélyeztetik az ökoszisztémákat, az élelmiszer-termelést és a fenntartható fejlődés elérését, illetve a millenniumi fejlesztési célokat, valamint az emberi egészséget és biztonságot. A 2 "C-os célkitűzés elérhető közelségben tartása szükségessé teszi, hogy az üvegházhatást okozó gázok légköri koncentráci- óját körülbelül 450 ppmv CO,-ekvivalens értéken stabi- lizálják, ami megkívánja, hogy az üvegházhatást okozó gázok globális kibocsátása az elkövetkező 10-15 évben tetőzzön, a globális kibocsátás pedig lényegesen — 2050- re az 1990-es szintnél legalább 50 96-kal alacsonyabb szintre — csökkenjen. Az Európai Tanács hangsúlyozta, hogy az Európai Unió elkötelezett amellett, hogy Európát nagy energiahaté- konyságú, és az üvegházhatást okozó gázokat alacsony szinten kibocsátó gazdasággá alakítsa, és a 2012 utáni időszakra vonatkozó globális és átfogó megállapodás megkötéséig az EU részéről határozott és független köte- lezettséget vállalt arra, hogy 2020-ra az üvegházhatást okozó gázok kibocsátását az 1990-es szintnél legalább 20 96-kal alacsonyabb szintre csökkenti. A légi közleke- désből származó, üvegházhatást okozó gázok kibocsátá- sának korlátozása e kötelezettségvállalással összhangban nagy előrelépést jelent. Ő) HL L 33., 1994.2.7., 11. o.