460 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 04/5. kötet 32002R2371 2002.12.31. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 358/59 A TANÁCS 2371/2002/EK RENDELETE (2002. december 20.) a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára ("), tekintettel az Európai Parlament véleményére (?), mivel: () A 3760/92/EGK tanácsi rendelet (?) létrehozta a halászat és akvakultúra közösségi rendszerét. E rendelet szerint a Tanács 2002. december 31-ig határoz az esetlegesen szük- ségessé váló kiigazításokról. A közös halászati politika kiterjed az élő vízi erőforrások és az akvakultúra védelmére, kezelésére és kiaknázására, valamint a halászati és akvakultúra-termékek feldolgozá- sára és kereskedelmi forgalomba hozatalára ott, ahol e tevékenységeket a tagállamok területein, közösségi vize- ken, közösségi halászhajókon vagy a tagállamok állampol- gárai végzik, szem előtt tartva az Egyesült Nemzetek Szer- vezete Tengerjogi Egyezményének 117. cikkét, a lobogó szerinti állam elsődleges felelősségének sérelme nélkül. Tekintettel arra, hogy számos halállomány csökkenőben van, a közös halászati politikát javítani kell a halászati ága- zat hosszú távú életképességének biztosítása érdekében, az élő vízi erőforrások alapos tudományos szakvéleményen és elővigyázatos megközelítésen alapuló fenntartható kiakná- zásának segítségével, amely ugyanazon a megfontoláson alapszik, mint a Szerződés 174. cikkében említett elővigyá- zatosság elve. A közös halászati politika céljainak ezért biztosítaniuk kell az élő vízi erőforrások és az akvakultúra fenntartható kiak- názását a fenntartható fejlődés szellemében, egyaránt szá- mításba véve a környezeti, gazdasági és társadalmi szem- pontokat. Fontos, hogy a közös halászati politika irányítását a helyes kormányzás elve vezesse, és hogy a meghozott intézkedé- sek kölcsönösen összeegyeztethetőek és következetesek legyenek a többi közösségi politikával. A fenntartható kiaknázás célja hatékonyabban elérhető a halászati gazdálkodás többéves megközelítésével, beleértve (!) . HL C 203. E, 2002.8.27., 284. o. () 2002. december 5-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). (6) HLL 389., 1992.12.31. 1. o.A legutóbb az 1181/98/EK rendelettel (HL 164., 1998.6.9., 1. o.) módosított rendelet. (10) (11) (13) a biztonságos biológiai határértékeken lévő vagy az azo- kon belüli állományokra vonatkozó többéves gazdálkodási terveket. A biztonságos biológiai határértéken kívüli állo- mányok esetében elsődleges fontossággal bír a többéves helyreállítási terv elfogadása. A tudományos szakvélemé- nyeket követve, előfordulhat az ezen állományokra irá- nyuló halászati erőkifejtés lényeges csökkentése. E többéves terveknek meg kell adniuk az érintett állomá- nyok fenntartható kiaknázásának céljait, tartalmazniuk kell a lehalászási szabályokat, amelyek megállapítják az éves fogás és/vagy a halászati erőkifejtés határértékeinek kiszá- mítási módját, és gondoskodniuk kell más sajátos kezelési intézkedésekről, azok más fajokra gyakorolt hatásait is szá- miításba véve. A többéves terv tartalmának összhangban kell lennie az állományok természetvédelmi helyzetével, a helyreállításuk sürgősségével, valamint az ezen állományok és a fogásukra irányuló halászat jellemzőivel. Azon állatállományok fenntartható kiaknázását, amelyekre vonatkozóan nem készült többéves terv, fogási és/vagy a halászati erőkifejtésre vonatkozó korlátok felállításával kell biztosítani. Elő kell írni a tagállamok vagy a Bizottság számára, hogy sürgősségi intézkedéseket fogadjanak el, ha a halászati tevékenység olyan súlyosan fenyegeti az erőforrások védel- mét vagy a tengeri ökoszisztémát, hogy az azonnali intéz- kedést követel. A tagállamok számára engedélyezni kell a 12 tengeri mér- földes körzetükben az összes halászhajóra alkalmazandó védelmi és kezelési intézkedések elfogadását, feltéve hogy ahol az ilyen intézkedéseket más tagállamok halászhajóira is alkalmazni kell, ott az elfogadott rendelkezések nem megkülönböztetőek és az előzetes egyeztetés megtörtént, valamint a Közösség nem fogadott el arra a területre vonat- kozó egyedi védelmi és kezelési intézkedéseket. A közösségi flotta méretét csökkenteni kell, hogy össz- hangban legyen az elérhető erőforrásokkal, és egyedi intéz- kedéseket kell megállapítani e cél megvalósítása érdekében, beleértve a halászati kapacitás azon referenciaszintjének meghatározását, amelyet nem lehet túllépni, a halászhajók selejtezését előmozdító különleges közösségi rendszert, valamint a nemzeti belépőjkilépő rendszer kialakítását. Minden tagállamnak nemzeti nyilvántartást kell vezetnie a halászhajókról, amelyet elérhetővé kell tennie a Közösség számára a tagállam flottája méretének ellenőrzése céljából.