246 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 07/6. kötet 32002R0889 L 140/2 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 2002.5.30. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 889/2002/EK RENDELETE (2002. május 13.) a légifuvarozók balesetek esetén fennálló felelősségéről szóló 2027/97/EK tanácsi rendelet módosításáról (EGT vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára ("), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (), a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően, a Szerződés 251. cikkében (?) megállapított eljárásnak megfe- lelően, mivel: () A közös közlekedéspolitika keretén belül fontos a légi baleseteket elszenvedő utasok megfelelő szintű kártérí- tése. 1999. május 28-án Montrealban elfogadták a nem- zetközi légifuvarozással kapcsolatos egyes szabályok egy- ségesítéséről szóló új egyezményt, amely új, a nem- zetközi légi közlekedésre vonatkozó átfogó szabályokat állapít meg a balesetek esetén fennálló felelősség tekinte- tében, felváltva az 1929-es Varsói Egyezményben és annak későbbi módosításaiban foglalt szabályokat (?). A Varsói Egyezmény a Montreali Egyezménnyel párhuza- mosan továbbra is fennáll, határozatlan időtartamig. A Montreali Egyezmény korlátlan felelősségi rendszert határoz meg a légi utasok halála vagy sérülése esetére. A Közösség aláírta a Montreali Egyezményt, jelezve, hogy szándékában áll annak ratifikálásával az egyez- mény szerződő felévé válni. (4 HL C 337. E, 2000.11.28., 68. o. és HL C 213., 2001.7.31., 298. o. Ó) HL C 123. E, 2001.4.25., 47. o. Ő) Az Európai Parlament 2001. április 5-i véleménye (HL C 21., 2002.1.24., 256. 0o.). A Tanács 2001. december 19-i közös állás- pontja (HL C 58., 2002.3.5., 8. o.) és az Európai Parlament 2002. március 12-i határozata. (4) HLL 194., 2001.7.18., 38. o. (6) (10) (11) (12) Módosítani kell a légifuvarozók baleset esetén fennálló felelősségéről szóló, 1997. október 9-i 2027/97/EK tanácsi rendeletet (?) a Montreali Egyezmény rendelkezé- seivel való összehangolása érdekében, így egységes fel- elősség-rendszert létrehozva a nemzetközi légi közleke- dés területén. E rendelet és a Montreali Egyezmény megerősíti az uta- sok és az általuk eltartott személyek védelmét, és nem értelmezhető úgy, hogy gyengíti a védelmüket az e rend- elet elfogadásának napján hatályban lévő jogszabályok- hoz képest. A légifuvarozás belső piacán a nemzeti és nemzetközi közlekedés közötti megkülönböztetés felszámolásra került, és ezért célszerű, hogy a Közösségen belül mind a nemzetközi, mind a nemzeti közlekedésben azonos szintű és természetű felelősség álljon fenn. A — szubszidiaritás elvének megfelelően, kívánatos a közösségi fellépés minden közösségi légifuvarozóra érvé- nyes, egyetlen szabálycsomag létrehozásáért. Egy biztonságos és korszerű légi közlekedési rendszer- ben az utasok halála vagy sérülése esetében érvényes korlátlan felelősségi rendszer alkalmazása a helyénvaló. A közösségi légifuvarozó nem hivatkozhat a Montreali Egyezmény 21. cikkének (2) bekezdésében foglaltakra, kivéve, ha bizonyítja, hogy a kár nem a fuvarozó vagy alkalmazottai, vagy ügynöke hanyagsága vagy más törvénytelen cselekedete vagy mulasztása következtében keletkezett. Poggyász elvesztésére, károsodására vagy megsemmisülé- sére és a késedelemmel okozott kárra vonatkozó egysé- ges felelősségi határok, amelyek a közösségi fuvarozók által bonyolított minden utazásra érvényesek, egyszerű és világos szabályokat biztosítanak mind az utasok, mind a légitársaságok számára, és lehetővé teszik, hogy az utasok felismerhessék, mikor van szükség további biztosításra. Ő) HL L 285., 1997.10.17., 1. o.