2009.2.11. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 40/19 A BIZOTTSÁG 2009/8/EK IRÁNYELVE (2009. február 10.) a 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének a kokcidiosztatikumok vagy hisztomonosztatikumok nem céltakarmányba történő elkerülhetetlen átvitelének legnagyobb megengedhető szintjei tekintetében történő módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 2002. május 7-i 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (!) és különösen annak 8. cikke (1) bekezdé- sére, mivel: (1) A kokcidiosztatikumok és hisztomonosztatikumok olyan anyagok, amelyek protozoonok elpusztítására vagy azok növekedésének — megakadályozására — szolgálnak, — és amelyek használata a takarmányozási célra felhasznált adalékanyagokról - szóló, 2003.  szeptember —22-i 1831/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rende- lettel () összhangban többek között takarmányadalék- ként engedélyezett. A kokcidiosztatikumok és hisztomo- nosztatikumok takarmányadalékként történő használatára vonatkozó engedélyek a használatot bizonyos feltéte- lekhez kötik, például meghatározzák, hogy melyek azok a célállatfajok vagy -kategóriák, amelyeknek az adalé- kokat szánják. Előfordulhat, hogy a takarmányipari vállalkozók egy léte- sítményen belül takarmányok széles skáláját állítják elő, és ugyanazon a gyártósoron egymás után különböző típusú termékeket gyártanak. Így megeshet az is, hogy egy termék elkerülhetetlen maradványai a gyártósorban maradnak és egy másik takarmányba kerülnek, amikor annak gyártási folyamata elkezdődik. Az anyagoknak az egyik gyártási tételből a másikba történő ezen átjutását átvitelnek" vagy , keresztszennyeződésnek" nevezzük, és erre például a kokcidiosztatikumok vagy hisztomono- sztatikumok  engedélyezett takarmányadalékként való felhasználásakor is sor kerülhet. Ennek eredményeként a soron következőként gyártott takarmány szennyeződhet azáltal, hogy az említett anyagok technikailag elkerülhe- tetlen maradványai bekerülnek a ,nem céltakarmányba", azaz abba a takarmányba, amellyel kapcsolatban a kokci- diosztatikumok vagy hisztomonosztatikumok használata nem engedélyezett; ilyenek például az adalékanyag enge- délyében fel nem tüntetett állatfajoknak és -kategóriáknak szánt takarmányok. Ez az elkerülhetetlen keresztszeny- nyeződés a takarmánygyártás és -feldolgozás bármely szakaszában, de a takarmány tárolása és szállítása közben is megtörténhet. A takarmányhigiénia követelményeinek meghatározásáról szóló, 2005. január 12-i 183/2005/EK európai parla- menti és tanácsi rendelet ) a takarmány-előállításhoz kokcidiosztatikumokat és — hisztomonosztatikumokat használó takarmányipari vállalkozások számára külön- leges előírásokat határoz meg. Az érintett szereplőknek — a fent említett rendelet 4. és 5. cikkében előírt kötele- zettségekkel összhangban — a létesítményeket, a berende- zéseket, az előállítást, tárolást és szállítását illetően minden megfelelő intézkedést meg kell hozniuk a keresztszennyeződés elkerülése érdekében. A kokcidiosz- tatikumoknak és hisztomonosztatikumoknak a nem céltakarmányba történő elkerülhetetlen átvitelére vonat- kozó - legnagyobb — megengedhető — szinteknek — a 2002/32/EK irányelvvel összhangban történő megállapí- tása nem sértheti a szereplők elsődleges kötelezettségét, miszerint — a keresztszennyeződést megelőzendő — a helyes gyártási gyakorlatot alkalmazzák. Ezért az érintett szereplőknek továbbra is erőfeszítéseket kell tenniük annak érdekében, hogy ezek a nemkívánatos anyagok ne kerüljenek be a takarmányba. Tekintettel a helyes gyártási gyakorlat alkalmazására, a kokcidiosztatikumoknak és hisztomonosztatikumoknak a nem céltakarmányba történő elkerülhetetlen átvitelére vonatkozó legnagyobb megengedhető szinteket az , éssze- rűen elérhető legalacsonyabb szint" elve alapján kell meghatározni. Abból a célból, hogy a takarmánygyártó a fent említett elkerülhetetlen átvitellel kapcsolatban intézkedéseket tudjon tenni, a kevésbé érzékeny nem célállatfajoknak szánt takarmány tekintetében a figye- lembe veendő átviteli arány a legnagyobb megengedett mennyiség mintegy 3 96-a, míg az érzékeny nem célállat- fajoknak szánt takarmány, valamint a befejezőtáp, azaz a vágást megelőző időszakban adott táp tekintetében a legnagyobb megengedett mennyiség mintegy 1 96-a. A célfajoknak szánt egyéb, kokcidiosztatikumokat és hisz- tomonosztatikumokat nem tartalmazó takarmányt érintő keresztszennyeződéssel kapcsolatban, valamint a , folya- matosan élelmiszert termelő állatoknak", mint például a tejelő teheneknek vagy tojótyúkoknak szánt nem célta- karmánnyal kapcsolatban, amikor bizonyított a takar- mányból az állati eredetű élelmiszerekbe történő átvitel, az 196-os átviteli arányt kell figyelembe venni. Ha a takarmány-alapanyagokat közvetlenül az  állatoknak adják, vagy ha kiegészítő takarmányokat használnak, a napi adagban felhasznált mennyiségük nem lehet akkora, hogy az állatot akkora kokcidiosztatikum- és hisztomo- nosztatikum-expozíció érje, amely meghaladja ezeknek az anyagoknak azt a megengedhető legnagyobb szintjét, amely a kizárólag teljes értékű takarmányt tartalmazó napi adagra érvényes.