L 390/24 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2004.12.31. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2004/108/EK IRÁNYELVE (2004. december 15.) az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről és a 89/336/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről (EGT vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 95. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyérel, a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfe- lelően (!, mivel: (1) — Az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó tagál- lami jogszabályok közelítéséről szóló, 1989. május 3-i 89/336/EGK tanácsi irányelv () felülvizsgálatra került a belső piaci jogszabályok egyszerűsítéseként (SLIM) ismert kezdeményezés keretében. Mind a SLIM-folyamat, mind egy későbbi részletes konzultáció feltárta a 89/336/EGK irányelv által meghatározott keretrendszer kiegészíté- sének, megerősítésének és tisztázásának szükségességét. 2) — A tagállamok felelősek a rádiótávközlés elektromágneses zavarvédelmének biztosításáért, beleértve a Nemzetközi Távközlési Unió (NTU) rádiózási szabályainak megfe- lelően működtetett rádióműsor-vétel és rádióamatőr- szolgálat, valamint a villamosenergia- és távközlési háló- zatainak, illetve az ehhez kapcsolódó berendezéseknek védelmét is. (33 — Az elektromágneses zavar elleni védelmet biztosító nemzeti jogi rendelkezéseket harmonizálni kell annak érdekében, hogy biztosítani lehessen az elektromos és elektronikai készülékek szabad mozgását anélkül, hogy ezáltal a tagállamokban csökkenne az indokolt védelmi szint. (4 — —Az elektromágneses zavar elleni védelem a különböző gazdasági szereplőkre háruló kötelezettségeket igényel. A védelem elérése érdekében ezeket a kötelezettségeket tisztességes és hatékony módon kell alkalmazni. (5 HL C 220., 2003.9.16., 13. o. A) Az Európai Parlament 2004. március 9-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2004. november 29-i határozata. (5) — A berendezések elektromágneses összeférhetőségét a belső piac — amely az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgásának belső határok nélküli térsége — működésének biztosítását szem előtt tartva kell szabályozni. (6) — Az ezen irányelvben említett berendezések magukban foglalják a készülékeket és a helyhez kötött létesítmé- nyeket egyaránt. Ezekről azonban külön-külön kell rendelkezni. Ennek az az oka, hogy míg a készülékek tekintetében érvényesül a Közösségen belüli mozgás szabadsága, addig a helyhez kötött létesítményeket egy előre meghatározott helyen folyamatos használat céljára különböző  készüléktípusok, adott esetben — egyéb eszközök összeállításaként telepítik. Az ilyen helyhez kötött létesítmények összetétele és funkciója az esetek nagy részében üzemeltetőik sajátos igényeinek felel meg. ) — — A rádióberendezések és a távközlő végberendezések nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá, mivel azokat már a rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint a megfelelőségük kölcsönös elismeréséről szóló, 1999. március 9-i 1999/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv () szabályozza. Az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó követelmények mindkét irányelvben ugyanolyan védelmi szintet biztosítanak. (8) — A légijárművek és a légijárművekbe szerelhető berende- zések nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá, mivel azokról az elektromágneses összeférhetőséget szabályozó külön közösségi vagy nemzetközi szabályok már rendel- keznek. (9) — Nem szükséges, hogy ezen irányelv szabályozza az elekt- romágneses összeférhetőség szempontjából természe- tüknél fogva ártalmatlan berendezéseket. (10) Ennek az irányelvnek nem szükséges a berendezések biztonságáról rendelkeznie, mivel arra külön közösségi vagy nemzeti jogszabályok vonatkoznak. (11) — Ez az irányelv, amennyiben a készülékeket szabályozza, a Közösség piacán kereskedelmi forgalomban késztermé- kekként első alkalommal hozzáférhető készülékekre kell, hogy vonatkozzon. Egyes alkatrészek vagy készülékré- szek bizonyos feltételek mellett készüléknek tekintendők, amennyiben a végfelhasználó számára hozzáférhetők. Ő) HLL 139., 1989.5.23., 19. o. A legutóbb a 93/68/EGK irányelvvel (HL L 220., 1993.8.30., 1. o.) módosított irányelv.