L 325/60 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2004.10.28. A TANÁCS HATÁROZATA (2004. október 21.) Olaszországnak a tagállamok forgalmi adókkal kapcsolatos jogszabályainak egységesítéséről szóló hatodik irányelv (77/388/EGK) 2. cikkének (1) bekezdésétől eltérő intézkedés alkalmazására való felhatalmazásáról (2004/737/EK) AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a tagállamok forgalmi adókkal kapcsolatos jogszabá- lIyainak egységesítéséről szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelvre(f) — közös hozzáadottértékadó- rendszer: egységes adóalap-megállapítás — és különösen annak 30. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, mivel: A Bizottságnak benyújtott és a Bizottság Főtitkársága által 2004. március 24-én nyilvántartásba vett kérelmében az olasz kormány felhatalmazást kért arra, hogy olyan megállapodást kössön Svájccal, amely a 77/388/EGK irányelv 2. cikkének (1) bekezdésétől eltérő intézkedé- seket tartalmaz. Ennek a kérelemnek kettős oka van: elsősorban, a HÉA 2003. január 1-jei bevezetése a Gran San Bernardo-alagút használati díjainál a versenyhelyzet torzítását eredmé- nyezte a több útra szóló szezonális jegyek eladásánál. Másodsorban, a bevételeknek a HÉA céljaira az országok közötti fizikai elhatárolás arányában történő megbontása nagy adminisztrációs költségekkel jár, mivel a bevételeket az alagút működtetési és karbantartási költségeinek megosztását tükröző gazdasági kritériumokkal össz- hangban számolják ki és osztják fel. Ezek a költségek nem csupán magára az alagútra vonatkoznak, hanem ide értendő az alagutat olasz területen az olasz útháló- zattal összekötő országút is. 2003. január 1-jétől az alagút olasz üzemeltetője HÉA-t számít fel és szed be a Gran San Bernardo-alagút hasz- nálati d1]a1 után. Svájc azonban nem alkalmaz HÉA-t vagy más, hasonló adót a használati díjra; az Olaszország és Svájc között 1958-ban, a közös HÉA-rendszer beve- () HL L 145., 1977.6.13., 1. o. A legutóbb a 2004/66/EK irányelvvel (HL L 168., 2004.5.1., 35. 0.) módosított irányelv. zetését megelőzően kötött egyezmény értelmében Svájc nem kötelezhető arra, hogy az olasz HÉA-t a Gran San Bernardo-alagút használati díjaira alkalmazza és beszedje. Ezért az, hogy a HÉA-t csak az olasz üzemeltető által beszedett használati díjakra vezették be, különbségekhez vezetett a felhasználói költségekben és torzította a versenyt a szezonális jegyek eladásában. A felhasználók több útra szóló szezonális jegyeiket az alagút bármelyik végén kifizethetik, és ott vásárolják meg, ahol olcsóbb, vagyis Svájcban. Az alagút nemzetközi határt szel át, és egy olasz—svájci közös vállalkozás, valamint két üzemeltetőtársaság működteti, amelyek székhelye a vonatkozó országokban van. Az olasz üzemeltetőnek — a területiség elvével össz- hangban — csak az alagút olasz földön lévő részének vonatkozásában kell a (2096-os) HÉA-t szednie. Az üzemeltetők által 1963-ban kötött és a mai napig alkal- mazott, jogilag kötelező megállapodás szerint azonban a használatidíj-bevételek nem az országok közötti fizikai elhatárolás arányában kerülnek felosztásra, hanem olyan gazdasági kritériumok alapján, amelyek a működtetési és karbantartási költségek megoszlását tükrözik. Az alagút működtetési és karbantartási költségei tartalmazzák az autópálya azon szakaszának használatát is, amelyen keresztül az alagút megközelíthető. Ez azt jelenti, hogy a megosztott és felosztott bevételek pontos összegét ezekkel a kritériumokkal összhangban csak utólag lehet meghatározni. A HÉA céljaira ezt a megállapított összeget aztán a területiség elvének megfelelően kell felbontani, az alagúthoz vezető autópálya-szakasz hasz- nálatához szükséges működtetési és karbantartási költ- ségek extrapolálásával. Ez az utólagos számítás és a HEA beszedése nehézkes és magas adminisztrációs költ- ségekkel jár. Ez nem hozható összhangba az olyan fogyaszta51ado rendszerrel, amely a HÉA azonnali levo- nását és befizetését követeli meg. Ilyen körülmények között az egyetlen életképes választás tulajdonképpen az, hogy a Gran San Bernardo-alagút használati díját nem terhelik HÉA-val. Az eltérés jelentős egyszerűsítést jelent az olasz—svájci közös vállalkozás, valamint két üzemeltetőtársasága számára. A kért eltérés azonban hatással lesz a Közösségek saját, HÉA-ból származó forrásaira, és ezért ellentételező intéz- kedéseket igényel,