15/1. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 231 31984L0491 L 274/11 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1984.10.17. A TANÁCS IRÁNYELVE (1984. október 9.) a hexaklór-ciklohexán-kibocsátásokra vonatkozó határértékekről és minőségi célkitűzésekről (834/491/EGK) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerző- désre és különösen annak 100. és 235. cikkére, tekintettel a Közösség vízi környezetébe bocsátott egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezésről szóló, 1976. május 4-i 76/464/EGK tanácsi irányelvre (!) és különösen annak 6. és 12. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (?), tekintettel az Európai Parlament véleményére (?), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), mivel a Közösség környezetének védelmére az egyes veszélyes anyagok által okozott szennyezésekkel szemben a 76/464/EGK irányelv 3. cikke bevezette az előzetes engedélyeztetés rendszerét, amellyel a hozzá tartozó melléklet I. listájában felsorolt anyagok kibocsátására vonatkozó kibocsátási követelményeket határoznak meg; mivel az említett irányelv 6. cikke előírja azt, hogy az ilyen kibocsátási követelményekre határértékeket és az ilyen anyagok kibocsátása által érintett vízi környezetre minőségi célkitűzéseket is meg kell állapítani; (4) HLL 129., 1976.5.18., 23. o. (4) HLC215., 1983.8.11., 3. o. (8) HLC127., 1984.5.14., 138. o. (4 HLC 57., 1984.2.29., 1. o. mivel a hexaklór-ciklohexán (benzol-hexaklorid) (a továbbiakban: HCH) egy szerves halogén vegyület, amely mérgező hatása, biológai. bonthatatlansága és élő szervezetekben való felhalmo- zódásra való hajlama miatt az I. listába tartozik; mivel a tagállamoknak alkalmazniuk kell a határértékeket, kivéve azokat az eseteket, amikor a minőségi célkitűzéseket alkalmazhat- ják; mivel a HCH-nak a vízi környezetbe történő közvetlen bocsátása által okozott szennyezést nagy mértékben azok a létesítmények okozzák, amelyek azokat gyártják, kezelik és melléktevékenység keretében használati formára alakítják ugyanazon a telephelyen, határértékeket kell előírni az ilyen létesítmények kibocsátásaira, és minőségi célkitűzéseket kell megállapítani arra a vízi környezetre, amelybe az ilyen létesítmények a HCH-t kibocsátják; mivel a HCH-szennyezések más közvetlen ipari forrásainak hatá- sai is fontosak; mivel az ilyen jellegű kibocsátások esetében, ha a kibocsátási határérték megállapítása a Közösség szintjén műszaki okokból nem lehetséges, a tagállamoknak önállóan kell meghatá- rozniuk a kibocsátási követelményeket, az elérhető legjobb műszaki megoldásokat figyelembe véve; mivel a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az ezen irányelv alkalmazása következtében megtett intézkedések ne okozzák a talaj és a levegő szennyezésének növekedését; mivel különleges megfigyelési eljárást kell meghatározni, amely során a tagállamok bizonyítani tudják, hogy a minőségi célkitű- zések teljesülnek; mivel ezen irányelv hatékony alkalmazása érdekében a tagálla- moknak rendelkezniük kell az említett HCH-kibocsátások által érintett vízi környezet megfigyeléséről;