286 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 07/7. kötet 3200310025 L 123/22 AZ EURÓPAI UNIÓ HIVATALOS LAPJA 2003.5.17. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2003/25/EK IRÁNYELVE (2003. április 14.) a ro-ro személyhajókra vonatkozó különleges stabilitási követelményekről (EGT vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikkének (2) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára ("), tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyére (, a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően, a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfe- lelően (?), mivel: (1) — A közös közlekedéspolitika keretében további intézkedé- seket kell tenni a tengeri személyszállítás biztonságának növelése érdekében. 2) —A Közösség minden lehetséges eszközzel el kívánja kerülni a ro-ro személyhajókat érintő és emberéletet követelő tengeri baleseteket. (3) — A ro-ro személyhajók ütközési sérülést követő túlélőké- pessége — amelyet a havariastabilitási szabványuk határoz meg — alapvető tényezője az utasok és a sze- mélyzet biztonságának, és különösen lényeges a felkuta- tási és mentési műveletek során; a zárt ro-ro fedélzettel rendelkező ro-ro személyhajók ütközési sérülést követő stabilitásával kapcsolatos legveszélyesebb problémát az e fedélzetben felhalmozódó jelentős mennyiségű víz okozza. (4 — A ro-ro személyhajókat használó személyek és az ilyen hajók fedélzetén alkalmazott személyzet számára az egész Közösségben azonosan magas biztonsági szintet kell biztosítani, függetlenül attól, hogy a hajó mely ten- gerszakaszokon üzemel. (5) — Különösen a tengeri személyszállítás belső piaci dimen- ziójának figyelembevételével a közösségi szintű intézke- dés jelenti az egyetlen lehetséges módot arra, hogy a Közösség egész területén létrejöjjön a hajók egységes biztonsági szintje. (6) — A közösségi szintű intézkedés jelenti a legjobb módot a Nemzetközi - Tengerészeti Szervezeten — (International (4 HL C 20. E, 2003.1.28., 21. o. ÓŐ) 2002. december 11-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). (Ő) Az Európai Parlament 2002. november 7-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2003. március 17-i határozata. Maritime Organisation, IMO) belül elfogadott alapelvek összehangolt érvényesítésének biztosítására, elkerülve így a Közösségben üzemben tartott ro-ro személyhajók üzemben tartói közötti verseny torzulását. ) — A sérült ro-ro személyhajók általános stabilitási követel- ményeit az , Életbiztonság a tengeren" tárgyú 1990. évi konferencia (SOLAS 90) állapította meg nemzetközi szinten, és azt rögzítették a SOLAS Egyezmény II-1/B/8. szabályában (SOLAS-90-norma) is. E követelményeket a Közösség egészében alkalmazni kell a SOLAS Egyez- mény nemzetközi utakra való közvetlen alkalmazása és a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló, 1998. március 17-i 98/18/EK tanácsi irányelv () belföldi utakra való alkalmazása következtében. (4$ — A SOLAS 90 havariastabilitási norma magában foglalja a ro-ro fedélzetet elárasztó víz hatását 1,5 m mértékadó hullámmagasságú tengerállapot mellett. (9) — Az 1995. évi SOLAS-konferencia 14. IMO-határozata lehetővé tette az IMO tagjainak, hogy regionális megálla- podásokat kössenek, ha úgy ítélik meg, hogy az ural- kodó tengeri viszonyok és egyéb helyi viszonyok különleges stabilitási követelményeket tesznek szüksé- gessé valamely adott tengerszakaszon. (10) 1996. február 28-án Stockholmban nyolc észak-európai ország, köztük hét tagállam, arról állapodott meg, azért hogy szigorúbb stabilitási normákat vezetnek be a sérült r0o-ro személyhajók esetében, hogy figyelembe vegyék a r0o-ro fedélzeten felgyűlő víz hatását, és hogy lehetővé tegyék azt, hogy a hajó a SOLAS-90-normában megfo- galmazottnál súlyosabb, egészen 4 m mértékadó hullám- magasságig terjedő viszonyokat is túléljen. (11) — E Stockholmi megállapodás néven ismert megállapodás szerint a különleges stabilitási norma közvetlen kapcso- latban van azzal a tengerszakasszal, amelyen a hajó üzemel, és különösen az üzemelés szerinti tengerszaka- szon mért mértékadó hullámmagassággal; a hajó üzeme- lése szerinti tengerszakasz mértékadó hullámmagassága határozza meg a járműfedélzetet baleseti sérülést köve- tően elárasztó víz magasságát. ( HL L 144., 1998.5.15., 1. o. A legutóbb a 2002/84/EK európai par- lamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 324., 2002.11.29., 53. 0.) módosított irányelv.