03/45. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 167 32004R0870 L 162/18 AZ EURÓPAI UNIÓ HIVATALOS LAPJA 2004.4.30. A TANÁCS 870/2004/EK RENDELETE (2004. április 24.) a mezőgazdasági genetikai erőforrások megőrzésére, jellemzésére, begyűjtésére és hasznosítására irányuló közösségi program létrehozásáról és az 1467/94/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (EGT vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament véleményére, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyére, mivel: () A biológiai és genetikai sokféleség a mezőgazdaságban alapvető fontosságú a mezőgazdasági termelés és a vidéki térségek fenntartható fejlődéséhez. Ezért — a közös agrárpolitika (KAP) céljai elérésének elősegítése érde- kében — meg kell tenni e sokféleség potenciáljának fenn- tartható módon történő megőrzésének, jellemzésének, begyűjtésének és hasznosításának biztosításához szük- séges intézkedéseket. A mezőgazdasági genetikai erőforrások megőrzése és fenntartható használata hozzájárul a Közösség által a 93/626/EGK tanácsi határozattal ()) jóváhagyott Biológiai Sokféleség Egyezmény és a biodiverzitás megőrzésére és a mezőgazdaságban a genetikai erőforrások védelmére vonatkozó cselekvési tervet tartalmazó kapcsolódó közösségi biodiverzitási stratégia céljainak eléréshez is. Ez a FAO élelmezési és mezőgazdasági növénygenetikai erőforrások megőrzésére és fenntartható használatára irányuló globális cselekvési tervének, valamint a Bizottság és a tagállamok által 2002. június 6-án aláírt, az élelmezési és mezőgazdasági növénygenetikai erőfor- rásokról szóló nemzetközi egyezménynek is az egyik fő célkitűzése. A tagállamokban (a közszektor szervezetei, természetes vagy jogi személyek által), valamint az olyan nemzetközi szervezetek és programok által, illetve keretében végzett tevékenységek, mint a FAO, Európai Együttműködési Program a Kultúrnövények Genetikai erőforrásaival Foglalkozó Hálózatok Számára (ECP/GR), a Nemzetközi Mezőgazdasági Kutatás Tanácsadó Csoportja (CGIAR), a Mezőgazdasági Kutatás Globális Fóruma (GFAR), a Mezőgazdasági Kutatás a Fejlesztésért (ARD) Közösség által támogatott regionális és szubregionális szervezetei, a haszonállatok genetikai erőforrásainak kezelésével foglalkozó nemzeti koordinátorok európai regionális L 309., 1993.12.13., 1. o. Ö HL központja, az Európai Erdészeti Genetikai erőforrások Programja (Euforgen) és az európai erdők védelmével foglalkozó jelenlegi miniszteri konferencia (MCPFE) ilyen jellegű kötelezettségvállalásai, amelyeket a Közösség aláírt, szükségessé teszik a főbb közösségi szereplők és a világ bármely részén működő, ezzel a területtel foglal- kozó szervezetek közötti hatékony információcserét és szoros koordinációt a mezőgazdasági genetikai erőfor- rások megőrzése, jellemzése, begyűjtése és hasznosítása tekintetében, ezeknek a mezőgazdaságra gyakorolt jóté- kony hatásának növelése érdekében. A — mezőgazdasági genetikai erőforrások megőrzése, jellemzése, begyűjtése és felhasználása terén vállalt feladatok segíthetik a biológia sokféleség fenntartását, javíthatják a mezőgazdasági termékek minőségét, hozzá- járulhatnak a diverzifikáció növeléséhez a vidéki térsé- gekben és csökkenthetik a ráfordításokat és a mezőgaz- dasági termelési költségeket azáltal, hogy elősegítik a fenntartható mezőgazdasági termelést és hozzájárulnak a vidéki térségek fenntartható fejlődéséhez. Elő kell mozdítani a mezőgazdasági genetikai erőfor- rások ex situ és in situ megőrzését (beleértve az in situ/on farm történő megőrzést és fejlődést is). Ennek — a KAP szükségleteinek megfelelően — ki kell terjednie minden olyan növényi, mikrobás és állatgenetikai erőforrásra, beleértve az erdészeti genetikai erőforrásokat is, amely hasznos, vagy hasznos lehetne a mezőgazdaság és a vidékfejlesztés számára, azzal a céllal, hogy megőrizzék a genetikai erőforrásokat és növeljék a túl kevéssé használt állat- és növényfajták felhasználását a mezőgazdasági termelésben. Jobban meg kell ismerni a Közösségben rendelkezésre álló genetikai erőforrásokat, eredetüket és jellemzőiket. A meglévő létesítményekre és a nemzeti vagy regionális szinten végrehajtott, a mezőgazdasági genetikai erőfor- rások megőrzésével, jellemzésével, begyűjtésével és hasz- nosításával kapcsolatos tevékenységekre vonatkozó vala- mennyi lényeges információt minden egyes tagállamban össze kell begyűjteni, és azokat a többi tagállam és a Közösség számára, valamint a nemzetközi szerződé- sekkel és megállapodásokkal összhangban nemzetközi szinten is — különösen a fejlődő országok számára — elérhetővé kell tenni.