158 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/2. kötet 32002R1400 2002.8.1. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 203/30 A BIZOTTSÁG 1400/2002/EK RENDELETE (2002. július 31.) a Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a gépjármű-ágazatbeli vertikális megállapodások és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a legutóbb az 1215/1999/EK rendelettel (!) módosított, a Szerződés 85. cikke (3) bekezdésének a megállapodások és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazá- sáról szóló, 1965. március 2-i 19/65/EGK tanácsi rendeletre (?) és különösen annak 1. cikkére, e rendelet tervezetének közzétételét követően (?), a versenykorlátozó magatartásokkal és erőfölénnyel foglalkozó tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően, mivel: (1) — A gépjárműágazatban az új gépjárművek és tartalék alkat- részek forgalmazása és a vevőszolgálatok szolgáltatásainak forgalmazása terén szerzett tapasztalatok lehetővé teszik a vertikális megállapodások azon csoportjainak meghatáro- zását, amelyek úgy tekinthetők, hogy a szokásos körülmé- nyek között teljesítik a 81. cikk (3) bekezdésében megálla- pított feltételeket. (2) — Ezekből a tapasztalatokból az a következtetés vonható le, hogy ebben az ágazatban a Szerződés 81. cikke (3) bekez- désének a vertikális megállapodások és az összehangolt magatartások csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 1999. december 22-i 2790/1999/EK bizottsági rendelet- ben (?) előírtaknál szigorúbb szabályokra van szükség. (3) — A csoportmentesítés (a mentesítés) szigorúbb szabályait az új gépjárművek vételére vagy eladására vonatkozó vertiká- lis megállapodásokra, a gépjárművek tartalék alkatrészei- nek vételére vagy eladására vonatkozó vertikális megálla- podásokra, és az ezeknél a járműveknél alkalmazott javítási vagy karbantartási szolgáltatások vételére vagy eladására vonatkozó vertikális megállapodásokra kell alkalmazni, amennyiben ezeket a megállapodásokat nem versenytárs vállalkozások, egyes versenytársak vagy egyes kiskereske- delmi vagy javítóműhely-társulások kötik meg. Ide tartoz- nak a kiskereskedelmi szinten működő forgalmazó vagy szerződéses javítóműhely és az (al)forgalmazó vagy javító- műhely között megkötött vertikális megállapodások. Ezt a rendeletet ezekre a vertikális megállapodásokra abban az esetben is alkalmazni kell, ha azok szellemi tulajdonjogok átruházására vagy használatára vonatkozó kiegészítő () HLL 148., 1999.6.15., 1. o. (4 HL 36., 1965.3.6., 533/65. o. (8) HL C 67., 2002.3.16., 2. o. (4$$ HLL 336., 1999.12.29., 21. o. rendelkezéseket tartalmaznak. A , vertikális megállapodás" kifejezést ennek megfelelően úgy kell meghatározni, hogy az magában foglalja mind az ilyen jellegű megállapodáso- kat, mind a megfelelő összehangolt magatartásokat. A mentesség kedvezményét azokra a vertikális megállapo- dásokra kell korlátozni, amelyek esetében kielégítő bizo- nyossággal feltételezhető, hogy megfelelnek a 81. cikk (3) bekezdése feltételeinek. Az e rendeletben meghatározott csoportokba tartozó ver- tikális megállapodások a termelési vagy forgalmazási lán- colaton belül a részt vevő vállalkozások közötti jobb együttműködés megkönnyítése révén javíthatják a gazda- sági hatékonyságot. E megállapodások különösen a felek tranzakciós és forgalmazási költségeinek csökkenését és eladásaik és befektetéseik optimalizálását eredményezhetik. Annak valószínűsége, hogy az ilyen hatékonyságnövelő hatások túlsúlyban vannak a vertikális megállapodásokban foglalt korlátozásoknak tulajdonítható versenyellenes hatá- sokhoz viszonyítva, függ az érintett vállalkozások piaci erejétől, és ezért attól, hogy e vállalkozások milyen mér- tékű versennyel szembesülnek a vevő által a termék jellem- zői, ára vagy rendeltetése alapján egymással felcserélhető- nek vagy helyettesíthetőnek tekintett áruk vagy szolgáltatások egyéb szállítói részéről. A szállítók piaci erejének bemutatása érdekében rögzíteni kell a piaci részesedésen alapuló küszöböket. Ezenkívül ennek az ágazatspecifikus rendeletnek — különösen a sze- lektív forgalmazás tekintetében — a 2790/1999/EK rende- letben előírtaknál szigorúbb szabályokat kell tartalmaznia. A vertikális megállapodások különböző típusainak jellem- zőivel együtt kell változniuk azoknak a küszöbértékeknek, amelyek alatt vélelmezhető, hogy a vertikális megállapodá- sok révén biztosított előnyök meghaladják korlátozó hatá- saikat. Ezért vélelmezhető, hogy a vertikális megállapodá- sok általában abban az esetben bizonyulnak előnyösnek, ha az érintett szállító az új gépjárművek vagy tartalék alkat- részek forgalmazásának piacán 30 96-ig terjedő vagy — ha az új gépjárművek értékesítése mennyiségi szelektív forgal- mazás keretében történik — 40 96-ig terjedő piaci részese- déssel rendelkezik. A vevőszolgálat tekintetében vélelmez- hető, hogy általában akkor bizonyulnak előnyösnek azok a vertikális megállapodások, amelyeknél a szállító állapítja meg a szerződéses javítóműhely által az adott gyártmányú gépjárművek esetében nyújtott javítási vagy karbantartási szolgáltatások kritériumait, valamint látja el azokat az ilyen szolgáltatások nyújtásához szükséges felszereléssel és kép- zéssel, ha az érintett szállító engedélyezett javítóinak háló- zata 30 96-ig terjedő piaci részesedéssel rendelkezik. Ugyan- akkor a kizárólagos szállítási kötelezettségeket tartalmazó vertikális megállapodások esetében a vevő piaci részese- dése a lényeges az ilyen vertikális megállapodásoknak a piacra gyakorolt általános hatásai meghatározásakor.