03/26. kötet Az Európai Unió Hivatalos Lapja 25 31999R1493 1999.7.14. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 179/1 A TANÁCS 1493/1999/EK RENDELETE (1999. május 17.) a borpiac közös szervezéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, (4 — Az Uruguayi Forduló 1995-ös megállapodásainak végre- tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 36. és 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára ("), tekintettel az Európai Parlament véleményére (, tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (?), tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (, mivel: () A — mezőgazdasági  termékek —közös — piacának működéséhez és fejlődéséhez közös agrárpolitika létreho- zásának kell társulnia, amelynek magában kell foglalnia különösen a mezőgazdasági piacok közös szervezését, mely terméktől függően különböző formákat ölthet. 2) — A közös agrárpolitika célja a Szerződés 33. cikkében meghatározott célkitűzések megvalósítása és — külö- nösen a borágazatban — a piacok stabilizálása, valamint (6) az érintett mezőgazdasági termelők megfelelő életszínvo- nalának biztosítása; ezek a célkitűzések a források igényekhez történő igazításával valósíthatók meg, külö- nösen a bortermelési potenciál átalakítását és minőség- politikát megvalósítani szándékozó irányvonal követése révén. (33) —A borpiac közös szervezésének jelenlegi keretét a legutóbb az 1627/98/EK rendelettel () módosított 822/87/EGK rendelet ()) hozta létre; a tapasztalatok 7) fényében helyénvaló lenne azt mással felváltani a borá- gazat jelenlegi helyzetét tekintve, amelynek sajátossága, hogy bár a strukturális feleslegek nem túl gyakoriak, több év viszonylatában mégis előfordulhatnak, külö- nösen az ágazatban rejlő, az egyes évek szüreteinek termései közötti drámai eltérések miatt. ( HL C 271., 1998.8.31., 21. o. () 1999. május 6-án közreadott vélemény (a Hivatalos Lapban még nem jelent meg). HL C 101., 1999.4.12., 60. o. HL C 93., 1999.4.6., 1. o. HL L 210., 1998.7.28., 8. o. HL L 84., 1987.3.27., 1. o. Ó Ó W) Ó hajtása egyfelől azt eredményezte, hogy a Közösség piaca — amelyben a hagyományos intervenciós intézkedések már elveszítették potenciális hatásuk javát — nyitottabbá vált, másfelől a támogatott export köre lecsökkent, ami azt jelenti, hogy a közösségi termelőknek javítaniuk kell versenyképességüket; az export túlnyomó része ma már támogatás nélkül történik. A közösségi borágazat egyes szereplőinek legjelentősebb piaci problémája jelenleg az, hogy a versenyhelyzet változásaihoz nem tudnak kellő gyorsasággal alkalmaz- kodni sem a belső, sem a külső piacon; a piac jelenlegi közös szervezése nem tudott megoldást kínálni az olyan szőlőtermesztő vidékeknek, ahol nyilvánvalóan nincs a termelésnek megfelelő fizetőképes piaca; a bővülő piacú területek esetében pedig nem mutatkozott akkora rugal- masság, amely e fejlődésnek teret tudott volna engedni; 1994-ben a Bizottság javaslatot terjesztett elő a borpiac közös szervezése reformjára, amely azonban nem került elfogadásra; a piaci helyzet pedig a javaslat elkészítése óta megváltozott. Ezért, hogy az új fejleményekhez való gördülékeny átálláshoz szükséges rugalmasság biztosított legyen, a borpiac közös szervezése reformra szorul a következő átfogó célok elérése érdekében: a közösségi piacon a kereslet és kínálat közötti kedvezőbb egyensúly fenntar- tása; hosszabb távon az ágazat versenyképesebbé tétele; az intervenció — mint a többlettermelés mesterséges levezetési eszköze — igénybevételi lehetőségének felszá- molása; a borpiac támogatása és ezáltal a borpárlatellátás folyamatosságának elősegítése az élelmiszer célú finom- szeszt előállító ágazat azon részei számára, amelyek hagyományosan ezt az alkoholt használják; a regionális sokszínűség előmozdítása; és a termelői és ágazati szer- vezetek lehetséges szerepének hivatalossá tétele.