10 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 07/8. kötet 32004R0261 2004.2.17. AZ EURÓPAI UNIÓ HIVATALOS LAPJA L 46/1 AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 261/2004/EK RENDELETE (2004. február 11.) visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről (EGT vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára ("), tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyére (, a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően, a Szerződés 251. cikkében (?) megállapított eljárásnak megfe- lelően, az egyeztetőbizottság által 2003. december 1-jén jóvá- hagyott együttes szövegtervezet figyelembevételével, mivel: (1) — Szükséges, hogy a Közösség fellépése a légiközlekedés terén többek között az utasok magas szintű védelmére irányuljon. Emellett maradéktalanul figyelembe kell venni az általános fogyasztóvédelmi követelményeket. 2) — A beszállás visszautasítása és légijárat törlése vagy hosz- szú késése súlyos gondot és kényelmetlenséget okoz az utasoknak. (33 — Bár a menetrendszerű légiközlekedésben visszautasított beszállás kártalanítási rendszerének közös szabályainak megállapításáról szóló, 1991. február 4-i 295/91/EGK tanácsi rendelet () alapszintű védelmet biztosít az uta- soknak, azoknak az utasoknak a száma, akiknek a beszállását akaratuk ellenére visszautasították továbbra is túlságosan magas, akárcsak a légijáratok előzetes figyel- meztetés nélküli törlése és a hosszú késések által érintet- tek száma. (4 HL C 103. E, 2002.4.30., 225. o. és HL C 71. E, 2003.3.25., 188. o. Ó) HL C 241., 2002.10.7., 29. o. (Ú) A 2002. október 24-i európai parlamenti vélemény (HL C 300. E, 2003.12.11., 443. 0.), a 2003. március 18-i tanácsi közös álláspont (HL C 125. E, 2003.5.27., 63. o.) és a 2003. július 3-i európai par- lamenti álláspont. A 2003. december 18-i európai parlamenti jogal- kotói állásfoglalás és a 2004. január 26-i tanácsi határozat. (4 HLL 36., 1991.2.8., 5. o. (4 A Közösségnek ezért emelnie kellene az említett rendelet által meghatározott védelem szintjét az utasok jogainak erősítése érdekében, továbbá, hogy biztosítsa a légifuva- rozók harmonizált feltételek melletti tevékenykedését egy liberalizált piacon. Mivel a menetrend szerinti és nem menetrend szerinti légiközlekedési szolgáltatások közötti megkülönböztetés csökken, az ilyen védelmet nem csak a menetrend sze- rinti, hanem a nem menetrend szerinti légijáratokon utazó utasokra is alkalmazni kellene, beleértve azokat a légijáratokat is, amelyek egy package utazás (utazási cso- mag) részét képezik. Az egy tagállamban működő repülőtérről induló utasok- nak nyújtott védelmet ki kellene terjeszteni azokra, akik egy harmadik ország repülőteréről egy tagállamban talál- ható repülőtérre indulnak, amennyiben a légijáratot egy közösségi fuvarozó üzemelteti. E rendelet hatékony alkalmazásának biztosítása érdeké- ben a rendeletben meghatározott kötelezettségeknek azt az üzemeltető légifuvarozót terhelik, aki egy repülést végrehajt vagy végrehajtani szándékozik, függetlenül attól, hogy saját tulajdonú, vagy legénységgel illetve anélkül bérelt légi járművel végzi azt. E rendelet nem korlátozza az üzemeltető légifuvarozó jogát arra, hogy — harmadik feleket is beleértve — kárta- lanítást követeljen bármely személytől az alkalmazandó joggal összhangban. Azon utasok számát, akiknek beszállását akaratuk ellen- ére visszautasították csökkenteni kellene azzal, hogy a légifuvarozók számára elő kell írni, hogy a beszállás visszautasítása helyett olyan személyeket keressenek, akik önként, előnyökért cserébe lemondanak a helyfogla- lásukról, illetve azzal, hogy teljes mértékben kártalanít- ják azokat, akiknek a beszállását végül visszautasítják.