L 348/20 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2008.12.24. A TANÁCS 1342/2008/EK RENDELETE (2008. december 18.) a tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó hosszú távú terv létrehozásáról, valamint a 423/2004/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament véleményére (!), mivel: ) 6) A tőkehalállományok helyreállítására vonatkozó intézke- dések — megállapításáról szóló, 2004. február 26-i 423/2004/EK tanácsi rendelet (?) célja, hogy a Kattegat területén, az Északi-tengeren — beleértve Skagerrakot és a La Manche csatorna keleti részét —, a Skóciától nyugatra fekvő területen és az Ír-tengeren öt-tíz éven belül bizton- ságosan helyreállítsa a tőkehalállományokat a szakértők által tanácsolt elővigyázatossági szintre. A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) legújabb tudományos szakvéleménye rámutatott arra, hogy a teljes kifogható mennyiségek (TACG), a technikai intézkedések és a kiegészítő erőkifejtés-gazdálkodási intézkedések — bele- értve a tőkehal jogellenes, nem bejelentett és szabályo- zatlan halászat útján történő kifogásának, valamint az ily módon fogott tőkehal kirakodásának megelőzésére irányuló megfigyelést és ellenőrzést — együttes hatásából eredő tőkehalfogás-csökkenés messze nem volt elegendő a halászat okozta állománypusztulás olyan szintű mérsékléséhez, amely lehetővé tenné az állomány megújulását, és a 423/2004/EK rendelet hatálya alá tartozó négy tőkehalállományból egyetlenegy tekinte- tében sem volt tapasztalható egyértelmű helyreállás, jóllehet az északi-tengeri állományok mutatnak némi javulásra utaló jeleket. Szükségesnek tűnik a rendszer megerősítése, valamint egy hosszú távú terv létrehozása annak érdekében, hogy megvalósítható legyen a tőkehalállományoknak a legma- gasabb fenntartható hozam mellett történő fenntartható kiaknázása. A legújabb, különösen a tengeri ökológiai rendszerek hosszú távú tendenciáiról szóló tudományos feltevések szerint a biomassza hosszú távú kívánatos szintjeit nem lehet pontosan meghatározni. Ebből következően a hosszú távú terv célkitűzését a biomassza-alapú célról a halászat okozta állománypusztuláson alapuló célra kell változtatni, amelyet a halászati erőkifejtés megengedett szintjeire is alkalmazni kell. Az északi-tengeri tőkehalállomány Norvégiával közös, és közös gazdálkodás alatt áll. Az e rendeletben foglalt (4) 2008. október 21-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). Ő HL L 70., 2004.3.9., 8. o. intézkedéseknek kellő mértékben figyelembe kell venniük az Európai Gazdasági Közösség és a Norvég Királyság között létrejött halászati megállapodás ) értelmében Norvégiával folytatott konzultációkat. Amennyiben a halászati tudományos, műszaki és gazda- sági bizottság (HTMGB) pontos és reprezentatív infor- máció hiányában nem tud szakvéleményt adni valamely TAC tekintetében, rendelkezéseket kell hozni annak biztosítására, hogy a teljes kifogható mennyiséget olyan körülmények között is következetesen lehessen megálla- pítani, amikor kevés adat áll rendelkezésre. A halászat okozta állománypusztulásra vonatkozó célok elérésének biztosítása és a visszadobás lehető legnagyobb mértékű visszaszorításának támogatása érdekében a halá- szati erőkifejtésben kifejezett halászati lehetőségeket is olyan szinten kell meghatározni, amely összhangban áll a többéves stratégiával. E halászati lehetőségeket, ameny- nyire csak lehet, a halászeszközök típusai szerint, a jelen- legi halászati módszerek alapján kell meghatározni. Helyénvaló a gazdálkodási rendszer hatékonyságára vonatkozó rendszeres felülvizsgálat előírása, és különösen annak biztosítása, hogy a halászati erőkifejtések szabályo- zási rendszere felülvizsgálatra kerüljön, amennyiben a tőkehalállományok elérik a legmagasabb fenntartható hozam mellett történő kiaknázáshoz szükséges szintet. Új mechanizmusokat kell bevezetni, hogy a halászokat ösztönözzék a tőkehalfogás elkerülésére vonatkozó prog- ramokban való részvételre. A tőkehalfogás elkerülésére vagy a visszadobás gyakorlatának visszaszorítására vonat- kozó bármely program nagyobb valószínűséggel lesz sikeres, ha kidolgozására a halászati ágazattal együttmű- ködésben kerül sor. Ezeket a tagállamokkal közösen kidolgozott programokat a fenntarthatóság előmozdítása hatékony eszközének kell tekinteni és ösztönözni kell azok kidolgozását. A tagállamoknak továbbá élniük kell a tőkehalállományokkal kapcsolatos halászati lehetőségek oly módon történő elosztására vonatkozó hatáskörükkel, amely a halászokat arra ösztönzi, hogy a halászatot szelektívebb és a környezetre kevésbé ártalmas módsze- rekkel folytassák. A fogásmennyiségek meghatározása és elosztása, vala- mint az állományok legalacsonyabb és elővigyázatossági szintjének, a halászat okozta állománypusztulási arány szintjének, továbbá a tagállamok számára az egyes halá- szati erőkifejtési csoportok tekintetében megengedett legnagyobb erőkifejtéseknek a meghatározása, és bizo- nyos hajócsoportoknak az e rendeletben foglalt erőkifej- tési rendszerből való kizárása a közös halászati politika kiemelt fontosságú intézkedése. Helyénvaló, hogy e meghatározott kérdések vonatkozásában a Tanács fenn- tartsa magának a jogot a végrehajtási hatáskörök közvetlen gyakorlására. ) HL L 226., 1980.8.29., 48. o.