L 356/22 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2012.12.22. A TANÁCS 1262/2012/EU RENDELETE (2012. december 20.) az uniós halászhajók egyes mélytengeri halállományokra vonatkozó halászati lehetőségeinek a 2013. AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: (1) A Szerződés 43. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan. A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (!) előírja, hogy a vizekhez és erőforrásokhoz való hozzá- jutást és a halászati tevékenységek fenntartható végzését szabályozó intézkedéseket a rendelkezésre álló tudomá- nyos, műszaki és gazdasági szakvélemények és különösen a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) által összeállított jelentések figyelembevételével, valamint a regionális tanácsadó testületektől kapott javas- latok tükrében kell meghatározni. A Tanács feladata, hogy halászati tevékenységenként vagy tevékenységcsoportonként intézkedéseket fogadjon el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan, beleértve — adott esetben — bizonyos, azokkal funkcionálisan összefüggő feltételeket is. A halá- szati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy az valamennyi tagállamnak viszonylagos stabilitást biztosítson minden állomány halászata, illetve minden halászati tevékenység végzése tekintetében, továbbá kellően figyelembe vegye a közös halászati politikának a 2371/2002/EK rendeletben meghatározott célkitűzéseit. A teljes kifogható mennyiségeket a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és a társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell — megállapítani, biztosítva eközben a -halászati ágazatok közötti méltányos bánásmódot, továbbá figye- lemmel az érdekelt felekkel folytatott konzultációk során megfogalmazott véleményekre, különös tekintettel a halá- szati és akvakultúra-ágazati tanácsadó bizottság és az érintett regionális tanácsadó testületek ülésein elhangzot- takra. L 358., 2002.12.31., 59. o. Ó HL 2 6) és 2014. évre történő meghatározásáról A halászati lehetőségeknek összhangban kell lenniük a nemzetközi megállapodásokkal és a nemzetközileg elfo- gadott elvekkel — ilyenek például a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok, valamint a hosszú távon vándorló halállományok védelmére és kezelésére vonatkozó 1995. évi ENSZ-megállapodás () és a nyílt tengeren folytatott mélytengeri halászat kezelésére vonat- kozó 2008. évi nemzetközi ENSZ FAO-iránymutatá- sokban részletesen meghatározott gazdálkodási elvek —, amelyek szerint a szabályozó hatóságoknak különösen óvatosan kell eljárniuk olyan esetekben, amikor a rendel- kezésre álló információ bizonytalan, nem megbízható vagy pontatlan. A megfelelő tudományos információk hiányára mindenestre nem lehet hivatkozni a védelmi és gazdálkodási intézkedések elhalasztásának vagy elmu- lasztásának okaként. A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) és a HTMGB által kibocsátott legutóbbi szakvélemények kiemelik, hogy a mélytengeri állományok többségének halászata nem fenntartható, valamint hogy a szóban forgó állo- mányok fenntarthatóságának biztosítása érdekében a rájuk vonatkozó halászati lehetőségeket mindaddig csök- kenteni kell, amíg az állományok méretének alakulása nem mutat pozitív tendenciát. Az ICES ezenkívül azt is javasolta, hogy az atlanti tükörhal célzott halászatát vala- mennyi területen be kell tiltani, továbbá a kék menyhal és a nagyszemű vörösdurbincs bizonyos állományainak halászata sem engedélyezhető. A mélytengeri cápák vonatkozásában a kereskedelmi szempontból legértékesebb fajok állományai kimerí- tettnek tekinthetők, ezért célzott halászatuk nem engedé- lyezhető. A mélytengeri állományok halászatára vonatkozó külön- leges hozzáférési követelmények és kapcsolódó feltételek megállapításáról  szóló, 2002. —december —16-i 2347/2002/EK tanácsi rendelet ) 2. cikkének a) pont- jában meghatározott mélytengeri fajokra vonatkozó halá- szati lehetőségekről kétévente döntenek, kivéve az arany- lazac állományait és a kék menyhal fő halászatát, melyek esetében a halászati lehetőségek a Norvégiával folytatott éves tárgyalások eredményeitől függnek. Az utóbbiakra vonatkozó halászati lehetőségeket halászati lehetőségek meghatározásáról szóló, másik vonatkozó rendeletben kell meghatározni. (6) Megállapodás az Egyesült Nemzetek Szervezetének 1982. december 10-i tengerjogi egyezményében foglalt, a kizárólagos gazdasági övezeteken túlnyúló halállományok és a hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló rendelkezések végre- hajtásáról (HL L 189., 1998.7.3., 16. 0.). Ő) HL L 351., 2002.12.28., 6. o.