L 30/2 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2015.2.6. RENDELETEK A BIZOTTSÁG (EU) 2015/174 RENDELETE (2015. február 5.) az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagokról és műanyag tárgyakról szóló 10/2011/EU rendelet módosításáról és helyesbítéséről (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő anyagokról és tárgyakról, valamint a 80/590/EGK és a 89/109/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. október 27-i 1935/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre ()) és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésének a), c), d) és e) pontjára, valamint 11. cikkének (3) bekezdésére és 12. cikkének (6) bekezdésére, mivel: (1) — A 10/2011/EU bizottsági rendelet (?) I. melléklete meghatározza a műanyagok és műanyag tárgyak előállításához engedélyezett anyagok uniós jegyzékét (a továbbiakban: , uniós jegyzék"). (2) — Az élelmiszerügyi tudományos bizottság 1991-ben (?) értékelte a borkősavat (161. számú, élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő anyag [a továbbiakban: FCMJ]). A bizottság véleménye csak a természetes formában előforduló borkősav (L-(4)-borkősav) esetén volt kedvező, a DL borkősavat egyértelműen elutasította. A bizottság értéke- léséből az következett, hogy egyedül az L-(4)-borkősav nem káros az emberi egészségre, míg a borkősav másik típusai esetében ez nem jelenthető ki. Ezért a 10/2011/EU rendelet I. mellékletének 1. táblázatában szereplő anyag nevéből egyértelműen ki kell tűnnie, hogy kizárólag az L-(4)-borkősavra utal. Következésképpen a 161-es FCM-számú anyag nevét ennek megfelelően módosítani kell. (3) — Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: , Hatóság") véleményt fogadott el, amelyben újraértékelte a fenol tolerálható napi bevitelét (). A fenol (241-es FCM-szám) kiindulási anyagként szerepel a 10/2011/EU rendelet I. mellékletének 1. táblázatában. Erre az anyagra a 10/2011/EU rendelet 11. cikke (2) bekezdésében meghatározott 60 mgj/kg specifikus kioldódási határérték vonatkozik. A Hatóság újraértékelésében a fenol esetén a tolerálható napi bevitelt 1,5 mg/testtömeg kg/napról 0,5 mgítesttömeg kg/napra csökkentette. A Hatóság megjegyezte, hogy az összes forrásból származó expozíció nagysága meghaladta a tolerálható napi bevitelt, ugyanakkor az élelmiszerekkel érintkezésbe kerülő anyagokból származó expozíció szintje minden valószínűség szerint a tolerálható érték alatt marad. A fenolexpozíció kívánt mértékben való csökkentése érdekében az élelmi- szerekkel érintkezésbe kerülő anyagokból származó expozíció vonatkozásában egy 10 96-os allokációs tényezőt is alkalmazni kell a tolerálható napi bevitel mellett. A kioldódási határérték meghatározásakor az expozíciónál azt a feltételezést vették figyelembe, hogy egy 60 kg testtömegű személy naponta 1 kg élelmiszert fogyaszt el. Tehát a tolerálható napi bevitel, az allokációs tényező és a feltételezett expozíció alapján 3 mg/kg specifikus kioldódási határértéket kell meghatározni a fenol esetében annak biztosítására, hogy az ne jelentsen veszélyt az emberi egészségre. (4) — Az 1,4-butándiol formált (344-es FCM-szám) 2000-ben (?) értékelte az élelmiszerügyi tudományos bizottság. A bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az említett anyag esetében a specifikus kioldódási határértéket 0,05 mg/kg-ban kell megállapítani. A 10/2011/EU rendelet I. melléklete 1. táblázatának 8. oszlopában helytelenül szerepel, hogy az anyag kioldódása nem kimutatható, ezért ezt helyesbíteni kell. (5) — A bizottság a specifikus kioldódási határértéknek való megfelelés ellenőrzése helyett az 1,4-butándiol formál (344-es FCM-szám) maradékanyag-tartalom meghatározását javasolta az adott anyagban, mivel nem állt rendel- kezésre olyan megfelelő módszer, amely alkalmas lenne az anyag élelmiszerben vagy modellanyagban való kimutatására. Ma azonban már létezik ilyen módszer. A megfelelőséget ezért a maradékanyag meghatározása (4) HLL 338., 2004.11.13., 4. o. 0) A Bizottság 2011. január 14-i 10/2011/EU rendelete az élelmiszerekkel rendeltetésszerűen érintkezésbe kerülő műanyagokról és műanyag tárgyakról (HLL 12., 2011.1.15., 1. 0.). ) Az élelmiszerügyi tudományos bizottság jelentései, 25. sorozat, EUR 13416, 1991. (9 EFSA Journal 2013; 11(4):3189. Ő) Az élelmiszerügyi tudományos bizottság véleménye az élelmiszerekkel érintkező anyagok tekintetében a monomerek és adalékanyagok 11. kiegészítő jegyzékéről (SCF/CS/PM/GEN/M831 3, November 2000).