2015.1.28. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 22/1 II (Nem jogalkotási aktusok) RENDELETEK A TANÁCS (EU) 2015/104 RENDELETE (2015. január 19.) egyes halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós vizeken, valamint az uniós hajók tekintetében egyes nem uniós vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek a 2015. évre történő meghatározásáról, a 43/2014/EU rendelet módosításáról és a 779/2014/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: (1) — A Szerződés 43. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Tanács, a Bizottság javaslata alapján, intézke- déseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan. (2) — Az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (") előírja, hogy az állományvédelmi intézkedéseket a rendelkezésre álló tudományos műszaki és gazdasági szakvélemények, valamint többek között — amennyiben releváns — a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) és egyéb tanácsadó szervek által készített jelentések figyelembevételével, valamint a tanácsadó testületektől kapott szakvélemények figyelembevé- telével kell elfogadni. (3) — A Tanács feladata, hogy a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan intézkedéseket — többek között adott esetben bizonyos, azokkal funkcionálisan összefüggő feltételeket — fogadjon el. Az 1380/2013/EU rendelet 16. cikke (4) bekezdésének megfelelően a halászati lehetőségeket a közös halászati politikának az említett rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott célkitűzéseivel összhangban kell kiosztani. Az említett rendelet 16. cikke (1) bekezdésének megfelelően a halászati lehetőségeket úgy kell kiosztani a tagállamok részére, hogy az egyes tagállamok által folytatott halászati tevékenységek viszonylagos stabilitása valamennyi halállomány, illetve halászat tekintetében biztosított legyen. (49 — A teljes kifogható mennyiségeket (TAC) ezért az 1380/2013/EU rendeletnek megfelelően a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell meghatározni, biztosítva ugyanakkor az egyes halászati ágazatokkal szembeni, egymáshoz viszonyítottan méltányos bánásmódot; ezenkívül figyelembe kell venni az érdekeltekkel folytatott konzultációk során — különösen a tanácsadó testületek ülésein — megfogalmazott véleményeket is. (5) — Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkében említett kirakodási kötelezettség halászatonként kerül bevezetésre. Amennyiben az e rendelet hatálya alá tartozó térségben egy adott halászat a kirakodási kötelezettség hatálya alá kerül, az említett halászat valamennyi, fogási korlátozások hatálya alá tartozó célfajának az egyedeit ki kell rakodni. A kirakodási kötelezettség 2015. január 1-jétől alkalmazandó a kisméretű nyílt tengeri fajok (azaz a makréla, a hering, a fattyúmakréla, a kék puhatőkehal, a disznófejű hal, a szardella, az aranylazac, a szardínia és a spratt) halászatára, a nagyméretű nyílt tengeri fajok (azaz a kékúszójú tonhal, a kardhal, a germon, a nagyszemű tonhal, a kormos marlin és a fehér marlin) halászatára és az ipari célú halászatra (többek között a kapellán, a homoki angolna és a norvég tőkehal halászatára). Az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy amikor egy adott halállomány tekintetében kirakodási kötelezettség kerül bevezetésre, a halászati lehető- ségeket annak figyelembevételével kell meghatározni, hogy a halászati lehetőségek már nem a kirakodásokat, hanem a fogásokat tükrözik. () Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete (2013. december 11.) a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. 0.).