2014.11.7. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 32411 II (Nem jogalkotási aktusok) RENDELETEK A BIZOTTSÁG 1187/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE (2014. október 2.) az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az alapul szolgáló eszközökhöz kapcsolódó ügyletekre vonatkozó, az ügyféllel vagy egymással kapcsolatban álló ügyfelek csoportjával  szembeni  teljes kitettséget meghatározó — szabályozástechnikai  standardok tekintetében történő kiegészítéséről (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (!) és különösen annak 390. cikke (8) bekezdésének harmadik albekezdésére, mivel: () — Az intézmény alapul szolgáló eszközökhöz kapcsolódó ügylettel szembeni kitettségeiből származó, egy adott kötelezettel szemben fennálló teljes kitettség meghatározásához először meg kell határozni az egyes kitettségek értékét. A teljes kitettségérték ezután e kitettségek összesítésével határozható meg, azonban nem haladhatja meg az alapul szolgáló eszközből származó kitettség értékét. () — Ha az egyéb befektetők kitettségei rangsorban azonos helyen állnak az intézmény kitettségével, az intézmény alapul szolgáló eszközzel szembeni kitettsége kitettségértékének tükröznie kell a rangsorban azonos helyen álló kitettségek közötti arányos veszteségmegoszlást. Ez abból adódik, hogy ha az alapul szolgáló eszköznél nemtel- jesítés történt, a veszteség mindig a rangsorban azonos helyen álló kitettségek között kerül elosztásra az érintett kitettségek arányának megfelelően, és egy adott alapul szolgáló eszközön keletkezett teljes veszteség esetén az intézmény legnagyobb vesztesége a saját kitettsége és a rangsorban azonos helyen álló összes kitettség arányának megfelelő részre korlátozódik. (33 — Különbséget kell tenni azon ügyletek között, amelyeknél valamennyi befektető azonos helyet foglal el a rangsor- ban, mint például a kollektív befektetési formák, és azon ügyletek, például az értékpapírosítások között, amelyek olyan ügyletrészsorozatba való besorolással járhatnak, amelynél a kitettségek eltérő helyet foglalhatnak el a rang- sorban. Az első esetben az egyes befektetőknek az adott alapul szolgáló eszközzel szemben fennálló kitettsége kizárólag saját kitettségüknek az összes befektető kitettségéhez viszonyított arányától függ. A második esetben a veszteségeket először egy adott ügyletrészsorozathoz kell rendelni a rangsorban elfoglalt helyüktől függően, majd — ha abba több befektető is tartozik — arányosan meg kell osztani a befektetők között. Mivel a legrosszabb esetre vonatkozó forgatókönyvnek megfelelően az alárendelt ügyletrészsorozatok igen gyorsan megszűnhetnek, egy érték- papírosításon belül valamennyi ügyletrészsorozatot egyenrangúként kell kezelni. Így különösen egy adott alapul szolgáló eszközön keletkezett teljes veszteség esetén az egy ügyletrészsorozaton belüli összes befektető legnagyobb veszteségét meg kell jeleníteni, mivel az alárendelt ügyletrészsorozatokból származó mérséklés nem ismerhető el. Az intézmény valamely ügylethez kapcsolódó, alapul szolgáló eszközből eredő kitettsége nem haladhatja meg az adott ügyletrészsorozat teljes kitettségértékét (mivel egy befektetőnek az adott ügyletrészsorozatban egy alapul szolgáló eszköz nemteljesítéséből származó vesztesége nem haladhatja meg az ügyletrészsorozat teljes kitettségér- tékét), valamint az alapul szolgáló eszközből származó kitettség értékét (mivel az intézmény vesztesége nem (4 HL L 176., 2013.6.27., 1. o.