2013.12.14. L HU ] Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 335/19 A BIZOTTSÁG 1337/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE (2013. december 13.) az 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak a friss, hűtött vagy fagyasztott sertés-, juh-, kecske- és baromfihús származási országa vagy eredete helyének feltüntetése tekintetében tört AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatá- sáról, az 1924/2006/EK és az 1925/2006/EK európai parla- menti és tanácsi rendelet módosításáról és a 87/250/EGK bizott- sági irányelv, a 90/496/EGK tanácsi irányelv, az 1999/10/EK bizottsági irányelv, a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2002/67/EK és a 2008/5/EK bizottsági irányelv és a 608/2004/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (!) és különösen annak 26. cikke (8) bekez- désére, mivel: ) ) Az 1169/2011/EU rendelet 26. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a XI. mellékletben felsorolt Kombinált Nómenklatúra-kódok alá tartozó hús, azaz a friss, hűtött vagy fagyasztott sertés-, juh-, kecske- és baromfihús esetében kötelező feltüntetni a származási országot vagy az eredet helyét. Egyensúlyt kell teremteni a fogyasztók tájékoztatás iránti igénye, valamint ennek a gazdasági szereplők és a tagállami hatóságok számára jelentett többletköltségei között, amelyek a termék végső árát alakítják. A hatás- vizsgálat és egy a Bizottság megbízásából készített tanul- mány több lehetőséget is megvizsgált a származási ország vagy eredet helyének feltüntetése tekintetében, figye- lemmel az állatok legfontosabb életszakaszaira. Az ered- mények azt mutatják, hogy a fogyasztók mindenekelőtt az állat nevelésének helyére vonatkozó információt igény- lik. Ugyanakkor az állat születési helyére vonatkozó információ kötelező megadása új, további költségekkel járó nyomonkövetési rendszerek létrehozását tenné szük- ségessé a gazdaságok szintjén, míg a vágás helyének a címkén való feltüntetése mérsékeltebb költségekkel jár, és értékes információt nyújt a fogyasztónak. Ami a föld- rajzi elhelyezkedést illeti, bebizonyosodott, hogy a fogyasztók számára a legfontosabb a tagállam vagy harmadik ország feltüntetése. Az 1169/2011/EU rendelet egy élelmiszer ,származási országának" fogalmát a 2913/92/EGK tanácsi rendelet () L 304., 2011.11.22., 18. o. () A Tanács 1992. október 12-i 2913/92/EGK rendelete a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (HL L 302., 1992.10.19., 1. 0.). () AL 2 énő megállapításáról 23—26. cikkével összhangban határozza meg. Az állati termékek esetében ez a fogalom arra az országra utal, amelyben a terméket teljes egészében előállították; ez a húsra vonatkoztatva azt az országot jelenti, ahol az állat született, nevelkedett és ahol levágták. Ha több ország is érintett egy élelmiszer előállításában, az említett fogalom arra az országra utal, amelyben a termékeket az utolsó lényeges és gazdaságilag indokolt feldolgozásnak vagy megmunkálásnak alávetették. E fogalom olyan hely- zetekben történő alkalmazása, amikor a hús különböző országokban született, nevelt és levágott állatokból szár- mazik, nem tájékoztatja a fogyasztókat megfelelően a hús eredetéről. Ezért minden ilyen esetben elő kell írni, hogy a címkén tüntessék fel azt a tagállamot vagy harmadik országot, ahol az állat egy — az adott faj esetében szokásos állattartási ciklus jelentős részét képviselő — ideig nevelkedett, valamint azt a tagállamot vagy harmadik országot, ahol az állatot levágták. A ,szárma- zás" kifejezést az egyetlen tagállamban vagy harmadik országban született, nevelt és levágott állatokból, tehát teljes egészében egyetlen tagállamban vagy harmadik országban nyert hús esetében történő használatra kell fenntartani. Azokban az esetekben, amikor az állat több tagállamban vagy harmadik országban nevelkedett, és a tartási időszak egyikben sem tekinthető jelentősnek, az állattartás helyét oly módon kell megjelölni, hogy a fogyasztók igényei jobban teljesüljenek, és a címke se legyen szükségtelenül bonyolult. Ezenkívül szabályokat kell megállapítani a különböző tagállamokban vagy harmadik országokban nevelt és levágott, azonos vagy különböző fajú állatokból nyert húsdarabokat tartalmazó csomagokra vonatkozóan. Ez a címkézési rendszer nyomonkövetési szabályokat ír elő a hús termelésének és forgalmazásának minden, a vágástól a csomagolásig terjedő szakaszára, a címkézett húson annak az állatnak vagy állatcsoportnak a megjelö- lése érdekében, amelyekből a hús származik. Külön szabályokat kell biztosítani a harmadik orszá- gokból importált húsra vonatkozóan, amennyiben a szükséges információk a címkén nem szerepelnek. Tekintettel a darált hús és a húsnyesedék termelési folya- matainak jellegzetességeire, a piaci szereplők számára egyszerűsített jelzések használatát kell lehetővé tenni.