L 351/40 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2012.12.20. AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1219/2012/EU RENDELETE (2012. december 12.) a tagállamok és harmadik országok közötti kétoldalú beruházási megállapodások tekintetében átmeneti rendelkezések megállapításáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (2) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, rendes jogalkotási eljárás keretében ("), mivel: (1) () Az A Lisszaboni Szerződés hatálybalépése óta a közvetlen külföldi befektetések a közös kereskedelempolitika kere- tébe tartoznak. Az Európai Unió működéséről szóló szer- ződés (EUMSZ) 3. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerint a közös kereskedelempolitika területén az Európai Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik. Ennek megfele- lően e területen kizárólag az Unió alkothat és fogadhat el kötelező erejű jogi aktust. A tagállamok csak annyiban tehetnek így, amennyiben erre őket az Unió az EUMSZ 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban felhatalmazza. Ezenkívül az EUMSZ harmadik része IV. címének 4. feje- zete közös szabályokat állapít meg a tagállamok és harmadik országok közötti tőkemozgásokra, többek között a beruházással összefüggő tőkemozgásokra is. Ezeket a szabályokat érinthetik a tagállamok által kötött, külföldi beruházásokkal kapcsolatos nemzetközi megálla- podások. Ez a rendelet nem sérti az Unió és tagállamai közötti, az EUMSZ szerinti hatáskörmegosztást. A Lisszaboni Szerződés hatálybalépésének idején számos olyan kétoldalú beruházási megállapodás volt érvényben, amelyet a tagállamok harmadik országokkal kötöttek. Az ilyen — azóta az Unió kizárólagos hatáskörébe került — megállapodásokra vonatkozóan az EUMSZ nem tartalmaz kifejezett átmeneti rendelkezéseket. Ráadásul e Európai Parlament 2011. május 10-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2012. október 4-i állás- pontja első olvasatban (HL C 352. E, 2012.11.16., 23. 0). Az Európai Parlament 2012. december 11-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). (10) megállapodások némelyike olyan rendelkezéseket is tartalmazhat, amelyek érintik a tőkemozgásoknak az EUMSZ harmadik része IV. címének 4. fejezetében megállapított közös szabályait. Jóllehet a kétoldalú beruházási megállapodások a nemzet- közi közjog szerint továbbra is kötelező erejűek a tagálla- mokra nézve, és az Unió azonos tárgyú megállapodásai fokozatosan fogják felváltani őket, mind további érvé- nyességük feltételeinek meghatározása, mind pedig az Unió beruházási politikájával való kapcsolatuk megfelelő irányítást kíván. Ez a kapcsolat az Unió hatáskörének gyakorlása során tovább fog fejlődni. A harmadik országokban működő uniós beruházók és beruházásaik, illetve a külföldi beruházókat és beruházá- sokat befogadó tagállamok érdekében célszerű, hogy a beruházások — feltételeit - meghatározó és — garantáló kétoldalú beruházási megállapodások érvényben maradja- nak, és az Uniónak a beruházások magas szintű védelmét biztosító beruházási megállapodásai fokozatosan váltsák fel őket. E rendelet rendezi a tagállamok azon kétoldalú beruhá- zási megállapodásainak az uniós jog szerinti helyzetét, amelyeket 2009. december 1. előtt írtak alá. E rendelettel összhangban e megállapodások továbbra is hatályban maradhatnak, vagy hatályba léphetnek. E rendeletnek meg kell állapítania továbbá, hogy a tagállamok mely feltételek mellett kapnak felhatalmazást az olyan kétoldalú beruházási megállapodások megköté- sére és/vagy fenntartására, amelyek aláírására a 2009. december 1. és 2013. január 9. közötti időszakban került sor. Ezen túlmenően, e rendeletnek meg kell állapítania azokat a feltételeket, amelyek mellett a tagállamok felha- talmazást kapnak arra, hogy 2013. január 9-ét követően módosítsák a harmadik országokkal meglévő kétoldalú beruházási megállapodásaikat, vagy ilyen megállapodá- sokat kössenek. Az, hogy a tagállamok e rendelet értelmében fenntartják harmadik országokkal meglévő kétoldalú beruházási megállapodásaikat, illetve felhatalmazást kapnak arra, hogy ilyen megállapodásokra irányuló tárgyalásokat kezdjenek és ilyen megállapodásokat kössenek meg, nem akadályozhatja meg az Uniót abban, hogy beruhá- zási megállapodásokról tárgyaljon vagy ilyen megállapo- dásokat kössön meg.