L 330/48 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2014.11.135. A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA (2014. november 7.) az Észt Köztársaságnak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjától, valamint 168. és 168a. cikkétől eltérő intézkedés alkalma- zására történő felhatalmazásáról (2014/797/EU) AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvre (") és különösen annak 395. cikke (1) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: (1) — A Bizottságnál 2014. május 26-án iktatott levelében Észtország felhatalmazást kért, hogy a személygépkocsik tekintetében eltérést alkalmazhasson a 2006/112/EK irányelvnek az előzetesen felszámított adóra vonatkozó adólevonási jogot szabályozó rendelkezéseitől. (2) — A Bizottság 2014. június 11-én kelt levelében tájékoztatta a többi tagállamot Észtország kérelméről. A Bizottság 2014. június 12-én kelt levelében értesítette Esztországot, hogy a kérelem elbírálásához általa szükségesnek tartott minden információ a rendelkezésére áll. (3) — A 2006/112/EK irányelv 168. és 168a. cikke úgy rendelkezik, hogy az adóalany jogosult az adóköteles tevékeny- ségéhez felhasznált, részére teljesített termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra kivetett hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: héa) levonására. A szóban forgó irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontja előírja a héaelszámo- lást abban az esetben, ha egy vállalkozás vagyonát képező terméket az adóalany nem üzleti célokra használja. (4) — Gyakran igen nehéz pontosan meghatározni a nem üzleti célú felhasználást, és még ha lehetséges is, az eljárás rendszerint nagy terhekkel jár. A kért felhatalmazás értelmében a nem kizárólag üzleti célokra használt személy- gépkocsikkal kapcsolatos kiadásokat terhelő héa levonható mértékét — néhány kivételtől eltekintve — átalányszáza- lékban kell megállapítani. A jelenleg rendelkezésre álló információk alapján az észt hatóságok úgy vélik, hogy 50 96-os mérték indokolt. Egyúttal a kettős adóztatás elkerülése érdekében a személygépkocsik nem üzleti célú használata esetében fel kell függeszteni a héaelszámolásra vonatkozó követelményt, ha a szóban forgó személy- gépkocsi az e határozat által engedélyezett korlátozás hatálya alá esik. Az egyszerűsítési intézkedés révén nem szükséges nyilvántartást vezetni a nem kizárólag üzleti célokra használt személygépkocsik magáncélú használa- táról, és ezzel a hamis nyilvántartások révén történő adócsalás is megelőzhető. (5) — Az adólevonási jognak a kért felhatalmazás szerinti korlátozását az egyes meghatározott személygépkocsik vásár- lása, lízingje, Közösségen belüli beszerzése és importja, valamint az ezen személygépkocsikhoz kapcsolódó kiadások után fizetett héára kell alkalmazni, ideértve az üzemanyag vásárlását is. (6) — A kért felhatalmazást kizárólag a 3 500 kilogrammot nem meghaladó megengedett legnagyobb össztömegű és a vezetőülésen kívül legfeljebb nyolc üléssel rendelkező személygépkocsikra kell alkalmazni. Bármely 3 500 kilog- rammot meghaladó össztömegű és a vezetőülésen kívül nyolcnál több üléssel rendelkező személygépkocsik nem üzleti célú használata elhanyagolható e személygépkocsik jellegéből, illetve azon üzleti tevékenységekből adódóan, amelyekre azokat használják. Meg kell továbbá határozni azon konkrét személygépkocsik részletes kategóriáit, amelyekre egyedi jellegű felhasználásuk miatt a felhatalmazás nem vonatkozik. (7) — A felhatalmazásnak korlátozott időtartamra, 2017. december 31-ig kell szólnia, hogy lehetővé váljon az üzleti és nem üzleti célú használat közötti megosztási ráta szükségességének és hatékonyságának felülvizsgálata. (838 — Amennyiben Észtország úgy véli, hogy szükséges a felhatalmazás időbeli hatályának 2017-en túli időpontig történő meghosszabbítása, az alkalmazott százalékos korlát értékelését tartalmazó jelentést a meghosszabbítás iránti kérelemmel együtt legkésőbb 2017. március 31-ig be kell nyújtania a Bizottság számára. (9) — Az eltérés a végső fogyasztói szinten beszedett adóbevétel teljes összegét csak elhanyagolható mértékben fogja befolyásolni és nem lesz kedvezőtlen hatással az Unió hozzáadottérték-adóból származó saját forrásaira, () HLL 347., 2006.12.11., 1. o.