L 352/10 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2012.12.21. A TANÁCS 1243/2012/EU RENDELETE (2012. december 19.) a tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó hosszú távú terv létrehozásáról szóló 1342/2008/EK rendelet módosításáról AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, mivel: (1) Az 1342/2008/EK tanácsi rendelet (!) hosszú távú tervet (a továbbiakban: a tőkehal-gazdálkodási terv) hoz létre a Kattegat, az Északi—tenger, a Skagerrak, a La Manche csatorna keleti része, a Skóciától nyugatra eső részek és az Ír-tenger vizeiben élő tőkehalállományokra, valamint ezen állományok halászatára vonatkozóan. A tőkehal- gazdálkodási terv célja annak biztosítása, hogy az érintett tőkehalállományok kiaknázása a legmagasabb fenntart- ható hozam alapján, fenntartható módon történjék. Ezt a célt úgy kell elérni, hogy közben ne lépjük túl a tőke- halra vonatkozó, halászat okozta állománypusztulás megfelelő korosztályok vonatkozásában megállapított egyedi szintjét. A tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzésének elérését segí- tendő, a terv 7., 8., 9. és 12. cikke konkrét szabályokat tartalmaz, amelyek részletes módszertant írnak elő egyfelől a teljes kifogható mennyiségeknek, másfelől pedig a halászati erőkifejtés korlátozásainak az Éves szintű meghatározására vonatkozóan. A Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) elvégezte a tőkehal-gazdálkodási terv eredmé- nyeinek tudományos értékelését, amely a terv kialakítása és működése kapcsán számos problémára világított rá. A tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek megkérdőjele- zése nélkül a HTMGB arra a megállapításra jutott, hogy nem valószínű, hogy e célkitűzéseket a fenntartható fejlesztésről Johannesburgban tartott 2002-es világ-csúcs- találkozón elfogadott következtetésekkel összhangban álló határidőn belül sikerül majd elérni, hacsak nem kerül sor a tőkehal-gazdálkodási terv kialakítása hibáinak kijavítására, mely hibák egyebek mellett a terv 9. és 12. cikkének alkalmazásához kapcsolódnak. A 9. cikk részletes szabályokat tartalmaz a teljes kifog- ható mennyiségek (TAC) olyan esetekben történő meghatározására vonatkozóan, amikor kellően pontos és reprezentatív adatok hiányában nem alkalmazhatók a TAC meghatározására vonatkozóan a 7. és 8. cikkben megállapított szabályok. Jóllehet az eredeti szándék az volt, hogy a TAC 25296-os automatikus — éves () HL L 348., 2008.12.24., 20. o. csökkentésére csak rendkívüli körülmények fennállása esetén kerüljön sor, 2009 és 2012 között ez mégis szabállyá vált. Következésképpen a tőkehal-gazdálkodási terv hatálybalépése óta az érintett területek vonatkozá- sában a TAC jelentősen csökkent, a további automatikus csökkentések pedig a tőkehalhalászat tényleges megszű- néséhez vezetnének az érintett területeken. A HTMGB tudományos értékelése alapján a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek elérése érdekében egyes esetekben célszerűbb volna eseti alapon nagyobb rugalmasságot biztosítani a tudományos szakvéleménynek. E rugal- masság részeként ezért bizonyos feltételek mellett — és a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzései elérésének veszé- Iyeztetése nélkül — helyénvaló engedélyezni a TAC éves csökkentésének a felfüggesztését, vagy alternatív TAC- szint megállapítását. A 12. cikk részletes szabályokat tartalmaz a megengedett halászati — erőkifejtés  meghatározására vonatkozóan. Tekintettel arra, hogy a 12. cikk (4) bekezdésének megfelelően a halászati erőkifejtésre alkalmazott száza- lékos kiigazítás megegyezik a halászat okozta állomány- pusztulási arány (7. és 8. cikk szerinti) automatikus éves csökkentésének és a teljes kifogható mennyiségek (9. cikk szerinti) automatikus éves csökkentésének a mértékével, a megengedett halászati erőkifejtés 2009 és 2012 között évi 25 96-kal csökkent azokon a területeken, amelyekre a 9. cikket alkalmazták, és jelentősen csökkent azokon a területeken, amelyekre a 8. cikket alkalmazták. Követke- zésképpen a tőkehal-gazdálkodási terv hatálybalépése óta a tőkehalhalászatra alkalmas fontosabb eszközöket hasz- náló hajók számára megengedett legnagyobb halászati erőkifejtés mértéke jelentősen csökkent. A tudományos szakvélemények szerint nem bizonyítható, hogy a megengedett halászati erőkifejtés ezen automatikus éves csökkentései a halászat okozta állománypusztulás várt csökkenését eredményezték volna. Ezen túlmenően a halászati erőkifejtés ezen automatikus éves csökkentései a gyakorlatban megszüntették vagy leépítették a halászok számára ahhoz - biztosított ösztönzőket, hogy a 13. cikkben előirányzott egyéb eszközökkel is csök- kentsék a halászat okozta állománypusztulás mértékét. A halászati erőkifejtés automatikus éves csökkentése gyakorlatának folytatása nem eredményezné a tőkehal- gazdálkodási terv — célkitűzéseinek — megvalósulását, ellenben jelentős gazdasági és társadalmi hatást gyako- rolna azokra a flottaszegmensekre, amelyek ilyen halá- szeszközökkel elsősorban a tőkehaltól eltérő fajokra halásznak. Következésképpen helyénvaló egy olyan rugal- masabb megközelítést biztosítani, amely a tőkehal- gazdálkodási terv célkitűzései elérésének veszélyeztetése nélkül lehetővé tenné a halászati erőkifejtés automatikus éves csökkentésének a felfüggesztését. A fentiekre figyelemmel rendkívül fontos minél hama- rabb módosítani a tőkehal-gazdálkodási terv 9. és 12. cikkét, így lehetővé téve, hogy az új szabályokat már alkalmazni lehessen a 2013. évi halászati lehető- ségek meghatározásakor.