L 45/10 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2015.2.19. A BIZOTTSÁG (EU) 2015/264 VÉGREHA]TÁSI RENDELETE (2015. február 18.) a neoheszperidin-dihidro-kalkon juhok, halak, kutyák, borjak és bizonyos sertésfajták takarmány- adalékanyagaként történő engedélyezéséről (EGT-vonatkozású szöveg) AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a takarmányozási célra felhasznált adalékanyagokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1831/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (!) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére, mivel: (1) — Az 1831/2003/EK rendelet rendelkezik az adalékanyagok takarmányokban történő felhasználásának engedélye- zéséről, az engedély megadásának feltételeiről és az engedélyezési eljárásokról. A 10. cikk előírja a 70/524/EGK tanácsi irányelv () szerinti takarmány-adalékanyagok újraértékelését. (2) — A neoheszperidin-dihidro-kalkon takarmány-adalékanyagként való felhasználását — a 70/524/EGK irányelvnek megfelelően — időbeli megkötés nélkül engedélyezték a malacok, kutyák, borjak és juhfélék tekintetében. Az említett anyagot ezt követően — az 1831/2003/EK rendelet 10. cikke (1) bekezdésének megfelelően — mint meglévő terméket felvették a takarmány-adalékanyagok 1831/2003/EK rendelet 17. cikkével létrehozott nyilván- tartásába. Az 1831/2003/EK rendelet 7. cikkével összefüggésben értelmezett 10. cikke (2) bekezdésének megfelelően kérelmet nyújtottak be a neoheszperidin-dihidro-kalkon szopós- és elválasztott malacok, hízósertések, tenyész- és hízóborjak, juhok, valamint kutyák takarmány-adalékanyagaként történő újraértékelésére vonatkozóan. Ezenkívül az említett rendelet 7. cikkének megfelelően kérelmet nyújtottak be arra vonatkozóan, hogy a neoheszperidin-dihidro-kalkon a szóban forgó állatfajok és- csoportok esetében ivóvízen keresztül is felhasználható legyen, továbbá kérelmezték a halak esetében történő új felhasználását. A kérelmező a szóban forgó adalékanyagnak az , érzékszervi tulajdonságokat javító adalékanyagok" kategóriába való besorolását kérte. A kérelemhez csatolták az 1831/2003/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdésében előírt adatokat és dokumen- tumokat. (3) — Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: a Hatóság) 2011. november 15-i véleményében () megállapította, hogy a neoheszperidin-dihidro-kalkon a halak kivételével valamennyi érintett faj takarmányára vonatkozó javasolt felhasználási feltételek mellett nincs káros hatással sem az állati és emberi egészségre, sem pedig a környezetre. A Hatóság 2014. április 9-i véleményében (") megállapította továbbá, hogy a neoheszperidin- dihidro-kalkon halak takarmány-adalékanyagaként történő felhasználása nincs káros hatással sem az állati és emberi egészségre, sem a környezetre. A Hatóság azt a következtetést vonta le, hogy a hatékonyság további bizonyítására nincs szükség, mivel ez az adalékanyag a takarmányokban ugyanazt a szerepet tölti be, mint az élelmiszerekben. A Hatóság szerint nem szükséges elrendelni a forgalomba hozatalt követő egyedi nyomonkö- vetési előírásokat. A hatóság ellenőrizte továbbá az 1831/2003/EK rendelettel létrehozott referencialaboratórium által benyújtott, a takarmányban lévő takarmány-adalékanyagokra alkalmazott analitikai módszerről szóló jelentést. (4) — Az értékelés azt mutatja, hogy az 1831/2003/EK rendelet 5. cikkében előírt engedélyezési feltételek teljesülnek. Ennek megfelelően a szóban forgó anyag használatát az e rendelet mellékletében meghatározottak szerint engedélyezni kell. (5) — Mivel semmilyen biztonsági ok nem indokolja az engedélyezési feltételek módosításának azonnali alkalmazását, átmeneti időszakot kell biztosítani az érdekelt felek számára, hogy felkészülhessenek az engedélyezésből adódó új követelmények teljesítésére. (6) — Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottságának véleményével, 1 () HLL 268., 2003.10.18., 29. o. () A Tanács 1970. november 23-i 70/524/EGK irányelve a takarmány-adalékanyagokról (HL L 270., 1970.12.14., 1. 0.). () EFSA Journal 2011;9(12):2444. ( EFSA Journal 2014;12(5):3669.