2013.11.6. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 294/1 (Jogalkotási aktusok) IRÁNYELVEK AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2013/48/EU IRÁNYELVE (2013. október 22.) a büntetőeljárás során és az európai elfogatóparancshoz kapcsolódó eljárásokban ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogról, valamint valamely harmadik félnek a szabadságelvonáskor történő tájékoztatásához való jogról és a szabadságelvonás ideje alatt harmadik felekkel és a konzuli hatóságokkal való kommunikációhoz való jogról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 82. cikke (2) bekezdésének b) pontjára, tekintettel az Európai Bizottság javaslatára, a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság vélemé- nyére (!), a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően, rendes jogalkotási eljárás keretében (?), mivel: ) () AL Ó Az Az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a Charta) 47. cikke, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény (EJEE) 6. cikke és a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmá- nyának 14. cikke kimondja a tisztességes eljáráshoz való jogot. A Charta 48. cikkének (2) bekezdése garantálja a védelemhez való jog tiszteletben tartását. Az Unió célul tűzte ki a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség fenntartását és fejlesz- tését. Az Európai Tanács 1999. október 15-16-i tamperei ülésének elnökségi következtetéseivel, külö- nösen azok 33. pontjával összhangban az ítéletek és az igazságügyi hatóságok egyéb határozatai kölcsönös elismerése elvének az Unióban a polgári és a büntető- ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés sarokkö- vévé kell válnia, mert a fokozott kölcsönös elismerés és a C 43., 2012.2.15., 51. o. Európai Parlament 2013. szeptember 10-i álláspontja (a Hiva- talos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2013. október 7-i határozata. (4) jogszabályok szükséges közelítése megkönnyítené az ille- tékes hatóságok közötti együttműködést és az egyének jogainak az igazságügyi eljárások keretében történő védel- mét. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 82. cikkének (1) bekezdése alapján az Unióban a bünte- tőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés a bíró- sági ítéletek és határozatok kölcsönös elismerésének elvén alapul. A — büntetőügyekben hozott határozatok kölcsönös elismerése elvének érvényesítése előfeltételként szük- ségessé teszi, hogy a tagállamok megbízzanak egymás büntető igazságszolgáltatási rendszerében. A kölcsönös elismerés foka nagymértékben függ számos tényezőtől, így a gyanúsítottak és a vádlottak jogait garantáló mecha- nizmusoktól és a kölcsönös elismerés elve alkalmazá- sának megkönnyítéséhez szükséges közös minimális normáktól. Noha mindegyik tagállam részes fele az EJEE-nek és a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányá- nak, a tapasztalatok szerint ez a tény önmagában nem minden esetben nyújt alapot arra, hogy kellő mértékben megbízzanak a többi tagállam büntető igazságszolgálta- tási rendszerében. A — büntetőügyekben hozott határozatok kölcsönös elismerése csak olyan bizalmi légkör esetén érvényesülhet ténylegesen, amelyben nemcsak az igazságszolgáltatási hatóságok, hanem a büntetőeljárásban részt vevő vala- mennyi szereplő a sajátjával egyenértékűnek tekinti más tagállam igazságszolgáltatási hatóságainak határozatait, ami nem csupán a másik tagállam szabályainak helyes- ségébe vetett bizalmat jelenti, hanem az ilyen szabályok helyes alkalmazásába vetett bizalmat is. A kölcsönös bizalom erősítéséhez a Chartából, az EJEE-ből és a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányából eredő eljárási jogok és garanciák védelmére vonatkozó részletes szabályokra van szükség. Szükséges továbbá a Chartában és az EJEE-ben meghatározott minimális normák Unión belüli továbbfejlesztése, mind ezen irány- elv, mind más intézkedések révén.