L 242/2 Den Europæiske Unions Tidende 20.9.2011 FORORDNINGER KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 931/2011 af 19. september 2011 om de sporbarhedskrav, der i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 gælder for animalske fødevarer (EØS-relevant tekst) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæ- iske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (!), særlig artikel 18, stk. 5, og ud fra følgende betragtninger: Artikel 18 i forordning (EF) nr. 178/2002 fastsætter de generelle principper for sporbarhed af fødevarer. Den foreskriver, at fødevarers sporbarhed skal sikres i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled. Den fast- slår desuden, at ledere af fødevare- og foderstofvirksom- heder skal være i stand til at identificere, hvorfra de har fået leveret en fødevare. Sådanne ledere skal også kunne identificere de virksomheder, hvortil deres produkter er leveret. Disse oplysninger stilles til rådighed for de kompetente myndigheder, hvis de anmoder herom. Sporbarhed er nødvendigt af hensyn til fødevaresikker- heden og pålideligheden af de oplysninger, der gives til forbrugerne. Sporbarhed for animalske fødevarer er bl.a. vigtig med henblik på tilbagetrækning af usikre fødevarer fra markedet for at beskytte forbrugerne. For at sikre den i artikel 18 i forordning (EF) nr. 178/2002 omhandlede sporbarhed for fødevarer, er det nødvendigt at kende navn og adresse både på den føde- varevirksomhedsleder, der har leveret fødevaren, og den fødevarevirksomhedsleder, hvortil fødevaren blev leveret. Kravet hviler på tilgangen »ét led tilbage« og »ét led frem«, () EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1. som indebærer, at fødevarevirksomhedsledere har etab- leret et system, der sætter dem i stand til at identificere deres direkte leverandør(er) og deres direkte aftager(e), bortset fra når disse er de endelige forbrugere. Tidligere tiders fødevarekriser har vist, at registre ikke altid er tilstrækkeligt til at sikre fuld sporbarhed for mistænkte fødevarer. Under gennemførelsen af forord- ning (EF) nr. 178/2002, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (?7), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (?) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den officielle kontrol af animalske produkter til konsum (?) har erfaringerne vist, at fødeva- revirksomhedslederne generelt ikke råder over de oplys- ninger, der er nødvendige for at sikre, at deres systemer til identifikation af håndtering eller opbevaring af føde- varer er passende, særlig inden for sektoren for animalske fødevarer. Dette har påført denne sektor unødvendigt høje økonomiske tab som følge af manglende hurtig og fuld sporbarhed for fødevarer. Derfor bør der fastsættes visse regler specifikt for sektoren for animalske fødevarer for at sikre en korrekt gennemførelse af kravene i artikel 18 i forordning (EF) nr. 178/2002. Disse bestemmelser bør muliggøre (nogen) fleksibilitet med hensyn til, i hvilket format de relevante oplysninger skal stilles til rådighed. Der bør navnlig afgives yderligere oplysninger om de animalske fødevarers omfang eller mængde, en reference til identifikation af partiet, batchen eller sendingen og, hvis det er relevant, en detaljeret beskrivelse af fødevaren og afsendelsesdatoen. Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstem- melse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødeva- rekæden og Dyresundhed — (?) EUT L 139 af 30.4.2004, s. 1. () EUT L 139 af 30.4.2004, s. 55. (?) EUT L 139 af 30.4.2004, s. 206.