L 165/62 Den Europæiske Unions Tidende 26.6.2012 RÅDETS AFGØRELSE 2012/329/FUSP af 25. juni 2012 om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Afrikas Horn RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 31, stk. 2, og artikel 33, under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsen- tant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og ud fra følgende betragtninger: (1) — Rådet vedtog den 8. december 2011 afgørelse 2011/819/FUSP (1), om udnævnelse af  Alexander RONDOS til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) for Afrikas Horn. EUSR's mandat udløber den 30. juni 2012. (2) > EUSR's mandat bør forlænges i en yderligere periode på 12 måneder. (3) — EUSR gennemfører mandatet under forhold, der muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 — VEDTAGET DENNE AFGØRELSE: Artikel 1 Den Europæiske Unions særlige repræsentant Mandatet for Alexander RONDOS som EUSR for Afrikas Horn forlænges herved til den 30. juni 2013. EUSR's mandat kan dog afsluttes tidligere, hvis Rådet træffer afgørelse herom efter forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanlig- gender og sikkerhedspolitik (HR). I forbindelse med EUSR's mandat defineres Afrikas Horn som Republikken Djibouti, Staten Eritrea, Den Føderative Demokra- tiske Republik Etiopien, Republikken Kenya, Somalia, Repub- likken Sudan, Republikken Sydsudan og Republikken Uganda. I spørgsmål med bredere regionale implikationer, herunder piratvirksomhed, samarbejder EUSR i fornødent omfang med lande og regionale enheder uden for Afrikas Horn. I betragtning af behovet for en regional tilgang til de indbyrdes forbundne udfordringer, som regionen står over for, skal EUSR for Afrikas Horn arbejde i tæt samråd med EUSR for Sudan og Sydsudan, som fortsat har det primære ansvar for opgaverne vedrørende disse to lande. Artikel 2 Politikmål 1. EUSR's mandat er baseret på Unionens politikmål for Afrikas Horn som fastsat i dens strategiramme, som blev () EUT L 327 af 9.12.2011, s. 62. vedtaget den 14. november 2011, om aktivt at bidrage til de regionale og internationale bestræbelser på at opnå varig fred, sikkerhed og udvikling i regionen. Endvidere skal EUSR forsøge at forbedre kvaliteten, intensiteten, virkningen og synligheden af Unionens alsidige engagement på Afrikas Horn. 2. Der fokuseres fortsat primært på Somalia, på konfliktens regionale dimensioner samt på piratvirksomheden, som grund- læggende skyldes Somalias manglende stabilitet. 3. For så vidt angår Somalia sigter Unionens politikmål gennem samordnet og effektiv anvendelse af alle dets instru- menter på at bidrage til, at Somalia og dets befolkning igen kan opnå fred og velstand. Med det for øje støtter Unionen indsatsen fra De Forenede Nationer (FN) for at fremme en troværdig og inklusiv somalisk ledet politisk proces, og Unionen vil fortsat sammen med regionale og internationale partnere bidrage aktivt til gennemførelsen af Djiboutifredsaftalen og dens postovergangsordninger. 4. —For så vidt angår piratvirksomhed er det EUSR's opgave at bidrage til at udvikle og gennemføre en sammenhængende, effektiv og afbalanceret EU-tilgang til piratvirksomhed med udspring i Somalia, der omfatter alle aspekter af Unionens indsats, navnlig inden for politiske, sikkerhedsmæssige og udvik- lingsmæssige områder, samt at være det internationale samfunds, herunder regionen omfattende Det Østlige og Sydlige Afrika og det Indiske Oceans (ESA-IO-regionens), primære samtalepartner i Unionen, når det gælder piratvirksom- hed. Artikel 3 Mandat 1. —For at nå Unionens politikmål i relation til Afrikas Horn har EUSR mandat til: a) at samarbejde med alle relevante interessenter i regionen, regeringer, eksisterende regionale myndigheder, internatio- nale og regionale organisationer, civilsamfund og diasporaer med henblik på at fremme Unionens mål og bidrage til en bedre forståelse af Unionens rolle i regionen b) at repræsentere Unionen i de relevante internationale fora og sikre synligheden af Unionens støtte til krisestyring og krise- forebyggelse