L 320/18 Den Europæiske Unions Tidende 3.12.2011 KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1259/2011 af 2. december 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 1881/2006 for så vidt angår grænseværdier for dioxiner, dioxinlignende PCB'er og ikke-dioxinlignende PCB'er i fødevarer (EØS-relevant tekst) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (!), særlig artikel 2, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (?) er der fastsat grænseværdier for dioxiner og dioxinlignende PCB'er i en række fødevarer. Dioxiner tilhører en gruppe bestående af 75 polychlore- rede dibenzo-p-dioxiner (PCDD) (kongenere) og 135 polychlorerede dibenzofuraner (PCDF) (kongenere); heraf er de 17 toksiske. Polychlorerede biphenyler (PCB'er) er en gruppe af 209 forskellige kongenere, der kan inddeles i to grupper ud fra deres toksikologiske egenskaber: 12 kongenere har toksikologiske egenskaber, der svarer til dioxiners, og de kaldes derfor ofte »dioxinlignende PCB'er« (DL-PCB). De øvrige PCB'er har ikke dioxinlig- nende toksicitet, men har en anden toksikologisk profil, og de kaldes »ikke-dioxinlignende PCB'er« (NDL-PCB). Kongenere af dioxiner eller DL-PCB'er har hver deres toksicitetsniveau. For at kunne opsummere disse forskel- lige kongeneres toksicitet blev begrebet toksicitetsækviva- lensfaktor (TEF) indført for at lette risikovurderingen og den forskriftsmæssige kontrol. Det betyder, at analysere- sultaterne for hver enkelt af dioxin-kongenere og de toksikologisk problematiske dioxinlignende PCB-konge- nere udtrykkes ved én mængdeenhed, nemlig TCDD toksicitetsækvivalent (TEQ). Den 28.-30. juni 2005 arrangerede Verdenssundheds- organisationen (WHO) en ekspertworkshop om de TEF- værdier, som WHO fastsatte i 1998. En række TEF- værdier blev ændret, bl.a. for PCB'er, octachlorerede kongenere og pentachlorerede furaner. Dataene om virk- ningerne af de nye TEF-værdier og den seneste forekomst er samlet i Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) videnskabelige rapport »Results of the monitoring ()) EFT L 37 af 13.2.1993, s. 1. (?) EUT L 364 af 20.12.2006, s. 5. () EFSA  Journal 2010; efsajournal/doc/1385.pdf (') EFSA Journal (2005) 284, s. efsajournal/doc/284.pdf () EFSA  Journal 2010; efsajournal/doc/1701.pdf of dioxin levels in food and feed« (Resultater af overvåg- ning af dioxinindholdet i fødevarer og foder) (?). Græn- seværdierne for PCB'er bør derfor revideres under hensyntagen til de nye data. EFSA's Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevare- kæden har efter anmodning fra Kommissionen vedtaget en udtalelse om forekomsten af NDL-PCB'er i foder og fødevarer (?). Summen af de seks markør- eller indikator-PCB'er (PCB 28, 52, 101, 138, 153 og 180) dækker ca. halvdelen af den samlede NDL-PCB, der forekommer i foder og føde- varer. Den sum anses for at være en passende markør for forekomst og menneskers eksponering for NDL-PCB, og den bør derfor fastsættes som en grænseværdi. Der er fastsat grænseværdier under hensyntagen til de nyeste data om forekomst, som er samlet i EFSA's viden- skabelige rapport »Results of the monitoring of non dioxin-like PCBs in food and feed« (Resultater af over- vågning af ikke-dioxinlignende PCB'er i fødevarer og foder) ?). Skønt det er muligt at opnå lavere bestemmel- sesgrænser (LOQ), kan det konstateres, at mange labora- torier anvender en LOQ på 1 ugj/kg fedt eller endda 2 ug/kg fedt. Hvis der blev fastsat meget strenge grænse- værdier, ville man ved at udtrykke analyseresultaterne som øvre koncentrationer i visse tilfælde få en koncen- tration tæt på grænseværdien, også selv om ingen PCB'er er blevet bestemt. Det erkendtes endvidere, at der for visse fødevarekategorier ikke forelå særlig omfattende data. Det ville derfor være hensigtsmæssigt at tage græn- seværdierne op til revision efter ca. tre år med udgangs- punkt i et mere omfattende datagrundlag, som er tilve- jebragt med en analysemetode med tilstrækkelig følsomhed til at kunne bestemme et lavt indhold. Finland og Sverige har fået dispensation til at markeds- føre fisk fra Østersøområdet, som er bestemt til konsum på deres område, med et dioxinindhold, der er større end de grænseværdier, som er fastsat for dioxiner og summen af dioxiner og DL-PCB'er i fisk. De pågældende medlems- stater har overholdt betingelserne med hensyn til at orientere forbrugerne om kostanbefalinger. De meddeler hvert år Kommissionen resultaterne af deres overvågning af indholdet af dioxiner i fisk fra Østersøområdet og om, hvilke foranstaltninger der er truffet med henblik på at reducere menneskers eksponering for dioxiner hidrø- rende fra fisk fra Østersøområdet. 8(3):1385, http:/[www.efsa.europa.eu/en/ 1, http://www.efsa.europa.eu/en/ 8(7):1701, http:/[www.efsa.europa.eu/en/