16.12.2011 Den Europæiske Unions Tidende L 334/1 ] (Lovgivningsmæssige retsakter) DIREKTIVER EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2011/91/EU af 13. december 2011 om angivelser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti (kodifikation) (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), efter den almindelige lovgivningsprocedure (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) — Rådets direktiv 89/396/EØF af 14. juni 1989 om angi- velser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti (?) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (). Direktivet bør af klarheds- og ratio- naliseringshensyn kodificeres. (2) Det indre marked indebærer, at varer, personer, tjenestey- delser og kapital sikres fri bevægelighed inden for et område uden indre grænser. (3) > Handelen med levnedsmidler indtager en meget vigtig plads i forbindelse med det indre marked. (1) EUT C 54 af 19.2.2011, s. 34. (?) Europa-Parlamentets holdning af 11.5.2011 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets afgørelse af 8.11.2011. () EFT L 186 af 30.6.1989, s. 21. (?) Jf. bilag I, del A. (4) Angivelser til identifikation af et bestemt levnedsmiddel- parti, opfylder behovet for at sikre bedre oplysning om varernes identitet. Sådanne angivelser er nyttige, såfremt levnedsmidlerne bliver genstand for en tvist eller frem- byder en fare for forbrugernes sundhed. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000, om indbyrdes tilnærmelse af medlems- staternes lovgivning om mærkning af og præsentations- måder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (?), omhandler ikke angivelser til identifika- tion af levnedsmiddelpartier. På internationalt plan er der i almindelighed pligt til for færdigpakkede levnedsmidler at angive en reference vedrørende enten fremstillingen eller indpakningen af et bestemt levnedsmiddelparti. Unionen bør bidrage til udviklingen af den internationale samhandel. Der bør derfor fastsættes generelle og horisontale regler, med henblik på forvaltningen af et fælles system til iden- tifikation af levnedsmiddelpartier. Systemets effektivitet afhænger af dets anvendelse på de forskellige distributionsstadier. Visse produkter og visse aktiviteter, navnlig aktiviteter i de første stadier af distri- butionen af landbrugsprodukter, bør dog undtages. Der bør tages hensyn til den omstændighed, at visse levnedsmidler, såsom konsumis i portionspakninger, fortæres straks efter købet, hvilket gør det unødvendigt, at angivelsen af partiet findes direkte på den enkelte emballage. For disse produkter bør angivelsen af partiet derimod obligatorisk findes på gruppeemballagen. (') EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29.