8.6.2011 Den Europæiske Unions Tidende L 149/1 (Ikke-lovgivningsmæssige retsakter) FORORDNINGER KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 550/2011 af 7. juni 2011 om fastsættelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af visse begrænsninger for anvendelsen af internationale kreditter fra projekter, der omfatter industrigasser (EØS-relevant tekst) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (), særlig artikel 11a, stk. 9, og ud fra følgende betragtninger: Endemålet for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC), som blev godkendt ved Rådets afgørelse 94/69/EF af 15. december 1993 om indgåelse af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (?), er at stabilisere koncentrationerne af drivhusgasser i atmosfæren på et niveau, som vil forhindre farlig menneskeskabt påvirkning af klimasy- stemet. For at nå dette mål må stigningen i den globale gennemsnitstemperatur ved jordoverfladen begrænses til 2C over de præ-industrielle niveauer, som det blev vedtaget på klimakonferencen i Cancin i december 2010 og nedfældet i »Københavnsaftalen«. Den seneste rapport fra Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer (IPCC) viser, at for at nå dette mål skal de globale driv- husgasemissioner toppe i 2020. Det forudsætter en forøgelse af de globale bestræbelser i alle lande med store drivhusgasemissioner. (1) EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32. (?) EFT L 33 af 7.2.1994, s. 11. 2 (4) Hvis vi skal klare denne udfordring, må kulstofmarke- derne spille en væsentlig rolle. De vil gøre det muligt for os at nå målene med færre omkostninger og også at øge ambitionsniveauet. Kulstofmarkeder kan desuden være en effektiv vej til at overføre midler til udviklings- landene og hjælpe os med at virkeliggøre den internatio- nale finanspakke på 100 mia. $, der blev besluttet i København. Det vil kræve en væsentlig forøgelse af eksi- sterende mekanismer, herunder reformen af mekanismen for bæredygtig udvikling (clean development mechanism — CDM) for at øge anvendelsen af standardiserede udgangsdata og oprettelse af nye markedsmekanismer. Kyotoprotokollen, der blev godkendt ved Rådets beslut- ning 2002/358/EF af 25. april 2002 om godkendelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Kyotoprotokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klima- ændringer og om den fælles opfyldelse af forpligtelserne i forbindelse hermed (?), fastsatte emissionsreduktionsmål for 39 parter for perioden 2008-12 og indførte to meka- nismer til oprettelse af internationale kreditter, som parterne kan anvende til udligning af emissioner. Fælles gennemførelse (JI) giver mulighed for at oprette emis- sionsreduktionsenheder (ERU), hvorimod mekanismen for bæredygtig udvikling (CDM) giver mulighed for at indføre godkendte emissionsreduktioner (CER). JI og CDM er såkaldt rene kompensationsmekanismer, hvor 1 ton reducerede drivhusgasemissioner giver ret til at udlede 1 ton drivhusgasemissioner et andet sted. Medens sådanne ordninger generelt hjælper med til at reducere omkostningerne ved global emissionsreduktion ved at muliggøre indsats i lande, hvor det er mere omkostningseffektivt, bidrager de ikke til de reduktions- bestræbelser, der er nødvendige for at nå nærmere 2 "C- målet. () EUT L 130 af 15.5.2002, s. 1.