11.10.2011 Den Europæiske Unions Tidende L 265/1 ] (Lovgivningsmæssige retsakter) DIREKTIVER EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2011/77/EU af 27. september 2011 om ændring af direktiv 2006/116/EF om beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslægtede rettigheder EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 53, stk. 1, samt artikel 62 og 114, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, (!) efter den almindelige lovgivningsprocedure (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/116JEF (?) er beskyttelsestiden for udøvende kunst- nere og fonogramfremstillere 50 år. For udøvende kunstneres vedkommende starter denne periode ved fremførelsen, eller, hvis optagelsen af en fremførelse udgives lovligt eller offentliggøres lovligt inden for 50 år efter fremførelsen, med denne første udgivelse eller offentliggørelse, alt efter hvilken dato der er den første. For fonogramfremstillere starter perioden ved optagelsen af fonogrammet eller ved dets lovlige udgivelse inden for 50 år efter optagelsen eller, hvis det ikke udgives på denne måde, ved dets lovlige offentliggørelse inden for 50 år efter optagelsen. Den anerkendte  samfundsmæssige  betydning  af udøvende kunstneres kreative bidrag bør afspejles i et beskyttelsesniveau, der påskønner deres kreative og kunstneriske bidrag. ()) EUT C 182 af 4.8.2009, s. 36. () Europa-Parlamentets holdning af 23.4.2009 (EUT C 184 E af 8.7.2010, s. 331) og Rådets afgørelse af 12.9.2011. () EUT L 372 af 27.12.2006, s. 12. ) Udøvende kunstnere indleder normalt deres karriere som ganske unge, og den nuværende beskyttelsestid på 50 år for optagelser af fremførelser beskytter i mange tilfælde ikke fremførelsen i hele de udøvende kunstneres levetid. En del udøvende kunstnere kan derfor miste indkomst i slutningen af deres levetid. Hertil kommer, at udøvende kunstnere i mange tilfælde ikke kan påberåbe sig nogen ret til at forhindre eller begrænse en eventuel uacceptabel anvendelse af deres fremførelser, der måtte finde sted i deres levetid. Indtægterne fra enerettighederne til reproduktion og tilrå- dighedsstillelse, som foreskrevet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmo- nisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (+), samt rimeligt vederlag for reproduktioner til privat brug i den i nævnte direktiv fastsatte betydning, og indtægterne fra enerettighederne til distribution og udlejning i den betyd- ning, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/115/EF af 12. december 2006 om udlej- nings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavs- retsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret (?), bør være til rådighed for udøvende kunstnere i det mindste i hele deres levetid. Beskyttelsestiden for optagelser af fremførelser og for fonogrammer bør derfor udvides til 70 år efter den rele- vante begivenhed. Rettighederne til optagelsen af fremførelsen bør atter tilfalde den udøvende kunstner, hvis en fonogramfrem- stiller enten afstår fra at udbyde et fonogram, som ville være offentlig ejendom, hvis ikke beskyttelsestiden var forlænget, til salg i tilstrækkeligt mange eksemplarer, som defineret i den internationale konvention om beskyttelse af udøvende kunstnere og fremstillere af fonogrammer samt radio- og fjernsynsforetagender, eller afstår fra at gøre et sådant fonogram tilgængeligt for (?) EFT L 167 af 22.6.2001, s. 10. () EUT L 376 af 27.12.2006, s. 28.