30.9.2010 Den Europæiske Unions Tidende L 256/1 ] (Lovgivningsmæssige retsakter) AFGØRELSER EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 862/2010/EU af 22. september 2010 om Unionens deltagelse i et fælles forsknings- og udviklingsprogram for Østersøen (BONUS), der iværksættes af flere medlemsstater (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION (2) HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 185 og artikel 188, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), efter den almindelige lovgivningsprocedure (?), og B) ud fra følgende betragtninger: (1) — Europa-Parlamentets — og — Rådets — afgørelse — nr. 1982/2006/EF af 18. december 2006 om Det Europæ- iske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) (?) (»syvende rammeprogram«) indeholder bestemmelser om Fællesskabets deltagelse i forsknings- og udviklingspro- grammer, der iværksættes af flere medlemsstater, herunder deltagelse i de strukturer, der oprettes til gennemførelsen af disse programmer, jf. artikel 169 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (»EF-traktaten«). () Udtalelse af 29.4.2010 (endnu ikke offentliggjort i EUT). (?) Europa-Parlamentets holdning af 16.6.2010 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets afgørelse af 12.7.2010. (?) EUT L 412 af 30.12.2006, s. 1. I Rådets beslutning 2006/971/EF af 19. december 2006 om særprogrammet »Samarbejde« til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-13) (?) opfordres til en tværtematisk tilgang til forskningsemner, der er relevante for et eller flere temaer i syvende rammeprogram, og i den sammenhæng identificeredes et initiativ i henhold til EF-traktatens artikel 169 på området for fælles forskning i Østersøen som et af de områder, der er egnet til Fællesskabets deltagelse i fælles gennemførte nationale forskningspro- grammer. Østersøens økosystem, der er et halvt indesluttet euro- pæisk indhav, er et af verdens største brakvandsområder og er blevet påvirket massivt af mange naturlige og menneskeskabte faktorer, bl.a. forurening med dumpede kemiske våben, f.eks. kampgasser fra anden verdenskrig, og med tungmetalforbindelser, organiske stoffer, radio- aktivt materiale og udslip af brændsels- og råolie. Land- brugets udvikling i Østersøens afvandingsområde har ligeledes forårsaget uforholdsmæssigt store tilførsler af gødningsstoffer og organisk materiale, der øger eutrofie- ringen, og indførelse af ikke-endemiske fremmede orga- nismer i miljøet. Overudnyttelse af fiskebestande og klimaforandringer medvirker til tab af den oprindelige biodiversitet. Disse faktorer samt menneskenes fortsatte handlinger, herunder infrastrukturprojekter direkte på og i umiddelbar nærhed af kysten og i Østersøens afvan- dingsområde, samt turisme, der ikke er økologisk bære- dygtig, fører til en ødelæggelse af det naturlige miljø. Alt dette begrænser i alvorlig grad Østersøens kapacitet til på et bæredygtigt niveau at tilvejebringe de varer og tjene- steydelser, som mennesker er direkte eller indirekte afhængige af til deres sociale, kulturelle og økonomiske gavn. (?) EUT L 400 af 30.12.2006, s. 86.