L 168/38 Den Europæiske Unions Tidende 28.6.2012 KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 27. juni 2012 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepublikken Kina (2012/343/EU) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (!) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, efter høring af det rådgivende udvalg, og ud fra følgende betragtninger: A. PROCEDURE 1. INDLEDNING (1) Kommissionen offentliggjorde den 19. april 2011 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (?) (»indled- ningsmeddelelsen«) om indledning af en antidumpingpro- cedure vedrørende importen af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein med oprindelse i Folkerepub- likken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«). (2) — Proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 7. marts 2011 af Solae Europe S.A. (»klage- ren«), der tegner sig for en stor del (i dette tilfælde over 25 %) af Unionens samlede produktion af visse varer fremstillet af koncentreret sojaprotein ('). Klagen inde- holdt beviser for, at den pågældende vare blev dumpet, og at dumpingen forvoldte væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure. 2. PARTER, SOM ER BERØRT AF PROCEDUREN (3) — Kommissionen underrettede officielt klageren, den anden kendte EU-producent, de eksporterende producenter og Kinas repræsentanter, importører, leverandører og brugere, som den vidste var berørt af proceduren, såvel som deres sammenslutninger om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at () EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51. (?) EUT € 121 af 19.4.2011, s. 71. () På trods af sine forbindelser med en kinesisk gruppe af eksporte- rende producenter betragtes klageren som en EU-producent, navnlig fordi den foreliggende dokumentation tyder på, at denne forretnings- mæssigt forbundne gruppes eksport til EU er meget begrænset. tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en høring inden for den frist, der er fastsat i indled- ningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påvi- ste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt. Alle de interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning. I betragtning af det store antal eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører blev det i indledningsmeddelelsen anført, at der muligvis ville blive anvendt stikprøver, jf. artikel 17 i forordning (EF) nr. 1225/2009. For at gøre det muligt for Kommis- sionen at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stik- prøver, og i givet fald at udtage en stikprøve, blev alle eksporterende kinesiske producenter og ikke forretnings- mæssigt forbundne EU-importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i perioden 1. januar 2010 til 31. december 2010 (»under- søgelsesperioden« eller »UP«). Myndighederne i Kina blev også hørt om udtagelsen af stikprøver blandt eksporte- rende producenter. 2.1. STIKPRØVEUDTAGNING AF EKSPORTERENDE PRODU- CENTER 20 eksporterende producenter afgav de oplysninger, der blev anmodet om i forbindelse med stikprøveudtagnin- gen, og tilbød at samarbejde inden for de fastsatte frister. De salgsmængder i EU, som disse (grupper af) eksporte- rende producenter indberettede, udgjorde ca. 90 % af den pågældende import i undersøgelsesperioden. Derfor blev graden af samarbejde betragtet som høj. I betragtning af det store antal (grupper af) eksporterende producenter, som gav udtryk for samarbejdsvilje, blev det besluttet, at det var nødvendigt at benytte stikprøver for de eksporterende producenter. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 udtog Kommissionen en stikprøve, som var baseret på den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Den stikprøve, der var blevet udtaget således, bestod oprindeligt af to grupper af forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der bl.a. repræsenterede fem