26.10.2010 Den Europæiske Unions Tidende L 280/1 ] (Lovgivningsmæssige retsakter) DIREKTIVER EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2010/64/EU af 20. oktober 2010 om retten til tolke- og oversætterbistand i straffesager EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 82, stk. 2, andet afsnit, litra b), under henvisning til initiativ fra Kongeriget Belgien, Forbunds- republikken Tyskland, Republikken Estland, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Storhertug- dømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Finland og Kongeriget Sverige ()), efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter den almindelige lovgivningsprocedure (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Ifølge formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde i Tammerfors den 15. og den 16. oktober 1999, særlig punkt 33, bør princippet om gensidig anerken- delse af domme og andre afgørelser fra retsmyndigheder være hjørnestenen i det retlige samarbejde på det civilret- lige og det strafferetlige område inden for Unionen, eftersom udvidet gensidig anerkendelse og den nødven- dige tilnærmelse af lovgivningen vil lette samarbejdet mellem kompetente myndigheder og retsbeskyttelsen af personers rettigheder. ()) EUT C 69 af 18.3.2010, s. 1. () Europa-Parlamentets holdning af 16.6.2010 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets afgørelse af 7.10.2010. (2) > Den 29. november 2000 vedtog Rådet i overensstem- melse med konklusionerne fra Tammerfors et program med foranstaltninger til at gennemføre princippet om gensidig anerkendelse af afgørelser i straffesager (?). Det fastslås i indledningen til programmet, at gensidig aner- kendelse »ikke kun skal gøre det muligt at styrke samar- bejdet mellem medlemsstaterne, men også beskyttelsen af personers rettigheder«. (3) — Gennemførelsen af princippet om gensidig anerkendelse af afgørelser i straffesager forudsætter, at medlemssta- terne har tillid til hinandens strafferetlige systemer. Omfanget af den gensidige anerkendelse hænger snævert sammen med en række parametre, herunder mekanismerne for beskyttelse af mistænktes eller tiltaltes rettigheder og fælles minimumsstandarder, der er nødvendige for at lette anvendelsen af princippet om gensidig anerkendelse. (4) — Gensidig anerkendelse af afgørelser i straffesager kan kun fungere effektivt, når der hersker tillid, således at ikke blot retsmyndighederne, men alle aktører i strafferetspro- cessen opfatter andre medlemsstaters retsmyndigheders afgørelser som svarende til deres egne, hvilket forud- sætter ikke blot tillid til tilstrækkeligheden af andre medlemsstaters regler, men også tillid til, at disse regler anvendes korrekt. (5) — Artikel 6 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (i det følgende benævnt »den europæiske menneskerettig- hedskonvention«) og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (i det følgende benævnt »chartret«) beskytter retten til en retfærdig retter- gang. Artikel 48, stk. 2, i chartret garanterer respekten for retten til et forsvar. Dette direktiv respekterer disse rettigheder og bør gennemføres i overensstemmelse hermed. () EFT C 12 af 15.1.2001, s. 10.