12.1.2012 Den Europæiske Unions Tidende L 8/1 (Ikke-lovgivningsmæssige retsakter) INTERNATIONALE AFTALER RÅDETS AFGØRELSE af 12. december 2011 om Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974, undtagen artikel 10 og 11 (2012/22/EU) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 8, første afsnit, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og ud fra følgende betragtninger: (1) Protokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974 (»Athenpro- tokollen«) er en væsentlig forbedring af ordningen for transportørernes erstatningsansvar over for og erstatning til passagerer ved søtransport. Den pålægger navnlig transportørerne objektivt ansvar, herunder obligatorisk forsikring med ret til direkte søgsmål mod forsikrings- giverne op til bestemte grænser og fastsætter regler om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyr- delse af retsafgørelser. Athenprotokollen er derfor i over- ensstemmelse med Unionens mål at forbedre lovgiv- ningen vedrørende transportørernes erstatningsansvar. Athenprotokollen ændrer Athenkonventionen om trans- port af passagerer og deres bagage til søs, 1974 (»Athen- konventionen«), og fastsætter i artikel 15, at disse to instrumenter skal læses og fortolkes sammen som ét enkelt instrument mellem parterne i Athenprotokollen. Størstedelen af Athenprotokollens bestemmelser er over- taget i EU-lovgivningen ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 392/2009 af 23. april 2009 om transportørers erstatningsansvar ved ulykker under søtransport af passagerer (). Unionen har derfor udøvet sin kompetence vedrørende de spørgsmål, der er regu- leret af denne forordning. Medlemsstaterne bevarer dog deres kompetence i forbindelse med en række bestem- melser i Athenprotokollen, f.eks. ikke-deltagelses-bestem- melsen, som giver medlemsstaterne mulighed for at fast- sætte højere grænser for erstatningsansvaret end dem, der er fastsat i Athenprotokollen. De spørgsmål, der henhører  under  medlemsstaternes  kompetence i henhold til Athenprotokollen, og de spørgsmål, der henhører under Unionens enekompetence, hænger tæt sammen. Medlemsstaterne bør derfor i spørgsmål, der henhører under deres kompetence i henhold til Athen- protokollen, handle samordnet under hensyn til deres forpligtelse til loyalt at samarbejde. Athenprotokollen kan ratificeres, accepteres, godkendes eller tiltrædes af stater og af regionale organisationer for økonomisk integration, som består af selvstændige stater, der har givet disse organisationer kompetence på bestemte områder, som er omfattet af Athenprotokollen. I henhold til artikel 17, stk. 2, litra b), og artikel 19 i Athenprotokollen kan regionale  organisationer for økonomisk integration indgå Athenprotokollen. Den Internationale Søfartsorganisations juridiske udvalg vedtog i oktober 2006 IMO-forbeholdet og retningslinjer for gennemførelsen af Athenkonventionen (i det følgende benævnt »IMO-retningslinjerne«) for at løse visse problemer i forbindelse med Athenkonventionen, såsom navnlig erstatning for skader som følge af terrorisme. Forordning (EF) nr. 392/2009 har som bilag de relevante bestemmelser i den konsoliderede udgave af Athenkon- ventionen som ændret ved Athenprotokollen og IMO- retningslinjerne. () EUT L 131 af 28.5.2009, s. 24.