L 254/10 Den Europæiske Unions Tidende 29.9.2010 RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 857/2010 af 27. september 2010 om indførelse af en endelig udligningstold og om endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Iran, Pakistan og De Forenede Arabiske Emirater RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (»grundforordningen«) (1), særlig artikel 15, stk. 1, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg og: ud fra følgende betragtninger: 1. PROCEDURE 1.1. Midlertidige foranstaltninger (1), Kommissionen indførte ved forordning (EU) mnr. 473/2010 ?) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Iran, Pakistan og De Forenede Arabiske Emirater (»de pågældende lande«). (2) — Proceduren blev indledt, efter at Polyethylene Tereph- thalate Committee of Plastics Europe (»klageren«) den 20. juli 2009 havde indgivet en klage på vegne af produ- center, der tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 50%, af Unionens samlede produktion af visse typer polyethylenterephthalat. (3) — Som anført i betragtning 15 i forordningen om midler- tidig told dækkede undersøgelsen af subsidiering og skade perioden fra 1. juli 2008 til 30. juni 2009 (»under- søgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for skadesvurderingen dækkede perioden fra 1. januar 2006 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«). (4) I den sideløbende antidumpingprocedure indførte Kommissionen ved forordning (EU) nr. 472/2010 ) en midlertidig antidumpingtold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Iran og De Forenede Arabiske Emirater. 1.2. Efterfølgende procedure (5) — Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det blev besluttet at indføre midlertidige udligningsforanstaltninger (»den fore- løbige fremlæggelse«), indgav en række interesserede ()) EUT L 188 af 18.7.2009, s. 93. (?) EUT L 134 af 1.6.2010, s. 25. () EUT L 134 af 1.6.2010, s. 4. (10) parter skriftlige redegørelser, hvori de tilkendegav deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe en endelig afgørelse i sagen. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra de inter- esserede parter efter den foreløbige fremlæggelse, og de foreløbige konklusioner blev ændret i overensstemmelse hermed, når det var relevant. Alle parter blev underrettet om de væsentligste kends- gerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig udlig- ningstold på importen af visse typer polyethylentereph- thalat med oprindelse i Iran, Pakistan og De Forenede Arabiske Emirater, og at der foretages endelig opkræv- ning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»den endelige fremlæggelse«). Parterne fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til de fremlagte oplysninger. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra de interesserede parter, og konklusio- nerne blev ændret i overensstemmelse hermed, når det var relevant. 1.3. Parter, som er berørt af proceduren Nogle af de interesserede parter hævdede, at stikprøven af EU-producenter ikke var repræsentativ, at den var uens- artet, og at skadesanalysen derfor var mangelfuld. Det blev bla. gjort gældende, at det ikke var nødvendigt med en stikprøve, da antallet af producenter var begrænset. Det blev endvidere hævdet, at man ved »kunstigt« at opdele koncerner i individuelle juridiske enheder udelukkede nogle af de førende virksomheder på markedet (Artenius og M&G Polimeri), og at metoden til stikprøveudvælgelse var inkonsekvent, da stikprøven også omfattede to koncerner. Det blev også hævdet, at stikprøven ikke var repræsentativ, fordi den ikke omfattede nogen producent, der sælger tilstrækkelige mængder til en forretningsmæssigt forbundet PET-forar- bejdningsvirksomhed. Institutionerne kunne derfor angi- veligt ikke vurdere EU-erhvervsgrenens reelle forsynings- kapacitet og tog ikke hensyn til interessekonflikterne i EU-erhvervsgrenen. Desuden blev det påstået, at repræ- sentativiteten faldt til 28 % af Unionens produktion, fordi en enkelt virksomhed, der ikke havde afgivet alle de nødvendige oplysninger, ikke indgik i stikprøven. De samme parter hævdede, at stikprøven ikke var statistisk gyldig. Hvad angår påstanden om, at det ikke var nødvendigt at anvende en stikprøve, da antallet af producenter var begrænset, gøres der opmærksom på, at 14 EU-produ- center fra otte koncerner gav sig til kende i forbindelse med stikprøveundersøgelsen. I betragtning af det