20.12.2011 Den Europæiske Unions Tidende L 337/9 DIREKTIVER EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2011/95/EU af 13. december 2011 om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse (omarbejdning) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 78, stk. 2, litra a) og b), under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), efter den almindelige lovgivningsprocedure ?), og ud fra følgende betragtninger: (1) Der skal foretages en række materielle ændringer af Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fast- sættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tred- jelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (?). Direktivet bør af klarhedshensyn omarbejdes. Udformningen af en fælles politik på asylområdet, herunder et fælles europæisk asylsystem, udgør en inte- grerende del af Den Europæiske Unions målsætning om gradvis at indføre et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er åbent for personer, som, tvunget af omstændighederne, legitimt søger beskyttelse i Unionen. Det Europæiske Råd nåede på sit særlige møde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999 til enighed om at arbejde for oprettelsen af et fælles europæisk asyl- system, som bygger på en fuldstændig og inklusiv anven- delse af Genévekonventionen om flygtninges retsstilling af 28. juli 1951 (»Genévekonventionen«), som suppleret ()) EUT € 18 af 19.1.2011, s. 80. (?) Europa-Parlamentets holdning af 27.10.2011 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets afgørelse af 24.11.2011. () EUT L 304 af 30.9.2004, s. 12. ved New York-protokollen af 31. januar 1967 (»proto- kollen«), således at princippet om non-refoulement over- holdes, og det garanteres, at ingen sendes tilbage til forfølgelse. Genévekonventionen og protokollen udgør hovedhjørne- stenen i det internationale retssystem til beskyttelse af flygtninge. Det hedder i Det Europæiske Råds konklusioner fra Tammerfors, at et fælles europæisk asylsystem på kort sigt bør omfatte en indbyrdes tilnærmelse af bestemmel- serne om anerkendelse af flygtninge og indholdet af flygt- ningestatus. Det hedder endvidere i Det Europæiske Råds konklu- sioner fra Tammerfors, at bestemmelser om flygtninge- status bør suppleres med foranstaltninger vedrørende subsidiære former for beskyttelse, som giver enhver person, der har behov for en sådan beskyttelse, en passende status. Den første fase af oprettelsen af et fælles europæisk asyl- system er nu tilendebragt. Det Europæiske Råd vedtog den 4. november 2004 Haagprogrammet, der opstiller de mål, der skal nås inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed i perioden 2005-2010. I forbindelse hermed opfordredes Kommissionen i Haag- programmet til at afslutte evalueringen af retsinstrumen- terne fra første fase og forelægge andenfaseinstrumen- terne og -foranstaltningerne for Europa-Parlamentet og Rådet med henblik på deres vedtagelse inden udgangen af 2010. I den europæiske pagt om indvandring og asyl, der blev vedtaget den 15 og 16. oktober 2008, konstaterede Det Europæiske Råd, at der fortsat var store forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til ydelse af beskyttelse og med hensyn til beskyttelsens former, og det fandt, at tiden var inde til at tage nye initiativer til at fuldføre gennemførelsen af det fælles europæiske asylsystem som omhandlet i Haagprogrammet og dermed yde et højere beskyttelsesniveau.