21.3.2012 Den Europæiske Unions Tidende L 81/7 AFGØRELSER EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 243/2012/EU af 14. marts 2012 om indførelse af et flerårigt radiofrekvenspolitikprogram (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), efter høring af Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles ramme- bestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) () kan Kommissionen fore- lægge lovgivningsforslag for Europa-Parlamentet og Rådet om indførelse af flerårige radiofrekvenspolitikpro- grammer. Disse programmer bør opstille politiske retningslinjer og mål for den strategiske planlægning og harmonisering af anvendelsen af frekvenser i overens- stemmelse med de direktiver, der gælder for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester. Disse  politiske retningslinjer og mål bør omhandle adgangen til og den effektive udnyttelse af frekvenser, som er nødvendige for det indre markeds oprettelse og funktion. Radiofre- kvenspolitikprogrammet  ("programmet") bør støtte målsætningerne og nøgleaktionerne i Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 om Europa 2020-strategien og Kommissionens meddelelse af 26. august 2010 om "En digital dagsorden for Europa" og er en af de 50 ()) EUT € 107 af 6.4.2011, s. 53. (?) Europa-Parlamentets holdning af 11.5.2011 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets førstebehandlingsholdning af 13.12.2011 (EUT C 46 E af 17.2.2012, s. 1). Europa-Parlamentets holdning af 15.2.2012 (endnu ikke offentliggjort i EUT). () EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33. ( ( ( ( 4 5 6 7 ) ) ) ) ti prioriterede aktioner i Kommissionens meddelelse af 11. november 2010 "På vej mod en akt for det indre marked". Denne afgørelse bør ikke berøre eksisterende EU-ret, herunder navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminal- udstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overens- stemmelse (), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet) (?), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjene- ster (tilladelsesdirektivet) (%), direktiv 2002/21/EF og Europa-Parlamentets — og — Rådets — beslutning — nr. 676/2002/EF af 7. marts 2002 om et frekvenspolitisk regelsæt i Det Europæiske Fællesskab (frekvenspolitikbe- slutningen) (7). Denne afgørelse bør heller ikke berøre foranstaltninger, der i overensstemmelse med EU-retten træffes på nationalt niveau, som forfølger mål af almen interesse, navnlig i forbindelse med regulering af indhold og audiovisuel politik, eller medlemsstaternes ret til at tilrettelægge og anvende deres frekvenser ud fra hensynet til den offentlige orden og den offentlige sikkerhed eller forsvaret. Frekvenser er en offentlig nøgleressource for væsentlige sektorer og tjenester som feks. mobil-, trådløst bred- bånds- og satellitkommunikation, radio- og tv-transmis- sion, transport og radiostedbestemmelse og applikationer som fæeks. alarmer, fjernbetjeninger, høreapparater, mikrofoner og medicinsk udstyr. De understøtter offent- lige tjenester som sikkerheds- og beredskabstjenester, herunder civilbeskyttelse, og videnskabelige aktiviteter som meteorologi, jordobservation, radioastronomi og rumforskning. Let adgang til frekvenser spiller også en rolle med hensyn til udbud af elektronisk kommunika- tion, særlig for borgere og virksomheder i fjerntliggende og tyndt befolkede områder såsom landdistrikter eller øer. Frekvensreguleringsforanstaltninger har derfor indfly- delse på en lang række områder som økonomi, sikker- hed, sundhed, almenvellets interesse, kultur, forskning, samfundsforhold, miljø og teknologi. FT L 91 af 7.4.1999, s. 10. FT L 108 af 24.4.2002, s. 7. FT L 108 af 24.4.2002, s. 21. FT L 108 af 24.4.2002, s. 1.