L 169/8 Den Europæiske Unions Tidende 29.6.2012 FORORDNINGER RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 566/2012 af 18. juni 2012 om ændring af forordning (EF) nr. 975/98 om pålydende værdi og tekniske specifikationer for euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 128, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (!), under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Central- bank (?, og ud fra følgende betragtninger: (1) Kommissionens henstilling 2009/23/EF af 19. december 2008 om fælles retningslinjer for de nationale sider og udstedelsen af euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb (?), der blev godkendt ved Rådets konklusioner af 10. februar 2009, indeholder fælles principper om designet på de nationale sider af euromønter, der skal sættes i omløb, og fastlægger procedurer for, hvordan medlemsstaterne underretter hinanden om designudkast, og om godkendelse af disse design. Da euromønterne er i omløb i hele euroområdet, er deres nationale designkendetegn et spørgsmål af fælles inter- esse. For at sikre et problemfrit omløb og af hensyn til retssikkerheden og gennemsigtigheden er det hensigts- mæssigt, at de regler, der er defineret i henstilling 2009/23/EF vedrørende euromønternes pålydende værdi og tekniske specifikationer, gøres juridisk bindende ved at indarbejde dem i forordning (EF) nr. 975/98 (?). Euromønter har en fælles europæisk side og en særlig national side. På euromønternes fælles europæiske side findes både den fælles valutas navn og møntens påly- (?) Europa-Parlamentet udtalelse af 22. maj 2012 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) () EU T C 273 af 16.9.2011, s. 2. () EUT L 9 af 14.1.2009, s. 52. (?) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 6. dende værdi. Hverken den fælles valutas navn eller møntens pålydende værdi bør gentages på den nationale side af mønten. Den udstedende medlemsstats navn bør angives klart på møntens nationale side for at sætte interesserede mønt- brugere i stand til nemt at identificere den udstedende medlemsstat. Euromønternes randskrift bør betragtes som værende en del af den nationale side, og en angivelse af den påly- dende værdi må derfor ikke gentages, med undtagelse af 2-euromønten, og forudsat at kun tallet »2« eller ordet »euro« i det relevante alfabet eller begge anvendes. Designet på euromønternes nationale sider bestemmes af hver medlemsstat, der har euroen som valuta, under hensyntagen til, at euromønterne er i omløb i hele euroområdet og ikke kun i den udstedende medlemsstat. For at sikre, at mønterne også på den nationale side er umiddelbart genkendelige som euromønter, bør designet være omgivet af EU-flagets 12 stjerner. For at lette genkendelsen af mønter i omløb og for at sikre passende kontinuitet i møntningen bør medlems- staterne kun kunne ændre designet på den nationale side af almindelige mønter i omløb hvert 15. år, medmindre det statsoverhoved, der er afbildet på mønten, udskiftes. Dette bør dog være med forbehold af nødvendige ændringer for at forhindre forfalskning af valutaen. Ændringer i designet på den fælles europæiske side af mønterne i omløb vedtages af Rådet, og stemmeretten bør begrænses til medlemsstater, der har euroen som valuta. Individuelle medlemsstater bør have mulighed for at udstede erindringsmønter til minde om temaer af større national eller europæisk relevans, medens erindringsmøn- ter, der udstedes kollektivt af alle medlemsstater, der har euroen som valuta, bør være forbeholdt emner af største europæiske relevans. 2-euromønten er den mest egnede pålydende værdi til dette formål, primært på grund af møntens store diameter og dens tekniske karakteristika, som frembyder en passende beskyttelse mod forfalskning.