2.8.2011 Den Europæiske Unions Tidende L 199/57 AFGØRELSER RÅDETS AFGØRELSE 2011/486/FUSP af 1. august 2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, grupper, virksomheder og enheder på baggrund af situationen i Afghanistan RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og ud fra følgende betragtninger: (1) — Rådet vedtog den 27. maj 2002 fælles holdning 2002/402/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Usama bin Laden, medlemmer af Al Qaida-organisa- tionen og Taliban samt andre personer, grupper, virk- somheder og enheder, der er knyttet til dem ()). (2) Den 17. juni 2011, vedtog De Forenede Nationers Sikkerhedsråd resolution (+UNSCR«) 1988 (2011), hvori det erkendes, at sikkerhedssituationen i Afghanistan har udviklet sig, og at nogle medlemmer af Taleban har forsonet sig med Afghanistans regering, har afvist Al- Qaedas og dets tilhængeres terrorist ideologi og støtter en fredelig løsning på den løbende konflikt i Afghanistan. 3) Det erkendes også i UNSCR 1988 (2011), at situationen, til trods for at den udvikler sig i Afghanistan og der sker fremskidt i retning af forsoning, fortsat er en trussel mod den internationale fred og sikkerhed, og det bekræftes på ny, at det er nødvendigt at bekæmpe denne trussel. (4) — UNSCR 1988 (2011) indfører også visse restriktive foranstaltninger over for personer og enheder udpeget før den 17. juni 2011 som værende Taleban, samt andre personer, grupper, virksomheder og enheder, der er knyttet til dem, jf. del A (»personer knyttet til Taleban«) og del B (»enheder og andre grupper samt virk- somheder knyttet til Taleban«) på den konsoliderede liste fra den komité, der er nedsat ved UNSCR1267 (1999) og UNSCR 1333 (2000) fra den 17. juni 2011 samt andre personer, grupper, virksomheder og enheder, der er knyttet til Taleban, idet de udgør en trussel mod Afghani- stans fred, sikkerhed og stabilitet, som udpeget af den komité under Sikkerhedsrådet, der er nedsat i henhold til punkt 30 i UNSCR 1988 (2011) (i det følgende benævnt »sanktionskomiteen«). (5) — Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger — () EFT L 139 af 29.5.2002, s. 4. VEDTAGET DENNE AFGØRELSE: Artikel 1 1. —Restriktive foranstaltninger som omhandlet i artikel 2, artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1 og 2, indføres over for over for personer og enheder udpeget før den 17. juni 2011 som værende Taleban, samt andre personer, grupper, virksom- heder og enheder, der er knyttet til dem, jf. del A (»personer knyttet til Taleban«) og del B (»enheder og andre grupper samt virksomheder knyttet til Taleban«) på den konsoliderede liste fra den komité, der er nedsat ved UNSCR 1267 (1999) og UNSCR 1333 (2000) fra den 17. juni 2011 samt andre personer, grupper, virksomheder og enheder, der er knyttet til Taleban, idet de udgør en trussel mod Afghanistans fred, sikkerhed og stabilitet, som udpeget af sanktionskomitéen. 2. —De relevante personer, grupper, virksomheder og enheder er opført i bilaget. Artikel 2 For så vidt angår de i artikel 1 omhandlede personer, grupper, virksomheder og enheder træffer medlemsstaterne de nødven- dige foranstaltninger til at hindre direkte eller indirekte levering, salg eller overførsel til disse fra medlemsstaternes områder eller fra statsborgere i medlemsstaterne eller ved brug af fartøjer eller fly, der fører medlemsstaternes flag, af våben og alt dertil knyttet materiel af alle typer, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr og reservedele hertil, samt teknisk rådgivning, teknisk bistand eller oplæring i militær virksomhed. Artikel 3 1.  Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at hindre indrejse i eller transit gennem deres område for de i artikel 1 omhandlede personer. 2. —Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område. 3. —Stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis indrejse eller transit er nødvendig for at gennemføre en juridisk procedure, eller hvis sanktionskomitéen udelukkende i enkeltsager beslutter, at indrejse eller transit er berettiget, herunder hvis dette direkte har relation til den afghanske regerings bestræbelser på at fremme forsoning.