17.12.2010 Den Europæiske Unions Tidende L 334/1 I (Lovgivningsmæssige retsakter) FORORDNINGER EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1177/2010 af 24. november 2010 om passagerers rettigheder ved sørejser og rejser på indre vandveje og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION 2) HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funk- tionsmåde, særlig artikel 91, stk. 1, og artikel 100, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), efter høring af Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure (?), og ud fra følgende betragtninger: (1),  Handling fra Unionens side, når det drejer sig om transport til søs og på indre vandveje, bør bl.a. sigte på at sikre et lige så højt beskyttelsesniveau for passagererne som ved andre transportmåder. Derudover bør der tages fuldt hensyn til forbrugerbeskyttelseskrav i almindelighed. ()) EUT C 317 af 23.12.2009, s. 89. (?) Europa-Parlamentets holdning af 23.4.2009 (EUT C 184 E af 8.7.2010, s. 293), Rådets førstebehandlingsholdning af 11.3.2010 (EUT C 122 E af 11.5.2010, s. 19), Europa-Parlamentets holdning af 6.7.2010 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 11.10.2010. Da passageren ved sørejser og rejser på indre vandveje er den svageste part i en befordringskontrakt, bør alle passa- gererne sikres et mindsteniveau for beskyttelse. Intet bør forhindre transportørerne i at tilbyde kontraktbestemmel- ser, der er gunstigere for passageren end bestemmelserne i denne forordning. Samtidig er målet med denne forord- ning ikke at gribe ind i de kommercielle forbindelser mel- lem virksomheder med hensyn til transport af varer. Navnlig bør aftaler mellem et vejgodstransportfirma og en transportør ikke opfattes som befordringskontrakter under denne forordning og bør derfor ikke give vejgodstransport- firmaet eller dets medarbejdere ret til kompensation i med- før af denne forordning i tilfælde af forsinkelser. Beskyttelsen af passagererne bør ikke kun omfatte person- befordring mellem havne på medlemsstaternes område, men også personbefordring mellem sådanne havne og havne, der er beliggende uden for medlemsstaternes område, under hensyntagen til risikoen for konkurrence- forvridning på markedet for personbefordring. Udtrykket »EU-transportør« bør derfor i denne forordning fortolkes så bredt som muligt, men uden at berøre andre EU-retsakter, såsom Rådets forordning (EØF) nr. 4056/86 af 22. decem- ber 1986 om fastsættelse af de nærmere retningslinjer for anvendelsen af traktatens artikel 85 og 86 på søtrans- port (?) og Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i med- lemsstaterne (cabotagesejlads) (?). () EFT L 378 af 31.12.1986, s. 4. (?) EFT L 364 af 12.12.1992, s. 7.