23.2.2011 Den Europæiske Unions Tidende L 48/1 (Lovgivningsmæssige retsakter) DIREKTIVER EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2011/7/EU af 16. februar 2011 om bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner (omarbejdning) (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), efter den almindelige lovgivningsprocedure (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) ) Der skal foretages en række væsentlige ændringer af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/35J/EF af 29. juni 2000 om bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner (?). Det er af klarheds- og rationali- tetshensyn ønskeligt, at de pågældende bestemmelser omarbejdes. De fleste varer og tjenesteydelser i det indre marked leveres af økonomiske aktører til andre økonomiske aktører og til offentlige myndigheder på baggrund af udskudt betaling, hvor leverandøren giver sin kunde en tidsfrist, som er aftalt mellem parterne, angivet på leve- randørens faktura eller bestemt ved lov, inden for hvilken fakturaen skal betales. Mange betalinger i handelstransaktioner mellem økono- miske aktører eller mellem økonomiske aktører og ()) EUT C 255 af 22.9.2010, s. 42. (?) Europa-Parlamentets holdning af 20.10.2010 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets afgørelse af 24.1.2011. (?) EFT L 200 af 8.8.2000, s. 35. offentlige  myndigheder sker senere end aftalt i kontrakten eller fastlagt i de almindelige forretningsbetin- gelser. Selv om varerne er leveret, eller tjenesteydelserne er udført, betales de tilhørende fakturaer længe efter fristen. Forsinket betaling påvirker virksomhedernes likvi- ditet negativt og besværliggør deres finansielle forvalt- ning. Den påvirker også deres konkurrenceevne og renta- bilitet, hvis kreditoren er nødt til at skaffe ekstern finansiering på grund af den forsinkede betaling. Risikoen for sådanne negative virkninger øges betydeligt i perioder med økonomisk afmatning, når det er vanskeligere at opnå finansiering. Det er allerede lettere at gøre retskrav vedrørende forsinket betaling gældende på grund af Rådets forord- ning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyr- delse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 805/2004 af 21. april 2004 om indførelse af et europæisk tvangsfuldbyrdelsesdokument for ubestridte krav (?), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1896/2006 af 12. december 2006 om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure () og Europa- Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 861/2007 af 11. juli 2007 om indførelse af en europæisk småkravs- procedure (7). For at bekæmpe forsinket betaling i handelstransaktioner er det imidlertid nødvendigt at fast- sætte supplerende bestemmelser. Virksomheder bør være i stand til at drive handel inden for hele det indre marked, uden at transaktioner på tværs af grænserne indebærer større risici end salg på hjemme- markedet. Det fører til konkurrenceforvridning, hvis der gælder væsentligt forskellige regler for henholdsvis trans- aktioner på hjemmemarkedet og transaktioner på tværs af grænserne. T L 12 af 16.1.2001, s. 1. T L 143 af 30.4.2004, s. 15. T L 399 af 30.12.2006, s. 1. T L 199 af 31.7.2007, s. 1.