31.1.2012 Den Europæiske Unions Tidende L 27/21 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE af 27. januar 2012 om afslutning af regnskaberne for visse betalingsorganer i Tyskland og Nederlandene over de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2010 (meddelt under nummer K(2012) 369) (Kun den tyske og den nederlandske udgave er autentisk) (2012/52/EU) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions udgifter, der er afholdt i den anden måned efter den måned, hvor beslutningen om regnskabsafslutning er træffes. funktionsmåde, (4) I henhold til artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 påhviler 50 % af de finansielle konsekvenser af manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af den pågældende medlemsstat og 50 % EU-budgettet, hvis 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (?), inddrivelsen ikke har fundet sted enten inden for en frist særlig artikel 30 og artikel 32, stk. 8, på fire år efter det første led i en administrativ eller retslig konstatering eller på otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole. I henhold til efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene, og artikel 32, stk. 3, i nævnte forordning skal medlemssta- terne i forbindelse med fremsendelsen af årsregnskaberne sende en sammenfattende oversigt over inddrivelsespro- ud fra følgende betragtninger: cedurer, der er iværksat som følge af uregelmæssigheder. I forordning (EF) nr. 885/2006 er der fastsat nærmere bestemmelser om medlemsstaternes forpligtelse til at (1) Ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse indberette beløb, der -skal inddrives. I bilag II til 2011/272/EU ?) afsluttedes for regnskabsåret 2010 nævnte forordning er vist en modeltabel, som medlems- årsregnskaberne for alle betalingsorganer med undtagelse staterne fka] fremlægge i 2011. Kommissionen skal af det tyske betalingsorgan »Rheinland-Pfalz«, det græske således på grundlag af de t.abeller, som .medl.emsstaterne betalingsorgan »OPEKEPE«, det italienske betalingsorgan har udfyldt, træffe beslutning om de finansielle konse- »ARBEA« og det nederlandske betalingsorgan »Dienst kvenser af manglende inddrivelse, der skyldes uregelmæs- Regelingen«. sigheder, og som ligger mere end fire henholdsvis otte år tilbage. Denne beslutning foregriber dog ikke eventuelle senere overensstemmelsesbeslutninger, jf. artikel 32, stk. (2) — Efter fremsendelsen af nye oplysninger og efter yderligere 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005. kontroller kan Kommissionen nu træffe beslutning om, hvorvidt de regnskaber, som det tyske betalingsorgan (5) — Medlemsstaten kan i henhold til artikel 32, stk. 6, i »Rheinland-Pfalz« og det nederlandske »Dienst Regelin- gen« har fremsendt, er fuldstændige, nøjagtige og pålide- lige. Artikel 10, stk. 2, første afsnit, i Kommissionens forord- ning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennem- førelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) mnr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalings- organer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (?) fastsætter, at beløb, der skal tilbage- betales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til den beslutning om regnskabsafslutning, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, første afsnit, i nævnte forordning fastsættes ved, at de månedlige betalinger, der er foretaget for det pågældende regnskabsår, dvs. 2010, fratrækkes de udgifter, der er anerkendt for samme år i henhold til stk. 1. Kommissionen trækker dette beløb fra eller lægger det til den månedlige betaling vedrørende de ()) EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1. (?) EUT L 119 af 7.5.2011, s. 70. () EUT L 171 af 23.6.2006, s. 90. forordning (EF) nr. 1290/2005 beslutte at indstille inddri- velsesproceduren. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen vil være større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig på grund af, at debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis beslut- ningen er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konsta- tering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, påhviler de finansi- elle konsekvenser af den manglende inddrivelse 100 % EU-budgettet. Den berørte medlemsstat skal i den sammenfattende oversigt, der er omhandlet i artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005, angive de beløb, for hvilke det er blevet besluttet ikke at fortsætte inddri- velsesprocedurerne, samt begrundelsen herfor. Disse beløb afholdes ikke af de pågældende medlemsstater, og byrden påhviler derfor EU-budgettet. Denne beslut- ning foregriber ikke eventuelle senere overensstemmelses- beslutninger, jf. artikel 32, stk. 8, i nævnte forordning.