L 52/28 Den Europæiske Unions Tidende 24.2.2012 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE af 23. februar 2012 om udarbejdelse af en fortegnelse over afgørende beslutningsfaser med henblik på evalueringen af gennemførelsen af Galileoprogrammet for så vidt angår de jordcentre og -stationer, der skal etableres som en del af programmets udviklings-, etablerings- og ibrugtagningsfaser (2012/117/EU) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 af 9. juli 2008 om den videre gennemførelse af de europæiske satellitbaserede navigationsprogrammer (Egnos og Galileo) (1), særlig artikel 12, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: (1) Den finansielle og retlige ramme for Galileoprogrammet er fastsat ved forordning (EF) nr. 683/2008. I henhold til denne forordning er EU ejer af alle materielle og imma- terielle aktiver, som skabes eller udvikles under program- merne, og det system, der etableres under Galileopro- grammet, omfatter en konstellation af satellitter og et globalt net af jordstationer. En integreret risikoforvaltning for evalueringen af gennemførelsen af Galileoprogrammet indebærer, at programforvaltningen i god tid træffer afgørende beslut- ninger, dvs. beslutninger, som har stor betydning for omkostninger, tidsplan, præstationer ogjeller risici, og udviser åbenhed med hensyn til de afgørende beslutnin- ger, som endnu skal træffes, og gennemførelsen af disse beslutninger. Disse beslutninger omfatter bl.a. beslut- ninger vedrørende etablering af jordinfrastrukturer inden for rammene af programmets udviklings- og vali- deringsfase og dets etablerings- og ibrugtagningsfase. Det globale net af jordstationer i det system, der etableres under Galileoprogrammet, omfatter dels seks jordcentre og en jordstation, dels fire serier af såkaldte »fjernstatio- ner«. De seks jordcentre og jordstationen består af: to gensidigt redundante centre, der overvåger systemets generelle funktion (i det følgende benævnt »overvågningscentre« eller »GCC«); Galileos sikkerhedscenter, som er omhandlet i artikel 16 i forordning (EF) nr. 683/2008, til overvåg- ning af systemsikkerheden og sikkerheden for de leverede tjenester, som af hensyn til tjenesternes kontinuitet er ()) EUT L 196 af 24.7.2008, s. 1. delt i to (i det følgende benævnt »Galileos sikkerheds- center« eller »GSMC«); tjenestecentret, der fungerer som grænseflade mellem på den ene side systemet og på den anden side brugerne af den åbne tjeneste, den forret- ningsmæssige tjeneste og den livskritiske tjeneste (i det følgende benævnt »GNSS-tjenestecentret« eller »GSC); centret, der kontrollerer genereringen af de informatio- ner, der er nødvendige for driften af eftersøgnings- og redningstjenesten, og som varetager grænsefladen mellem systemet og Cospas-Sarsat-systemet (i det følgende benævnt »SAR-tjenestecentret«); centret, der på vegne af programforvaltningen og uafhængigt af brugerne evaluerer kvaliteten af de leverede tjenester og forsyner brugerne med tidsreferencer og geodætiske data (i det følgende benævnt »centret for Galileotjenester«); statio- nen, der gør det muligt at overvåge kvaliteten af signa- lerne fra satellitter i kredsløb umiddelbart efter deres opsendelse (i det følgende benævnt »stationen for kreds- løbstestu). Ved valget af placeringen af disse centre og stationer skal der tages hensyn til eventuelle eksisterende installationer og udstyr på stedet, som egner sig til de relevante opga- ver, til sikkerhedskravene for de enkelte centre og statio- ner, til de tekniske og budgetmæssige begrænsninger og til hver enkelt medlemsstats nationale sikkerhedskrav. De fire serier af fjernstationer omfatter: stationerne for fjernstyring og telemetri, som ved hjælp af uplink og downlink fungerer som forbindelsesled mellem satellit- terne og de to overvågningscentre (i det følgende benævnt »TTC-stationer«); Galileomålestationerne, som, for at tjenesterne kan leveres, dels foretager pseudodistan- cemålinger, dels tager imod satellitternes signaler for at måle deres kvalitet (i det følgende benævnt »GSS-statio- ner«); stationerne for upload til satellitterne, hvorfra der overføres data til satellitterne, som er nødvendige for leveringen af tjenesterne (i det følgende benævnt »ULS- stationer«); stationerne til indsamling af data, som er nødvendige for leveringen af eftersøgnings- og rednings- tjenesten (i det følgende benævnt »SAR-stationer«). Ved valget af fjernstationernes antal og beliggenhed skal der tages hensyn til de geografiske og tekniske begræns- ninger med henblik på en optimal fordeling over hele Jorden, til eksisterende installationer og udstyr på stedet, som egner sig til de relevante opgaver, til sikker- hedskravene for de enkelte stationer og til hver enkelt medlemsstats nationale sikkerhedskrav. Da dette valg er afhængigt af progressive ændringer i forbindelse med programmernes udviklingsstadier og af deres behov og