20.12.2011 Den Europæiske Unions Tidende L 337/5 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1311/2011 af 13. december 2011 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION Unionen kan yde finansiel støtte til en medlemsstat, HAR — som er i vanskeligheder eller har alvorlig risiko for store vanskeligheder som følge af usædvanlige begiven- heder, som den ikke selv er herre over, er der ved Rådets under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions forordning (EU) nr.407/2010 af 11. maj 2010 om funktionsmåde, særlig artikel 177, oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmeka- nisme (?) indført en sådan mekanisme med henblik på at bevare den finansielle stabilitet i Unionen. under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, ; . ! ! (4) — Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/77/EU (?) og efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de 2011/344/EU () fik henholdsvis Irland og Portugal nationale parlamenter, tildelt en sådan finansiel støtte. under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (), (5) — Grækenland havde allerede alvorlige problemer med sin finansielle stabilitet, inden forordning (EU) nr. 407/2010 trådte i kraft. Derfor kunne finansiel støtte til Græken- efter høring af Regionsudvalget, land ikke baseres på nævnte forordning. efter den almindelige lovgivningsprocedure (?), og (6) — Aftalen mellem kreditorerne og lånefacilitetsaftalen for Grækenland, som blev indgået den 8. maj 2010, trådte i kraft den 11. maj 2010. Det er fastsat, at aftalen ud fra følgende betragtninger: mellem kreditorerne skal forblive i kraft og have retsvirk- ning for en treårig programperiode, så længe der er udestående beløb i henhold til lånefacilitetsaftalen. (1) — Den hidtil værste globale finansielle krise og økonomiske nedgang har skadet både den økonomiske vækst og den finansielle stabilitet alvorligt og forårsaget en kraftig forringelse af de finansielle, økonomiske og sociale 7) vilkår i en række medlemsstater. Der er navnlig visse medlemsstater, som er i alvorlige vanskeligheder eller trues af sådanne vanskeligheder, navnlig vedrørende problemer med deres økonomiske vækst og finansielle stabilitet, og af en forværring af deres underskud og gæld, som også skyldes de internationale økonomiske og finansielle forhold. Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet beta- lingsbalancestøtte til medlemsstaterne (%) fastsætter, at Rådet skal yde mellemfristet finansiel støtte, når en medlemsstat, som ikke har indført euroen, er i vanske- ligheder eller er alvorligt truet af vanskeligheder med hensyn til sin betalingsbalance. (8) — Ved Rådets beslutning 2009/102/EF (7), 2009/290/EF (3) (2) — Der er allerede truffet en række vigtige foranstaltninger til og 2009/459/EF (?) fik henholdsvis Ungarn, Letland og at imødegå krisens negative virkninger, herunder Rumænien tildelt sådan finansiel støtte. ændringer af de lovgivningsmæssige rammer, men finans- krisens virkning på realøkonomien, arbejdsmarkedet og borgerne mærkes overalt. Presset på nationale finansielle ressourcer vokser, og der bør hurtigt tages yderligere skridt til at lette dette pres via maksimal og bedst mulig udnyttelse af midler fra strukturfondene og Samhørighedsfonden. (99 — Den periode, hvor finansiel støtte er til rådighed for Irland, Ungarn, lLetland, Portugal og Rumænien, er anført i Rådets relevante afgørelser og beslutninger. Perioden, hvor finansiel støtte var stillet til rådighed for Ungarn, udløb den 4. november 2010. (3) — I medfør af artikel 122, stk. 2, i traktaten om Den Euro- ”) EUT L 118 af 12.5.2010, s. 1. æiske Unions funktionsmåde, som fastsætter, at 9) EUT L 30 af 4.2.2011, s. 34. p , , 5) EUT L 159 af 17.6.2011, s. 88. F () Udtalelse af 27.10.2011 (endnu ikke offentliggjort i EUT). () Europa-Parlamentets holdning af 1.12.2011 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets afgørelse af 12.12.2011. 37 af 6.2.2009, s. 5. 79 af 25.3.2009, s. 39. L L L T L 53 af 23.2.2002, s. 1. L L L 150 af 13.6.2009, s. 8.