30.12.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 355/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2320/2002 af 16. december 2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80 stk. 2, under henvisning til Rådets (transport) konklusioner af 16. oktober 2001, særlig afsnit 9, under henvisning til forslag fra Kommissionen (!), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ?), efter høring af Regionsudvalget, efter proceduren i traktatens artikel 251 (?), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 15. november 2002, og ud fra følgende betragtninger: (1) De kriminelle handlinger, der blev begået i New York og Washington den 11. september 2001, viser, at terro- risme er en af de største trusler mod demokrati, frihed og fred, som udgør Den Europæiske Unions fælles idealer og værdigrundlag. Den europæiske borger bør til enhver tid være sikret beskyttelse inden for civil luftfart gennem forebyggelse af ulovlige handlinger. Med forbehold af medlemsstaternes nationale sikkerheds- regler og de foranstaltninger, der træffes på grundlag af afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, bør et sådant mål opnås ved vedtagelse af fælles sikkerheds- bestemmelser for civil luftfart og ved formålstjenlige bestemmelser på lufttransportpolitikkens område, der (1) EFT C 51 E af 26.2.2002, s. 221. () EFT C 48 af 21.2.2002, s. 70. () Europa-Parlamentets udtalelse af 29. november 2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT), Rådets fælles holdning af 28. januar 2002 (EFT C 113E af 14.5.2002, s. 17) og Europa-Parlamentets afgørelse af 14. maj 2002. Europa-Parlamentets afgørelse af 5. december 2002 og Rådets afgørelse af 9. december 2002. (10) baseres på gældende henstillinger fra Den Europæiske Konference for Civil Luftfart (ECAC) Dokument 30. Der bør desuden delegeres forvaltningsbeføjelser til Kommissionen med henblik på vedtagelse af de dermed forbundne detaljerede gennemførelsesforanstalt- ninger. For at forebygge ulovlige handlinger bør visse af disse gennemførelsesforanstaltninger være hemmelige og ikke offentliggøres. I denne forordning respekteres de grundlæggende rettig- heder i betragtning og de principper, der anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Forskellige typer civile luftfartsaktiviteter er ikke nødven- digvis udsat for samme typer af trusler. De detaljerede gennemførelsesforanstaltninger må derfor tilpasses de særlige forhold i forbindelse med hver enkelt aktivitet og følsomheden af visse foranstaltninger. I små lufthavne kan det være uforholdsmæssigt eller ud fra praktiske, objektive grunde umuligt at anvende fælles grundlæggende krav. I sådanne tilfælde bør medlemssta- ternes kompetente myndigheder kunne anvende alterna- tive foranstaltninger, der tilvejebringer et passende beskyttelsesniveau. Kommissionen bør undersøge, om sådanne foranstaltninger er begrundet i praktiske, objek- tive forhold, og om de yder et passende beskyttelses- niveau. Konventionen angående international civil luftfart, som blev undertegnet i Chicago den 7. december 1944 (Chicago-konventionen), fastsætter minimumskrav med henblik på at varetage sikkerhed inden for civil luftfart. For at opfylde denne forordnings mål bør de enkelte medlemsstater vedtage et nationalt program for civil luft- fartssikkerhed samt et tilsvarende kvalitetskontrolpro- gram og et uddannelsesprogram. I betragtning af, at de parter, der er inddraget i gennem- førelsen af sikkerhedsforanstaltningerne på nationalt plan, er forskellige, må den enkelte medlemsstat udpege en enkelt kompetent myndighed, der har ansvaret for at koordinere og overvåge gennemførelsen af luftfartssikkerhedsprogrammer. Medlemsstaterne bør kunne anvende strengere foran- staltninger.