L 356/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.2002 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2341/2002 af 20. december 2002 om fastsættelse for 2003 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur (?), særlig artikel 8, stk. 4, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 66/98 af 18. december 1997 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2113/96 ?), særlig artikel 21, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ifølge artikel 4 i forordning (FØF) nr. 3760/92 skal Rådet på grundlag af den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnska- belige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri, ved- tage de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre en rationel og ansvarlig udnyttelse af ressourcerne på et bæredygtigt grundlag. (2) — Ifølge artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3760/92 skal Rådet i overensstemmelse med artikel 4 i nævnte forordning fastsætte de samlede tilladte fangstmængder (TAC) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper. Fiskeri- mulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredje- lande i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, nr. ii) og vi), i nævnte forordning. (3) — For at disse TAC og kvoter kan forvaltes effektivt, bør der fastsættes særlige betingelser for fiskeriet. () EFT L 389 af 31.12.1992, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1181/98 (EFT L 164 af 9.6.1998, s. 1). (?) EFT L 6 af 10.1.1998, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. (EFT L 341 af 31.12.1999, s. 1). (4) 5 0 (W 0 () 0 0 0 (0 Principperne og visse procedurer for fiskeriforvaltningen bør fastlægges på fællesskabsplan, således at medlems- staterne kan sikre forvaltningen af de fartøjer, der fører deres flag. Ifølge artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år ?) er det nødvendigt at fastslå, hvilke bestande der omfattes af de forskellige for- anstaltninger, som er fastsat i nævnte forordning. I overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne og -protokollerne, har Fællesskabet for- handlet fiskerirettigheder med Kongeriget Norge(%), Danmarks regering og Færøernes landsstyre (?) og Grøn- lands hjemmestyre (9), Republikken Island (7), Republik- ken Letland (?), Republikken Litauen () og Republikken Estland. (19). I henhold til tiltrædelsesakten af 1994, artikel 124 for- valtes de fiskeriaftaler, Kongeriget Sverige og Republik- ken Finland har indgået med tredjelande, af Fællesskabet. Fællesskabet har således i overensstemmelse med disse aftaler ført forhandlinger med Republikken Polen. Fællesskabet er kontraherende part i en række regionale fiskeriorganisationer. Disse fiskeriorganisationer  har anbefalet, at der fastsættes fangstbegrænsninger og andre bevarelsesbestemmelser for visse arter, og Fællesskabet bør derfor følge disse anbefalinger. Udnyttelsen af fiskerimuligheder bør ske i overensstem- melse med den gældende fællesskabslovgivning herom, navnlig Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 3) EFT L 115 af 9.5.1996, s. 3. 4) EFT L 226 af 29.8.1980, s. 48. EFT L 226 af 29.8.1980, s. 12. EFT L 29 af 1.2.1985, s. 9. 7) EFT L 161 af 2.7.1993, s. 1. 8) EFT L 332 af 20.12.1996, s. 1. 9) EFT L 332 af 20.12.1996, s. 6. 10) EFT L 332 af 20.12.1996, s. 16.