3. 3. 94 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 59/5 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 470/94 af 2. marts 1994 om ændring af forordning (EØF) nr. 5336/93 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (1), senest ændret ved forordning (FØF) nr. 1560/93 (?), særlig artikel 11, og ud fra følgende betragtninger : Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 ?), ændret ved forordning (EØF) nr. 1756/93 (?), fastsætter gennemfø- relsesbestemmelserne for tillægsafgiften, og bl.a. fastsætter artikel 2 det repræsentative mælkefedtindhold, der er knyttet til den individuelle referencemængde ; for anvendelsen af artikel 4, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3950/92, i henhold til hvilken referencemængder for direkte salg på behørigt begrundet anmodning kan over- føres til leverancer, skelnes der i artikel 2, stk. 1, hen- holdsvis litra a) og b), i forordning (EØF) nr. 536/93 mellem dels forhøjelse dels etablering af reference- mængden for leverancer ; således opretholdes mælkens repræsentative fedtindhold uændret, hvis reference- mængden for leverancer forhøjes ved overførsel fra refe- rencemængden for direkte salg ; denne skelnen mellem forhøjelse af referencemængden og etablering af denne mængde er indført til producenternes fordel, for at der bedre kan tages hensyn til den faktiske situation for den enkelte ; de ansøgninger, som medlemsstaterne allerede har modtaget, viser, at nogle producenter håber at kunne drage fordel af bestemmelserne på en sådan måde, at ordningen misbruges ; derfor bør der for anvendelse af disse bestemmelser henvises til producenternes faktiske situation ; medlemsstaterne kan i medfør af artikel 4, stk. 2, i forord- ning (EØF) nr. 3950/92 afvise ansøgninger, der ikke er begrundede, men for at producenterne utvetydigt hindres i at drage uberettiget fordel af bestemmelserne, og lige- ledes for at de nationale myndigheder, som skal under- søge ansøgningernes berettigelse, kan blive aflastet, er det imidlertidigt hensigtsmæssigt at anvende én enkelt stan- dardregel for fedtindhold, når en referencemængde ()) EFT nr. L 405 af 31. 12. 1992, s. 1. () EFT nr. L 154 af 25. 6. 1993, s. 30. () EFT nr. L 57 af 10. 3. 1993, s. 12. () EFT nr. L 161 af 2..7. 1993, s. 48. forhøjes eller etableres efter overdragelse ; dog bør det af hensyn til de berørte producenters interesser fastsættes, at fordelen ved de nuværende bestemmelser bevares for de producenter, der har opretholdt virksomhed med direkte salg ; af samme grunde som ovenfor anført viser erfaringerne, at det er nødvendigt også at ændre reglerne om mælkens repræsentative fedtindhold for nyetablerede producenter ; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmeélse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Artikel 2, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 536/93 affattes således : »] tilfælde af ændring af den individuelle reference- mængde gælder følgende bestemmelser : a) mælkens repræsentative fedtindhold opretholdes uændret, hvis der tildeles yderligere reference- mængder fra den nationale reserve b) hvis referencemængden for leverancer forhøjes eller etableres i medfør af artikel 4, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3950/92, fastsættes det repræsentative fedtindhold, der er knyttet til den reference- mængde, som er omregnet til leverancer, til 3,8 %. Imidlertid opretholdes det repræsentative fedtind- hold for referencemængden for leverancer uændret, hvis producentén fremlægger en for myndighederne tilfredsstillende begrundelse herfor c) ved anvendelse af artikel 6 og 7 og artikel 8, tredje, fjerde og femte led, i forordning (EØF) nr. 3950/92 overdrages det repræsentative fedtindhold sammen med den referencemængde, som det er knyttet til d) i de i litra b), første afsnit, og litra c) nævnte tilfælde er det repræsentative fedtindhold, der fremkommer, lig med gennemsnittet af det oprindelige repræsen- tative indhold og det overdragne eller omregnede indhold, vægtet. med den oprindelige reference- mængde og den overdragne eller omregnede