10. 9. 94 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 237/13 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 94/36/EF af 30. juni 1994 om farvestoffer til brug i levnedsmidler EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Euro- pæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, under henvisning til Rådets direktiv 89/107/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af med- lemsstaternes lovgivning om tilsætningsstoffer, som må anvendes i levnedsmidler (!), særlig artikel 3, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen (?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), i henhold til fremgangsmåden i traktatens arti- kel 189 B (?), og ud fra følgende betragtninger: Forskellene mellem de nationale lovgivninger for så vidt angår betingelserne for anvendelse af farvestoffer i lev- nedsmidler lægger hindringer i vejen for den frie bevæge- lighed for levnedsmidler; dette kan føre til ulige konkur- rencevilkår; det vigtigste formål med regler for sådanne tilsætnings- stoffer og betingelserne for deres anvendelse er at beskytte og informere forbrugerne; tilsætningsstoffer må kun anvendes, hvis der er bevis for, at de er teknisk nødvendige og ikke er sundhedsfarlige; farvestoffer anvendes til at give levnedsmidler, som på grund af farveændringer under forarbejdning, opbeva- ring, emballering og distribution kan have fået et mindre acceptabelt udseende, det oprindelige udseende tilbage; farvestoffer anvendes til at give levnedsmidler et mere tiltrækkende udseende og bidrage til genkendelse af (!) EFT nr. L 40 af 11. 2. 1989, s. 27. Direktivet er ændret ved direktiv 94/34/EF (se side 1 i denne Tidende). (?) EFT nr. C 12 af 18. 1. 1992, s. 7. (?) EFT nr. C 313 af 30. 11. 1992, s. 1. (?) Europa-Parlamentets udtalelse af 10. marts 1993 (EFT nr. C 115 af 26. 4. 1993, s. 105) bekræftet den 2. december 1993 (EFT nr. C 342 af 20. 12. 1993), Rådets fælles holdning af 9. marts 1994 (endnu ikke offentliggjort i Tidende). Europa-Parlamentets afgørelse af 9. marts 1994 (EFT nr. C 91 af 28. 3. 1994, s. 79). smags- og lugtindtryk, der normalt forbindes med et bestemt levnedsmiddel, og anvendes til at give farve til levnedsmidler, der ellers ville være farveløse; det er nødvendigt at medtage visse farvestoffer, der er bestemt til sundhedsmærkning af kød på embedsdyrlæ- gens ansvar i henhold til bestemmelserne i direktiv 91/ 497/EØF (?), navnlig kapitel XI i dets bilag I; kun farvestoffer, der er tilladt i henhold til nærværende direktiv, bør anvendes til dekoration eller stempling af æg som fastsat i forordning (EØF) nr. 1274/91 (9); farvestoffer anvendes til at fremhæve levnedsmidlers egen farve; det er almindeligt anerkendt, at uforarbejdede levneds- midler og visse andre basislevnedsmidler bør være fri for tilsætningsstoffer; på baggrund af den nyeste videnskabelige og toksikolo- giske viden om tilsætningsstoffer tillades nogle af dem kun anvendt i bestemte levnedsmidler og under bestemte anvendelsesbetingelser; der bør fastsættes strenge regler for anvendelse af tilsæt- ningsstoffer i levnedsmidler til spædbørn og småbørn; Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler er blevet hørt om de stoffer, som der endnu ikke findes fælles- skabsbestemmelser om; det er ønskeligt at anvende fremgangsmåden med høring af Den Stående Levnedsmiddelkomité, når det skal afgø- res, om et givet levnedsmiddel tilhører en bestemt kate- gori af levnedsmidler; dette direktiv afløser delvis Rådets direktiv af 23. oktober 1962 om tilnærmelse af medlemsstaternes retsforskrifter om farvestoffer, som må anvendes i levnedsmidler (7). ) EFT nr. L 268 af 24. 9. 1991, s. 69, Direktivet er ændret ved direktiv 92/S/EØF (EFT nr. L 57 af 2. 3. 1992, s. 1). () Kommissionens forordning (EØF) nr. 1274/91 af 15. maj 1991 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 1907/90 om handelsnormer for æg (EFT nr. L 121 af 16. 5. 1991, s. 11). Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1259/94 (EFT nr. L 137 af 1. 6. 1994, s. 54). (7) EFT nr. 115 af 11. 11. 1962, s. 2645/62. Direktivet er senest ændret ved direktiv 85/7/EØF (EFT nr. L 2 af 3. 1. 1985, s. 22).