21.12.2005 Den Europæiske Unions Tidende L 335/13 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2096/2005 af 20. december 2005 om fælles krav til udøvelse af luftfartstjenester (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luft- fartstjenester i det fælles europæiske luftrum (luftfartstjenestefor- ordningen) ()), særlig artikel 4 og 6, og ud fra følgende betragtninger: () 0 EUT EUT I henhold til forordning (EF) nr. 550/2004 skal Kommis- sionen fastlægge fælles krav til udøvelse af luftfartstjene- ster overalt i Fællesskabet. En forordning, der gælder umiddelbart, er det bedst egnede middel hertil. Udøvelsen af luftfartstjenester i Fællesskabet bør under- gives krav om certificering fra medlemsstaterne. Der bør i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 550/2004 udstedes et certifikat til luftfartstjenesteudøvere, som opfylder de fælles krav. De luftfartstjenesteudøvere, som må drive virksomhed uden certifikat, bør bestræbe sig på at opfylde de fælles krav i hele den udstrækning, deres retlige status gør det muligt. Anvendelsen af de fælles krav, der skal fastlægges i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 550/2004, bør ikke berøre medlemsstaternes højhedsret over deres luftrum og medlemsstaternes krav, for så vidt angår den offentlige orden, den offentlige sikkerhed og forsvars- spørgsmål som omhandlet i artikel 13 i Europa-Parla- mentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (rammeforordningen) (?). De fælles L 96 af 31.3.2004, s. 10. L 96 af 31.3.2004, s. 1. krav bør ikke omfatte militære operationer og militær træningsflyvning, som er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 549/2004. Ved fastlæggelsen af fælles krav til udøvelse af luft- fartstjenester bør der tages behørigt hensyn til den retlige status, som luftfartstjenesteudøverne har i medlemsstaterne. Når en organisation udøver anden virk- somhed end luftfartstjenester, bør de fælles krav, der skal fastlægges i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 550/2004, desuden ikke finde anvendelse på sådan anden virksomhed eller på ressourcer, der anvendes til andre aktiviteter end udøvelse af luftfartstjenester, medmindre andet er fastsat. Anvendelsen af de fælles krav til luftfartstjenesteudøvere bør stå i et rimeligt forhold til de risici, der er forbundet med særtrækkene ved den enkelte tjeneste såsom antallet, arten og/eller andre kendetegn ved de behandlede flybe- vægelser. Hvis nogle luftfartstjenesteudøvere vælger ikke at benytte sig af muligheden for at udøve tjenester på tværs af grænserne og derved giver afkald på retten til gensidig anerkendelse i det fælles europæiske luftrum, bør en national tilsynsmyndighed kunne give disse tjene- steudøvere mulighed for i rimeligt omfang at opfylde visse almindelige krav for udøvelse af luftfartstjenester og visse særlige krav for udøvelse af lufttrafiktjenester. De betingelser, der knyttes til certifikatet, bør derfor afspejle undtagelsens art og anvendelsesområde. For at sikre, at certificeringsordningen fungerer hensigts- mæssigt bør medlemsstaterne i forbindelse med deres årsrapporter give Kommissionen alle relevante oplys- ninger om de undtagelser, som deres nationale tilsyns- myndighed indrømmer. Der fastlægges ikke nødvendigvis samme krav til de forskellige typer luftfartstjenester. Det er derfor nødven- digt at tilpasse de fælles krav til særtrækkene ved hver type tjeneste. Bevisbyrden for, at kravene er opfyldt i hele certifikatets gyldighedsperiode og for alle omfattede tjenester, bør påhvile luftfartstjenesteudøverne.