13.4.2006 Den Europæiske Unions Tidende L 105/33 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 563/2006 af 13. marts 2006 om indgåelse af en partnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Salomonøerne om fiskeri ud for Salomonøerne RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, og artikel 300, stk. 3, første afsnit, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (!), og ud fra følgende betragtninger: (1) EF og Salomonøerne har forhandlet sig frem til og parafe- ret en partnerskabsfiskeriaftale, der giver EF-fiskere mulig- hed for at fiske i de farvande, som fiskerimæssigt hører ind under Salomonøernes højhedsområde eller jurisdiktion. (2) — Aftalen indeholder bestemmelser om økonomisk, finan- sielt, teknisk og videnskabeligt samarbejde i fiskerierhver- vet med henblik på at sikre, at ressourcerne bevares og udnyttes på en bæredygtig måde, og om partnerskaber mellem virksomheder med henblik på i begge parters inte- resse at udvikle økonomiske aktiviteter inden for fiskeriet og tilknyttede aktiviteter. (3) — Aftalen bør godkendes. (4) — Det er vigtigt at fastsætte en nøgle for fordeling af fiskeri- mulighederne mellem medlemsstaterne. (5) — De medlemsstater, hvis fartøjer fisker i henhold til denne aftale, skal meddele Kommissionen, hvor store mængder af hver bestand deres fartøjer har fanget i Salomonøer- nes fiskerizone, jf. Kommissionens forordning (EF) nr. 500/2001 af 14. marts 2001 om gennemførelsesbe- stemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 vedrørende kontrollen af EF-fiskerfartøjernes fangster i tredjelandes farvande og på åbent hav (?) — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Partnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Salo- monøerne om fiskeri ud for Salomonøerne (i det følgende benævnt »aftalen«) godkendes hermed på EF's vegne. Teksten til aftalen er knyttet til denne forordning. Artikel 2 De fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen til aftalen, for- deles mellem medlemsstaterne således: — notfartøjer med frysean- Spanien: 75 % af de disponible læg til tunfiskeri: fiskerimuligheder Frankrig — 25 % af de disponible fiskerimuligheder — langlinefartøjer med fly- Spanien: 6 fartøjer deline: . Portugal: 4 fartøjer Hvis de fangstmuligheder, der er fastsat i protokollen, ikke udnyt- tes fuldt ud med licensansøgningerne fra disse medlemsstater, kan Kommissionen tage licensansøgninger fra enhver anden med- lemsstat i betragtning. Artikel 3 Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentlig- gørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2006. () Udtalelse afgivet den 14.2.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT). På Rådets vegne M. BARTENSTEIN Formand (?) EFT L 73 af 15.3.2001, s. 8.