5.12.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 328/17 RÅDETS DIREKTIV 2002/90/EF af 28. november 2002 om definition af hjælp til ulovlig indrejse og transit samt ulovligt ophold RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra a), og artikel 63, stk. 3, litra b), under henvisning til Den Franske Republiks initiativ (?), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) Et af Den Europæiske Unions mål er, at der gradvis indføres et område med frihed, sikkerhed og retfær- dighed, hvilket bla. indebærer bekæmpelse af ulovlig indvandring. (2) Der bør derfor sættes ind for at bekæmpe hjælp til ulovlig indvandring, både hjælp til ulovlig grænsepassage i snæver forstand, og hjælp, der har til formål at opret- holde netværk, der udnytter mennesker. (3) — Med henblik herpå er det vigtigt at foretage en indbyrdes tilnærmelse af eksisterende lovgivning; der bør navnlig fastlægges dels en præcis definition af den pågældende lovovertrædelse og undtagelserne derfra, som er emnet for dette direktiv, dels minimumsregler for sanktioner, juridiske personers ansvar og jurisdiktion, som er emnet for Rådets rammeafgørelse 2002/946/RIA af 28. november 2002 om styrkelse af de strafferetlige rammer med henblik på bekæmpelse af hjælp til ulovlig indrejse og transit samt ulovligt ophold (?). (4) — Dette direktiv har til formål at definere hjælp til ulovlig indvandring og derved sikre en mere effektiv gennem- førelse af rammeafgørelse 2002/946/RIA. (5) — Dette direktiv supplerer andre instrumenter, der er vedtaget med henblik på bekæmpelse af ulovlig indvan- dring, ulovlig beskæftigelse, menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn. (6) — For så vidt angår Island og Norge er dette direktiv en videreudvikling af bestemmelserne i Schengen-reglerne i overensstemmelse med den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union har indgået med Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengen-reglerne (?), der falder ind under artikel 1, litra E, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (). (7) — Det Forenede Kongerige og Irland deltager i vedtagelsen og anvendelsen af dette direktiv i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaterne. () EFT C 253 af 4.9.2000, s. 1. () EFT C 276 af 1.10.2001, s. 244. () Se side 1 i denne Tidende. () EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36. () EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31. (8) — I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedta- gelsen af dette direktiv, som derfor ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter at Rådet har vedtaget dette direktiv til udbygning af Schengen-reglerne efter bestemmelserne i tredje del, afsnit IV, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre dette direktiv i sin nationale lovgivning, jf. artikel 5 i protokollen om Danmarks stil- ling — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Generelle lovovertrædelser 1. —Hver medlemsstat fastsætter passende sanktioner: a) over for enhver, der forsætligt hjælper en person, der ikke er statsborger i en medlemsstat, med at indrejse til eller rejse gennem en medlemsstats område og derved overtræde den pågældende stats lovgivning vedrørende  udlændinges indrejse eller gennemrejse b) over for enhver, der i berigelsesøjemed forsætligt hjælper en person, der ikke er statsborger i en medlemsstat, med at opholde sig på en medlemsstats område og derved over- træde den pågældende stats lovgivning vedrørende udlæn- dinges ophold. 2. —ÆEnhver medlemsstat kan beslutte ikke at iværksætte sank- tioner med hensyn til den i stk. 1, litra a), definerede adfærd ved at anvende sin nationale lovgivning og praksis, hvis formålet er at yde den pågældende person humanitær bistand. Artikel 2 Anstiftelse, meddelagtighed og forsøg Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de i artikel 1 omhandlede sanktioner også kan iværk- sættes over for enhver, der a) er anstifter af, eller b) er meddelagtig i, eller c) forsøger at begå én af de lovovertrædelser, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a) og b).