27. 1. 94 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 22/7 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 133/94 af 24. januar 1994 om ændring af forordning (EØF) nr. 1785/81 om den fælles markedsordning for sukker RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Euro- pæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen ()), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtnihger: Ved artikel 23 i Rådets forordning (FØF) nr. 1785/81 (%), er det fastsat, at produktionskvotaordningen for sukker- sektoren gælder for produktionsåret 1993/94, samt at Rådet inden den 1. januar 1994 skal fastsætte den ordning for sukker og isoglucose, der skal gælde fra den 1. juli 1994; den nuværende produktionsordning for sukkersektoren er udformet på en sådan måde, at den forhindrer pludselige udsving i det dyrkede areal, og dens bestemmelser om selvfinansiering sikrer, at producenterne selv finansierer afsætningen af EF's overskudsproduktion ; denne ordning kan derfor fungere samtidig med ordningen for andre markafgrøder ; den nuværende produktionsordning for sukker bør i lighed med ordningen for præferenceindførsel af råsukker fra tredjelande til Portugal samt EF-støtteordningen for raffinering og ordningen for tilladelse af national støtte i Tyskland, Italien og Det Forenede Kongerige derfor forlænges endnu en gang for produktionsåret 1994/95 ; ved artikel 23 i forordning (FØF) nr. 1785/81 er det fast- sat, at Rådet også inden den 1. januar 1994 fastsætter produktionsordningen for inulinsirup ; da den nuværende produktionskvoteordning for sukker og isoglucose videre- føres for produktionsåret 1994/95, bør der anvendes en tilsvarende ordning med de fornødne ændringer for () EFT nr. C 312 af 18. 11. 1993, s. 10. () EFT nr. C 20 af 24. 1. 1994. () EFT nr. C 34 af 2. 2. 1994. () EFT nr. L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. Forordmngen er senest æn- dret ved forordning (EØF) nr. 1548/93 (EFT nr. L 154 af 25. 6. 1993, s. 10). produktionen af inulinsirup, der er et direkte substitu- tionsprodukt for isoglucose og flydende sukker, og som derfor uden en ordning ville stå i direkte konkurrence til disse produkter under ulige forhold til skade for sidst- nævnte produkter ; i betragtning af overproduktionen for sukker i EF vil enhver produktion af inulinsirup nødven- digvis indebære, at en vis sukkermængde må udføres for sukker- og isoglucoseproducenternes regning, ligesom den indebærer en fare for alvorlige forstyrrelser på dette marked ; i ordningen for samhandelen ligesom i interventions-, pris- og oplagringsordningen bør der for inulinsirup anvendes samme bestemmelser som for isoglucose i betragtning af den store lighed mellem de to produkter ; bortset fra en forholdsvis gammel produktionsenhed i en medlemsstat begyndte produktionen af inulinsirup først for nylig i de øvrige medlemsstater ; det er derfor rimeligt at tildele hver fabrikant kvoter ud fra hans produktion i den nærmest mulige periode, nemlig perioden 1. juli 1992 - 30. juni 1993 i overensstemmelse med artikel 23, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1785/81 ; med hensyn til B-kvoten bør bestemmelserne ligeledes affattes på grundlag af bestemmelserne for isoglucoseproduktionen ; det vil i økonomisk henseende være rimeligt ved fastlæg- gelsen af kvotere at anvende samme fremgangsmåde som ved tildelingen af isoglucosekvoter, idet der som en korrektion. for de pågældende virksomheder tages hensyn til deres tekniske produktionskapacitet pr. 1. oktober 1992; for at give denne korrektion en ensartet karakter i hele EF bør erklæringer om produktionskapacitet fra virksomhe- der, der ansøger om kvoter, så vidt muligt udelukkes, dersom der er tvivl om erklæringernes rigtighed ; med henblik herpå bør begrebet produktionskapacitet fast- sættes under henvisning til det landbrugsbasisprodukt, der forarbejdes til inulinsirup i en kontinuerlig og fuldstændig proces i en periode, der strækker sig fra indhøstningen af landbrugsproduktet til den endelige forarbejdning ; nærværende forordning bør finde anvendelse under de bedst mulige forhold; med henblik herpå kan visse overgangsforanstaltninger blive nødvendige; overgangs- foranstaltningerne bør fastsættes efter proceduren i artikel 41 i forordning (EØF) nr. 1785/81 —