14.10.2003 Den Europæiske Unions Tidende L 262/17 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2003/74JEF af 22. september 2003 om ændring af Rådets direktiv 96/22/EF om forbud mod anvendelse af visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af beta-agonister i husdyrbrug EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152, stk. 4, litra b), under henvisning til forslag fra Kommissionen (), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (), efter høring af Regionsudvalget, efter proceduren i traktatens artikel 251 (), og ud fra følgende betragtninger: (1) Ved artikel 3, litra a), i Rådets direktiv 96/22JEF (?) er det fastsat, at medlemsstaterne skal forbyde indgift i husdyr af stoffer med bl.a. østrogen, androgen eller gestagen virkning. Hvad angår husdyr tillades anvendelse af disse stoffer dog, men alene i terapeutisk øjemed eller til zooteknisk behandling i overensstemmelse med bestem- melserne i direktivets artikel 4, 5 og 7. Ved artikel 11, stk. 2, i direktiv 96/22/EF er det fastsat, at medlemsstaterne skal forbyde indførsel fra tredjelande af husdyr og akvakulturdyr, som har fået indgivet de stoffer eller produkter, der er omhandlet i dette direktivs artikel 3, litra a), medmindre bestemmelserne og kravene i direktivets artikel 4, 5 og 7 er overholdt i forbindelse med indgivelsen, samt indførsel af kød eller produkter, der er fremstillet af dyr, som det er forbudt at indføre. På baggrund af resultaterne af den tvistbilæggelsessag, som Amerikas Forenede Stater og Canada havde indbragt for  Verdenshandelsorganisationen  (WTO) (hormonsagen) (), og — WTO-tvistbilæggelsesorganets henstillinger herom af 13. februar 1998 indledte Kommissionen omgående en supplerende risikoanalyse i overensstemmelse med aftalen om sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige  foranstaltninger (WTO-GATT 1994) (), som fortolket af appelorganet i hormonsagen, af seks hormonale stoffer (østradiol 17 , testosteron, progesteron, trenbolonacetat, zeranol og melengestrol- acetat), hvis indgift i dyr til vækstfremmende formål er forbudt ifølge direktiv 96/22/EF. (') EFT C 337 E af 28.11.2000, s. 163, og EFT C 180 E af 26.6.2001, s. 190. () EFT C 14 af 16.1.2001, s. 47. ()) Europa-Parlamentets udtalelse af 1.2.2001 (EFT C 267 af 21.9.2001, s. 53), Rådets fælles holdning af 20.2.2003 (EUT C 90 E af 15.4.2003, s. 1) og Europa-Parlamentets afgørelse af 2.7.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Rådets afgørelse af 22.7.2003. () EFT L 125 af 23.5.1996, s. 3. () WT/DS26/R/USA og WT/DS48/R/CAN (panelrapporter) og AB- 1997-4 (appelorganets rapport). () EFT L 336 af 23.12.1994, s. 40. (4) Samtidig iværksatte og finansierede Kommissionen en række specifikke videnskabelige undersøgelser og forsk- ningsprojekter vedrørende nævnte seks hormoner for at indhente så mange som muligt af de manglende viden- skabelige oplysninger, jf. WTO-panelets fortolkninger og konklusioner og appelorganets rapporter i hormonsagen. Kommissionen rettede desuden specifikke anmodninger til USA, Canada og andre tredjelande, som tillader indgift af disse seks hormoner i dyr til vækstfremmende formål, og offentliggjorde opfordringen (?) til alle interesserede parter, herunder erhvervet, om at fremlægge alle rele- vante, nylige data og oplysninger i deres besiddelse, som kunne benyttes ved den supplerende risikoanalyse. Den 30. april 1999 afgav Den Videnskabelige Komité for Veterinærforanstaltninger med henblik på Folkesund- heden på anmodning af Kommissionen en udtalelse om vurderingen af de potentielle negative virkninger for menneskers helbred af hormonrester i oksekød og okse- kødsprodukter. Heri konkluderer komitéen i hovedsagen, at der for det første, hvad angår overdreven indtagelse af hormonrester og metabolitter deraf og i betragtning af hormoners iboende egenskaber og de epidemiologiske konklusioner, er identificeret en risiko for forbrugeren med afgørende beviser på forskelligt niveau for de seks vurderede hormoner, at der for det andet for de seks hormoner kunne forventes endocrine, udviklingsmæs- sige, inmunologiske, neurobiologiske, immunotoksiske, genotoksiske og kræftfremkaldende virkninger, og at præpubertale børn blandt de forskellige mulige risiko- grupper var den, der gav anledning til størst bekymring, samt at der for det tredje i betragtning af hormoners iboende egenskaber og de epidemiologiske konklusioner ikke kunne fastslås noget tærskelniveau for og derfor ikke nogen Acceptabel Daglig Indtagelse (ADI) af nogen af de seks vurderede hormoner, når de indgives i horn- kvæg til vækstfremmende formål. Særlig hvad angår anvendelse af østradiol 17 f som vækstfremmer, var det komitéens vurdering, at nye oplysninger tyder på, at det må betragtes som et komplet carcinogen, da det har både tumorfremkaldende og tumorfremmende virkninger, samt de i øjeblikket forelig- gende data ikke muliggør et kvantitativt skøn med hensyn til risikoen. () EFT C 56 af 26.2.1999, s. 17.