20.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende L77/11 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2002/12/EF af 5. marts 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/267/EØF for så vidt angår krav til solvensmargen for livsforsik- ringsselskaber EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 47, stk. 2, og artikel 55, under henvisning til forslag fra Kommissionen (!), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ?), efter proceduren i traktatens artikel 251 0), og ud fra følgende betragtninger: (1) — I handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser, som blev godkendt af Det Europæiske Råd i Koln den 3. og 4. juni 1999 og i Lissabon den 23. og 24. marts 2000, anerkendes  betydningen af  forsikringsselskabernes solvensmargen til beskyttelse af forsikringstagerne i det indre marked ved at sikre, at forsikringsselskaberne har tilstrækkelig kapital i forhold til karakteren af deres risici. (2) — Rådets første direktiv 79/267/EØEF af 5. marts 1979 om samordning af de administrativt og ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udøvelse af direkte livs- forsikringsvirksomhed (?) kræver, at forsikringsselskaber skal have en solvensmargen. (3) — Kravet om, at forsikringsselskaber ud over deres forsik- ringsmæssige hensættelser til at opfylde deres policefor- pligtelser etablerer en solvensmargen til at beskytte dem mod negative udsving i deres forretninger, er et vigtigt element i systemet med forsigtighedstilsyn for at beskytte forsikrede personer og forsikringstagere. (4) — De eksisterende regler om solvensmargen som fastsat ved direktiv 79/267/EØF har stort set været uændrede i den efterfølgende fællesskabslovgivning, og Rådets direktiv 92/96/EØF af 10. november 1992 om samord- ning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte livsforsikringsvirksomhed (tredje livsforsikrings- direktiv) (?) pålagde Kommissionen at aflægge rapport til Forsikringskomitéen, der blev nedsat ved Rådets direktiv () EFT C 96 E af 27.3.2001, s. 123. (?) EFT C 193 af 10.7.2001, s. 21. () Europa-Parlamentets udtalelse af 4.7.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT) og Rådets afgørelse af 14.2.2002. (?) EFT L 63 af 13.3.1979, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/26/EF (EFT L 168 af 18.7.1995, s. 7). (?) EFT L 360 af 9.12.1992, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamen- tets og Rådets direktiv 2000/64/EF (EFT L 290 af 17.11.2000, s. 27). 91/675/EØF (?), om behovet for en yderligere harmoni- sering af solvensmargenen. 5) > Kommissionen har udarbejdet ovennævnte rapport på grundlag af de henstillinger, der blev fremsat i rapporten om forsikringsselskabers solvens fra konferencen af forsikringstilsynsmyndigheder i Den Europæiske Unions medlemsstater. (6) — Det nuværende systems enkle og solide struktur har ifølge rapporten fungeret tilfredsstillende og er baseret på fornuftige principper, der drager fordel af en høj grad af gennemsigtighed, men der er i visse tilfælde konsta- teret svagheder. (7) — Der er behov for at forenkle og forhøje den eksisterende minimumsgarantifond, især som følge af den stigning i skadeserstatninger og driftsomkostninger, der er sket siden kravets indførelse. (8) — Med henblik på at forbedre kvaliteten af solvensmar- genen bør muligheden for at medregne kommende udbytte i den faktiske solvensmargen begrænses og underlægges visse betingelser og under alle omstændig- heder ophøre efter 2009. (99 — For at undgå større og drastiske stigninger i minimums- garantifonden i fremtiden bør der indføres en meka- nisme, hvorefter den justeres efter det europæiske forbrugerprisindeks. (10) —Isærlige tilfælde, hvor forsikringstagernes rettigheder er i fare, er der behov for, at de kompetente myndigheder bemyndiges til at gribe ind på et tilstrækkelig tidligt tidspunkt, men i udøvelsen af denne bemyndigelse bør de kompetente myndigheder oplyse forsikringsselska- berne om årsagerne til sådanne tilsynsforanstaltninger i overensstemmelse med principperne om sund offentlig forvaltning og rimelig behandling. Så længe der hersker en sådan situation, bør de kompetente myndigheder ikke kunne attestere, at forsikringsvirksomheden har en tilstrækkelig solvensmargen. (11) På baggrund af markedsudviklingen med hensyn til karakteren af genforsikringsdækning, som købes af primære forsikringsgivere, er der et behov for, at de kompetente myndigheder bemyndiges til at mindske reduktionen  af  solvensmargenkravet  under visse omstændigheder. () EFT L 374 af 31.12.1991, s. 32.