Nr. L 196/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende S. 8. 93 RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2187/93 af 22. juli 1993 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og mejeriprodukter, som midlertidigt har været forhindret i at udøve deres virksomhed RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen ()), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ?), og ud fra følgende betragtninger : Ved indførelsen i 1984 af tillægsafgiftsordningen for mælk og mejeriprodukter var der ikke i EF-bestemmel- serne forudset nogen tildeling af individuelle reference- mængder til producenter, som ikke i det af medlemsstaten anvendte referenceår havde leveret eller solgt mælk som følge af en forpligtelse, de havde indgået "i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1078/77 af 17. maj 1977 om indførelse af en præmieordning for ikke-markedsføring af mælk og mejeriprodukter og for omstilling af malkekvægsbesætninger (?) ; i de forenede sager C-104/89 og C-37/90, anlagt af fem producenter, dømte Domstolen ved en dom af 19. maj 1992  Fællesskabet til at erstatte de tab, som producenterne havde lidt, for så vidt de oprindelige EF- bestemmelser om tillægsafgiften faktisk ikke forudså tildeling af en individuel referencemængde til disse producenter ; ved en meddelelse, der offentliggjordes i De Europæiske Fællesskabers Tidende af 5. august 1992 (), forpligtede institutionerne sig til fuldt ud at efterkomme dommen af 19. maj 1992 over for alle potentielt berørte producenter ; det store antal potentielt berettigede udelukker, at der for hver enkelt kan tages hensyn til dé individuelle forhold, og kræver en løsning, som nødvendigvis må være baseret på en standardiseret fremgangsmåde, og som kun kan udformes som et tilbud fra institutionerne, der kan accep- teres som fuld og endelig afgørelse eller afslås ; de fakto- rer, på grundlag af hvilke tilbuddet beregnes, bør fastlæg- ges; der må etableres en direkte forbindelse : mellem den faktiske genoptagelse af mælkeproduktionen under fuld overholdelse af de EF-bestemmelser, der har givet mulighed herfor, og forekomsten af et tab, som har ()) EFT nr. C 157 af 9. 6. 1993, s. 11. P) Udtalelse afgivet den 16. juli 1993 (endnu ikke offentliggjort i Tidende). 6) Udtalelse afgivet den 30. juni 1993 (endnu ikke offentliggjort i Tidende). _ () EFT nr. L 131 af 26. 5. 1977, s. 1. Forordningen er senest æn- dret ved forordning (EØF) nr. 1300/84 (EFT nr. L 125 af 12. 5. 1984, s. 3). () EFT nr. C 198 af 5. 8. 1992, s. 4. bestået i ikke at have kunnet genoptage mælkeproduk- tionen rettidigt på trods af den pågældende vilje hertil ; ud fra tilsvarende overvejelser og for at sikre, at produ- centen ikke har genoptaget sin virksomhed alene med henblik på at spekulere i den økonomiske værdi, som den tildelte referencemængde må formodes at repræsentere, bør både erstatningen som sådan og erstatningsbeløbets størrelse afhænge af, om bestemte forpligtelser overhol- des; i en dom af 19. maj 1993 i sag C-81/91 erklærede Domstolen, at de pågældende fællesskabsbestemmelser skal fortolkes således, at de — i tilfælde af delvis overdra- gelse af en bedrift, hvorved erhververen. forpligter sig til at overholde den forpligtelse til ikke-markedsføring, som overdrageren har påtaget sig i henhold til forordning (EØF) nr. 1078/77 — tillader, at den specifikke reference- mængde fordeles mellem overdrageren og erhververen i forhold til de overdragne arealers størrelse ; Domstolen siger i sine præmisser, at overdrageren ikke med rime- lighed kan forvente at få tildelt den samlede specifikke referencemængde efter at have overdfaget en del af sin bedrift ; konsekvensen af ovennævnte dom må drageés i det forelig- gende tilfælde, og det må fastsættes under de forhold, som dommen omhandler, at den årlige mængde, som skal erstattes over for en producent, der har afstået en del af sin bedrift, endvidere nedsættes i forhold til størrelsen af de afståede foderafgrødearealer ; med ovennævnte forbehold bør den mængde, der skal ydes erstatning for, beregnes efter de principper, som er fastlagt i præmisserne i Domstolens dom af 19. maj 1992; ved deres meddelelse af 5. august 1992 forpligtede institu- tionerne sig over for de potentielle berørte til for frem- tiden at give afkald på den femårige forældelsesfrist for søgsmål, der er fastlagt i artikel 43 i Domstolens statut ; i øvrigt kan det i det foreliggende tilfælde tillades, at den omstændighed, der ligger til grund for erstatningskravet, først anses for ophørt ved mælkeproduktionens genopta- gelse ; det bør derfor over for alle berørte personer præci- seres, for hvilken periode. erstatningen tilbydes, og under hvilke omstændigheder forældelsesfristen i givet fald igen begynder at løbe ; af administrative grunde er det endelig nødvendigt at fastsætte, at producentens erstatningskrav i henhold til denne forordning vil blive afvist, hvis det ikke fremsendes til den kompetente myndighed inden en nærmere bestemt frist ;