17. 5. 95 De Furopæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 110/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1101/95 af 24. april 1995 om ændring af forordning (EØF) nr. 1785/81 om den fælles markedsordning for sukker og af forordning (EØF) nr. 1010/86 om almindelige regler for produktionsrestitutioner for visse produkter fra sukkersektoren, der anvendes i den kemiske industri ' RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ()), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg , og ud fra følgende betragtninger: I henhold til artikel 23, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 1785/81 ?) fastsætter Rådet efter proceduren i trakta- tens artikel 43, stk. 2, den ordning, der fra 1. juli 1995 skal gælde for produktion af sukker, isoglucose og inulin- sirup ; de aftaler, som er et resultat af de multilaterale handelsfor- handlinger under Uruguay-runden, er blevet godkendt ved afgørelse 94/800/EF (); i henhold til landbrugsafta- . len, i det følgende benævnt »aftalen«, skal der navnlig foretages en gradvis nedsættelse af den støtte, som Fælles- skabet yder til eksporten af landbruksprodukter, især sukker, der er omfattet af en garanti i form af produk- tionskvoter ; ifølge aftalen skal nedsættelsen af eksport- støtten gælde både mængder og bevillinger, og den skal ske i løbet af en overgangsperiode ; som bekendt hviler den fælles markedsordning for sukker dels, siden produktionsåret 1986/87, på princippet om fuldt finansielt producentmedansvar for hvert produk- tionsår for de tab, der er forbundet med afsætningen af overskud i Fællesskabets produktion under kvoteord- () Udtalelse afgivet den 6. april 1995 (endnu ikke offentliggjort i -E () EFT nr. C 110 af 2. 5. 1995. () EFT nr. L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. Forordningen er senest æn- dret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltræ- delse. () EFT nr. L 336 af 23. 12. 1994, s. 1. ningen i forhold til det interne forbrug, dels på en ordning med pris- og afsætningsgarantier, der er differen- tieret efter de produktionskvoter, som er tildelt de enkelte virksomheder ; da forpligtelsen til et nedsætte eksport- støtten skal opfyldes i løbet af en overgangsperiode, bør de gældende basismængder for sukker og isoglucose og kvoterne for inulinsirup opretholdes uændrede, idet det dog bør fastsættes, at de hermed forbundne garantier i givet fald kan justeres, for at de forpligtelser, der er indgået i forbindelse med aftalen, kan opfyldes under hensyntagen til de grundlæggende forhold i sektoren i Fællesskabet ; det er derfor ønskeligt, at systemet med sektorens selvfinansiering og ordningen med produktions- kvoter videreføres i en periode, der svarer til førnævnte overgangsperiode, dvs. seks produktionsår ; de produktionskvoter, der er tildelt de enkelte virksom- heder i sukkersektoren, kan for et givet produktionsår medføre, at eksportmængden, set i forhold til forbruget, produktionen, indførslen, lagrene og overførslerne samt det gennemsnitlige forventede tab, der skal afholdes ifølge selvfinansieringsordningen, overstiger den mængde, som er fastsat i aftalen ; det bør derfor fastsættes, at de garan- tier, der følger af kvoterne, justeres for et eller flere produktionsår, så de forpligtelser, Fællesskabet har indgået, kan opfyldes ; for at garantijusteringen kan gennemføres, bør i første omgang den forskel, som er konstateret for et produk- tonsår mellem den mængde, der kan udføres fra Fælles- skabet, og den mængde, som er fastsat i aftalen, fordeles mellem sukker, isoglucose og inulinsirup i forhold til den procentdel, som kvoterne for de enkelte produkter udgør af den samlede sum af de kvoter, der er fastsat for de tre m—produkter for Fællesskabet ; denne første fordeling pr. produkt bør følges af en forde- ling pr. medlemsstat for at tage hensyn til de garantier, som følger af de kvoter, der er tildelt de producerende virksomheder i den enkelte medlemsstat, således at garan- tijusteringen ikke anfægter den eksisterende ligevægt