L 129/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 5. 1999 (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 16. september 1998 om betinget tilladelse til den støtte, Italien har ydet Societå Italiana per Condotte d'Acqua SpÅ (meddelt under nummer K(1998) 2858) (Kun den italienske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (1999/338/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter i overensstemmelse med førnævnte bestemmelser at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger (!), og ud fra følgende betragtninger: Societå Italiana per Condotte d'Acqua SpÅ (herefter benævnt »Condotte«) er et selskab, der arbejder inden for bygge- og anlægssektoren (veje, jernbaner osv.); det var oprindelig ejet af Iritecna SpÅ (»Iritecna«), et holdingsel- skab, der var helt ejet af IRI SpÅ (+IRI«), der på sin side kontrolleres 100 % af det italienske finansministerium. I 1993 traf IRI følgende foranstaltninger for at omstruktu- rere sin bygge- og anlægssektor: () EFT C 327 af 29.10.1997, s. 4. — afvikling af Iritecna med samlede omkostninger på 4490 mia. ITL (2,3 mia. ECU) — oprettelse af et underholdingselskab, Fintecna SpÅ (»Fintecna«), der skulle stå for privatiseringen af de overskudgivende aktiviteter. Condotte havde haft tab på i alt 152 mia. ITL (78 mio. ECU) i tidsrummet 1991-1994. Selskabets bruttofortje- neste i forhold til omsætningen var faldet fra 11 % i 1991 til 4,5 % i 1994 og helt ned til 2 % i 1993. Aktionærerne havde i nævnte tidsrum måttet træde til flere gange for at dække tabene på over 118 mia. ITL (61 mio. ECU). På trods af tabene blev selskabet betragtet som potentielt interessant for eventuelle private investorer, især på grund af størrelsen af ordrebogen, der hovedsagelig bestod af andelen i konsortierne Iricav I og 2, der var tildelt stræk- ningerne Rom-Napoli og Verona-Venezia i højhastig- hedstogprojektet; den kontrollerede andel i selskabet, der dengang svarede til 91,7 %, og som ejedes af Iritecna, blev derfor overdraget til Fintecna med henblik på privatise- ring. Selskabets omstruktureringsforanstaltninger (personale- nedskæring fra 1 500 til under 1 000 ansatte, nedskrivning af værdien af igangværende arbejder osv.) og udsigterne i forbindelse med genoptagelsen af arbejdet vedrørende højhastighedstogprojektet bevirkede, at det måtte anses