26.6.2003 Den Europæiske Unions Tidende L 157/49 RÅDETS DIREKTIV 2003/49/EF af 3. juni 2003 om en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 94, under henvisning til forslag fra Kommissionen (), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (?), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) — På et indre marked, der har karakter af et hjemme- marked, bør transaktioner mellem selskaber fra forskel- lige medlemsstater ikke være undergivet ringere beskat- ningsvilkår end de vilkår, der gælder for de samme trans- aktioner mellem selskaber fra samme medlemsstat. (2) — Dette krav er i øjeblikket ikke opfyldt for så vidt angår betaling af renter og royalties; de nationale skattelovgiv- ninger — eventuelt kombineret med bilaterale eller multilaterale overenskomster — kan måske ikke altid sikre afskaffelse af dobbeltbeskatning, og skattereglernes anvendelse medfører ofte tyngende administrative forma- liteter og likviditetsproblemer for de pågældende selskaber. (3) — Det må sikres, at renter og royalties beskattes én gang i en medlemsstat. (4) — Den mest hensigtsmæssige måde at fjerne førnævnte formaliteter og problemer på og samtidig sikre, at natio- nale og tværnationale transaktioner behandles skatte- mæssigt ens, er at ophæve beskatningen af renter og royalties i den medlemsstat, hvor de opstår, uanset om beskatningen sker ved indeholdelse ved kilden eller ved skatteansættelse; det er især nødvendigt at ophæve sådanne skatter i forbindelse med betalinger mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater samt mellem sådanne selskabers faste driftssteder. (5) — Ordningen bør kun gælde for eventuelle renter eller royalties, der ville være blevet aftalt mellem betaleren og den retmæssige ejer, såfremt der ikke havde bestået en særlig forbindelse (6) — Medlemsstaterne må ikke afskæres fra at træffe passende foranstaltninger til bekæmpelse af svig og misbrug. (7) — Der bør af budgetmæssige årsager indrømmes Græken- land og Portugal en overgangsperiode, således at disse medlemsstater får mulighed for gradvis at reducere skat- () EFT C 123 af 22.4.1998, s. 9. () EFT C 313 af 12.10.1998, s. 151. () EFT C 284 af 14.9.1998, s. 50. terne på rente- og royaltybetalinger, uanset om de opkræves ved indeholdelse ved kilden eller ved skattean- sættelse, indtil de kan anvende bestemmelserne i artikel 1. (8) — Spanien, der har iværksat en plan til fremme af landets teknologiske potentiale, bør af budgetmæssige grunde kunne undlade at anvende bestemmelserne i artikel 1 på royalties i en overgangsperiode. (99 — Det er nødvendigt, at Kommissionen tre år efter anven- delsesdatoen for direktivet aflægger beretning til Rådet om direktivets virkemåde, særlig med henblik på at udvide direktivet til også at omfatte andre selskaber eller virksomheder samt at undersøge afgrænsningen af defi- nitionen af renter og royalties med henblik på at opnå den nødvendige konvergens i bestemmelserne om renter og royalties i national lovgivning og bilaterale eller multilaterale dobbeltbeskatningsoverenskomster. (10) Målet for dette direktiv, nemlig etablering af et fælles system for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overens- stemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprin- cippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Anvendelsesområde og procedure 1. Betalinger af renter eller royalties, der opstår i en medlemsstat, fritages for enhver form for skat i denne stat, hvad enten den opkræves ved indeholdelse ved kilden eller ved skatteansættelse, forudsat at den retmæssige ejer af de pågæl- dende renter eller royalties er et selskab i en anden medlemsstat eller et fast driftssted beliggende i en anden medlemsstat og tilhørende et selskab i en medlemsstat. 2. m—ÆEn betaling foretaget af et selskab i en medlemsstat eller et fast driftssted beliggende i en medlemsstat og tilhørende et selskab i en anden medlemsstat anses for at opstå i denne medlemsstat (i det følgende benævnt »kildestaten«).