8. 11. 94 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 287/19 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2703/94 af 7. november 1994 om ændring af bilag I, II og III til Rådets forordning (FØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkon- centrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (Tekst af betydning for EØS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsæt- telse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levneds- - midler (!), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2701/94 P), særlig artikel 6, 7 og 8, og ud fra følgende betragtninger : I overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2377/90 skal der gradvis fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af alle farmakologisk virksomme stof- fer, som inden for Fællesskabet anvendes i veterinærlæge- midler til behandling af dyr bestemt til levnedsmiddel- produktion ; maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer bør kun fastsættes, efter at Udvalget for Veterinærlægemidler har gennemgået alle relevante oplysninger vedrørende sikker- heden af rester af det pågældende stof for forbrugere af animalske levnedsmidler samt sådanne resters indflydelse på industriel forarbejdning af levnedsmidler ; ved fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncen- trationer af veterinærlægemidler i animalske levneds- midler er det nødvendigt at specificere de dyrearter, hvori sådanne rester vil kunne være til stede, de koncentratio- ner, der må være til stede i hvert af de relevante væv fra det behandlede dyr (målvæv), og arten af den rest, som er relevant for overvågningen af rester (restmarkør) ; for at lette den rutinemæssige overvågning af lægemiddel- rester, som fastsat i den relevante fællesskabslovgivning, bør der i almindelighed fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i lever eller nyrer ; imidlertid er lever og nyrer hyppigt fjernet fra dyrekroppe i interna- tional handel, og der bør derfor også altid fastsættes maksimalgrænseværdier — for —restkoncentrationer i muskelvæv eller fedtvæv; for veterinærlægemidler til behandling af æglæggende fugle, malkedyr eller honningbier skal der også fastsættes. maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i æg, mælk eller honning ; () EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 1. É) Se side 7 i denne Tidende. florfenicol bør medtages i bilag I til forordning (EØF) nr. 2377/90 ; gonadotropin-frigørende hormoner bør medtages i bilag II til forordning (EØF) nr. 2377/90 ; ved ekstrapolering af videnskabelige data bør denne klassificering i bilag II gælde for alle dyrearter bestemt til levnedsmiddelproduk- tion ; moxidectin bør medtages i bilag III til forordning (EØF) nr. 2377/90, så det bliver muligt at fastslå, hvilke særlige forhold der gælder for analysemetoden for doramectin, hvor der er behov for en offentlig tilgængelig standard ; ceftiofur bør medtages i bilag III til forordning (EØF) nr. 2377/90, så det bliver muligt at afslutte valideringen af analysemetoden for lever- og fedtvæv fra okser og svin ; kontrollen med restkoncentrationer af ceftiofurnatrium . opnås ved analyse af muskel- og nyrevæv fra okser og svin ; der bør fastsættes en tidsfrist på tres dage inden ikrafttræ- delsen af denne forordning for at give medlemsstaterne mulighed for at foretage de tilpasninger, som måtte være nødvendige i de tilladelser til at markedsføre de pågæl- dende veterinærlægemidler, der er givet i medfør af Rådets direktiv 81/851/EØF (?), senest ændret ved direktiv 93/40/EØF (?), for at tage hensyn til bestemmelserne i denne forordnlng ; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelsen fra Udvalget for Tilpasning til den Tekniske Udvikling af Direktiver om Fjernelse af Tekniske Handelshindringer for Veterinærlægemidler — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel 1 Bilag I, II og WI til forordning (EØF) nr. 2377/90 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft tres dage efter offentlig- gørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. () EFT nr. L 317 af 6. 11. 1981, s. 1. () EFT nr. L 214 af 24. 8. 1993, s. 31.