L 328/14 Den Europæiske Unions Tidende 24.11.2006 RÅDETS DIREKTIV 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1), og ud fra følgende betragtninger: (1) — Akvakulturdyr og -produkter henhører under traktatens bilag I som levende dyr, fisk, bløddyr og krebsdyr. Avl, opdræt og markedsføring af akvakulturdyr og produkter deraf udgør en vigtig indtægtskilde for beskæftigede i den pågældende sektor. (2) — Inden for rammerne af det indre marked blev der fastsat særlige dyresundhedsbestemmelser for markedsføring og indførelse fra tredjelande af de pågældende produkter ved Rådets direktiv 91/67/EØF af 28. januar 1991 om dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af akva- kulturdyr og -produkter (?). (3) — Udbrud af sygdomme hos akvakulturdyr kan medføre alvorlige tab for den berørte erhvervsgren. Der blev fast- sat minimumsforanstaltninger, der skulle anvendes i til- fælde af udbrud af de mest alvorlige sygdomme hos fisk og bløddyr, ved Rådets direktiv 93/53/EØF af 24. juni 1993 om minimumsfællesskabsforanstaltninger  til bekæmpelse af visse fiskesygdomme (?) og Rådets direktiv 95/70J/EF af 22. december 1995 om minimumsfælles- skabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse sygdomme hos toskallede bløddyr (). (4) — De eksisterende fællesskabsforskrifter blev primært udfor- met for at tage hensyn til opdræt af laks, ørred og østers. Siden disse forskrifter blev vedtaget, har akvakulturerhver- vet i Fællesskabet udviklet sig markant. Akvakultur (1) EUT C 88 af 11.4.2006, s. 13. (?) EFT L 46 af 19.2.1991, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1). () EFTL 175 af 19.7.1993, s. 23. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003. () EFT L 332 af 30.12.1995, s. 33. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003. omfatter nu yderligere en række fiskearter, navnlig marine arter. Nye typer opdrætspraksis, der omfatter andre fiske- arter, er ligeledes blevet mere og mere almindelige, især efter den seneste udvidelse af Fællesskabet. Endvidere har opdræt af krebsdyr, blåmuslinger, sandmuslinger og søø- rer fået stadig større betydning. Alle sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger har økonomi- ske konsekvenser for akvakulturerhvervet. Uhensigtsmæs- sig bekæmpelse kan medføre spredning af patogener, som kan forårsage store tab og skade den dyresundhedsmæs- sige status for fisk, bløddyr og krebsdyr, der anvendes i akvakultur i FU. På den anden side kan overregulering medføre unødvendige restriktioner for den frie samhandel. I Kommissionens meddelelse af 19. september 2002 til Rådet og Europa-Parlamentet fastlagdes en strategi for bæredygtig udvikling af europæisk akvakultur. Meddelel- sen indeholdt en skitse til en række foranstaltninger, der skulle skabe beskæftigelse på lang sigt i akvakultursekto- ren, herunder fremme høje standarder for dyresundhed og dyrevelfærd, og miljøforanstaltninger, som skulle sikre et sundt erhverv. Disse foranstaltninger bør tages med i overvejelserne. Siden direktiv 91/67/EØF blev vedtaget, har Fællesskabet ratificeret Verdenshandelsorganisationens (WTO) aftale om anvendelse af sundheds- og plantesundhedsforanstalt- ninger (SPS-aftalen). I SPS-aftalen henvises der til standar- derne fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE). De dyresundhedsbetingelser for markedsføring i Fællesska- bet af levende akvakulturdyr og produkter deraf, der er fastsat i direktiv 91/67/EØF, er strengere end de nævnte standarder. I direktivet bør der derfor tages hensyn til OIE's Aquatic Animal Health Code og Manual of Diagnostic Tests for Aquatic Animals. For at sikre en rationel udvikling af akvakultursektoren og øge dens produktivitet bør der fastsættes sundhedsbestem- melser for vanddyr på fællesskabsplan. Sådanne bestem- melser er nødvendige, bl.a. for at bidrage til det indre markeds gennemførelse og for at undgå spredning af infektionssygdomme. Retsforskrifterne bør være fleksible for at tage hensyn til den fortsatte udvikling og mangfol- digheden i akvakultursektoren samt til vanddyrs sundheds- status i Fællesskabet.