29.9. 98 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 264/17 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2052/98 af 24. september 1998 om yderligere ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1890/97 og (EF) nr. 1891/97 om indførelse af en endelig antidumpingtold og en endelig udligningstold på importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Buropæiske Union, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 8, stk. 9, og artikel 9, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (?), særlig artikel 13, stk. 9, og artikel 15, under henvisning til forslag fra Kommissionen fremsat efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER (1), Som led i de antidumping- og antisubsidieundersø- gelser, der blev indledt i henhold til to separate meddelelser offentliggjort i De Europæiske Fælles- skabers Tidende(?"), godtog Kommissionen ved afgørelse 97/634/EF () tilsagn fra Kongeriget Norge og 190 norske eksportører. (2) I tilsagnene fastsættes udtrykkeligt, at manglende overholdelse af indberetningsforpligtelserne og navnlig undladelse af at indgive kvartalsrapporter inden udløbet af den foreskrevne frist, undtagen i tilfælde af force majeure, vil blive betragtet som misligholdelse af tilsagnet. (3) — Tolv norske eksportører overholdt ikke deres forpligtelse til for fjerde kvartal 1997 at indgive en rapport inden for den fastsatte frist, eller de indgav slet ingen rapport. Disse eksportører fremlagde intet bevis for force majeure, som kunne begrunde en sådan for sen indberetning eller manglende indberetning. Kommissionen havde derfor grund til at antage, at de pågældende selskaber havde misligholdt bestemmelserne i deres tilsagn. ()) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1. Forordning er senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (EFT L 128 af 30. 4. 1998, s. 18). () EFT L 288 af 21. 10. 1997, s. 1. () EFT C 235 af 31. 8. 1996, s. 18, og EFT C 235 af 31. 8. 1996, s. 20. (') EFT L 267 af 30. 9. 1997, s. 81. (4 Kommissionen indførte derfor ved forordning (EF) nr. 1126/98 (”) (i det følgende benævnt »forord- ningen om midlertidig told«) midlertidig antidum- ping- og udligningstold på importen af opdrættede atlanterhavslaks  henhørende under KN-kode ex 0302 12 00, ex 0304 10 13, ex 0303 22 00 og ex 0304 20 13 med oprindelse i Norge og ekspor- teret af de tolv selskaber, der er opført i bilaget til nævnte forordning. Ved samme forordning slettede Kommissionen de pågældende selskaber i bilaget til afgørelse 97/634/EF, hvori de selskaber er opført, hvis tilsagn er godtaget. B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE (5) De tolv norske selskaber, der var omfattet af den midlertidige told, underrettedes skriftligt om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, som lå til grund for indførelsen af midlertidig told. (6) — Visse af de berørte norske selskaber fremsatte skriftlige bemærkninger inden for fristen i forord- ningen om midlertidig told. (7) Efter at have modtaget disse skriftlige bemærk- ninger indhentede og efterprøvede Kommissionen alle de oplysninger, den anså for nødvendige for endeligt at fastlægge de overtrædelser, den antog havde fundet sted. (8) Ikke ét af de selskaber, som havde tilsidesat deres indberetningsforpligtelser, fremlagde gyldige be- viser for force majeure, hvilket krævedes ifølge bestemmelserne i tilsagnet for at begrunde den manglende overholdelse som retmæssig. I mangel af særlige bestemmelser herom i forord- ning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »den grundlæggende  antidumpingforordning«) og i forordning (EF) nr. 2026/97 (i det følgende benævnt »den grundlæggende antisubsidieforord- ning«) og i overensstemmelse med Domstolens retspraksis kan de omstændigheder, som hvert af de pågældende selskaber påberåber sig, kun aner- kendes som force majeure, såfremt den manglende overholdelse af indberetningsforpligtelsen er et uundgåeligt resultat af udefra kommende årsager, som ikke med rimelighed kunne forudses eller undgås, og som gjorde det objektivt umuligt for det pågældende selskab at overholde dets forpligtelser. () EFT L 157 af 30. 5. 1998, s. 82.