Nr. L 37/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 2. 96 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 282/96 af 14. februar 1996 om ændring af bilag I, II og III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkon- centrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (Tekst af betydning for EØS) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsæt- telse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levneds- midler (!), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 281/96 (?), særlig artikel 6, 7 og 8, og ud fra følgende betragtninger : I overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2377/90 skal der gradvis fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af alle farmakologisk virksomme stof- fer, som inden for Fællesskabet anvendes i veterinærlæge- midler til behandling af dyr bestemt til levnedsmiddel- produktion ; maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer bør kun fastsættes, efter at Udvalget for Veterinærlægemidler har gennemgået alle relevante oplysninger vedrørende sikker- heden af rester af det pågældende stof for forbrugere af animalske levnedsmidler samt sådanne resters indflydelse på industriel forarbejdning af levnedsmidler ; ved fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncen- trationer af veterinærlægemidler i animalske levneds- midler er det nødvendigt at specificere de dyrearter, hvori sådanne rester vil kunne være til stede, de koncentratio- ner, der må være til stede i hvert af de relevante væv fra det behandlede dyr (målvæv), og arten af den rest, som er relevant for overvågningen af rester (restmarkør) ; for at lette den rutinemæssige overvågning af lægemiddel- rester, som fastsat i den relevante fællesskabslovgivning, bør der i almindelighed fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i lever eller nyrer; imidlertid er lever og nyrer hyppigt fjernet fra dyrekroppe i interna- tional handel, og der bør derfor også altid fastsættes (:) EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 1. (?) Se side 9 i denne Tidende. maksimalgrænseværdier — for —restkoncentrationer i muskelvæv eller fedtvæv ; for veterinærlægemidler til behandling af æglæggende fugle, malkedyr eller honningbier skal der også fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i æg, mælk eller honning; cefquinom bør indsættes i bilag I til forordning (EØF) nr. 2377/90 ; buserelin, ketoprofen, koffein, theophyllin og theobromin bør indsættes i bilag II til forordning (EØF) nr. 2377/90 ; for at gøre det muligt at fuldføre videnskabelige undersø- gelser bør josamycin, decoquinat og colistin indsættes i bilag III til forordning (EØF) nr. 2377/90 ; der bør fastsættes en tidsfrist på 60 dage inden ikrafttræ- delsen af denne forordning for at give medlemsstaterne mulighed for at foretage de tilpasninger, som måtte være nødvendige i de tilladelser til at markedsføre de pågæl- dende veterinærlægemidler, der er givet i medfør af Rådets direktiv 81/851/EØF (), ændret ved direktiv 93/ 40/EØF (?), for at tage hensyn til bestemmelserne i denne forordning ; foranstaltningerne i denne forordning er i overensstem- melse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Veteri- nærmedicinske Præparater — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel 1 Bilag ], II og III til forordning (EØF) nr. 2377/90 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft 60 dage efter offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. () EFT nr. L 317 af 6. 11. 1981, s. 1. () EFT nr. L 214 af 24. 8. 1993, s. 31.