17.10.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 2793 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1841/2002 af 14. oktober 2002 om ændring af forordning (EF) nr. 900/2001 om en endelig antidumpingtold på importen af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i Polen RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (!), særlig artikel 11, stk. 3, under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og ud fra følgende betragtninger: A. GÆLDENDE FORANSTALTNINGER Ved forordning (EF) nr. 900/2001 (?) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i Polen. Forordningen ændrede karakteren af den foranstaltning i form af en mindsteimportpris, der oprindeligt blev indført ved forordning (EF) nr. 3319/94, til en særlig told på 19 EUR pr. ton, for så vidt angår Zaklady Azotowe Pulawy SA og 22 EUR pr. ton, for så vidt angår øvrige polske eksporterende producenter. B. ANMODNING OM EN FORNYET UNDERSØGELSE Den polske eksporterende producent Zaklady Azotowe Pulawy SA (i det følgende benævnt »ansøgeren«) indgav den 28. juni 2001 en anmodning om en interimsunder- søgelse af de antidumpingforanstaltninger, der er blevet indført over for ansøgeren, dog kun vedrørende spørgs- målet om dumping i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«). Anmodningen indeholdt umiddel- bare beviser for, at foranstaltningerne ikke længere var nødvendige for at modvirke dumping, og også for, at dette skyldtes ændrede omstændigheder af varig karakter. Ansøgeren anførte bl.a., at han var begyndt at sælge opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat på hjemmemarkedet. Det blev endvidere anført, at mønstret i eksportsalget havde ændret sig, efter at firmaet ikke længere solgte via sin tilknyttede eksportør. Ansøgeren havde umiddelbare beviser på, at der ikke var tale om dumping. Kommissionen fastslog efter høring af Det Rådgivende Udvalg, at der var tilstrækkelige umiddelbare beviser til at indlede en interimsundersøgelse, og offent- (1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000 (EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2). (?) EFT L 127 af 9.5.2001, s. 1. liggjorde derfor en meddelelse i De Europæiske Fællesska- bers Tidende (?) og iværksatte en undersøgelse. C. PROCEDURE Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. oktober 2000 til den 30. september 2001 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«). Kommissionen underrettede officielt myndighederne i eksportlandet om indledningen af interimsundersøgelsen og gav alle direkte berørte parter lejlighed til at tilkende- give deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. Kommissionen sendte et spørgeskema til ansøgeren og modtog en detaljeret besvarelse fra samme. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplys- ninger, som den anså for nødvendige for at træffe afgø- relse om dumping, og den aflagde kontrolbesøg hos den pågældende eksporterende producent. Ansøgeren og EF-erhvervsgrenen blev underrettet om, hvilke kendsgerninger og overvejelser undersøgelsen havde afstedkommet, og de fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Der blev taget hensyn til deres bemærk- ninger, hvor det var relevant, og konklusionerne blev ændret i overensstemmelse hermed. D. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE Resultaterne af den forrige undersøgelse offentliggjort i forordning (EF) nr. 900/2001, for så vidt angår den pågældende vare og samme vare, blev bekræftet. E. DUMPING 1. Normal værdi Det blev fastslået, at det samlede salg af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat på hjemmemarkedet var repræsentativt i forhold til salget på eksportmarkedet. Salget på det polske marked var faktisk højere end salget til EF. Det blev herefter fastslået, om salget på hjemme- markedet var foregået i den normale handel. Undersø- gelsen viste, at det salg, der var højere end prisen pr. produktionsenhed, udgjorde mere end 10%, men mindre end 80% af det samlede salg. Den normale værdi blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt ved salg med fortjeneste af den pågæl- dende vare. () EFT C 288 af 13.10.2001, s. 2.