6.8.2003 Den Europæiske Unions Tidende L 198/17 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 5. august 2003 i medfør af Rådets direktiv 1999/35JEF af 29. april 1999 for så vidt angår brandslukningsanlægget på ro-ro-færgen »Finnsailor« (IMO nr. 8401444) (meddelt under nummer K(2003) 2819) (Kun den finske og den svenske udgave er autentiske) (2003/587/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 1999/35/EF af 29. april 1999 om en ordning med obligatoriske syn med henblik på sikker drift af ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer ()), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/84] EF (?), særlig artikel 11, stk. 8, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ved Rådets direktiv 1999/35/EF oprettes der en ordning med obligatoriske syn af ro-ro-færger, der er i fast rute- fart mellem havne i medlemsstaterne, for at sikre, at skibene medfører gyldige certifikater, og der etableres samarbejde mellem administrationerne i to eller flere værtsstater, som er involveret i et specifikt syn af samme færge eller fartøj. (2) —Itilfælde af varig uoverensstemmelse mellem værtsstater om resultaterne af et specifikt syn meddeler administrati- onen i en værtsstat, der er involveret i dette syn, omgå- ende Kommissionen årsagerne til uoverensstemmelsen ifølge artikel 11, stk. 7, i Kommissionens direktiv 1999 35/EF. (3) — Ifølge artikel 11, stk. 8, i Rådets direktiv 1999/35/EF træffer Kommissionen afgørelse på grundlag af udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved direktivets artikel 16, hvis der er varig uoverensstemmelse mellem disse admi- nistrationer. (4) — Den 3. juli 2002 gav Kongeriget Sverige i sin egenskab af værtsstat Kommissionen meddelelse om en varig uoverensstemmelse med Republikken Finland om brand- slukningsanlægget på bildækket på ro-ro-færgen »Finn- sailor« (IMO (?) nr. 8401444) (), som sejler under finsk flag, og som efter Sveriges opfattelse ikke opfylder den )) EFT L 138 af 1.6.1999, s. 1. ?) EFT L 324 af 29.11.2002, s. 53. Den Internationale Søfartsorganisation. ") Hvis et skib skifter navn, gælder IMO-nummeret som identifikation. () () () () internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS-konventionen), for så vidt angår kravene til de områder på skibet, som passagererne har adgang til under sejladsen, samt under lastning og losning. Ved speciallastrum i et skib forstås ifølge definitionen i SOLAS-regel II-2/3.18 »indskottede rum over eller under skotdækket bestemt for transport af motorkøretøjer med det nødvendige brændstof i egne tanke til kørslen, hvor der er til- og frakørsel for disse køretøjer, og hvortil passagerer har adgang«; det bildæk, som passagerer har adgang til i hvert fald under lastning og losning, skal anses som både »speciallastrum« og »passagerrum«. Ifølge SOLAS-konventionen skal alle speciallastrum være udstyret med et fast anbragt brandslukningsanlæg som beskrevet i regel II-2/37.1.3, såsom et fast anbragt sprinkleranlæg eller et andet anlæg, som ifølge IMO- resolution A.123(V) har vist sig at være mindst lige så effektivt til bekæmpelse af brande, der kan opstå i sådanne rum. Et fast anbragt anlæg for brandslukning med luftarter, f.eks. et CO,-anlæg, anses ikke for tilstrækkelig effektivt til at bekæmpe brande, der kan opstå i speciallastrum, især under lastning og losning, når rummet ikke er lukket og derfor ikke lufttæt; desuden er et brand- slukningsanlæg, der afgiver giftige luftarter i en sådan mængde, at det frembyder fare for personer, ikke tilladt, og derfor skal tilslutningerne for luftarter være afbrudt i lastrum, når de benyttes som passagerrum, f.eks. under lastning og losning. De relevante certifikater er derfor kun gyldige, når der forefindes fast anbragte anlæg for brandslukning med vand i speciallastrum.