15. 12. 93 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 312/15 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 3426/93 af 14. december 1993 om ændring af bilag III og IV til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkon- centrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levnedsmidler KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsæt- telse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levneds- midler ('), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 3425/93 , særlig artikel 7 og 8, og ud fra følgende betragtninger : I overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2377/90 skal der gradvis fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af alle farmakologisk virksomme stof- fer, som inden for Fællesskabet anvendes i veterinærmedi- cinske præparater til behandling af dyr bestemt til levnedsmiddelproduktion ; maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer bør kun fastsættes, efter at Udvalget for Veterinærmedicinske Præparater har gennemgået alle relevante oplysninger vedrørende sikkerheden af rester af det pågældende stof for forbrugere af animalske levnedsmidler samt sådanne resters indflydelse på industriel forarbejdning af levneds- midler ; | ved fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncen- trationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levnedsmidler er det nødvendigt at specificere de dyrear- ter, hvori sådanne rester vil kunne være til stede, de koncentrationer, der må være til stede i hvert af de rele- vante væv fra det behandlede dyr (målvæv), og arten af den rest, som er relevant for overvågningen af rester (rest- markør) ; for at lette den rutinemæssige overvågning af lægemiddel- rester, som fastsat i den relevante fællesskabslovgivning, bør der i almindelighed fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i lever eller nyrer; imidlertid er lever og nyrer hyppigt fjernet fra dyrekroppe i interna- tional handel, og der bør derfor også altid fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i muskel- væv eller fedtvæv ; for veterinærmedicinske præparater til behandling af æglæggende fugle, malkedyr eller honningbier skal der () EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 1. () Se side 12 i denne Tidende. også fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentra- tioner i æg, mælk eller honning ; for at gøre det muligt at fuldføre videnskabelige undersø- gelser bør varigheden af de foreløbige maksimalgrænse- værdier for restkoncentrationer, som tidligere er blevet fastsat i bilag III til forordning (EØF) nr. 2377/90, forlænges for alle stoffer tilhørende tetracyclin-gruppen og sulfonamid-gruppen ; for at muliggøre vurdering af nye oplysninger bør varig- heden af de foreløbige maksimalgrænseværdier for rest- koncentrationer, som tidligere er blevet fastsat i bilag III til forordning (EØF) nr. 2377/90, forlænges for dimetrida- zol; ronidazol og dapson bør medtages i bilag IV til forordning (EØF) nr. 2377/90 ; der bør fastsættes en tidsfrist på 60 dage inden ikrafttræ- delsen af denne forordning for at give medlemsstaterne mulighed for at foretage de tilpasninger, som måtte være nødvendige i de tilladelser til at markedsføre de pågæl- dende veterinærmedicinske præparater, der er givet i medfør af Rådets direktiv 81/851/EØF (?), ændret ved direktiv 90/676/EØF (?) for at tage hensyn til bestemmel- serne i denne forordning ; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelsen fra Udvalget for Tilpasning til Den Tekniske Udvikling af Direktiver om Fjernelse af Tekniske Handelshindringer for Veterinærmedicinske Præparater — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel 1 Bilag III og IV til forordning (EØF) nr. 2377/90 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft 60 dage efter offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. () EFT nr. L 317 af 6. 11. 1981, s. 1. () EFT nr. L 373 af 31. 12. 1990, s. 15.