2.8.2005 Den Europæiske Unions Tidende L 201/3 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF, EURATOM) Nr. 1261/2005 af 20. juli 2005 om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fælles- skabers almindelige budget KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrø- rende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget ()), særlig artikel 183, efter høring af Europa-Parlamentet, Rådet, De Europæiske Fællesskabers Domstol, Revisionsretten, Det Europæiske Økono- miske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, ombudsmanden og den europæiske tilsynsførende for datasikkerhed, og ud fra følgende betragtninger: (1) — Ifølge forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (i det følgende benævnt »finansforordningen«) skal fællesskabs- institutionerne i forbindelse med deres egne aftaler over- holde reglerne i de direktiver, som finder anvendelse på medlemsstaterne. Disse regler er blevet ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offent- lige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (?7). I Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 (), som især omsætter reglerne i Rådets direktiv 92/50/EØF (?) angående indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler i institutionernes interne finansforskrifter, bør der derfor foretages de ændringer, som følger af direktiv 2004/18/EF, for så vidt som de er relevante. () EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. (?) EUT L 134 af 30.4.2004, s. 114. Ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr 1874/2004 (EUT L 326 af 29.10.2004, s. 17). () EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. (?) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1. Ophævet ved direktiv 2004/18/EF. 2 6) Disse ændringer vedrører især de nye muligheder for elektroniske udbud, herunder det nye dynamiske indkøbssystem for almindelige indkøb, samt proceduren for konkurrencepræget dialog, reglerne for kontrakter, som erklæres hemmelige, og anvendelse af rammeaftaler, som af praktiske årsager stadig skal betragtes som rammekontrakter i forbindelse med gennemførelsen af fællesskabsbudgettet, og som nu muliggør konkurrence mellem parterne i en rammekontrakt om tildeling af enkeltkontrakter, og endelig styrkelse af den sociale dimension og miljødimensionen ved vurderingen af bud- dene. De gældende beløbsgrænser er desuden blevet revurderet for tjenesteydelseskontrakter, som ikke er underlagt WTO-aftalen. Med direktiv 2004/18/EF harmo- niseres desuden de bestemmelser, som finder anvendelse på de tre hovedkategorier af kontrakter, bl.a. vedrørende offentliggørelse, tekniske specifikationer og beregning af kontrakternes værdi. Bestemmelserne om identifikation af renter af forfinan- sieringer har desuden vist sig at være for begrænsende. Der skal gives mulighed for at identificere disse renter ved enhver regnskabspraksis. Artikel 31 i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 indeholder en liste over basisretsakter som omhandlet i finansforordningens artikel 49, men omfatter ikke alle de forskellige juridiske instrumenter, som Rådet kan benytte sig af inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Denne liste bør derfor udvides ved at tilføje afgørelser om indgåelse af internationale aftaler og aftaler vedrø- rende hasteaktioner af begrænset varighed i forbindelse med krisesituationer. Derudover bør der indføres en procedure for information af ansøgere og bydende, hvis ansøgning eller bud er blevet afvist, i forbindelse med aftaler, som institutio- nerne indgår for egen regning. Informationen bør gives, inden kontrakten underskrives, og bør gøre det muligt for de ansøgere og bydende, hvis ansøgning eller bud er blevet afvist, at få kendskab til grundene hertil. Formålet med indførelsen af en sådan informationsprocedure er at underlægge institutionerne en forpligtelse, som De Euro- pæiske Fællesskabers Domstol har pålagt medlemssta- terne.