Nr. L 236/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende S. 10. 95 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2337/95 af 2. oktober 1995 om en ordning for godtgørelse af de meromkostninger ved afsætning af visse fiskerivarer fra Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer og det franske oversøiske departement Guyana, der er en følge af disse områders beliggenhed i Fællesska- bets yderste periferi RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen (), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (%, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ?), og ud fra følgende betragtninger : Der er til traktaten om Den Europæiske Union knyttet en erklæring om regionerne i Fællesskabets yderste periferi ; Den Europæiske Unions fiskerisektor er i vanskeligheder, som forstærkes af omkostningerne ved fiskerivarernes transport til markederne på grund af disse perifere områ- ders afsides beliggenhed og isolation ; ved afgørelse 89/687/EØF ('), 91/314/EØF (?) og 91/315/ EØF (%) indførte Rådet særlige progammer for henholdsvis de franske oversøiske departementer (POSEIDOM), De Kanariske Øer (POSEICAN) og Madeira og Azorerne (POSEIMA) som følge af områdernes afsides beliggenhed og økarakter ; programmerne er integreret i Fællesskabets politik for områderne i dets yderste periferi og indeholder generelle retningslinjer for de foranstaltninger, der skal iværksættes for at tage hensyn til de særlige forhold og ulemper, der karakteriserer disse områder ; andre foranstaltninger af samme type, der allerede er blevet iværksat, har vist sig vellykkede ; disse områder har specifikke udviklingsproblemer såsom meromkostninger ved afsætning af visse produkter som følge af deres afsides beliggenhed; for at opretholde konkurrenceevnen for visse fiskerivarer over for fiskeri- varer fra andre områder i Fællesskabet iværksatte Fælles- skabet i fiskerisektoren en række aktioner til udligning af meromkostningerne ved forarbejdning af tun på Azorerne og Madeira og ved produktion og frysning af tun samt frysning og forarbejdning af sardiner på De Kanariske () EFT nr. C 343 af 6. 12. 1994, s. 17. () EFT nr. C 109 af 1. 5. 1995, s. 318. () EFT nr. C 102 af 24. 4. 1995, s. 13. ( EFT nr. L 399 af 30. 12. 1989, s. 39. 5) EFT nr. L 171 af 29. 6. 1991, s. 5. 2*) EFT nr. L 171 af 29. 6. 1991, s. 10. Øer for 1992 og 1993 ; i 1994 blev aktionerne videreført ved forordning (EF) nr. 1503/94 (); der bør fra 1995 anvendes en ordning for godtgørelse af meromkostnin- gerne ved forarbejdning og afsætning af disse varer, og derfor bør der træffes foranstaltninger til videreførelse af nævnte aktioner ; nær- og kystfiskeriet er af væsentlig social og økonomisk betydning i områderne i Den Europæiske Unions yderste periferi ; det er nødvendigt at rationalisere fiskeriindsatsen, for at bestandene kan blive forvaltet hensigtsmæssigt ; her bør der navnlig tages hensyn til den forskning af høj teknisk standard, som udføres i forskellige videnskabelige insti- tutter i de nævnte områder — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel 1 Der indføres en ordning for godtgørelse af de meromkost- ninger ved afsætning af visse fiskerivarer fra Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer og det franske oversøiske departement Guyana, der er en følge af disse områders beliggenhed i Fællesskabets yderste periferi. Artikel 2 1. Med hensyn til Azorerne og Madeira består den i artikel 1 fastsatte ordning i, at der for tun ydes 187 ECU/ton for højst 15000 tons/år leveret til den lokale industri fordelt med 10 000 tons for Azorerne og 5000 tons for Madeira. 2. Med hensyn til De Kanariske Øer består den i artikel ] fastsatte ordning i, at der for tun, der afsættes i fersk tilstand, ydes 151 ECU/ton for højst 10 400 tons/år, for frosset tun 54 ECU/ton for højst 3 500 tons/år, for sardiner og makrel til forarbejdning 103 ECU/ton for højst 10 500 tons/år og for sardiner og makrel til frysning S4 ECU/ton for højst 7 000 tons/år. 3. Med hensyn til det franske departement Guyana består den i artikel 1 fastsatte ordning i, at der for rejer ydes 1 044 ECU/ton for højst 3 500 tons/år for det indu- strielle fiskeris vedkommende og 1 123 ECU/ton for højst 500 tons/år for det ikke-industrielle fiskeris vedkom- mende. () EFT nr. L 162 af 30. 6. 1994, s. 8.