20.7.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 192/47 KOMMISSIONENS DIREKTIV 2002/66/EF af 16. juli 2002 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 76/895/EØF, 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på frugt og grøntsager, korn, levnedsmidler af animalsk oprindelse og visse produkter af vegetabilsk oprin- delse, herunder frugt og grøntsager (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 76/895/EØF af 23. november 1976 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i frugt og grønsager (!), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2000/82J/EF (?), særlig artikel 5, under henvisning til Rådets direktiv 86/362/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på korn (?), senest ændret ved Kommissio- nens direktiv 2002/42/EF (?), særlig artikel 10, under henvisning til Rådets direktiv 86/363/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på levnedsmidler af animalsk oprin- delse (?), senest ændret ved direktiv 2002/42/EF, særlig artikel 10, under henvisning til Rådets direktiv 90/642/EØF af 27. november 1990 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grønsager (?), senest ændret ved direktiv 2002/42/EF, særlig artikel 7, og ud fra følgende betragtninger: (1) For kom og produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og grøntsager, bør grænseværdierne afspejle anvendelsen af de minimumsmængder af pesti- cider, der skal til for at opnå effektiv plantebeskyttelse, anvendt på en sådan måde, at der opnås den lavest mulige toksikologisk acceptable restkoncentration, især med hensyn til miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse, især forbrugernes skønnede indtagelse gennem føden. For levnedsmidler af animalsk oprindelse bør grænse- værdierne afspejle dyrenes indtagelse af korn og produkter af vegetabilsk oprindelse, der er behandlet med pesticider, ligesom der i relevante tilfælde er taget hensyn til de direkte konsekvenser af anvendelsen af () EFT L 340 af 9.12.1976, s. 26. (?) EFT L 3 af 6.1.2001, s. 18. () EFT L 221 af 7.8.1986, s. 37. () EFT L 134 af 22.5.2002, s. 29. () EFT L 221 af 7.8.1986, s. 43. () EFT L 350 af 14.12.1990, s. 71. veterinærlægemidler. EF-maksimalgrænseværdierne repræsenterer den øvre grænse for, hvor store mængder der kan være af sådanne restkoncentrationer i produkter, hvis producenterne har overholdt god landbrugspraksis. (2) > Der bør løbende holdes øje med maksimalgrænseværdi- erne for pesticider, som kan ændres under hensyntagen til nye oplysninger. Maksimalgrænseværdierne bør sættes til bestemmelsesgrænseværdien, hvis der ikke er nogen godkendte anvendelsesformål. (3) — Det er ved kommissionsbeslutninger blevet vedtaget ikke at optage følgende aktive stoffer i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juni 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (7), senest ændret ved Kommissionens — direktiv — 2002/48/EF (): — lindan (Kommissionens beslutning 2000/801/EF) (), quintozen (Kommissionens beslutning 2000/816/EF) (!9), permethrin (Kommissionens  beslutning  2000/817/ EF) ()), zineb (Kommissionens beslutning 2001/245/ EF) (?) og parathion (Kommissionens beslutning 2001/ 520/EF) (”). Ifølge disse beslutninger skal det ikke længere være tilladt i EF at anvende plantebeskyttelses- midler, der indeholder disse aktive stoffer. Alle de pesti- cidrester, der stammer fra brugen af disse plantebeskyt- telsesmidler, bør derfor indsættes i bilagene til direktiv 86/362/EØF, 86/363/EØF og 90/642/EØF, så forbuddet mod at anvende dem kan overvåges og kontrolleres og for at beskytte forbrugerne. Da der ved rutinekontrol ikke kan skelnes mellem zineb og andre dithiocarba- mater, kan der ikke fastsættes maksimalgrænseværdier for zineb. For at indfri de legitime forventninger om, at de bestående pesticidlagre kan bruges op, tilod Kommis- sionens beslutninger om ikke at optage stofferne en udfasningsperiode, og maksimalgrænseværdierne, der er baseret på, at brugen af det pågældende stof ikke er tilladt i EF, bør først gælde, når udfasningsperioden for nævnte stof er slut. L 230 af 19.8.1991, s. 1. EFT EFT L 148 af 6.6.2002, s. 19. EFT L 324 af 21.12.2000, s. 42. 332 af 28.12.2000, s. 112. 332 af 28.12.2000, s. 114. 88 af 28.3.2001, s. 19. 187 af 10.7.2001, s. 47.