5.6.2003 Den Europæiske Unions Tidende L 138/1 (Retsakter, hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 960/2003 af 2. juni 2003 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af compactdiske til indspilning med oprin- delse i Indien RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (»grundforordningen«) ()), særlig artikel 15, under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og ud fra følgende betragtninger: A. PROCEDURE 1. Nærværende procedure (1) Den 17. maj 2002 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende () om indledning af en antisubsidieprocedure  vedrørende importen til Fællesskabet af compactdiske til indspilning (»CD-R'er«) med oprindelse i Indien og indledte en under- søgelse. (2) > Samme dag blev der offentliggjort en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (?) om indledning af en sideløbende antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af samme vare med oprindelse i det samme land. (3) — Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet i april 2002 af CECMA (Committee of European CD-R Manufacturers) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del af den samlede produktion af CD- R'er i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der ydes subsidier i forbindelse med den pågældende vare, og at der som følge heraf forvoldtes væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indled- ningen af en procedure. (4) — Kommissionen underrettede officielt de klagende EF- producenter og andre kendte EF-producenter, den eksporterende producent, importører og brugersammen- slutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt (') EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1973/2002 (EFT L 305 af 7.11.2002, s. 4). (?) EFT C 116 af 17.5.2002, s. 4. () EFT C 116 af 17.5.2002, s. 2. repræsentanterne for Indien om indledningen af proce- duren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Den indiske regering, den eneste eksporterende produ- cent i Indien i undersøgelsesperioden samt klageren og andre producenter, importører, forbrugersammenslut- ninger og leverandører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist, og som angav, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundt- ligt. Visse parter hævdede, at de EF-producenter, på hvis vegne anmodningen var indgivet, ikke opfyldte kravene i artikel 10, stk. 8, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97, og at det ikke var berettiget at indlede en undersøgelse. I den forbindelse skal det bemærkes, at betingelserne for at indlede en undersøgelse i henhold til artikel 10, stk. 8, navnlig tærsklerne på 25 % og 50 %, var opfyldt, og at indledningen af undersøgelsen derfor var berettiget. Det blev fremført, at en af de klagende EF-producenter ikke burde have indgået i vurderingen af EF-erhvervsgre- nens repræsentativitet, da dette selskab angiveligt havde mistet retten til at fremstille den pågældende vare på grund af intellektuelle ejendomsrettigheder. Det skal bemærkes, at det pågældende selskab rent faktisk producerede og solgte den pågældende vare på EF-markedet i undersøgelsesperioden, og at det samar- bejdede i forbindelse med denne undersøgelse. Den pågældende producent udelukkes ikke automatisk fra definitionen af EF-erhvervsgrenen, blot fordi vedkom- mende var inddraget i en retssag. Det blev desuden konstateret, at selskabet havde appelleret domstolens afgørelse, ifølge hvilken selskabet ville have mistet sin licens. Da der ikke var truffet nogen endelig afgørelse i sagen, kunne det under alle omstændigheder ikke konkluderes, at producenten endeligt havde mistet retten til at producere CD-R'er. Argumentet blev derfor afvist.