10. 3. 94 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 66/7 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 521/94 af 7. marts 1994 om indførelse af frister for undersøgelser, der gennemføres i anledning af dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, og om ændring af forordning (EØF) nr. 2423/88 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Euro- pæiske Fællesskab, særlig artikel 113, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger : Den fælles handelspolitik bør bygge på ensartede princip- per, navnlig med hensyn til beskyttelse. af handelen ; instrumenter til beskyttelse af handelen, især for så vidt angår illoyal handelspraksis, er et uundværligt supplement til et åbent marked med redelige konkurrencevilkår, og de bidrager således til en harmonisk udvikling af verdens- handelen ; Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (!), er vedtaget i dette øjemed ; gennemførelsen af det indre marked i 1992 gør det hensigtsmæssigt at forbedre effektiviteten i anvendelsen af dette instrument til beskyttelse af handelen, navnlig med hensyn til varigheden af de undersøgelser, der gennem- føres i henhold til dette instrument; — det er derfor hensigtsmæssigt og nødvendigt at indføre frister for de procedurer, der iværksættes i henhold til forordning (EØF) nr. 2423/88 ; i forbindelse med klager, der indgives vedrørende dumpingimport eller subsidieret import, er det nødven- digt at fastsætte frister for iværksættelsen af undersøgelser og for den foreløbige eller endelige fastlæggelse af de faktiske omstændigheder ; det bør også sikres, at endelige afgørelser, det være sig positive eller negative, træffes hurtigt for at sikre, at internationale forpligtelser overhol- des ; for at gøre det muligt at overholde fristerne er det af stor betydning, at der åbnes mulighed for at udtage stikprøver i tilfælde, hvor en undersøgelse omfatter et stort antal parter, at klarlægge de frister, inden for hvilke parterne skal meddele Kommissionen deres synspunkter og oplys- " ninger, for at den kan tage hensyn hertil ved gennemfø- (1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. Forordningen er ændret ved forordning (EF) nr. 522/94 (se side 10 i dette nummer af Ti- dende). , relse af undersøgelsen, at fastlægge mere præcist, hvilke parter der kan få indsigt i oplysninger, som Kommis- sionen råder over, og anmode om at blive underrettet om de vigtigste kendsgerninger, på grundlag af hvilke der skal foreslås endelige foranstaltninger, og at klarlægge følgerne af, at nævnte parter ikke eller kun delvis samarbejder med Kommissionen ; det er også væsentligt at sikre, at der afholdes konsulta- tioner med medlemsstaterne i det rådgivende udvalg så betids, at fristerne kan overholdes ; procedurerne bør endvidere forenkles ved en bestemmelse om, at der umiddelbart kan indføres midlertidig told i en periode på seks måneder, fremfor indledningsvis en periode på fire måneder, som så kan forlænges med to måneder ; fornyede undersøgelser bør også afsluttes hurtigt ; endelig er det bydende nødvendigt at knytte gennemfø- relsen af denne forordning sammen med etableringen af den nødvendige administrative struktur i Kommissionens tjenestegrene ; Rådet bør derfor i en afgørelse, der vedtages med kvalificeret flertal senest den 1. april 1995, nærmere angive, hvilke klager, procedurer og undersø- gelser der skal være omfattet af denne forordning — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel 1 Forordning (EØF) nr. 2423/88 ændres således : 1) Overskriften til artikel 2, stk. 13, ændres til »G. 'METODER TIL BESTEMMELSE AF GENNEM- SNITSPRISER«, og tredje led udgår. 2) I artikel 5, stk. 3, tilføjes følgende punktum : »En klage anses for at være indgivet på den første arbejdsdag efter afleveringen til Kommissionen pr. anbefalet post eller efter Kommissionens skriftlige anerkendelse af modtagelsen.« 3) I slutningen af artikel 5, stk. 5, tilføjes : » .. inden en måned efter tidspunktet for klagens indgivelse til Kommissionen.«