De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 179/51 18. 7. 96 RÅDETS BESLUTNING af 8. juli 1996 om bemyndigelse af Nederlandene til at anvende en foranstaltning, som fraviger artikel 11 i direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgiv- ning om omsætningsafgifter (sjette momsdirektiv) (96/432/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles mervær- diafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag ('), særlig artikel 27, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: I henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 77/388/EØF kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre særlige foran- staltninger, der fraviger nævnte direktiv, for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for at undgå visse former for svig eller unddragelse; Kongeriget Nederlandene har ved skrivelse indgået til Kommissionen den 13. august 1993 anmodet om tilla- delse til at indføre en foranstaltning, der fraviger artikel 11 og 20 i nævnte direktiv; de øvrige medlemsstater er den 13. september 1993 blevet underrettet om Kongeriget Nederlandenes anmodning i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 27, stk. 3; ved skrivelse af 11. november 1993 anmodede Kommis- sionen, som fandt, at den nederlandske regerings anmod- ning gav anledning til væsentlige indvendinger, om, at sagen blev forelagt Rådet i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 27, stk. 4; den nederlandske regering har efterfølgende ændret sin anmodning ved i betydelig udstrækning at begrænse anvendelsesområdet for de særforanstaltninger, der fraviger det fælles merværdiafgiftssystem; anmodningen er begrænset til en foranstaltning med sigte på at indføre et minimumsbeskatningsgrundlag for stif- telse af tinglige rettigheder over bygninger eller dele heraf (') EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 95/7/EF (EFT nr. L 102 af 5. S. 1995, s. 18). med tilhørende jord, når erhververen af sådanne rettig- heder er en ikke-afgiftspligtig juridisk person eller en afgiftspligtig person, der udøver afgiftsfritagne aktiviteter, som ikke giver adgang til fradrag af moms; i medfør af artikel 5, stk. 3, i direktiv 77/388/EØF anser Nederlandene stiftelse af tinglige rettigheder som levering af et gode; i medfør af den valgmulighed, der gives i nævnte direktivs artikel 13, afsnit C, litra b), giver Nederlandene afgiftsplig- tige personer mulighed for at vælge beskatning af stif- telsen af tinglige rettigheder over bygninger eller dele heraf med tilhørende jord, med undtagelse af de i direkti- vets artikel 4, stk. 3, litra a), nævnte, hvorfor sådanne transaktioenr også er omfattet af foranstaltningen; ved at tage udgangspunkt i den normale markedsværdi med henblik på at fastsætte beskatningsgrundlaget for visse leveringer udgør den påtænkte foranstaltning en fravigelse af nævnte direktivs artikel 11, afsnit A, stk. 1, litra a), hvori det fastsættes, at beskatningsgrundlaget ved levering af goder og tjenesteydelser er den samlede modværdi, som leverandøren modtager eller vil modtage af køberen eller tredjemand, herunder tilskud, der er direkte forbundet med transaktionernes pris; sigtet med foranstaltningen er at undgå afgiftsunddragelse i forbindelse med, at de kontraherende parter aftaler dels en unormal lav pris for afgiftspligtig stiftelse af tinglige rettigheder, dels en kompensation for denne pris ved en høj pris ved salget af den egentlige ejendomsret, som er fritaget for moms; den særlige foranstaltning skal dog kun finde anvendelse i tilfælde, hvor myndighederne kan bevise, at et beskat- ningsgrundlag fastsat i henhold til nævnte direktivs artikel 11, afsnit A, stk. 1, litra a), er unormalt lav, hvorfor simple formodninger ikke kan ligge til grund herfor, og hvor de berørte parter har adgang til modsat bevisførelse, i fald myndighedernes fastsættelse af normalværdien anfæg- tes; foranstaltningens begrænsede anvendelsesområde taget i betragtning står i et rimeligt forhold til det tilsigtede mål; bemyndigelsen er midlertidig, hvorfor foranstaltningens virkninger kan evalueres efter nogen tids anvendelse;