28. 7. 93 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 185/5 KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 2037/93 af 27. juli 1993 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugs- produkter og levnedsmidler KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (), særlig artikel 16, og ud fra følgende betragtninger : Det bør fastsættes, på hvilke betingelser en fysisk eller juridisk person i særlige tilfælde kan indgive ansøgning om registrering ; da der er indbyrdes forskelle i retstilstanden i medlems- staterne, kan det accepteres, at en indsigelsesmeddelelse i henhold til artikel 7 i forordning (EØF) nr. 2081/92 indgives af en gruppe personer, der har interessefælles- skab; for at nævnte forordning kan blive anvendt ensartet, bør fristerne for indsigelse i forbindelse med registreringspro- ceduren præciseres ; Kommissionen kan anvende relevante midler til at fastslå, om der foreligger tilfælde som nævnt i artikel 3, stk. 1, i forordning (FØF) nr. 2081/92 og forhold, der i medlems- staterne kan foranledige, at forbrugerne vildledes som omhandlet i forordning (EØF) nr. 2081/92 ; der er tale om en ny EF-ordning, der tager sigte på at beskytte oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnel- ser, og som indebærer nye, karakteriserende angivelser ; betydningen af sådanne betegnelser må forklares over for offentligheden, uden at producenterne og/eller forarbejd- ningsvirksomhederne dog fritages for selv at iværksætte fremstød for deres produkter ; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Geografiske Betegnelser og Oprindelsesbetegnelser — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel 1 1. En fysisk eller juridisk person, der ikke svarer til definitionen i artikel 5, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 2081/92, kan i særlige, velbegrundede tilfælde () EFT nr. L 208 af 24. 7. 1992, s. 1. indgive ansøgning om registrering i henhold til artikel 5 i forordning (EØF) nr. 2081/92, hvis det, når ansøgningen indgives, drejer sig om den eneste eksisterende producent i det afgrænsede geografiske område. Ansøgningen kan kun godtages, hvis : a) der findes faste og vedvarende lokale metoder, der kun anvendes af den pågældende person, og b) det afgrænsede geografiske område har kendetegn, der er væsensforskellige fra de omgivende områders og/ eller produktets kendetegn er forskellige. 2. 1Ideti stk. 1 omhandlede tilfælde betragtes den fysiske eller juridiske person, der har indgivet ansøgning om registrering, som en sammenslutning efter artikel 5 i forordning (EØF) nr. 2081/92. Artikel 2 Når en gruppe personer uden status som juridisk person i national ret ligestilles med en juridisk person, kan denne gruppe dels indgive en ansøgning i henhold til artikel 1, dels gøre sig bekendt med ansøgningen i den forstand og på de betingelser, der er fastsat i artikel 7, stk. 2, i forord- ning (EØF) nr. 2081/92, og rejse indsigelse i den forstand og på de betingelser, der er fastsat i artikel 7, stk. 3, i nævnte forordning. Artikel 3 Hvad angår den frist, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2081/92, gælder : — enten den dato, hvor medlemsstaten ifølge poststem- plet har afsendt indsigelsesmeddelelsen, eller — modtagelsesdatoen, hvis indsigelsesmeddelelsen er afleveret direkte eller sendt pr. telex eller telefax af medlemsstaten ' til Kommissionen. Artikel 4 Kommissionen kan iværksætte enhver relevant foranstalt- ning til at fastslå, hvorvidt der foreligger tilfælde, hvor en betegnelse er blevet en artsbetegnelse efter artikel 3, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2081/92, og forhold, der eventuelt kan foranledige, at forbrugerne vildledes, og hvor der for de pågældende tilfælde og forhold trætfes afgørelse efter nævnte forordnings artikel 15.