L 251/12 Den Europæiske Unions Tidende 3.10.2003 RÅDETS DIREKTIV 2003/86/EF af 22. september 2003 om ret til familiesammenføring RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, nr. 3), litra a), under henvisning til forslag fra Kommissionen (), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (?), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (?), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) — Med henblik på gradvis at indføre et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed skal der ifølge traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab vedtages foran- staltninger, der skal sikre fri bevægelighed for personer og i forbindelse hermed ledsageforanstaltninger vedrø- rende kontrol ved de ydre grænser, asyl og indvandring, og foranstaltninger vedrørende asyl, indvandring og beskyttelse af tredjelandsstatsborgeres rettigheder. (2) — Foranstaltningerne vedrørende familiesammenføring bør vedtages i overensstemmelse med forpligtelsen til at beskytte familien og respektere familielivet, som er stad- fæstet i en lang række folkeretlige instrumenter. I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som anerkendes i bl.a. artikel 8 i den euro- pæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. (3) Det Europæiske Råd erkendte på sit særlige møde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999, at der er behov for indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgiv- ninger om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold. Det fastslog i forbindelse hermed at Den Europæiske Union bør sikre en retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere, som opholder sig lovligt på medlemsstaternes område, og at en mere effektiv integra- tionspolitik bør sigte mod at indrømme dem rettigheder og pligter, der kan sidestilles med dem, der gælder for unionsborgere. Det Europæiske Råd anmodede med henblik herpå Rådet om at træffe hurtige afgørelser på grundlag af forslag fra Kommissionen. Det Europæiske Råd i Laeken den 14. og 15. december 2001 bekræftede på ny sin forpligtelse over for de politiske retningslinjer og de mål, der blev fastlagt i Tammerfors. () EFT C 116 E af 26.4.2000, s. 66, og EFT C 62 E af 27.2.2001, s. 99. (?) EFT C 135 af 7.5.2001, s. 174. () EFT C 204 af 18.7.2000, s. 40. () EUT C 73 af 26.3.2003, s. 16. (4) (10) Familiesammenføring er et nødvendigt middel til at muliggøre familielivet. Det bidrager til at skabe en socio- kulturel stabilitet, der letter tredjelandsstatsborgernes integration i medlemsstaterne, hvilket desuden gør det muligt at styrke den økonomiske og sociale samhø- righed, der er et af Fællesskabets grundlæggende mål, som anført i traktaten. Medlemsstaterne bør gennemføre bestemmelserne i dette direktiv uden forskelsbehandling på grund af køn, race, farve, etnisk eller social oprindelse, genetiske anlæg, sprog, religion eller ideologi, politiske eller andre anskuelser, tilhørsforhold til et nationalt mindretal, formue, fødsel, handicap, alder eller seksuel orientering. For at sikre beskyttelsen af familien samt opretholdelsen eller skabelsen af familielivet bør de materielle betin- gelser for udøvelsen af retten til familiesammenføring fastsættes efter fælles kriterier. Medlemsstaterne bør kunne vælge også at anvende dette direktivs  bestemmelser,  hvis  familiemedlemmerne ankommer samlet. Situationen for flygtninge kræver særlig opmærksomhed på grund af de årsager, som har tvunget dem til at flygte fra deres land, og som forhindrer dem i at have et fami- lieliv i hjemlandet. Der bør derfor indføres gunstigere betingelser for udøvelsen af deres ret til familiesammen- føring. Familiesammenføring bør i alle tilfælde omfatte medlem- merne af kernefamilien, dvs. ægtefællen og mindreårige børn. Det er op til medlemsstaterne at afgøre, om de ønsker at udvide denne kreds og tillade familiesammenføring af slægtninge i lige opstigende linje, myndige ugifte børn, ugifte eller registrerede partnere samt, i tilfælde af poly- game ægteskaber, mindreårige børn af en anden ægte- fælle og referencepersonen. Såfremt en medlemsstat tillader familiesammenføring af disse personer, er dette ikke ensbetydende med, at andre medlemsstater, der ikke anerkender familiemæssig tilknytning i de tilfælde, der er omfattet  af denne  bestemmelse,  nødvendigvis indrømmer nævnte personer samme behandling som familiemedlemmer for så vidt angår opholdsret i en anden medlemsstat, således som defineret i den relevante EF-lovgivning.