9.5.2007 Den Europæiske Unions Tidende L 119/49 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 4. maj 2007 om beskyttelsesforanstaltninger mod forurening af drikkevand som følge af anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende tolylfluanid (meddelt under nummer K(2007) 1865) (EØS-relevant tekst) (2007/322/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 11, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger: (1) Tolylfluanid er et aktivstof, som blev optaget i bilag I til direktiv 91/414/EØF ved Kommissionens  direktiv 2006/6/EF ) Den 23. februar 2007 meddelte Tyskland Kommissionen, at det for nylig var blevet påvist, at tolylfluanid kan have en uventet virkning på drikkevandet. Mere konkret medfører — anvendelsen  af — plantebeskyttelsesmidlet »Euparen M WG«, som indeholder tolylfluanid, at der dannes en metabolit af tolylfluanid, nemlig dimethylsul- famid, som ofte vil være at finde i jorden samt i grund- vand og overfladevand. I en standardproces for fremstil- ling af drikkevand (ozonisering) omdannes denne meta- bolit til en nitrosamin (NDMA), som er sundhedsskadelig. Samme nedbrydningsproces kunne gøre sig gældende for andre aktivstoffer med en molekylestruktur, der svarer til tolylfluanids. Nitrosaminer er — for nogle typers vedkommende formodentlig og for andres vedkommende bevisligt — genotoksiske og kræftfremkaldende stoffer, og det bør derfor forhindres, at de forekommer i drikkevandet. I henhold til artikel 11, stk. 1, i direktiv 91/414/EØF kan en medlemsstat, såfremt den har gode grunde til at formode, at et produkt, som den har godkendt eller skal godkende i henhold til artikel 10, udgør en risiko (1) EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2007/25/EF (EUT L 106 af 24.4.2007, s. 34). (?) EUT L 12 af 18.1.2006, s. 21. for menneskers eller dyrs sundhed eller miljøet, midlerti- digt begrænse eller forbyde anvendelse og/eller salg af det pågældende produkt på sit område. Medlemsstaten skal straks underrette Kommissionen og de andre medlems- stater om en sådan foranstaltning og angive årsagerne hertil. Ifølge Kommissionens oplysninger har Tjekkiet, Tyskland, Irland, Spanien, Italien, Luxembourg, Østrig, Polen, Sverige og Det Forenede Kongerige allerede suspenderet udendørs anvendelse af produkter, der indeholder tolyl- fluanid. I henhold til artikel 11, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF skal der træffes afgørelse i sagen på fællesskabsniveau. I dette tilfælde er der behov for hasteforanstaltninger for at sikre, at anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler indeholdende tolylfluanid ikke fører til forurening af drikkevandet. Problemet er ikke begrænset til én enkelt medlemsstat, idet forurening af grundvand eller drikkevand kan have konsekvenser ud over de nationale grænser. Som det er fastsat i niende betragtning i direktiv 91/414/EØF, sigter samme direktiv mod at sikre et højt niveau for beskyt- telse af sundheden, grundvandet og miljøet. Det fremgår af femte betragtning i direktiv 91/414/EØEF, at det også er et mål med direktivet at undgå unødvendige hindringer for handelen. Ensidige foranstaltninger fra de enkelte medlemsstaters side kunne føre til forskellige beskyttel- sesniveauer og samtidig lægge hindringer i vejen for handelen med plantebeskyttelsesmidler. Det er følgelig nødvendigt at vedtage foranstaltninger på fællesskabs- niveau. I det foreliggende tilfælde er advarsel via mærkning ikke tilstrækkeligt til at beskytte menneskers sundhed. Der bør indhentes yderligere oplysninger, så Kommissi- onen om nødvendigt kan revidere direktiv 91/414/EØF for så vidt angår tolylfluanid. Det bør ligeledes under- søges, hvorvidt andre stoffer, der er ved at blive eller allerede er blevet vurderet i fællesskabsregi, vil kunne være forbundet med de samme problemer. Alle medlems- stater, der er udpeget som rapporterende medlemsstat med ansvar for vurdering af et aktivstof i henhold til direktiv 91/414/EØF, bør således straks undersøge, om anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler indeholdende det pågældende stof vil kunne give anledning til de samme problemer.