L 275/32 Den Europæiske Unions Tidende 25.10.2003 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen (), under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (?), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (?), efter proceduren i traktatens artikel 251 (), og ud fra følgende betragtninger: (1) Grønbogen om handel med drivhusgasemissioner i Den Europæiske Union lancerede en europæisk debat om det ønskelige i at handle med drivhusgasemissioner i EU og om, hvordan en sådan ordning i givet fald skulle indrettes. I det europæiske klimaændringsprogram over- vejes en række fællesskabspolitikker og -foranstaltninger baseret på inddragelse af de berørte parter, herunder en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (»fællesskabsordningen«) baseret på grøn- bogen. I Rådets konklusioner af 8. marts 2001 erkendes den store betydning af det europæiske klimaprogram og af det arbejde, der er baseret på grønbogen, og det frem- hæves, at der hurtigst muligt bør sættes ind med konkrete tiltag på fællesskabsplan. Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/ EF om fastlæggelse af Fællesskabets sjette miljøhandlings- program (?) fastslår, at klimaændringerne er et prioriteret indsatsområde og opstiller retningslinjer for indførelse af en EF-dækkende ordning for handel med kvoter for emissioner inden udgangen af 2005. I dette program erkendes det, at Fællesskabet er forpligtet til at opnå en 8 %'s reduktion i emissionen af drivhusgasser i perioden 2008-2012 i forhold til 1990-niveauet, og at de globale drivhusgasemissioner på længere sigt skal nedbringes med ca. 70 % i forhold til 1990-niveauet. !) EFT C 75 E af 26.3.2002, s. 33. ) (4) 2 () (?) EFT C 221 af 17.9.2002, s. 27. () EFT C 192 af 12.8.2002, s. 59. () ") Europa-Parlamentets udtalelse af 10.10.2002 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT), Rådets fælles holdning af 18.3.2003 (EUT € 125 E af 27.5.2003, s. 72) og Europa-Parlamentets afgørelse af 2. (endnu ikke offentliggjort i EUT). Rådets afgørelse af 22.7.2003. () EFT L 242 af 10.9.2002, s. 1. () EFT () EFT () EFT 7.2003 Det endelige mål for De Forenede Nationers rammekon- vention om klimaændringer, som blev godkendt ved Rådets afgørelse 94/69/EF af 15. december 1993 om indgåelse af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (?), er at opnå en stabilisering af koncentrationerne af drivhusgasser i atmosfæren på et niveau, som kan forhindre farlig antropogen indvirkning på klimasystemet. Kyoto-protokollen, som blev godkendt ved Rådets beslutning 2002/358/EF af 25. april 2002 om godken- delse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Kyoto- protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og den fælles opfyldelse af forpligtel- serne i forbindelse hermed (”) vil, når den er trådt i kraft, forpligte Fællesskabet og dets medlemsstater til at redu- cere deres samlede antropogene emissioner af de i bilag A til protokollen opførte drivhusgasser med 8% i forhold til 1990-niveauet i perioden 2008 til 2012. Fællesskabet og dets medlemsstater har vedtaget, at de vil opfylde deres forpligtelser til at reducere antropogene drivhusgasemissioner i henhold til Kyoto-protokollen i fællesskab, i overensstemmelse med beslutning 2002/ 358/EF. Direktivet skal bidrage til at opfylde Fællesska- bets og dets medlemsstaters forpligtelser mere effektivt gennem et effektivt europæisk marked med kvoter for drivhusgasemissioner og med den mindst mulige nega- tive indvirkning på den økonomiske udvikling og beskæftigelsessituationen. Ved Rådets beslutning 93/389/EØF af 24. juni 1993 om en overvågningsmekanisme for emissioner af CO, og andre drivhusgasser i Fællesskabet (?) er der indført en mekanisme for overvågning af drivhusgasemissioner og vurdering af opfyldelsen af forpligtelserne med hensyn til disse emissioner. Medlemsstaterne kan anvende denne mekanisme, når de fastsætter den samlede mængde kvoter. Det er nødvendigt at fastsætte EF-bestemmelser om medlemsstaternes tildeling af kvoter for at bidrage til at bevare det indre markeds integritet og undgå konkurren- cefordrejninger. L 33 af 7.2.1994, s. 11. L 130 af 15.5.2002, s. 1. L 167 af 9.7.1993, s. 31. Ændret ved beslutning 1999/296/EF (EFT L 117 af 5.5.1999, s. 35).