26. 6. 1999 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 162/63 RÅDETS DIREKTIV 1999/59/EF af 17. juni 1999 om ændring af direktiv 77/388/EØF hvad angår merværdiafgiftssystemet for tele- tjenester RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, under henvisning til forslag fra Kommissionen ()), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) — I traktatens artikel 14 defineres det indre marked som et område uden indre grænser med fri bevæge- lighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med traktatens bestemmelser; (2) > de nuværende momsregler for teletjenester i artikel 9 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrund- lag () er ikke tilstrækkelige til at omfatte alle de tjenester, der forbruges i Fællesskabet, og de kan heller ikke hindre konkurrenceforvridning på dette område; (3) for at det indre marked kan fungere tilfredsstil- lende, bør en sådan konkurrenceforvridning fjernes, og der bør indføres nye, harmoniserede regler for denne type aktiviteter; (4) — på teleområdet bør der navnlig ske beskatning af disse tjenester i Fællesskabet, der anvendes af kunder, som er etableret her; (5) — for at nå dette mål skal teletjenester, der leveres til afgiftspligtige etableret i Fællesskabet eller til afta- gere etableret i tredjelande, principielt beskattes på aftagerens sted; ()) EFT C 78 af 12.3.1997, s. 22. () Udtalelse afgivet den 6.5.1999 (endnu ikke offentliggjort i EF ( ( 3) EFT .C 287 af 22.9.1997, s. 28. 4) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 1999/49/EF (EFT L 139 af 2.6.1999, s. 27). (6) — for at teletjenester, som leveres af afgiftspligtige etableret i tredjelande til ikke-afgiftspligtige etab- leret i Fællesskabet, og som faktisk benyttes eller udnyttes her, kan beskattes ens, bør medlemssta- terne obligatorisk gøre brug af muligheden for at anse tjenesten for at være leveret et andet sted, jf. artikel 9, stk. 3, litra b), i direktiv 77/388/EØF; for så vidt angår tilsvarende teletjenester til andre afta- gere i Fællesskabet kan artikel 9, stk. 3, i nævnte direktiv dog fortsat finde uændret anvendelse; (7) — indførelse af en særregel for bestemmelse af stedet, hvor teletjenester anses for leveret, kræver, at der fastsættes en definition af disse tjenester, som bør tage udgangspunkt i de definitioner, der allerede er enighed om på internationalt niveau, og som bl.a. omfatter tjenester i forbindelse med fremføring og tilslutning af internationale telefonsamtaler samt adgang til globale informationsnet; (8) — beskatning på aftagerens sted indebærer også, at de afgiftspligtige ikke skal gøre brug af procedurerne i direktiv 79/1072/EØF (?) og 86/560/EØF (%); den nye ordning vedrørende leveringssted bør ikke medføre, at udenlandske afgiftspligtige skal lade sig momsregistrere i en anden stat; dette opnås ved, at aftageren obligatorisk skal betale afgiften, hvis vedkommende er afgiftspligtig; (9) — direktiv 77/388/EØF bør derfor ændres i overens- stemmelse hermed — UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Direktiv 77/388/EØF ændres således: 1) I slutningen af artikel 9, stk. 2, litra e), ændres punk- tummet til et komma, og følgende nye led indsættes: () EFT L 331 af 27.12.1979, s. 11. Senest ændret ved tiltrædel- sesakten af 1994. () EFT L 326 af 21.11.1986, s. 40.