L 11/50 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16.1.2003 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 10. januar 2003 om ikke at imødekomme en anmodning om en undtagelse fra Rådets afgørelse 2001/822J/EF, hvad angår oprindelsesreglerne for sukker fra De Nederlandske Antiller (meddelt under nummer K(2002) 5501) (2003/34/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers asso- ciering med Det Europæiske Fællesskab (?), særlig artikel 37 i bilag III, og ud fra følgende betragtninger: (1) Bilag III til afgørelse 2001/822/EF vedrører definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og meto- derne for administrativt samarbejde. Artikel 37, stk. 1, i bilaget fastsætter, at der kan vedtages undtagelser fra oprindelsesreglerne, når udviklingen af bestående indu- strier eller oprettelsen af nye industrier i et land eller territorium berettiger hertil, medens artikel 37, stk. 4, fastsætter, at det i hvert enkelt tilfælde skal undersøges, om ikke reglerne om kumulativ oprindelse kan løse problemet. Den 20. februar 2002 anmodede Nederlandene om en undtagelse fra oprindelsesreglen vedrørende en årlig mængde ikke-AVS-sukker på 3 000 tons, som indføres i De Nederlandske Antiller fra Colombia med henblik på forarbejdning og efterfølgende udførsel til Fællesskabet over en periode på fem år, og som forventes at få en positiv indvirkning på udviklingen af den bestående industri. Nederlandene anmodede om, at denne undta- gelse blev gjort gældende inden for den årlige mængde på 28 000 tons, for hvilken der anvendes AVS/EF-OLT- oprindelseskumulation i henhold til artikel 6, stk. 4, i bilag III til afgørelse 2001/822/EF. Den 13. maj 2002 trak Nederlandene anmodningen tilbage i afventning af resultatet af en yderligere undersø- gelse af mulighederne for at levere AVS-sukker til den pågældende producent. Den 4. oktober 2002 indgav Nederlandene yderligere oplysninger, ifølge hvilke sukkerproducenterne i fem forskellige AVS-stater i maj og juni 2002 havde afvist at () EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1. levere det anmodede sukker til den pågældende produ- cent, mens en sukkerproducent i Guyana gerne ville levere den anmodede mængde og kvalitet, men til en pris (450 USD/ton fob Georgetown), der var betydeligt højere end prisen på det colombianske sukker (275 USD/ton franko købers lager). Nederlandene anmodede om, at anmodningen om en undtagelse fra oprindelses- reglerne blev taget op til fornyet overvejelse, navnlig på basis af disse oplysninger. Nederlandene anfører navnlig, at udgifterne til arbejds- kraft og generalomkostninger i Antillerne udgør 1 095 570 EUR pr. 3 000 tons af det færdige produkt, som har en værdi af 3 241 200 EUR. Det fremgår af disse oplysninger, at værditilvæksten ved transaktionen, jf. artikel 1, litra i), overstiger 45 % af prisen på det færdige produkt ab fabrik, hvad angår sukker fra både Colombia og Guyana. Ifølge de oplysninger, som Nederlandene indgav i anmodningen af 20. februar 2002, blev producenten tildelt en importlicens for en mængde på 6 222 tons inden for rammerne af det årlige kontingent på 28 000 tons for 2002. Den ansøgning, som producenten indgav for 2002 i henhold til artikel 6 i Kommissionens forord- ning (EF) nr. 192/2002 (?), vedrørte således en mængde på 10 000 tons. I overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 192/2002 skulle producenten indgive sin ansøgning for 2002 til de nationale myndig- heder inden for de første ti arbejdsdage af februar det pågældende år. Den pågældende producent indgav sin ansøgning om en importlicens, inden Nederlandene indgav den oprindelige anmodning om en undtagelse fra oprindelsesreglerne. Da den pågældende producent indgav sin ansøgning om en importlicens, kunne han ikke gå ud fra, at undtagelsen fra oprindelsesreglerne ville blive indrømmet, og han løb derfor en risiko med hensyn til, hvorvidt de pågældende certifikater ville kunne anvendes, med deraf følgende risiko for at miste sikkerhedsbeløbet. () EFT L 31 af 1.2.2002, s. 55.