14.10.2003 Den Europæiske Unions Tidende L 263/9 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 21. maj 2003 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 82 (COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telekom AG) (meddelt under nummer K(2003) 1536) (Kun den tyske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (2003/707/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86 (), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1216/1999 (?), særlig artikel 3 og artikel 15, stk. 2, under henvisning til klager indgivet af Mannesmann Arcor AG & Co samt 14 tyske regionale fastnetoperatører den 2) 18. marts 1999, 19. juli 1999 og 20. juli 1999, hvori selska- berne dels gør gældende, at Deutsche Telekom AG overtræder EF-traktatens artikel 82, dels anmoder Kommissionen om at bringe disse overtrædelser til ophør, under henvisning til Kommissionens beslutning af 2. maj 2002 ) om at indlede procedure i denne sag, efter at have givet de deltagende virksomheder lejlighed til at udtale sig om Kommissionens klagepunkter, jf. artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17 og Kommissionens forordning (EF) nr. 2842/98 af 22. december 1998 om høring af parter i visse procedurer efter EF-traktatens artikel 85 og 86 (?), efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Mono- (4) polspørgsmål, under henvisning til høringskonsulentens endelige rapport, og ud fra følgende betragtninger: I. SAGSFREMSTILLING (1) — Den foreliggende beslutning vedrører urimelige priser, som udgør en tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 82, (5) litra a). Der er i den forbindelse tale om de priser, som () EFT 13 af 21.2.1962, s. 204/62. (?) EFT L 148 af 15.6.1999, s. 5. (?) EFT L 354 af 30.12.1998, s. 18. Deutsche Telekom AG (DT) opkræver hos konkurrenter og slutbrugere for adgangen til sit abonnentnet. DT's abonnentnet består af en række abonnentledninger til slutbrugerne. I henhold til artikel 2, litra e), i Europa- Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdi- rektivet) () er abonnentledninger den fysiske ledning, der forbinder nettermineringspunktet hos en abonnent til en lokalcentrals hovedfordeler eller et tilsvarende punkt, i faste offentlige telefonnet. Den 18. marts 1999 indgav Mannesmann Arcor AG & Co. klage til Kommissionen over DT på grundlag af EF-traktatens artikel 82 og over Tyskland på grundlag af EF-traktatens artikel 86 (sag COMP/C-1/37.451). Den 19. juli 1999 og den 20. juli 1999 modtog Kommissionen to yderligere klager over de samme omstændigheder (først fra TeleBeL GmbH og syv andre selskaber (se betragtning 9) (sag COMP/C-1/37.578) og derpå fra EWE TEL GmbH og fem andre selskaber (se betragtning 10) (sag COMP/C-1/37.579). Alle 14 andre klagere er lokale og regionale teleoperatører, der er etableret i forskellige tyske byer. I alle tre klager har klagerne i det væsentlige gjort gældende, at margenen mellem de priser, som DT opkræver hos sine konkurrenter for ubundtet adgang til abonnentledningerne i Tyskland, og de priser, som slut- brugerne skal betale for tilslutningen til DT's faste net, ikke er tilstrækkelig til, at de kan konkurrere med DT i forbindelse med adgangen til slutbrugerne via abonnent- nettet. Over for Tyskland lyder den væsentligste indven- ding, at Regulierungsbehørde fur Telekommunikation und Post (RegTP — den nationale tilsynsmyndighed i Tyskland) har fastsat engrospriserne på et niveau, der ligger over detailpriserne. Selv om priserne for adgangen til abonnentnettet til dels reguleres af RegTP, vedrører den foreliggende beslutning urimelige priser, som DT umiddelbart er ansvarlig for på grundlag af sin kommercielle handlefrihed. () EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7.