1. 6. 95 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 121/31 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1238/95 af 31. maj 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 for så vidt angår fastsættelsen af gebyrer til EF-sortsmyndigheden KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 om EF-sortsbeskyttelse ()), særlig artikel 113, og ud fra følgende betragtninger : Forordning (EF) nr. 2100/94 (basisforordningen) skal gennemføres af EF-sortsmyndigheden (»sortsmyndighe- den«) ; sortsmyndighedens indtægter skal i princippet være tilstrækkeligt til at dække dens udgifter ; indtægterne skal sikres ved årlige gebyrer, som skal betales for tjenes- tebehandlinger som omhandlet i basisforørdningen og i Kommissionens forordning (EF) nr. 1239/95 af 31. maj 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forord- ning (EF) nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse (?) (procedu- reforordningen) og for hvert år, en EF-sortsbeskyttelse er gældende ; et tilskud fra De Europæiske Fællesskabers almindelige budget kan dække udgifterne i forbindelse med sortsmyn- dighedens indkøringsfase i den overgangsperiode, der er omhandlet i basisforordningens artikel 113, stk. 3, litra b); ifølge samme bestemmelse kan denne periode forlænges med et år; en sådan forlængelse af overgangsperioden bør overvejes, hvis erfaringerne ikke er tilstrækkelige til, at der kan fast- sættes passende gebyrer, som kan sikre overholdelsen af princippet om selvfinansiering, samtidig med at det sikres, at Fællesskabets ordning for sortsbeskyttelse er attraktiv ; en sådan erfaring kan kun opnås på grundlag af antallet af ansøgninger om EF-sortsbeskyttelse, de til prøvningsmyndighederne betalte omkostninger og den faktiske varighed for meddelt EF-beskyttelse ; gebyrernes størrelse bør baseres på principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning inden for sortsmyndig- heden og navnlig principperne om sparsommelighed og omkostningseffektivitet ; () EFT nr. L 227 af 1. 9. 1994, s. 1. ) Se side 37 i denne Tidende. med henblik på at forenkle sagsbehandlingen for sorts- myndighedens personale bør gebyrerne fastsættes, men også opkræves og betales, i den valutaenhed, som sorts- myndigheden anvender i sit budget ; ansøgningsgebyret bør være et standardgebyr, der kun dækker sortsmyndighedens egen behandling af en ansøg- ning om EF-sortsbeskyttelse, uanset den pågældende planteart ; ; under særlig hensyntagen til behovet for dels at opnå en hurtig godtgørelse af de omkostninger, som allerede er påløbet for sortsmyndigheden, dels at fremme en effektiv indgivelse af ansøgninger i betragtning af den store geografiske afstand, der kan være mellem en ansøger og sortsmyndigheden, bør den i basisforordningens artikel 51 omhandlede tidsfrist for betaling af ansøgningsgebyret svare til perioden mellem foretagelsen af de for betalingen nødvendige handlinger og den faktiske modtagelse af betalingen ved sortsmyndigheden ; summen af de afprøvningsgebyrer, der opkræves for gennemførelsen af teknisk afprøvning, skal i princippet svare til den samlede størrelse af de gebyrer, som sorts- myndigheden skal betale  til alle  afprøvnings- myndigheder ; udgifterne til vedligeholdelse af reference- materialet bør ikke nødvendigvis alene dækkes ved de opkrævede afprøvningsgebyrer ; afprøvningsgebyrets stør- relse bør på grundlag af erfaringerne fra de nuværende nationale ordninger for sortsbeskyttelse gradueres for tre grupper af plantearter ; de årlige gebyrer for varigheden af en EF-sortsbeskyttelse bør udgøre en supplerende indtægt for sortsmyndigheden, men bør bl.a. dække omkostningerne i forbindelse med den tekniske efterkontrol af sorter efter meddelelsen af EF-sortsbeskyttelse og bør derfor følge den gruppeopde- ling, der fastsættes for afprøvningsgebyrerne ; klagegebyret bør være et standardgebyr, der kan dække størstedelen af omkostningerne i forbindelse med behandlingen af en klage, dog bortset fra omkostningerne ved en teknisk afprøvning i henhold til basisforordnin- gens artikel 55 og 56 eller ved en eventuel bevisoptagelse ; to forskellige frister for betaling af klagegebyret skal tilskynde klagere til at genoverveje deres klage på baggrund af de afgørelser, der træffes af sortsmyndigheden i henhold til basisforordningens artikel 70, stk. 2;