23.11.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 319/3 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2076/2002 af 20. november 2002 om forlængelse af den periode, der er angivet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv 91/414/EØF, og om afvisning af optagelse af visse aktive stoffer i bilag I til dette direktiv og tilbagetrækning af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse stoffer (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — () Kommissionen fremlagde sin situationsrapport den 26. under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (!), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2002/81/EF (?), særlig artikel 8, stk. 2, under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 451/ 2000 af 28. februar 2000 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af anden og tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF (), ændret ved forordning (EF) nr. 1490/2002 (?), særlig artikel 6, stk. 7, og artikel 11, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ifølge artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF kan en medlemsstat i en periode på 12 år fra datoen for medde- lelsen af dette direktiv tillade markedsføring af plantebe- skyttelsesmidler, som indeholder aktive stoffer, der ikke er angivet i bilag I, og som allerede var på markedet to år efter meddelelsesdatoen, medmindre der er truffet beslutning om ikke at optage et givet stof i bilag I. (2) I Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 ()), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2266/2000 (9), forordning (EF) nr. 451/2000 og forordning (EF) nr. 1490/2002 er der fastsat nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første, anden og tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF. Dette program er stadig i gang, og det har endnu ikke været muligt at afslutte beslutnings- tagningen for en række aktive stoffers vedkommende. Meddelelsesproceduren for de aktive stoffer, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1112/2002 ()), er heller ikke afsluttet, og anvendelsesperioden for visse af disse aktive stoffer vil derfor også skulle forlænges. 1 () EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1. (?) EFT L 276 af 12.10.2002, s. 28. () EFT L 55 af 29.2.2000, s. 25. () EFT L 224 af 21.8.2002, s. 23. () EFT L 366 af 15.12.1992, s. 10. () EFT L 259 af 13.10.2000, s. 27. () EFT L 168 af 27.6.2002, s. 14. juli 2001 (). Den konkluderede, at der ikke var gjort så store fremskridt som oprindeligt forventet, og at fristen derfor burde forlænges for de stoffer, som stadig er under vurdering, eller for hvis vedkommende industrien har forpligtet sig til yderligere forberedelse af de nødven- dige dossierer inden for de fastsatte frister. (4) For de aktive stoffer, der er omfattet af første fase, vil Kommissionen sørge for, at flest mulige afgørelser træffes inden juli 2003, idet den dog erkender, at der ikke kan træffes afgørelse om en række aktive stoffer inden 2005. Der er behov for mere tid til at evaluere de yderligere data, der kræves af Kommissionen, før det kan besluttes, om disse aktive stoffer opfylder sikkerhedskra- vene i direktiv 91/414/EØF, og Kommissionen vil sikre, at forlængelsen af fristen bliver så kort som muligt. (5) — Aktive stoffer, for hvilke der ikke er meddelt nogen forpligtelse til yderligere forberedelse af den nødvendige dossier, bør ikke optages i bilag I til direktiv 91/414/ EØF, og medlemsstaterne bør trække alle godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, som indeholder sådanne aktive stoffer, tilbage. (6) — Når det gælder anvendelser, for hvis vedkommende der er forelagt yderligere teknisk bevis for, at der er et væsentligt behov for fortsat anvendelse af det aktive stof, og at der ikke findes noget effektivt alternativ, bør der indføres midlertidige foranstaltninger, som gør det muligt at udvikle alternativer. For en række anvendelser er sådanne oplysninger blevet forelagt og evalueret af Kommissionen sammen med eksperter fra medlemssta- terne. Der bør kun indrømmes undtagelser i tilfælde, hvor det forekommer berettiget og risikofrit, og udeluk- kende i forbindelse med skadegørere, for hvilke der ikke findes effektive alternativer. (7) — Dei denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — () KOM(2001) 444 endelig.