L 53/8 Den Europæiske Unions Tidende 28.2.2003 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 358/2003 af 27. februar 2003 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på visse kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis på forsikringsområdet (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (FØF) nr. 1534/91 af 31. maj 1991 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis på forsikringsområdet ()), særlig artikel 1, stk. 1, litra a), b), c) og e), under henvisning til det offentliggjorte udkast til denne forord- ning (), efter høring af Det rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopol- spørgsmål, og ud fra følgende betragtninger: (1) — Imedfør af forordning (EØF) nr. 1534/91 har Kommissi- onen beføjelse til at anvende traktatens artikel 81, stk. 3, på visse kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis på forsikringsområdet, som tager sigte på samar- bejde om: — opstilling af fælles tariffer for risikopræmier baseret på kollektive statistikker eller på skadeshyppighed — opstilling af fælles standardpolicebetingelser — fælles dækning af bestemte former for risici — afvikling af krav — afprøvning og godkendelse af sikkerhedsudstyr — udarbejdelse af fortegnelser over og oplysninger om skærpede risici. (2) I medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 1534/91 har Kommissionen vedtaget forordning (EØF) nr. 3932/92 af 21. december 1992 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis på forsikringsområdet (?). Forordning () EFT L 143 af 7.6.1991, s. 1. (?) EFT C 163 af 9.7.2002, s. 7. () EFT L 398 af 31.12.1992, s. 7. (EØF) nr. 3932/92, som ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, udløber den 31. marts 2003. (3) — Forordning (EØF) nr. 3932/92 indrømmer ikke fritagelse til aftaler om afvikling af krav og om udarbejdelse af fortegnelser over og oplysninger om skærpede risici. Kommissionen fandt ikke, at den havde tilstrækkelige erfaringer fra behandling af enkeltsager til at gøre brug af de beføjelser, forordning (EØF) nr. 1534/91 tillagde den på disse områder. Denne situation har ikke ændret sig. (4) —Den 12. maj 1999 vedtog Kommissionen en beret- ning () til Rådet og Europa-Parlamentet om gennem- førelsen af forordning (EØF) nr. 3932/92. Den 15. december 1999 vedtog Det Økonomiske og Sociale Udvalg en udtalelse om Kommissionens beretning (?). Den 19. maj 2000 vedtog Parlamentet en beslutning om Kommissionens beretning (). Den 28. juni 2000 afholdt Kommissionen en høring af berørte kredse, bl.a. repræ- sentanter fra forsikringssektoren og nationale konkurren- cemyndigheder, om forordningen. Den 9. juli 2002 offentliggjorde Kommissionen et udkast til denne forord- ning i De Europæiske Fællesskabers Tidende, med opfor- dring til alle interesserede om senest den 30. september 2002 at fremsætte deres bemærkninger. (5) — Enny forordning må både sikre en effektiv beskyttelse af konkurrencen og give virksomhederne tilstrækkelig rets- sikkerhed. Ved virkeliggørelsen af disse mål bør der tages hensyn til behovet for at forenkle den administrative kontrol så vidt muligt. Der må desuden tages hensyn til Kommissionens erfaringer på dette område siden 1992 samt til resultaterne af høringerne angående 1999-beret- ningen og høringerne forud for vedtagelsen af denne forordning. (6) — I henhold til forordning (EØF) nr. 1534/91 skal den af Kommissionen vedtagne fritagelsesforordning fastlægge, hvilke typer aftaler, vedtagelser og samordnet praksis den finder anvendelse på, angive, hvilke begrænsninger eller bestemmelser der må eller ikke må optræde i disse aftaler eller vedtagelser eller denne samordnede praksis og fastsætte, hvilke klausuler disse aftaler eller vedta- gelser eller denne samordnede praksis skal indeholde, eller hvilke øvrige betingelser de skal opfylde. () KOM(1999) 192 endelig udg. () CES 1139/99. () PE A5 — 0104/00.