L 88/50 Den Europæiske Unions Tidende 25.3.2006 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 16. november 2004 om en tysk støtteordning til fordel for producenter af kombrændevin (meddelt under nummer K(2004) 3953) (Kun den tyske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (2006/240/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (!), under henvisning til disse bemærkninger, og ud fra følgende betragtninger: I. SAGSFORLØB Ved brev af 22. november 2000 sendte seks tyske produ- center, der indgår i Sammenslutningen af Industrielle Producenter af Kornbrændevin, en klage til Kommissi- onen som følge af en ændring af den tyske lov om brændevinsmonopolet af 2. maj 1976, der er gennemført ved  budgetsaneringsloven  (Haushaltssanierungsgesetz (»HSanG«)) af 22. december 1999 ?. Klagerne ønskede, at det blev fastslået, at den tyske lovgivning med ændringen af loven om brændevinsmo- nopolet (?) har indført en ordning, som er i strid med artikel 87 i EF-traktaten, fordi de industrielle og land- brugsbaserede producenter af kornbrændevin, som hidtil havde haft samme krav på støtte, behandles forskelligt, for så vidt det nu kun er producenterne i landbruget, der skal være støtteberettigede. Klageren gør gældende, at den nye ordning giver de landbrugsbaserede producenter af kornbrændevin en ubestridelig fordel, der må betragtes som uforenelig med EFs konkurrenceregler. () EUT C 269 af 8.11.2003, s. 2. (?) Bundesgesetzblatt Jahrgang 1999 Teil I Nr. 58, udgivet i Bonn den 28. december 1999. Med budgetsaneringsloven blev der gennemført en generel reform af det tyske brændevinsmonopol. Loven trådte i kraft den 1. oktober 2000. () Lov om brændevinsmonopolet af 2. maj 1976. ) (4) (6) Kommissionen bad for første gang den 3. januar 2001 Tyskland om nærmere oplysninger om de påklagede ændringer. Tyskland svarede ved brev af 14. februar og henviste til, at de pågældende støtteforanstaltninger alle- rede var anmeldt til Kommissionen i 1976, og at den nye lov udelukkende skulle tjene til en forbedring af den bestående ordning. Den 16. marts 2001 henvendte Kommissionen sig til Tyskland med en række yderligere spørgsmål. Tyskland anmodede herefter om en forlæn- gelse af fristen, og Kommissionen accepterede denne anmodning ved brev af 9. april 2001. Den 24. april 2001 svarede Tyskland Kommissionen, og den 19. november sendte Kommissionen sine konklusi- oner og bemærkninger til Tyskland. Ved brev af 19. december 2001 bekræftede Tyskland sin redegørelse af 14. februar 2001 og forsikrede på ny, at den pågældende støtte var i overensstemmelse med retsforskrifterne i EF. Ved brev af 22. februar 2002 anmodede Kommissionen i henhold til artikel 17, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (+) Tyskland om en stillingtagen og om forelæggelse af egnede forslag til, hvordan lovgivningen om støtte til produ- center af kornbrændevin kunne blive bragt i overens- stemmelse med artikel 87, stk. 1, i EF-traktaten. Den 19. marts 2002 meddelte Tyskland Kommissionen skrift- ligt, at landet ikke fandt sådanne foranstaltninger påkræ- vede, da man ikke kunne tiltræde Kommissionens konklusioner. Dette gjaldt især konklusionen om, at kornbrændevin er et industriprodukt og ikke et land- brugsprodukt. Ved beslutning af 19. juni 2002 foreslog Kommissionen Tyskland en række egnede foranstaltninger til en ny affat- telse af den tyske lov om støtte til brændevinsprodu- center. Ved brev af 19. og 23. juli 2002 meddelte Tysk- land Kommissionen, at landet tilbageviste forslaget og derfor ikke havde til hensigt at gennemføre de egnede foranstaltninger inden for de fastsatte frister. () EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1; ændret ved tiltrædelsesakten 2003.