Nr. L 102/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 5. 95 RÅDETS DIREKTIV 95/7/EF af 10. april 1995 om ændrnng af direktiv 77/388/EØF og om nye forenklmgsforanstaltmnger vedrørende moms — anvendelsesområdet for visse fritagelser og reglerne for deres praktiske gennemførelse RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Euro- pæiske Fællesskab, særlig artikel 99, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og ud fra følgende betragtninger : Det indre marked kan bringes til at fungere bedre ved at fastsætte fælles regler, som præciserer anvendelsesområdet og de nærmere regler for gennemførelsen af nogle af de fritagelser, der er omhandlet i artikel 14, stk. 1, artikel 15, nr. 2, og artikel 16, stk. 1, i Rådets sjette direktiv (77/388/ EØF) af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemssta- ternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem : fastsættelsen af sådanne fælles regler er allerede forudsat i direktiv 77/388/EØF, navnlig i artikel 14, stk. 2, og artikel 16, stk. 3; i artikel 3 i Rådets direktiv 92/111/EØF af 14. december 1992 om ændring af direktiv 77/388/EØF og om for- enklingsforanstaltninger med hensyn til merværdiafgift (?) hedder det, at der skal vedtages særlige beskatningsregler for kædetransaktioner. mellem afgiftspligtige personer ; disse regler skal sikre dels det fælles merværdiafgiftssy- stems neutralitet med hensyn til varers og tjenesteydelsers oprindelse, dels overholdelsen af de valgte principper for merværdiafgiftsbeskatningen og kontrollen hermed i over- gangspenoden ; i beskatningsgrundlaget ved mdførsel af goder er det nødvendigt at medregne alle de biomkostninger, der følger af transporten af goderne til bestemmelsesstedet i Fællesskabet, når dette sted er kendt på det tidspunkt, () EFT nr. L 145 af 13. 6. 1977, s. 1. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/76/EF (EFT nr. L 365 af 31. 12. 1994, s. 53). (?) EFT nr. L 384 af 30. 12. 1992, s. 47. ensartet beregningsgrundlag (); - hvor indførslen finder sted ; følgellg er de pågældende tjenesteydelser afglftsfntaget i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, litra i), i direktiv 77/388/EØF ; ifølge artikel 15, nr. 2, i nævnte direktiv skal Kommis- sionen forelægge Rådet forslag med henblik på at fast- sætte fiskale bestemmelser på fællesskabsplan, som præci- serer anvendelsesområdet og de praktiske forskrifter for gennemførelsen af fritagelserne for levering af goder beregnet til udførsel i rejsendes personlige bagage ; den periode, som ifølge artikel 20, stk. 2 i nævnte direktiv lægges til grund for berigtigelser, bør medlemsstaterne kunne forlænge med op til tyve år, for så vidt angår inve- steringsgoder i form af fast ejendom på grund af disses økonomiske levetid ; de medlemsstater, der pr. 1. januar 1993 anvendte den sats, der anvendes på den vare, der fremkommer ved - lønforarbejdning, bør kunne fortsætte hermed ; reglerne for leveringssted og beskatningsordningerne for tjenesteydelser i form af transport af goder. inden for Fællesskabet fungerer på en enkel og tilfredsstillende måde for både de erhvervsdrivende og medlemsstaternes myndigheder ; ved at sidestille en indenlandsk transport af goder med en transport af goder inden for Fællesskabet, når den er - direkte forbundet med transport af goder mellem - medlemsstaterne, er det muligt at forenkle principperne og reglerne for beskatning af ikke blot disse indenlandske transportydelser, men også af tjenesteydelser knyttet hertil og af tjenesteydelser leveret af formidlere, der indtræder i leveringen af disse forskellige tjenesteydelser ; det har givet vanskeligheder at anse visse arbejder vedrø- rende løsøregenstande som- lønforarbejdningsydelser, hvorfor dette bør ophøre ; . for at gøre det lettere at udføre tjenesteydelser i form af arbejder vedrørende løsøregenstande i Fællesskabet bør beskatningsordningerne for disse arbejder ændres, når de udføres for aftagere, der er momsregistrerede i en anden medlemsstat end den, ydelsen rent faktisk udføres i; —