L 202/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.7. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1555/98 af 17. juli 1998 om nærmere bestemmelser om forvaltningen af de kvantitative kontingenter, der gælder i 1999 for visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 520/94 af 7. marts 1994 om fastlæggelse af en fællesskabsprocedure for forvaltning af kvantitative kontingenter(!), senest ændret ved forordning (EF) nr. 138/96 ?), særlig artikel 2, stk. 3 og 4, og artikel 13 og 24, og ud fra følgende betragtninger: Ved forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophæ- velse af forordning (EØF) nr. 1765/82, (EØF) nr. 1766/82 og (EØF) nr. 3420/83 ?), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1138/98 (%), indførte Rådet visse kvantitative årskontingenter over for Folkerepublikken Kina, jf. bilag II til nævnte forordning, og fastlagde, at de skulle forvaltes på grundlag af forordning (EF) nr. 520/94; Kommissionen udstedte derefter forordning (EF) nr. 738/ 94 () om generelle gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 520/94, senest ændret ved forordning (EF) nr. 983/96 (); disse bestemmelser er gældende for forvaltningen af ovennævnte kontingenter, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning; som følge af de særlige forhold, der gør sig gældende inden for den kinesiske økonomi, og på grund af de sæsonbetingede tilførsler af visse varer og den lange trans- porttid træffes beslutningerne om handelstransaktioner vedrørende  kontingentbelagte  varer generelt inden kontingentårets begyndelse; det bør sikres, at vanskelig- heder af administrativ art ikke vanskeliggør den planlagte indførsel for importørerne; det vil således være for- målstjenligt at fastlægge nærmere bestemmelser for forvaltningen og tildelingen af 1999-kontingenterne inden kontingentperiodens begyndelse af hensyn til handelsstrømmens kontinuitet; en gennemgang af de forskellige forvaltningsmetoder, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 520/94, viser, at det vil være hensigtsmæssigt at vælge den metode, hvori hensynet til de traditionelle handelsstrømme lægges til grund; efter denne metode opdeles kontingenterne i to dele, én til de traditionelle importører og én til de øvrige ansøgere; 1 EFT L 66 af 10. () 3. 1994, s. 1. (?) EFT L 21 af 27. 1. 1996, s. 6. (?) EFT L 67 af 10. 3. 1994, s. 89. () EFT L 159 af 3. 6. 1998, s. 1. () EFT L 87 af 31. 3. 1994, s. 47. () EFT L 131 af 1. 6. 1996, s. 47. erfaringen viser, at denne metode er den mest hensigts- mæssige til at sikre handelstransaktionernes kontinuitet for de berørte fællesskabsvirksomheder og undgå forstyr- relser i samhandelen; ved indførelsen af en egentlig fællesskabsordning skal de ikke-traditionelle importører imidlertid  efterhånden sikres en bedre adgang; i bestræbelserne på at finde en balance for, hvor stor en del der tilkommer hver af de to importørgrupper, skal der således tages hensyn til samt- lige nævnte forhold; en forhøjelse i forhold til 1998 af den andel, der er forbeholdt ikke-traditionelle importører, er således nødvendig; med henblik på tildelingen af den del af kontingentet, der er forbeholdt de traditionelle importører, er det hensigts- mæssigt at aktualisere den referenceperiode, der er fastsat i de tidligere forordninger om forvaltning af de pågæl- dende kontingenter, for at sikre den åbne karakter af adgangen til kontingenterne; for at de traditionelle importører kan få større fleksibilitet, bør de kunne fast- sætte deres referenceperiode som enten 1996 eller 1997, alt efter hvilket af disse der er det seneste repræsentative år for en normal udvikling i samhandelen med de pågæl- dende varer; de traditionelle importører bør derfor bevise, at de i løbet af 1996 eller 1997 har indført de varer med oprindelse i Kina, som er omfattet af de pågældende kontingenter; med hensyn til tildelingen af den del af kontingentet, der skal gå til de øvrige importører, har erfaringen vist, at det ikke altid er mest hensigtsmæssigt at anvende den metode, der er fastlagt i artikel 10 i forordning (EF) nr. 520/94, dvs. en metode, hvori den tidsmæssige række- følge, ansøgningerne indløber i, lægges til grund; der må således opstilles en alternativ metode, jf. artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 520/94; det vil være formålstjenligt at fastsætte, at mængderne skal fordeles forholdsmæssigt på grundlag af en fælles samtidig vurdering af de indsendte importtilladelsesansøgninger, jf. artikel 13 i forordning (EF) nr. 520/94; for at skabe de bedst mulige vilkår for tildelingen af kontingenterne og for at få en tilfredsstillende udnyttelse af disse må det hindres, at der indgives ansøgninger i spekulationsøjemed, og det må sikres, at der tildeles mængder af en vis økonomisk værdi; det vil således være påkrævet på forhånd at fastlægge grænser for, hvor store mængder/værdier de ikke-traditionelle importører kan ansøge om;