L 264/28 Den Europæiske Unions Tidende 15.10.2003 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 13. november 2002 om Italiens foranstaltninger til fordel for Pertusola Sud (meddelt under nummer K(2002) 4360) (Kun den italienske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (2003/731/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (), under hensyntagen til disse bemærkninger, og ud fra følgende betragtninger: I. SAGSFORLØB Ved brev af 18. september 2000 sendte Italien Kommis- sionen et udkast til aftale om salget af Pertusola Sud SpA, der er under afvikling, til Zincocalabra SpA, en privat koncern, der henhører under Cogefin SpA. Der henvises til artikel 3, stk. 1, litra a), i Kommissionens beslutning 98/212/EF af 16. april 1997 om Italiens støtte til Enirisorse SpA (?), eftersom aftalen indeholder en bestemmelse med opsættende virkning om, at aftalens gyldighed afhænger af, om Kommissionen tillader den. Ved brev af 13. februar 2001 underrettede Kommissi- onen Italien om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2. Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (?). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger. Kommissionen har modtaget bemærkninger fra Det Forenede Kongerige og fra Union Miniére, Metaleurop og Nuova Solmine. Bemærkningerne er videresendt til Italien med anmodning om eventuelle kommentarer. Disse blev modtaget ved brev af 22. oktober 2001. Il. BESKRIVELSE Ved beslutning 98/212/EF tillod Kommissionen, at Italien ydede en støtte på 1 819 mia. ITL til fordel for Enirisorse SpÅ med henblik på omstrukturering af nogle af de virksomheder, koncernen kontrollerer, herunder () EFT C 149 af 19.5.2001, s. 13. (?) EFT L 80 af 18.3.1998, s. 32. () Se fodnote 1. Pertusola Sud SpÅ. Støtten til Pertusola Sud SpÅ androg 280 mio. ITL for tidsrummet 1992-1996. På grundlag af nævnte beslutnings artikel 2 var Italien forpligtet til at opfylde de i omstruktureringsplanen omhandlede forpligtelser, dvs. privatisere de selskaber og produkti- onssteder, der endnu hørte under Enirisorse SpÅ, senest den 31. december 1998. Det ene af de pågældende to selskaber var Pertusola Sud. På grundlag af beslutning 98/212/EF skulle Pertusola Sud have været lukket og nedlagt i 1997 eller have været afstået til en interesseret køber. Under alle omstændig- heder kunne selskabet ikke længere fremstille zink. Kommissionen havde desuden anlagt den betragtning, at den nedskæring på 45 % af Enirisorse SpA's zinkproduk- tionskapacitet, som udgjordes af Pertusola Suds lukning, var en tilfredsstillende modydelse for støtten til den pågældende virksomhed. Kommissionen havde derfor konkluderet, at støtten ikke påvirkede konkurrencen på en måde, der strider mod den fælles interesse. Den 24. juli 1997 udbød Enirisorse Pertusola Sud til salg. Den 31. marts 1998 indledtes afviklingen af Pertusola Sud, og produktionen ophørte i februar 1999. Pertusola Sud havde en kapital på 22 mia. ITL, som Enirisorse var indehaver af for 100 %'s vedkommende. I august 2000 gik Enirisorse SpÅ med til at afstå hele aktiekapitalen i Pertusola Sud SpA til Zincocalabra SpA. Zincocalabra SpÅ er et nyt selskab, der ejes af en privat koncern, som henhører under den italienske koncern Cogefin SpÅ, hvis selskaber hovedsagelig arbejder i zink- sektoren. Zincocalabra SpÅ agter at øge Pertusola SpA's zinkproduktion til 185 000 t om året og gennemføre et investeringsprogram på i alt 500 mia ITL, hvortil det regnede med at bidrage med 250 mia. ITL. De tilbage- værende 50 % skulle komme fra en offentlig finansiering i form af regionalstøtte, der skulle anmeldes til Kommis- sionen i henhold til de multisektorale bestemmelser. Aftalen indeholdt også en anden bestemmelse om Enirisorse SpA's betaling af udgifterne til udbedring af tidligere miljøskader på op til 180 mio. ITL, en beta- ling, som Enirisorse tidligere havde indvilget i.