Nr. L 173/14 De Europæiske . Fællesskabers Tidende 25. 7. 95 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1768/95 af 24. juli 1995 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende landbrugsundtagelsen i artikel 14, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 om EF-sortsbeskyttelse (»grundforordnin- gen«)()), særlig artikel 14, stk. 3, ud fra følgende betragtninger : Artikel 14 i grundforordningen omhandler en undtagelse fra — EF-sortsbeskyttelsen  (landbrugsundtagelsen), og formålet hermed er at opretholde landbrugsproduk- tionen ; der skal på grundlag af de kriterier, der er fastlagt i grund- forordningens artikel 14, stk. 3, fastsættes gennemførelses- bestemmelser om de nærmere regler for håndhævelsen af denne undtagelse og for beskyttelsen af planteforædlernes og landbrugernes legitime interesser ; nærværende forordning indeholder disse nærmere regler, idet den navnlig fastlægger de forpligtelser for landbru- gere, forarbejdningsvirksomheder og indehavere, der følger af ovennævnte kriterier ; disse forpligtelser vedrører hovedsagelig landbrugernes betaling af et rimeligt vederlag til indehaveren for anven- delsen af undtagelsesbestemmelsen, meddelelse af oplys- ninger, sikring af, at et forarbejdet produkt er identisk med det høstudbytte, der er indleveret til forarbejdning, samt kontrol med, at bestemmelserne om undtagelsen overholdes ; definitionen af de »små landbrugere«, der ikke skal betale indehaveren et vederlag for anvendelse af undtagelsen, kompletteres desuden, navnlig hvad angår landbrugere, der dyrker visse foderplanter og kartofler ; Kommissionen vil i hele Fællesskabet nøje overvåge, hvilke virkninger den i grundforordningen fastlagte defi- nition af »små landbrugere«, navnlig hvad angår forhol- dene vedrørende jordudtagning og — for kartoflers vedkommende — størrelsen af det maksimale areal, vil have for betydningen af det vederlag, der er fastlagt i artikel 5, stk. 3, i nærværende forordning, og om nødven- digt fremsætte passende forslag eller træffe hensigtsmæs- sige foranstaltninger med henblik på at sikre en sammen- hængende ordning i hele Fællesskabet med hensyn til forholdet mellem anvendelsen af formeringsmateriale produceret på licens og anvendelsen af høstede produkter () EFT nr. L 227 af 1. 9. 1994, s. 1. i medfør af undtagelsesbestemmelsen i grundforordnin- gens artikel 14; det har imidlertid endnu ikke været muligt at vurdere det omfang, i hvilket der er gjort brug af tilsvarende undta- gelser i medlemsstaternes nugældende Jovgivninger, sammenholdt med de beløb, der i øjeblikket opkræves for produktion på licens af formeringsmateriale af sorter, der er beskyttet under ovennævnte lovgivninger i medlemssta- terne ; Kommissionen kan derfor ikke på nuværende tidspunkt i medfør af de beføjelser, der i grundforordningens artikel 14, stk. 3, er tillagt EF-lovgiveren, foretage en endelig fast- sættelse af størrelsen af det rimelige vederlag, som skal være betydeligt lavere end det beløb, der opkræves for en licens til produktion af formeringsmateriale ; begyndelsesniveauet og proceduren for senere tilpasninger bør dog fastlægges så hurtigt som muligt og senest den 1. juli 1997; formålet med denne forordning er endvidere at fastlægge forholdet mellem EF-sortsbeskyttelsen og de rettigheder, der følger af artikel 14 i grundforordningen, på den ene side, og mellem den til landbrugeren givne tilladelse og landbrugerens bedrift på den anden ; endelig bør følgerne af, at sådanne forpligtelser ikke efter- kommes, præciseres ; administrationsrådet er blevet hørt; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Sortsbeskyttelse — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : KAPITEL 1 ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 Anvendelsesområde 1. Denne forordning indeholder gennemførelsesbe- stemmelserne vedrørende de nærmere regler for hånd- hævelsen af undtagelsen i grundforordningens artikel 14, stk. 1.