Nr. L 179/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 95 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1870/95 af 26. juli 1995 om ændring af forordning (EØF) nr. 334/93 om gennemførelsesbestemmelser for anvendelse af udtagne landbrugsarealer med henblik på tilvejebringelse af mate- rialer til fremstilling i Fællesskabet af produkter, som ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug, og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2595/93 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 for så vidt angår anvendelse af udtagne arealer med henblik på tilvejebringelse af flerårige råvarer til fremstilling i Fællesskabet af produkter, som ikke er bestemt til konsum og/eller foderbrug KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 af 30. juni 1992 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder ()), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1664/95 ?, særlig artikel 12, under henvisning til Rådets afgørelse 93/355/EØF af 8. juni 1993 om indgåelse af et aftalememorandum inden for rammerne af GATT mellem Det Europæiske Økono- miske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om visse olieafgrøder (?), særlig punkt 7 i aftaslememorandummet om visse olieafgrøder, og ud fra følgende betragtninger: Erfaringerne har vist, at Kommissionens forordning (EØF) nr. 334/93 (1), ændret ved forordning (EF) nr. 608/94 (?), kan forenkles med henblik på at undgå administrative vanskeligheder, uden at det bringer en effektiv kontrol af ordningen i fare ; der bør ved fastsættelsen af gennemførelsesbestemmelser i én og samme forordning skelnes mellem råvarer, som det er muligt at anvende til konsum eller foderbrug, og råva- rer, som det ikke er muligt at anvende hertil ; Kommis- sionens forordning (EØF) nr. 2595/93 (%) bør derfor ophæves ; det bør tillades at dyrke jordskokker og cikorierødder uden godtgørelse på udtagne landbrugsarealer, hvis dette ikke har skadelig indvirkning på sukkermarkedet ; det skal dog sikres, at dyrkningen er i overensstemmelse med reglerne for anvendelse af udtagne landbrugsarealer til () EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 12. (:) EFT nr. L 158 af 8. 7. 1995, s. 13. () EFT nr. L 147 af 18. 6. 1993, s. 25. () EFT nr. L 38 af 16. 2. 1993, s. 12. ) EFT nr. L 77 af 19. 3. 1994, s. 7. ) EFT nr. L 238 af 23. 9. 1993, s. 21. dyrkning af nonfoodafgrøder ; der bør stilles en sikkerhed, selv om der ikke skal udbetales nogen godtgørelse ; af klarhedshensyn bør det specificeres, at det under ordningen er tilladt at anvende mængder af mellem- og biprodukter svarende til de mængder, der fremstilles af de høstede råvarer; hvis der under ordningen anvendes mængder, der svarer til mængden af de høstede råvarer eller mængden af mellem- eller biprodukter fremstillet af de høstede råvarer, og som har oprindelse i en anden medlemsstat end den, hvori råvaren er høstet, skal medlemsstaterne underrette hinanden herom, så der kan foretages fornøden kontrol ; der skal indgås kontrakter inden første udsåning ; på det tidspunkt, hvor der blev udsået råvarer i Østrig, Finland og Sverige, var disse lande endnu ikke blevet medlem af EF, og derfor gjaldt dette krav ikke for disse lande ; det bør derfor for 1995 tillades producenter i disse lande at indgå kotrakter efter udsåning ; for at efterkomme aftalememorandummet inden for rammerne af GATT mellem  Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om visse olieafgrøder må der indføres et overvågningssystem til vurdering af mængderne af biprodukter til konsum eller foderbrug, udtrykt i sojakageækvivalenter, fremstillet af rapsfrø, rybsfrø, solsikkefrø og sojabønner, der er dyrket på udtagne landbrugsarealer til andre formål end konsum eller foderbrug ; det bør specificeres, under hvilke omstændigheder kon- trakter kan ændres, uden at ansøgerens ret til godtgørelse fortabes ; det vil administrativt være mere effektivt, hvis den kontraktunderskrivende part, der ikke er landbrugeren, indsender en genpart af kontrakten på bestemte datoer for råvarer, der udsås i forskellige perioder i løbet af året ; medlemsstaterne bør fastsætte en sidste frist for, hvornår den kontraktunderskrivende part, der ikke er landbruge- ren, skal bekræfte, at råvaren er leveret, så det sikres, at godtgørelsen udbetales til landbrugeren senest på den fastsatte dato;