15.6.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 157/1 ] (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1030/2002 af 13. juni 2002 om ensartet udformning af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, nr. 3, under henvisning til forslag fra Kommissionen (!), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) () () () 6 4 Amsterdam-traktaten tager sigte på gradvis at skabe et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og tillægger Kommissionen delt initiativret med henblik på vedtagelse af de relevante foranstaltninger, der er nødvendige for at nå frem til en harmoniseret indvan- dringspolitik. Ifølge foranstaltning 38, litra c), nr. ii) i Rådets og Kommissionens —handlingsplan — for, — hvorledes Amsterdam-traktatens bestemmelser om indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst kan gennemføres (?), skal der fastsættes regler for procedu- rerne for medlemsstaternes udstedelse af langtidsvisa og -opholdstilladelser. Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999 understregede behovet for en sådan harmoniseret indvandringspolitik særligt under hensyn til traktatens bestemmelser om tredjelandsstatsborgeres ret til indrejse og ophold. Rådets fælles aktion 97/11/RIA (?) om ensartet udform- ning af opholdstilladelser bekræftede nødvendigheden af at harmonisere udformningen af de opholdstilladelser, som medlemsstaterne udsteder til tredjelandsstatsbor- gere. Fælles aktion 97/11/RIA bør derfor erstattes af en fællesskabsretsakt. Det er vigtigt, at de ensartet udformede opholdstilla- delser indeholder alle de oplysninger, der er nødvendige, og opfylder særdeles høje tekniske krav, navnlig med !) EFT C 180 E af 26.6.2001, s. 304. Udtalelse af 12.12.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT). E E FT C 19 af 23.1.1999, s. 1. FT L 7 af 10.1.1997, s. 1. hensyn til sikring mod efterligning og forfalskning. Det vil bidrage til at forebygge og bekæmpe illegal indvan- dring og illegalt ophold. De bør desuden kunne anvendes i alle medlemsstater og være forsynet med universelt genkendelige og harmoniserede sikkerhedska- rakteristika, som tydeligt kan ses med det blotte øje. For at forbedre beskyttelsen af opholdstilladelser mod efterligning og forfalskning bør medlemsstaterne og Kommissionen regelmæssigt og i lyset af den teknolo- giske udvikling undersøge hvilke ændringer, der skal foretages i tilladelsernes sikkerhedselementer, navnlig med hensyn til indførelse og anvendelse af nye bio- metriske elementer. Denne forordning fastsætter kun specifikationer, der ikke er hemmelige. Disse specifikationer bør suppleres med yderligere specifikationer, der skal hemmeligholdes for at forebygge efterligning og forfalskning, og som ikke må indeholde persondata eller henvisning til sådanne data. Beføjelse til at vedtage sådanne supplerende specifikati- oner bør tillægges Kommissionen, der skal bistås af det udvalg, der blev nedsat ved artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 1683/95 af 29. maj 1995 om ensartet udform- ning af visa (?). I den forbindelse er det vigtigt, at man undgår at bryde sammenhængen med opholdstilladel- serne i Rådets afgørelser af 17. december 1997 og af 8. juni 2001. For at forhindre, at flere personer end nødvendigt får adgang til de pågældende oplysninger, er det tillige vigtigt, at hver medlemsstat kun udpeger et enkelt organ, der skal have ansvaret for at trykke de ensartet udfor- mede opholdstilladelser, dog således at de om nødven- digt frit kan udpege et andet i stedet. Af sikkerheds- hensyn bør hver medlemsstat meddele Kommissionen og de andre medlemsstater navnet på det udpegede organ. (?) EFT L 164 af 14.7.1995, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 334/2002 (EFT L 53 af 23.2.2002, s. 7).