5.12.2006 Den Europæiske Unions Tidende L 337/5 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1785/2006 af 4. december 2006 om regler for forvaltning og fordeling af tekstilkontingenter, der er fastsat for 2007 i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 517/94 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 517/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel af tekstil- varer fra en række tredjelande, som ikke er omfattet af bilaterale aftaler, protokoller eller andre arrangementer eller af andre specifikke fællesskabsregler for indførsel (1), særlig artikel 17, stk. 3 og 6, og artikel 21, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger: (1) — Ved forordning (EF) nr. 517/94 er der fastsat kvantitative kontingenter for indførsel af visse tekstilvarer med oprin- delse i visse tredjelande, som tildeles i overensstemmelse med »først til mølle-princippet«. (2) m—Ihenhold til forordningen er det under visse omstændig- heder muligt at anvende andre tildelingsmetoder, at opdele kontingenterne i dele eller at forbeholde en vis andel af et specifikt kvantitativt loft til ansøgninger, der støttes af dokumentation for tidligere importresultater. (3) — Reglerne for forvaltning af de kontingenter, der er fastsat for 2007, bør vedtages inden kontingentårets begyndelse for ikke at forstyrre kontinuiteten i handelsstrømmen. (4) — De foranstaltninger, der er vedtaget i tidligere år, som f.eks. Kommissionens forordning (EF) nr. 2038/2005 af 14. december 2005 om regler for forvaltning og forde- ling af tekstilkontingenter, der er fastsat for 2006 i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 517/94 2), har vist sig at være tilfredsstillende, og det er derfor hensigts- mæssigt at vedtage lignende regler for 2007. (5) — For at tilfredsstille det størst mulige antal erhvervsdri- vende er det hensigtsmæssigt at gøre tildelingsmetoden efter »først til mølle-princippet« mere fleksibel ved at lægge loft over de mængder, der kan tildeles hver enkelt erhvervsdrivende efter denne metode. (1) EFT L 67 af 10.3.1994, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 931/2005 (EUT L 162 af 23.6.2005, s. 37). () EUT L 328 af 15.12.2005, s. 27. (6) — For at sikre en vis kontinuitet i handelen og en effektiv forvaltning af kontingenterne bør de erhvervsdrivende have mulighed for at lade deres første ansøgning om importbevilling for 2007 svare til de mængder, som de indførte i 2006. (7) — For at udnytte mængderne optimalt bør en erhvervsdri- vende, der har opbrugt mindst halvdelen af den allerede bevilgede mængde, kunne ansøge om en supplerende mængde, forudsat at der er mængder til rådighed inden for kontingenterne. (8) — Af hensyn til en forsvarlig forvaltning bør importbevillin- gerne være gyldige i ni måneder regnet fra udstedelses- datoen, dog senest til udgangen af året. Medlemsstaterne bør først udstede bevillinger, når de har modtaget under- retning fra Kommissionen om, at der er mængder til rådighed, og kun hvis den erhvervsdrivende kan godt- gøre, at der foreligger en kontrakt og, medmindre andet udtrykkelig er bestemt, kan attestere, at han ikke allerede har fået tildelt en fællesskabsimportbevilling i medfør af denne forordning for de pågældende kategorier og lande. De kompetente nationale myndigheder bør dog bemyndiges til på de pågældende importørers anmod- ning at forlænge gyldighedsperioden med tre måneder og indtil den 31. marts 2008, hvis mindst halvdelen af bevillingen er blevet udnyttet på anmodningstidspunktet. (99 — Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstem- melse med udtalelse fra det tekstiludvalg, der er nedsat i medfør af artikel 25 i forordning (EF) nr. 517/94 — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Formålet med denne forordning er at fastsætte regler for 2007 for forvaltningen af kvantitative kontingenter for import af visse tekstilvarer, der er anført i bilag III B og IV til forordning (EF) nr. 517/94. Artikel 2 De kontingenter, der er omhandlet i artikel 1, tildeles i den rækkefølge, hvori Kommissionen modtager medlemsstaternes meddelelse om de enkelte erhvervsdrivendes ansøgninger, for mængder, der for hver erhvervsdrivende ikke kan overstige de maksimumsmængder, der er fastsat i bilag I.