31.3.2006 Den Europæiske Unions Tidende L 93/1 I (Retsakter, hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 509/2006 af 20. marts 2006 om garanterede traditionelle specialiteter i forbindelse med landbrugsprodukter og fødevarer RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (!), og ud fra følgende betragtninger: (1) Produktion, tilvirkning og distribution af landbrugspro- dukter og fødevarer indtager en vigtig plads i Fællesska- bets økonomi. Der bør tilskyndes til diversificering af landbrugsproduk- tionen. Fremme af traditionelle produkter med specifikke kendetegn kan være til betydelig gavn for økonomien i landdistrikterne, især i de ugunstigt stillede eller afsides beliggende områder, idet det både kan øge landbrugernes indkomst og fastholde landbefolkningen i disse områder. For at det indre marked for fødevarer kan fungere godt, bør de erhvervsdrivende have mulighed for at øge markedsværdien af deres produkter, idet forbrugerne dog skal beskyttes mod uhæderlig forretningspraksis, og det skal sikres, at handelen foregår på loyale vilkår. Rådets forordning (FØF) nr. 2082/92 af 14. juli 1992 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og levnedsmidler (?) definerer  specificitetsattestering, og betegnelsen »garanti for traditionel specialitet« blev indført ved Kommissionens forordning (EØF) mnr. 1848/93 ("), som fastlægger gennemførelsesbestemmel- (!) Endnu ikke offentliggjort i EUT. (2) EFT L 208 af 24.7.1992, s. 9. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1). (?) EFT L 168 af 10.7.1993, s. 35. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2167/2004 (EUT L 371 af 18.12.2004, s. 8). () EFT L 109 af 6.5.2000, s. 2003/89/EF (EUT L 308 af 25.11.2003, s. 15). serne til forordning (EØF) nr. 2082/92. Specificitetsatte- steringen, som almindeligvis betegnes »garanteret traditi- onel specialitet«, gør det muligt at tilgodese forbrugernes efterspørgsel efter traditionelle produkter med specifikke kendetegn. Stillet over for et stort vareudbud og en mængde oplysninger om varerne bør forbrugerne, for bedre at kunne foretage et valg, have klare og kortfattede oplysninger om sådanne fødevarers specifikke kendetegn. Af hensyn til klarheden bør udtrykket »specificitetsatteste- ring« opgives til fordel for »garanteret traditionel specia- litet«, som er nemmere at forstå, og for at tydeliggøre denne forordnings formål for såvel producenter som forbrugere bør »specificitet« defineres præcist, og der bør fastsættes en definition af udtrykket »traditionel«. Visse producenter ønsker at udnytte markedsværdien af traditionelle landbrugsprodukter eller traditionelle føde- varer, som klart adskiller sig fra andre lignende produkter eller fødevarer ved kendetegn, der er særegne for netop dem. For at beskytte forbrugerne bør den garanterede traditionelle specialitet være underlagt kontrol. En sådan frivillig ordning, der sætter erhvervsdrivende i stand til at fremhæve kvaliteten af et landbrugsprodukt eller en føde- vare i hele Fællesskabet, bør på enhver måde garantere, at eventuelle henvisninger til kvaliteten, der måtte blive anvendt i handelen, er korrekte. Mærkning af landbrugsprodukter og fødevarer er under- lagt de generelle regler i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærk- ning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (). For garante- rede traditionelle specialiteter bør der dog i betragtning af disses specificitet fastsættes særlige supplerende bestem- melser. For at gøre det nemmere og hurtigere at genkende garanterede traditionelle specialiteter, der er produceret i Fællesskabet, bør det gøres obligatorisk at anvende angivelsen »garanteret traditionel specialitet« eller det tilknyttede EF-symbol i mærkningen, idet de erhvervs- drivende dog bør have en rimelig frist til at tilpasse sig dette krav. 29. Senest ændret ved direktiv