Nr. L 42/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 2. 94 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 4. februar 1994 om tildeling af importkvoter for de fuldt halogenerede chlorfluorcarboner 11, 12, 113, 114 og 115, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlor- methan og 1,1,1-trichlorethan for perioden 1. januar til 31. december 1994 (94/84/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 594/91 af 4. marts 1991 om stoffer, der nedbryder ozonlaget ()), som ændret ved forordning (EØF) nr. 3952/92 (?, og ud fra følgende betragtninger : I henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 594/91 er overgangen til fri omsætning i Fællesskabet af chlorfluorcarboner 11, 12, 113, 114 og 115, andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, haloner, tetrachlorme- than og 1,1,1-trichlorethan, som indføres i Fællesskabet fra tredjelande, underkastet kvantitative restriktioner, som kan ændres i medfør af artikel 3, stk. 3; en forhøjelse af disse kvantitative restriktioner må ikke føre til et forbrug inden for Fællesskabet af kontrollerede stoffer ud over de kvantitative begrænsninger, der er fast- lagt i overensstemmelse med Montreal-protokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget ; de mængder stoffer, der er resultatet af forhøjelsen af de kvantitative restriktioner, tildeles ansøgere, som har til hensigt at importere brugte eller genvundne stoffer eller stoffer, der skal anvendes som grundlag for produktion af andre stoffer, hvilket ikke yderligere skader miljøet ; i henhold til forordningens artikel 5 er det forbudt at importere ovennævnte stoffer til Fællesskabet fra tredje- lande, der ikke er parter i Montreal-protokollen ; i medfør af artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 594/91 påhviler det Kommissionen efter den i artikel 12 omhandlede procedure at tildele kvoter til virksomheder, som anmoder om importkvoter ; Kommissionen har offentliggjort en meddelelse om forordningen til Det Europæiske Fællesskabs importører () EFT nr. L 67 af 14. 3. 1991, s. 1. () EFT nr. L 405 af 31. 12. 1992, s. 41. af kontrollerede stoffer, der nedbryder ozonlaget (?), og har i den forbindelse  modtaget  ansøgninger om importkvoter ; * ansøgningerne om importkvoter for chlorfluorcarboner 11, 12, 113, 114 og 115 og andre fuldt halogenerede chlorfluorcarboner, tetrachlormethan og 1,1,1-trichlor- ethan overstiger de importkvoter, der er til rådighed i medfør af den ændrede artikel 3, stk. 2, med henholdsvis 7 145 %, 1128 %, 11 134 % og 501 %; Kommissionen kan følgelig ikke imødekomme ansøgnin- gerne fuldt ud og må tildele ansøgerne importkvoter, primært under hensyntagen til den potentielle imports miljøvirkninger, ansøgernes individuelle baggrund for import af de pågældende stoffer og de ansøgte mængder ; import af ubrugte stoffer og stoffer, der kan spredes i atomsfæren ved anvendelsen, er potentielt en større fare for miljøet end import af brugte eller genvundne stoffer eller af stoffer, der skal anvendes til fremstilling af andre stoffer ; nogle af de virksomheder, som har ansøgt om en import- kvote for 1994, har ikke tidligere importeret disse stoffer, medens andre har importeret store mængder i reference- året og/eller de følgende år; nogle viksomheders ansøgninger overstiger væsentligt de mængder, som de har importeret i de forudgående år, nogle gange med op til 700 % eller mere ; tildelingen af individuelle kvoter til ansøgerne skal ske ud fra princippet om kontinuitet, lighed og proportionalitet. Disse principper er blevet anvendt under hensyntagen til hver enkelt virksomheds tidligere import ved at tildele kvoter til så mange vordende importører som muligt og ved at tildele importkvoter i forhold til de ansøgte mæng- der; i artikel 12 i forordning (FØF) nr. 594/91 fastsættes det, efter hvilken procedure der kan træffes beslutning om forordningens anvendelse ; de i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra det i forordningens artikel 12 omhandlede udvalg — () EFT nr. C 188 af 10. 7. 1993, s. 5.