23. 10. 93 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 264/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2901/9 af 18. oktober 1993 ; om ændring af bilag I, II, III og IV til forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentra- tioner af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsæt- telse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (1), særlig artikel 6, 7 og 8, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger : Efter forordning (EØF) nr. 2377/90 skal der gradvis fast- sættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af alle farmakologisk virksomme stoffer, som inden for Fællesskabet anvendes i veterinærlægemidler til behand- ling af dyr bestemt til levnedsmiddelproduktion ; maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer bør kun fastsættes, efter at Udvalget for Veterinærlægemidler har gennemgået alle relevante oplysninger vedrørende sikker- heden af rester af det pågældende stof for forbrugere af animalske levnedsmidler samt sådanne resters indflydelse på industriel forarbejdning af levnedsmidler ; ved fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncen- trationer af veterinærlægemidler i animalske levneds- midler er det nødvendigt at specificere de dyrearter, hvori sådanne rester vil kunne være til stede, de koncentratio- ner, der må være til stede i hvert af de relevante væv fra () EFT nr. L 224 af 18. 8. 1990, s. 1. Forordningen er senest æn- dret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 895/93 (EFT nr. L 93 af 17. 4. 1993, s. 10). det behandlede dyr (målvæv), og arten af den rest, som er relevant for overvågningen af rester (restmarkør) ; for at lette overvågningen af lægemiddelrester, som fastsat i den relevante fællesskabslovgivning, bør der i alminde- lighed fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncen- 'trationer i lever eller nyrer ; imidlertid er lever og nyrer hyppigt fjernet fra dyrekroppe i international handel, og der bør derfor også fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i muskelvæv eller fedtvæv ; for veterinærlægemidler til behandling af æglæggende fugle, malkedyr eller honningbier bør der også fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i æg, mælk eller honning; enrofloxacin og closantel bør medtages i bilag I til forord- ning (FØF) nr. 2377/90 ; på baggrund af nye videnskabe- lige resultater bør i samme bilag maksimalgrænserne for restkoncentrationer for ivermectin i kvæg ændres ; etiproston tromethamin bør medtages i bilag II til forord- ning (EØF) nr. 2377/90 ; for at gøre det muligt at fuldføre videnskabelige undersø- gelser bør gyldigheden af de foreløbige maksimalgrænse- værdier for restkoncentrationer, som tidligere er blevet fastsat i bilag HII til forordning (EØF) nr. 2377/90, forlænges for et nitrofuranpræparat, nemlig furazolidon ; alle stoffer, der hører til nitrofurangruppen, undtagen furazolidon, bør medtages i bilag IV til forordning (EØF) nr. 2377/90 ; der bør fastsættes en tidsfrist på 60 dage inden ikrafttræ- delsen af denne forordning for at give medlemsstaterne mulighed for at foretage de tilpasninger, som måtte være nødvendige i de tilladelser til at markedsføre de pågæl- dende veterinærlægemidler, der er givet i medfør af