L 169/44 Den Europæiske Unions Tidende 8.7.2003 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1217/2003 af 4. juli 2003 om specifikationer for nationale kvalitetskontrolprogrammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2320/2002 af 16. december 2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart, særlig artikel 7, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: (1) — Det er et afgørende led i sikringen af, at de nationale sikkerhedsprogrammer for civil luftfart er effektive, at hver medlemsstat udarbejder og gennemfører et natio- nalt kvalitetskontrolprogram vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2320/2002. (2) — Specifikationerne for de nationale kvalitetskontrolpro- grammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart, der skal indføres af medlemsstaterne, bør sikre, at frem- gangsmåden på dette område harmoniseres. Da det er formålet, er en forordning det bedst egnede styrings- middel. (3) — Det er en forudsætning for overvågningen på fælles- skabsplan af de nationale kvalitetskontrolprogrammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart, at metoden for vurdering af, hvordan forskrifterne overholdes på nationalt plan, harmoniseres. (4) — Skal den kontrol, der skal foretages på den kompetente myndigheds ansvar, være effektiv, bør den gennemføres regelmæssigt. Der bør ikke være begrænsninger af kontrollen med hensyn til dens genstand, eller det stadium eller tidspunkt, den udføres på. Kontrol bør udføres på den måde, der bedst sikrer dens effektivitet. (5) — Udarbejdelse af en detaljeret fælles kontrolmetode bør prioriteres højt. (6) — Det er nødvendigt at tilrettelægge en harmoniseret frem- gangsmåde for rapportering om de foranstaltninger, der træffes for at efterleve denne forordning, og om luftfarts- sikkerhedssituationen ved lufthavnene på medlemssta- ternes område. (7) — De nationale kvalitetskontrolprogrammer vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart bør bygge på bedste praksis. Medlemsstaterne bør udveksle oplysninger om bedste praksis. (8) — De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Udvalget om Sikkerhed inden for Civilluftfart — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: KAPITEL I FORMÅL OG DEFINITIONER Artikel 1 Formål I denne forordning fastsættes fælles specifikationer for det nati- onale kvalitetskontrolprogram vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart, der skal indføres af hver medlemsstat. Dette omfatter fastsættelse af fælles krav til kvalitetskontrolpro- grammer, en fælles metode for den kontrol, der skal foretages, og fælles krav til kontrolpersonale. Artikel 2 Definitioner I denne forordning forstås ved: 1) »kompetent myndighed«: den nationale myndighed, som en medlemsstat i medfør af artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2320/2002 har udpeget som ansvarlig for koordi- nering og overvågning af gennemførelsen af statens natio- nale sikkerhedsprogram for civil luftfart 2) »kontrol«: enhver procedure eller proces, der benyttes til at overvåge, i hvilken grad forskrifterne overholdes på natio- nalt plan. Begrebet omfatter sikkerhedskontrol, inspekti- oner, granskninger, prøvninger og efterforskninger 3) »kontrolpersonale«: alle, der udfører kontrol på nationalt plan 4) »mangel: manglende overholdelse af luftfartssikkerheds- krav 5) »inspektion«: en undersøgelse af gennemførelsen af et eller flere aspekter af sikkerhedsforanstaltningerne og -procedu- rerne for at afgøre, hvor effektivt de gennemføres 6) »efterforskning«: en undersøgelse af en sikkerhedshændelse og en forklaring af dens årsag for at undgå gentagelse og for at overveje, om der skal gøres et retsligt ansvar gældende 7) »kvalitetskontrolprogram«: Det nationale kvalitetskontrol- program vedrørende sikkerhed inden for civil luftfart 8) »sikkerhedskontrol: en grundig undersøgelse af alle aspekter af sikkerhedsforanstaltninger og -procedurer for at afgøre, om de gennemføres kontinuerligt og på et konstant kvalitetsniveau