L 326/28 Den Europæiske Unions Tidende 13.12.2003 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2003/ 103/EF af 17. november 2003 om ændring af direktiv 2001/25/EF om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, navnlig artikel 80, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ()), efter høring af Regionsudvalget, efter proceduren i traktatens artikel 251 (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/25/EF af 4. april 2001 om minimumsuddannelsesniveauet for sø- fartserhverv (?) definerer minimumskrav for uddannelse, sønæring og vagthold for søfolk, der arbejder om bord på Fællesskabets skibe. Disse krav bygger på de krav, der er godkendt af Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold af 1978, som ændret (»STCW- konventionen«). Med henblik på at sikre og fremme uddannelses- og kvalifikationsniveauet for søfolk inden for EU er det vigtigt i passende omfang at være opmærksom på sø- fartsuddannelsernes status og søfolkenes situation i EU. Det er af afgørende vigtighed at sikre, at søfolk med beviser, der er udstedt af tredjelande, og som arbejder om bord på Fællesskabets skibe, har et kompetenceni- veau, der svarer til det, STCW-konventionen kræver. Direktiv 2001/25/EF fastsætter procedurer og fælles kriterier for medlemsstaternes anerkendelse af beviser, der er udstedt af tredjelande. Direktiv 2001/25/EF fastsætter, at der på baggrund af erfaringerne med gennemførelsen af direktivet skal fore- tages en fornyet vurdering af procedurerne og kriterierne for anerkendelse af beviser, der er udstedt af tredjelande, og godkendelse af søfartsskoler og søfartsuddannelser samt uddannelsesprogrammer og -kurser inden for søfart. () EUT C 133 af 6.6.2003, s. 23. (?) Europa-Parlamentets udtalelse af 3.9.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 6.11.2003. () EFT L 136 af 18.5.2001, s. 17. Ændret ved direktiv 2002/84/EF (EFT L 324 af 29.11.2002, s. 53). (5) (12) Den praktiske gennemførelse af direktiv 2001/25/EF har vist, at nogle tilpasninger af disse procedurer og kriterier i høj grad kan bidrage til anerkendelsessystemets pålide- lighed og samtidig forenkle medlemsstaternes forpligtelse til overvågning og indberetning. En harmoniseret tilgang til kontrollen med, at uddannel- sestilbydende tredjelande overholder bestemmelserne i STCW-konventionen, kan gøre denne kontrol mere effektiv. Kommissionen bør derfor overdrages denne opgave på hele Fællesskabets vegne. For at sikre, at et land, der er anerkendt, fortsat fuldt ud opfylder STCW-konventionens krav, bør anerkendelsen regelmæssigt tages op til vurdering og forlænges, hvis dette er relevant. Anerkendelse af et tredjeland, der ikke opfylder STCW-konventionens krav, bør inddrages indtil manglerne er afhjulpet. Afgørelser om at forlænge eller inddrage anerkendelse kan træffes mere effektivt, hvis de træffes harmoniseret og centralt på fællesskabsplan. Kommissionen bør derfor overdrages disse opgaver på hele Fællesskabets vegne. Løbende overvågning af anerkendte tredjelandes overhol- delse kan udføres mere effektivt, hvis den foregår harmo- niseret og centralt. En af de opgaver, der påhviler Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (»agenturet«) er at bistå Kommissi- onen ved dennes udførelse af enhver opgave vedrørende uddannelse af søfarende, sønæring og vagthold, som den pålægges i henhold til fællesskabsretten.. Agenturet bør derfor bistå Kommissionen ved udførelse af dennes opgaver vedrørende udstedelse, forlængelse og inddragelse af anerkendelse af tredjelande. Den bør også bistå Kommissionen ved overvågning af tredjelandes overholdelse af kravene i STCW-konventionen. STCW-konventionen specificerer sprogkrav for beviser og påtegninger, der attesterer udstedelse af et bevis. De gældende bestemmelser i direktiv 2001/25/EF bør bringes i overensstemmelse med de relevante krav i konventionen.