19.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 76/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 484/2002 af 1. marts 2002 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 881/92 og Rådets forordning (EØF) nr. 3118/93 med henblik på at indføre en førerattest EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71, under henvisning til forslag fra Kommissionen (!), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ?), efter høring af Regionsudvalget, i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251 (”), og ud fra følgende betragtninger: (1) Ioverensstemmelse med forordning (EØF) nr. 881/92 () er udførelsen af internationale godstransporter underlagt en fællesskabstilladelse, dvs. et fælles dokument. (2) — Der foreligger ikke et lignende dokument, som attesterer, at førere har ret til at føre køretøjer, der foretager sådan transport i henhold til en fællesskabstilladelse, dvs. inter- nationale transporter som omhandlet i forordning (EØF) nr. 881/92, og cabotagekørsel som defineret og omhandlet i forordning (EØF) nr. 3118/93 (), og dette forhindrer medlemsstaterne i at undersøge, om førere fra tredjelande er lovligt beskæftiget og lovligt stillet til rå- dighed af den transportvirksomhed, som er ansvarlig for udførelsen af transporten. (3) — Der bør følgelig indføres en førerattest og anvendelses- området for denne forordning bør begrænses til førere, som er statsborgere i tredjelande, og det bør eventuelt (1) EFT C 96 E af 27.3.2001, s. 207. (?) EFT C 193 af 10.7.2001, s. 28. () Europa-Parlamentets udtalelse af 16.5.2001 (endnu ikke offent- liggjort i EFT), Rådets fælles holdning af 23.10.2001 (EFT € 9 af 11.1.2002, s. 17) og Europa-Parlamentets afgørelse af 17.1.2002. Rådets forordning (EØF) nr. 881/92 af 26. marts 1992 om adgang til markedet for vejgodstransport i Fællesskabet, som udføres fra eller til en medlemsstats område eller gennem en eller flere medlemsstaters områder (EFT L 95 af 9.4.1992, s. 1). Forordningen er ændret ved tiltrædelsesakten af 1994. Rådets forordning (EØF) nr. 3118/93 af 25. oktober 1993 om betingelserne for transportvirksomheders adgang til at udføre intern vejgodstransport i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende (EFT L 279 af 12.11.1993, s. 1). s senere besluttes at udvide dette på grundlag af en evalue- ring foretaget af Kommissionen. Denne forordning berører ikke medlemsstaternes og Fællesskabets love og administrative bestemmelser om en arbejdstagers frie bevægelighed, bopæl og adgang til arbejde. Det forhold, at det er umuligt at kontrollere, om førere uden for etableringsmedlemsstaterne er lovligt beskæf- tiget eller lovligt stillet til rådighed af transportvirksom- heden, har ført til en markedssituation, hvor førere fra tredjelande af og til ansættes ureglementeret og udeluk- kende til international transport uden for transportvirk- somhedens etableringsmedlemsstat med det formål at overtræde lovgivningen i den etableringsstat, der har udstedt  transportvirksomhedens  fællesskabstilladelse. Når sådanne ureglementerede førere ansættes, arbejder de ofte under ugunstige forhold og til for lave lønninger, hvilket bringer færdselssikkerheden i fare. Denne systematiske overtrædelse af national lovgivning har medført alvorlig konkurrenceforvridning mellem transportvirksomheder, der anvender en sådan praksis, og transportvirksomheder, som alene anvender lovligt ansatte førere. De godkendte organer kan ikke kontrollere arbejdsfor- holdene for ureglementeret ansatte førere. Målet for denne forordning, nemlig at indføre en førerat- test, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemssta- terne og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabs- plan i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportio- nalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forord- ning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.