10. 6. 1999 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 145/27 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 11. november 1998 om en støtteforanstaltning til fordel for skibsværftet INMA SpÅ i henhold til italiensk lovgivning (meddelt under nummer K(1998) 3584) (Kun den italienske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (1999/379/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, efter at have opfordret de interesserede parter til at frem- sætte deres bemærkninger, under hensyn til disse, og ud fra følgende betragtninger Ved skrivelse fra Italiens Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union af 27. maj 1997, der indgik til Kommissionen den 3. juni 1997, underrettede den italienske regering Kommissionen om en påtænkt yderli- gere støtte til fordel for skibsværftet INMA i forbindelse med to kontrakter om ombygning af fartøjer. Efter anmel- delsen fulgte et møde mellem Kommissionens tjeneste- grene og embedsmænd fra ministeriet for transport og sejlads samt afsendelse af en meddelelse fra de italienske myndigheder den 8. juli 1997. Skibsværftet INMA i La Spezia indgik i 1994 to kontrakter om ombygning af fartøjer. Den første kontrakt, der blev indgået den 19. august vedrørte fartøjet »Regal Voyager«, der tilhører rederiet St. Thomas Cruises Limited (Bahama-øerne) og androg ca. 20 mia. ITL, og den anden af 4. oktober vedrørte »Sally Albatros«, der tilhører det finske rederi Sally AB, og androg ca. 93 mia. ITL. Begge kontrakter har tidligere modtaget en støtte på 4,5 % i overensstemmelse med det højeste beløb, Kommissionen i 1994 fastsatte for ombygning af fartøjer. Støtten blev anmeldt til Kommissionen også som led i tilsynet med støtten til skibsbygning som omhandlet i artikel 11 i Rådets direktiv 90/684/EØF ()), senest ændret ved direktiv 94/73/EF (?), hvis anvendelse blev forlænget ved Rådets forordning (EF) nr. 3094/95 (?), senest ændret ved forord- ning (EF) nr. 2600/97 (). Med henblik på at forhandle de pågældende kontrakter havde de to rederier henvendt sig til samme mægler, Simonship AB, der havde indledt en udbudsprocedure blandt talrige europæiske værfter såvel inden for som uden for EF. De kontaktede EF-værfter var følgende: — Tyskland: HDW og Lloyd Bremerhaven — Danmark: Reparationsværftet — Spanien: Astileros Espafioles — Italien: INMA, Fincantieri og T. Mariotti — Nederlandene: Wiltonfijenoord Drydock — Portugal: Lisnave og Estaleiros Navais de Viana do Castelo. Desuden havde man kontaktet to finske og to polske værfter. I betragtning af, at lederne af INMA-værftet under forhandlingerne skriftligt af mægleren Simonship var blevet underrettet om, at rederierne havde fået mere fordelagtige tilbud fra finske og polske værfter, blev der indgivet ansøgning til de behørige italienske myndig- heder om anvendelse af en støttesats på 9 %. Ansøgningen om forhøjelse af de to støttesatser for de to kontrakter begrundes med artikel 4, stk. 5, i lovdekret nr. 564/93, ophøjet til lov nr. 132/94 (herefter benævnt »lov nr. 132/94«), hvori der står, at er et italiensk skibsværft i konkurrence med en eller flere virksomheder i lande, der ikke er med i Det Europæiske Fællesskab, om tildeling af en skibsbygningsordre, kan ministeren efter at have indhentet samtykke fra Kommissionen for De Europæ- iske Fællesskaber hæve den i afsnit 1 omhandlede sats (i det foreliggende tilfælde på 4,5 %) uden dog at overskride den i afsnit 1 i artikel 3 omhandlede sats (i det forelig- gende tilfælde på 9 %), når blot virksomheden påviser, at forhøjelsen af støtteniveauet er nødvendig, for at den kan klare sig i konkurrencen uden for EF og få tildelt ordren. () EFT L 380 af 31.12.1990, s. () EFT L 351 af 31.12.1994, s. () EFT L 332 af 31.12.1995, s. 1. () EFT L 351 af 23.12.1997, s.