3.10.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 265/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1756/2002 af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 70/524/EØF om tilsætningsstoffer til foderstoffer for så vidt angår tilbagekaldelse af godkendelse af et tilsætningsstof og om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 2430/1999 (EØS-relevant tekst) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 70/524/EØF af 23. november 1970 om tilsætningsstoffer til foderstoffer ()), særlig artikel 9m, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) Coccidiostatikummet Nifursol, som er et nitrofuran, blev første gang godkendt til anvendelse som tilsætningsstof til foder ved Kommissionens direktiv 82/822/EØF (”). Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2430/1999 (?) blev denne godkendelse uden nyvurdering for en tiårspe- riode sammenkædet med en person, der er ansvarlig for at markedsføre tilsætningsstoffet. (2) —Ihenhold til artikel 9m tilbagekaldes godkendelsen af et tilsætningsstof, hvis en af de i artikel 3a i direktiv 70/ 524/EØF fastsatte betingelser for godkendelsen ikke længere er opfyldt. (3) I tidsrummet mellem 1990 og 1995 afgav både Det Fælles FAO/WHO-Ekspertudvalg for Tilsætningsstoffer i Levnedsmidler (JECFA) og Udvalget for Veterinærlæge- midler (CVMP) udtalelser om brugen af den gruppe af stoffer, der går under betegnelsen nitrofuraner, som vete- rinærlægemidler til dyr bestemt til levnedsmiddelproduk- tion. De konkluderede, at det på grund af stoffernes genotoksicitet og carcigenocitet ikke var muligt at fast- lægge en acceptabel daglig indtagelse (dvs. et niveau, der kan betegnes som sikkert med hensyn til menneskers indtagelse af restkoncentrationer af stofferne). Følgelig var det ikke muligt at fastsætte maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af stofferne. Alle nitrofuraner (') EFT L 270 af 14.12.1970, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2205/2001 (EFT L 297 af 15.11.2001, s. 3). (?) Kommissionens enogfyrretyvende direktiv 83/822/EØF af 19. november 1982 om ændring af bilagene til Kommissionens direktiv 70/524/EØF om tilsætningsstoffer til foderstoffer (EFT L 347 af 7.12.1982, s.16). () EFT L 296 af 17.11.1999, s. 3. blev derfor opført i bilag IV til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 (?), således at det i Fællesskabet er forbudt at bruge disse stoffer som veterinærlægemidler til behand- ling af dyr bestemt til levnedsmiddelproduktion. (4) — Kommissionen anmodede derfor Den Videnskabelige Komité for Foder (SCAN) om at foretage en ny videnska- belig risikovurdering af Nifursol, som også hører til gruppen af nitrofuraner. (5) —SCAN afgav udtalelse om Nifursol den 11. oktober 2001, hvori komitéen konkluderede, at det på grundlag af resultaterne af mutagenicitets-, genotoksicitets- og carcigenocitetsundersøgelser  fremlagt af den for markedsføringen af Nifursol ansvarlige person og i mangel af oplysninger om udviklingstoksicitet ikke var muligt at fastlægge en acceptabel daglig indtagelse (ADI) for forbrugerne. SCAN bekræftede denne udtalelse den 18. april 2002 efter gennemgang af yderligere oplys- ninger. (6) — Det kan ikke garanteres, at Nifursol ikke frembyder en risiko for menneskers sundhed. (7) I henhold til artikel 3a, litra b), i direktiv 70/524/EØF kan et tilsætningsstof kun opnå EF-godkendelse, hvis det i betragtning af anvendelsesbetingelserne ikke har nogen uheldig indvirkning på menneskers og dyrs sundhed eller på miljøet og ikke skader forbrugeren ved at ændre de animalske produkters egenskaber. (8) — Da en betingelse fastsat i artikel 3a i nævnte direktiv ikke længere er opfyldt for så vidt angår coccidiostatikummet Nifursol, bør anvendelsen af stoffet som tilsætningsstof til foder ikke længere tillades. Forordning (EF) nr. 2430/ 1999 og angivelsen af dette coccidiostatikum i kapitel II i bilag B til direktiv 70/524/EØF bør ændres i konse- kvens heraf. ()) Rådets forordnin? (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for rest- koncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levnedsmidler (EFT L 224 af 18.8.1990, s. 1). Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1530/2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 3).