25. 5. 95 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 118/1 (Rétsalater hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1168/95 af 22. maj 1995 om ændring af forordning (FØF) nr. 830/92 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse garner af polyester (korte kemofibre) for så vidt angår varer med oprindelse i Indonesien RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, uunder henvisning til Rådets  forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab ()), særlig artikel 14, under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring i Det Rådgivende Udvalg, og ud fra følgende betragtninger : A. TIDLIGERE PROCEDURE (1) — Rådet indførte ved forordning (EØF) nr. 830/92 ?) en endelig antidumpingtold på importen af visse garner af polyester henhørende under KN-kode 5509 21 10, 5509 21 90, 5509 2210, 5509 22 90, 5509 51 00 og 5509 5300 og med oprindelse i Indonesien og flere andre lande, bortset fra varer fremstillet og solgt til eksport til Fællesskabet af en indonesisk producent, for hvem antidumpingtolden ikke er gældende. - B. FORNYET UNDERSØGELSE (2) Seks indonesiske selskaber, PT Bitratex Industrial Corp., PT Elegant Textile Industry, PT Gokak Indonesia, PT Indorama Synthetics, PT Lotus Indah Textile Industries, PT Sunrise Bumi Textiles hævdede, at deres eksportpriser ab fabrik var højere end deres hjemmemarkedspriser ab fabrik, og at de således ikke længere solgte til dumpingpriser. (3) To andre indonesiske selskaber, PT Kanindo Success Textile Industries og PT Sulindafin Permai () EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. Forordningen er senest æn- dret ved forordning (EF) nr. 522/94 (EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10). C) EFT nr. L 88 af 3. 4. 1992, s. 1. Spinning Mills (PT Sulindamills) hævdede, at de ikke eksporterede de pågældende varer i den periode, der var omfattet af den tidligere undersø- gelse, og først begyndte at gøre det efter denne periode, og at de ikke var forbundet med selskaber, der var omfattet af den tidligere undersøgelse. De anmodede derfor om, at der blev indledt en ny undersøgelse for nytilkomne. (49 — De pågældende selskaber fremlagde beviser for de forhold, de hævdede eksisterede, som blev anset for tilstrækkelige til at begrunde iværksættelsen af en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2423/88. Kommissionen offentliggjorde efter konsultationer i Det Rådgi- vende Udvalg en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(?) om indledning af en fornyet  undersøgelse af forordning  (EØF) nr. 830/92 med hensyn til de otte ovenfor angivne selskaber og iværksatte sin undersøgelse. Den nye undersøgelse blev begrænset til en undersøgelse af, om der var tale om ændrede omstændigheder i forbindelse med dumpingen. - Det bør bemærkes, at de pågældende selskabers eksport udgør 35 % af indonesiske eksportørers samlede eksport af blandet garn til Det Europæiske Fællesskab. (3) Kommissionen sendte spørgeskemaer til de berørte parter og gav dem lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter. Kommissionen indhentede og efter- prøvede alle de oplysniriger, den anså for nødven- dige, og aflagde kontrolbesøg hos alle ovenfor angivne selskaber. Kommissionen modtog også oplysninger fra klageren fra den oprindelige under- søgelse. (6) m— Undersøgelsesperioden  omfattede  perioden 1. januar 1993 til 31. december 1993. () EFT nr. C 74 af 12. 3. 1994, s. 3.