L 299/30 Den Europæiske Unions Tidende 28.10.2006 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 27. oktober 2006 om ikke at offentliggøre referencen for standard EN ISO 14122-4:2004 »Maskinsikkerhed — Permanente adgange til maskiner — Del 4 Faste stiger« i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/37/EF (meddelt under nummer K(2006) 5062) (EØS-relevant tekst) (2006/733/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/37/EF af 22. juni 1998 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om maskiner (?), særlig artikel 6, stk. 1, under henvisning til udtalelse fra det stående udvalg, der er nedsat ved artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter og forskrifter vedrø- rende informationssamfundets tjenester (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) — Idirektiv 98/37/EF bestemmes det, at maskiner kun kan markedsføres og ibrugtages, hvis de ikke bringer perso- ners, husdyrs eller goders sikkerhed i fare, når de instal- leres og vedligeholdes på passende vis og anvendes i overensstemmelse med deres bestemmelse. (2) — Når en national standard, der gennemfører en harmoni- seret standard, hvis reference er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, omfatter et eller flere af de væsentlige sikkerheds- og sundhedskrav, der er anført i bilag I til direktiv 98/37/EF, forudsættes maskiner, der er fremstillet i overensstemmelse med denne standard, at være i overensstemmelse med de relevante væsentlige krav. (3) I medfør af artikel 6, stk. 1, i direktiv 98/37/EF har Frankrig fremsat formel indsigelse med hensyn til stan- dard EN ISO 14122-4:2004 vedtaget af Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) den 18. marts 2003, hvis reference endnu ikke er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende. (4) — Kommissionen har efter at have undersøgt standard EN ISO 14122-4:2004 kunnet fastslå, at specifikationerne i (1) EFT L 207 af 23.7.1998, s. 1. Ændret ved direktiv 98/79/EF (EFT L 331 af 7.12.1998, s. 1). (?) EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37. Senest ændret ved tiltrædelsesakten af 2003. standardens punkt 4.3.2 (valg af faldsikringsudstyr), 6.2 (brugsanvisning) og 6.3 (mærkning) ikke er i overens- stemmelse med de væsentlige krav i punkt 1.1.2(b) (prin- cipper for integrering af sikkerheden), 1.5.15 (risiko for at falde) og 1.6.2 (adgangsveje til arbejdsstedet og inter- ventionspunkter) i bilag I til direktiv 98/37/EF. Især forhindrer den tekniske løsning, som er beskrevet i standard EN ISO 14122-4:2004 (faldsikringsanordning), ikke et fald fra en fast stige. Den begrænser kun følgerne af et fald, og den kræver, at operatøren aktivt anvender personlige værnemidler. Faldsikringsanordninger er forbundet med adskillige ulemper. For det første begrænser de operatørens bevæ- gelsesfrihed. Dette kan resultere i, at operatørerne — især de operatører, der hyppigt udfører vedligeholdelsesar- bejde — undlader at tage personlige værnemidler på, før de bruger en fast stige. For det andet skaber de sekundære farer i tilfælde, hvor en operatør falder og rammer en af maskinens eller installationens faste dele, hvis der ikke er et minimalt frirum under operatøren. Dette frirum skal desuden være større end det areal, der kræves i forbindelse med et bur. For det tredje udgør de en organisatorisk begrænsning for virksomhe- derne (forvaltning af personlige værnemidler, behovet for kompatibilitet mellem personlige værnemidler og forank- ringssystemet). Denne begrænsning kan medføre funk- tionsfejl, som kan føre til ulykker. I modsætning til de væsentlige krav i punkt 1.1.2. b) i bilag I til direktiv 98/37/EF, sidestiller punkt 4.3.2, 6.2 og 6.3 i standard EN ISO 14122-4:2004 kravene til integrerede beskyttelsesforanstaltninger (bure) med de krav, der kun vedrører resterende risici (personlige værne- midler). Formålet med en standard som EN ISO 14122-4:2004 er at behandle et sikkerhedsaspekt, der vedrører en lang række maskintyper og ikke kun specifikke maskintyper. Hvis de væsentlige krav i punkt 1.1.2, 1.5.15 og 1.6.2 i bilag I til direktiv 98/37/EF ikke kan overholdes til fulde for en bestemt maskintype, bør det i en standard for denne maskintype specificeres, hvilke alternative foran- staltninger der bør træffes.