21. 4. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 101/35: KOMMISSIONENS BESLUTNING af 11. oktober 1989 om nederlandsk støtte, som finansieres gennem afgifter opkrævet af Produkt- ; schap voor veevoeder (Kun den nederlandske udgave er autenfisk) (90/188/EØF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Tråktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, under henvisning til Rådets forordning (FØF) nr. 1117/78 af 22. maj 1978 om den fælles markedsordning for tørret foder (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2275/ 89 ), særlig artikel 9, og de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger om fælles markedsordninger for land- brugsprodukter, efter i henhold til :EØF-Traktatens artikel 93, stk. 2, at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger (?), og ud fra følgende betragtninger : I Som følge af en skriftlig foreépørgsel (QE 1532/85) fra et medlem af Europa-Parlamentet anmodede Kommissionen. de nederlandske myndigheder om i. henhold til EØF- Traktatens artikel 93, stk. 3, at give alle fornødne oplys- ninger om produktschappen. Erhvervsorganisationerne har eksisteret i Nederlandene i 30 år med hjemmel i Wet op de Bedrijfsorganisatie af 14. februar 1950 (lov om virksomhedsorganisation). Det drejer sig om en rammelov, som åbner mulighed for, at der efter anmodning fra erhvervskredse oprettes hoofdbedrijf-, bedrijf- og produktschappen. Hoofproduktschappen og produktschappen kan oprettes til fordel for to eller flere virksomhedsgrupper, som, med - hensyn til visse produkter eller produktgrupper, udøver forskellige funktioner i økonomien (vertikal organisation). Hoofdbedrijfschappen eller bedrijfschappen kan oprettes til fordel for virksomheder, der i økonomien udøver samme  funktion eller en tilknyttet funktion (horisontal organisation). Den pågældende minister kan på møder organiseret af bestyrelsen for et produktschap eller hoofdproduktschap lade sig repræsentere af én eller flere personer, som han eller hun har udpeget. () EFT nr. L 142 af 30. 5. 1978, s. 1. () EFT nr. L 218 af 28. 7. 1989, s. 1. () EFT nr. C 115 af 30. 4. 1987, s. 5. Disse repræsentånter for ministeren har forhandlingsret uden stemmeret. Hvis en forordning eller en anden beslutning kræver den eller de pågældende ministres godkendelse, kan en sådan godkendelse kun afslås, hvis den pågældende beslutning er i strid enten med loven eller: almenhedens interesse. Erhvervsorganisationerne finansieres ved hjælp af afgifter (heffingen) på de forskellige produktions-, forarbejdnings- og afsætningstrin. De forordninger, som organisationerne udsteder om disse afgifter (Heffingverordeningen), gælder- for alle virksomheder, hvis aktiviteter berøres af de enkelte organisationer. Afgifterne er obligatoriske ; beta- lingsvægring medfører sanktioner. Afgifterne må derfor betragtes som skattelignende afgifter. Det drejer sig dels om generelle afgifter (algemene heffin- gen), dels om specifikke afgifter (specifieke heffingen). Førstnævnte afgifter går til finansiering især af organisa- tionens administrationsomkostninger, mens de sidst- nævnte går til finansiering af specifikke udgifter såsom støtte til forskellige formål. Disse skattelignende afgifter opkræves på de forskellige afsætningstrin, nemlig ved direkte salg fra producent, salg gennem auktion, grossister og detailhandlere, samt forar- bejdningsvirksomhedernes salg af forarbejdede produkter. De forordninger, som afgifterne indføres ved, kan even- tuelt også indeholde bestemmelser om afgifter på impor- terede produkter. II 1. —Efter brevveksling mellem Kommissionen og de nederlandske myndigheder meddelte Kommissionen ved skrivelse af 23. december 1986 til den nederlandske rege- ring at den havde besluttet at indlede proceduren i EØF- Traktatens artikel 93, stk. 2, idet Kommissionen ikke rådede over:tilstrækkeligt med oplysninger til at kunne fastslå, at den pågældende støtte: kunne omfattes af undta- gelserne i EFØF-Traktatens artikel 92, stk. 2 og 3; Som led i denne procedure anmodede Kommissionen derfor om yderligere oplysninger om: — støttefinansieringsmåden via skattelignende afgifter, for at det kan afklares, om disse afgifter skal betragtes som afgifter med samme virkning som told eller diskriminerende nationale afgifter, eller hvorvidt denne ordning, når afgifterne kombineres med den støtte, som de finansierer, er forenelig med kravene i Traktatens artikel 92