26.6.1999 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 160/73 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1256/1999 af 17. mai 1999 om ændring af forordning (EØF) nr. 3950/92 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, under henvisning til forslag fra Kommissionen (?), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamen- tet (?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (?), under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (?), og ud fra følgende betragtninger: (1)  Ved Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (%) blev tillægsafgiftsordnin- gen, der oprindelig blev indført i denne sektor den 2. april 1984, forlænget med yderligere syv tolvmånedersperioder; formålet med ordningen var at formindske uligevægten mellem udbud og efterspørgsel efter mælk og mejeriprodukter og at nedbringe det deraf følgende strukturelle over- skud; ordningen er fortsat nødvendig i fremtiden, hvis der skal opnås en bedre markedsligevægt; den bør derfor videreføres for yderligere otte tolvmånedersperioder fra den 1. april 2000; (2) prisstøtten i mejerisektoren vil gradvis blive ned- sat med 15 % i alt over tre produktionsår fra den (!) EFT C 170 af 4.6.1998, s. 60. (?) Udtalelse afgivet den 6. maj 1999 (endnu ikke offentlig- gjort i EFT). (?) EFT C 407 af 28.12.1998, s. 203. (?) EFT C 93 af 6.4.1999, s. 1. (”) EFT C 401 af 22.12.1998, s. 3. (%) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1. Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 751/1999 (EFT L 96 af 10.4.1999, s. 11 ). 1. juli 2005; denne foranstaltnings virkninger for det interne forbrug og for udførslen af mælk og mejeriprodukter berettiger en velafbalanceret for- højelse af den samlede referencemængde for mælk i Fællesskabet, efter at der på den ene side er blevet foretaget de respektive prisnedsættelser, og på den anden side er gjort en målrettet indsats for at løse visse strukturelle problemer; den individuelle referencemængde bør defineres som den mængde, der uden hensyn til de mæng- der, som måtte være afstået midlertidigt, er til rådighed den 31. marts 2000, hvor afgiftsordnin- gens syv anvendelsesperioder udløber efter dens forlængelse, der blev besluttet i 1992; producenternes underudnyttelse af reference- mængder kan hindre sektoren for mælkeproduk- tion i at udvikle sig hensigtsmæssigt; for at undgå en sådan praksis bør medlemsstaterne have mulighed for i overensstemmelse med fæl- lesskabsrettens generelle principper at beslutte, at de uudnyttede referencemængder i tilfælde af væsentlig underudnyttelse over en betydelig tids- periode skal returneres til den nationale reserve med henblik på omfordeling til andre producen- ter; for at styrke mulighederne for decentraliseret for- valtning af referencemængder med henblik på at omlægge mælkeproduktionen eller forbedre mil- jøet bør medlemsstaterne have tilladelse til at gennemføre visse bestemmelser herom på det relevante territoriale niveau eller i indsamlings- områder; erfaringen med tillægsafgiftsordningen har vist, at overførsel af referencemængder via juridiske konstruktioner såsom forpagtning, der ikke nød- vendigvis fører til en permanent tildeling af de pågældende referencemængder til modtageren, kan være en yderligere omkostningsfaktor for mælkeproduktionen, som hindrer forbedring af produktionsstrukturerne; for at styrke reference- mængdernes karakter som et middel til regule- ring af markedet for mælk og mejeriprodukter bør medlemsstaterne have beføjelse til at tilbage- føre referencemængder, der er overført via bort-