28.1.2004 Den Europæiske Unions Tidende L 21/11 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 136/2004 af 22. januar 2004 om procedurer for EF-grænsekontrolstedernes veterinærkontrol af tredjelandsprodukter (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets direktiv 97/78/EF af 18. december 1997 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet (?), særlig artikel 3, stk. 5, artikel 4, stk. 5, artikel 5, stk. 4, artikel 8, stk. 7, artikel 16, stk. 3, og artikel 19, stk. 1, og ud fra følgende betragtninger: (1) De oprindelige krav til veterinærkontrol af tredjelands- produkter, der føres ind i Fællesskabet, blev fastlagt i Rådets direktiv 90/675/EØF (?), som er ophævet og erstattet af direktiv 97/78/EF. (2) — Set i lyset af de erfaringer, som er høstet efter vedta- gelsen af direktiv 90/675/EØF, er der foretaget ændringer i procedurerne, der blev indført ved direktiv 97/78/EF. Kommissionens beslutning 93/13/EØF af 22. december 1992 om procedurerne for EF-grænsekontrol- stedernes veterinærkontrol af tredjelandsprodukter ()), senest ændret ved beslutning 2003/279/EF (), blev vedtaget på grundlag af det første direktiv og bør derfor ajourføres. (3) Det certifikat, som udstedes, efter at veterinærkontrollen er gennemført, og som for nærværende er fastlagt i bilag B til beslutning 93/13/EØF, bør tilpasses for at tage højde for ændrede procedurer både i forbindelse med sendinger, som overholder fællesskabsreglerne, og i forbindelse med sendinger, som ikke overholder fælles- skabsreglerne, uanset om disse vedrører import til eller transit gennem Fællesskabet. (4) — Nærmere regler for anvendelsen af dette certifikat er angivet i Kommissionens beslutning 2000/208/EF af 24. februar 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 97/78/EF vedrørende transit af produkter af animalsk oprindelse fra et tredjeland til et andet ad landevej i Fællesskabet () og Kommissionens beslutning 2000/571/EF af 8. september 2000 om nærmere regler () EFT L 24 af 30.1.1998, s. 9. (?) EFT L 373 af 31.12.1990, s. 1. (?) EFT L 9 af 15.1.1993, . 33. ( EUTL 101 af 23.4.2003, s. 14. () EFT L 64 af 11.3.2000, s. 20. for veterinærkontrol af tredjelandsprodukter, som skal indlagres i frizoner, på frilager, på toldoplag og hos leve- randører til skibe, der udfører grænseoverskridende transport ($). Det er imidlertid nødvendigt at fastsætte særlige regler om den praktiske håndtering af certifikatet i situationer, hvor der foretages veterinær toldklarering af sendingerne på grænsekontrolstedet, men hvor de af skattemæssige årsager forbliver under toldtilsyn i nogen tid. I sådanne tilfælde er der behov for et tilbagesporingssystem, og det er nødvendigt, at den dokumentation, som ledsager sendingen, er klarere. For at veterinærkontrolsystemet i det indre marked kan fungere hensigtsmæssigt, bør alle produktoplysninger samles i et enkelt, ensartet udformet dokument, således at problemer, som skyldes sprogforskelle mellem medlemsstaterne, mindskes. Enkeltheder vedrørende harmoniseret prøveudtagning og laboratorieundersøgelser af forskellige produkttyper vil senere blive fastlagt i gennemførelsesdirektiver, men i mellemtiden skal alle nationale bestemmelser fortsat gælde bortset fra i tilfælde, hvor der er tale om særlige beskyttelsesforanstaltninger. Erfaringerne har vist, at det er af største vigtighed at have gode informationskilder om alle sendinger, som føres ind i Fællesskabet, for at mindske omfanget af svindel og kontrolunddragelse. Kontrol af manifester er et vigtigt led i denne informationsindsamlingsproces, men det er en meget omfattende og tidskrævende opgave, som i videst muligt omfang bør automatiseres ad elektronisk vej. Foruden en effektiv indsamling af væsentlige oplysninger fra alle relevante aktører, bør den kompetente myndighed have tilladelse til at konsultere relevante databaser hos toldmyndighederne. Alle aktører bør være omfattet af dette databasesystem for at sikre, at de ajour- førte oplysninger er tilgængelige for alle involverede parter. () EFT L 240 af 23.9.2000, s. 14.