12. 10. 1999 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 264/21 DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EF) Nr. 2157/1999 af 23. september 1999 om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner (ECB/1999/4) STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (i det følgende benævnt »traktaten«), særlig artikel 110, stk. 3, og statutten for Det Europæiske System af Central- banker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt »statutten«), særlig artikel 34.3 og 19.1, og til Rådets forordning (EF) nr. 2532/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner () (i det følgende benævnt »Rådets forordning«), særlig artikel 6, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til statuttens artikel 34.3 sammenholdt med statuttens artikel 43.1, punkt 8 i protokol nr. 25 om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og punkt 2 i protokol nr. 26 om visse bestemmelser vedrørende Danmark påfører denne forordning ikke en ikke-deltagende medlemsstat nogen rettigheder eller forpligtelser; inden for de grænser og på de vilkår, der er fastlagt i Rådets forordning, er Den Europæiske Centralbank (ECB) berettiget til at pålægge foretagender bøder eller tvangs- bøder i tilfælde af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til dens forordninger og beslutninger; artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning tillægger ECB re- geludstedende beføjelser til nærmere at angive, hvordan sanktioner kan pålægges i overensstemmelse med Rådets forordning; andre rådsforordninger og ECB-forordninger kan fore- skrive bestemte sanktioner på bestemte områder og henvise til denne forordning med hensyn til de prin- cipper og procedurer, der gælder for pålæggelse af sådanne sanktioner; ved gennemførelsen af proceduren til fastlæggelse af de anvendelige sanktioner skal ECB sikre, at der i videst muligt omfang tages hensyn til tredjeparters ret til forsvar i overensstemmelse med de almindelige retsprin- cipper og De Europæiske Fællesskabers Domstols rets- praksis, navnlig eksisterende retspraksis vedrørende Europa-Kommissionens — undersøgelsesbeføjelser — på konkurrenceområdet; () EFT L 318 af 27.11.1998, s. 4. (6) (10) (11) (12) (13) der er ikke nogen juridiske hindringer for udveksling af oplysninger inden for Det Europæiske System af Central- banker (ESCB) vedrørende opklaring af overtrædelse af ECB-forordninger og -beslutninger; princippet om »ne bis in idem« skal overholdes med hensyn til indledningen af overtrædelsesprocedurer; reglerne om ECB's eller den kompetente nationale centralbanks beføjelser i forbindelse med overtrædelses- proceduren skal på samme tid sikre en effektiv gennem- førelse af en grundig undersøgelse af en påstået overtræ- delse og en høj grad af beskyttelse af det pågældende foretagendes ret til forsvar og iagttagelse af fortroligheds- princippet i forbindelse med overtrædelsesproceduren; medlemsstaternes myndigheder kan anmodes om bistand med henblik på at sikre en effektiv udøvelse af ECB's eller den kompetente nationale centralbanks befø- jelser i forbindelse med gennemførelsen af overtrædelses- proceduren; det pågældende foretagende har ret til at blive hørt, når overtrædelsesprocedurens eventuelle undersøgelsesfase er afsluttet, og det har modtaget de faktuelle resultater af undersøgelsen samt meddelelsen om de påklagede forhold; en overtrædelsesprocedure skal gennemføres under iagt- tagelse af tavsheds- og fortrolighedspligten; tavsheds- og fortrolighedskravet har ingen indvirkning på det pågæl- dende foretagendes ret til forsvar; en beslutning om, hvorvidt et foretagende har begået en overtrædelse, kan prøves hos ECB's Styrelsesråd; de nærmere proceduremæssige bestemmelser vedrørende en sådan prøvelse skal fastsættes; med henblik på at øge gennemsigtigheden og effektivi- teten i dens beføjelser til at pålægge sanktioner kan ECB beslutte at offentliggøre sine endelige beslutninger om sanktioner eller oplysninger herom; i betragtning af de finansielle markeders særlige forhold skal offentliggø- relse af en beslutning om at pålægge sanktioner udgøre en ekstraordinær foranstaltning, som kun træffes af ECB efter behørig overvejelse af den pågældende sags omstændigheder, af en sådan beslutnings eventuelle følger for det pågældende foretagendes omdømme samt sidstnævntes berettigede forretningsinteresser; en sådan