L 50/10 Den Europæiske Unions Tidende 23.2.2005 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 14. december 1999 i henhold til artikel 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 om pålæggelse af en bøde for fremsættelse af urigtige og vildledende oplysninger i en anmeldelse indgivet i en fusionssag (Sag COMP/M.1608 — KLM/Martinair III) (meddelt under nummer K(1999) 4496) (Kun den engelske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (2005/152/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomheds- overtagelser (1), særlig artikel 14, stk. 1, litra b), efter at have givet de deltagende virksomheder lejlighed til at fremsætte bemærkninger til de af Kommissionen fremførte klagepunkter, under henvisning til udtalelse fra Det Rådgivende Udvalg for Kontrol med Fusioner og Virksomhedsovertagelser, og ud fra følgende betragtninger: I. INDLEDNING (1) — Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (KLM) er Neder- landenes førende internationale luftfartsselskab og baseret i Amsterdams Schiphol-lufthavn. KLM flyver selv rute- flyvninger med såvel passagerer som fragt til en lang række europæiske og internationale destinationer. KLM's interesser inden for luftfartssektoren omfatter også Trans- avia Airlines BV — et majoritetsejet (80 %) datterselskab, der er specialiseret i passagerflyvninger (både rute- og charterflyvning) fra især Nederlandene til feriemål i Middelhavsområdet. (1) EFT L 395 af 30.12.1989, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1310/97 (EFT L 180 af 9.7.1997, s. 1). (2) KLM ejer også 50 % af aktierne i Martinair Holland NV (»Martinair«), de resterende 50 % er i hænderne på Konin- klijke Nedlloyd NV (»Nedlloyd«). Kommissionen finder, at det i denne situation er muligt for KLM og Nedlloyd at udøve »afgørende indflydelse« på Martinair i den betyd- ning, der er anvendt i artikel 3, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 4064/89 (»fusionsforordningen«). De kontrollerer derfor i fællesskab Martinair i fusionsforordningens forstand. Martinair er det næststørste nederlandske luft- fartsselskab, det er også baseret i Schiphol og beskæftiger sig hovedsagelig med charterflyvninger fra Amsterdam til feriemål i Middelhavsområdet. Martinair har også rute- flyvninger til et begrænset antal longhaul-destinationer i især Nordamerika. (3) — Den 1. september 1998 anmeldte KLM i overensstem- melse med fusionsforordningens artikel 4 en planlagt fusion, hvorved det ville erhverve kontrollen over hele Martinair ?). Anmeldelsen blev trukket tilbage den 22. september 1998 (), efter at Kommissionen mundtligt havde underrettet KLM om, at den agtede at erklære anmeldelsen for ufuldstændig. Den 21. december 1998 anmeldte KLM transaktionen igen(?). Den 1. februar 1999 besluttede Kommissionen at indlede proceduren efter fusionsforordningens artikel 6, stk. 1, litra c)), og den 19. marts 1999 fremsendte Kommissionen en klagepunktsmeddelelse angående den planlagte transak- tion. Den 31. maj 1999 meddelte KLM, at det havde opgivet at gennemføre transaktionen. (?) Sag IV/M.1128 — KLM/Martinair (EFT C 281 af 10.9.1998, s. 7). () EFT C 298 af 26.9.1998, s. 8. (?) Sag IV/M.1328 — KLM/Martinair II, (EFT C 408 af 29.12.1998, s. 8). () EFT C 42 af 17.2.1999, s. 9.