7. 7. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 174/27 KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 1937/90 af 4. juli 1990 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på *importen af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner, med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, og om godtagelse af tilsagn afgivet af eksportøren .KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (), særlig artikel -10 og 11,. mefter konsultation i det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til nævnte forordning, og ud fra følgende betragtninger : (1) (] e n—bånd til A. PROCEDURE Kommissionen modtog i september 1989 en klage indgivet af den internationale sammenslutning af brugere af garn af kemofibre og af natursilke (AIUFFASS) på vegne af Spinnhiitte GmbH & Co. KG Seidentechnik, som tegner sig for hele produk- tionen i Fællesskabet af vævede stoffer af natursilke til farvebånd til skrivemaskiner. ; Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde iværksættelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Euro- pæiske Fællesskabers Tidende (?) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af vævede stoffer af natursilke til farve- skrivemaskiner, henhørende under KN-kode — ex 5007 10 00, ex 5007 2010 og ex 5007 20 21, med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, og indledte en undersøgelse. Kommissionen underrettede officielt de ekspor- tører og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanter for eksportlandet og klageren. Den tilsendte de direkte berørte parter spørgeskemaer og gav dem lejlighed til at tilkende- give deres mening skriftlig og til at. anmode om at blive hørt mundtligt. 4 Alle de kendte parter, der var berørt af sagen, dvs. fællesskabsproducenten, en uafhængig importør og eksportøren, returnerede spørgeskemaet i udfyldt stand til Kommissionen. Eksportøren og impor- tøren tilkendegav desuden deres synspunkter skrift- (') EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. () EFT nr. C 300 af 29. 11. 1989, s. 3. (9 (S (6) ) (8) ) ligt, og eksportøren anmodede om at blive hørt mundtligt, hvilket blev imødekommet. Kommissionen efterprøvede de modtagne oplys- ninger i det omfang, den anså det for påkrævet med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse, og aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber : a) producent i Fællesskabet Spinnhiitte GmbH & Co. KG Seidentechnik, Celle, Tyskland b) importør i Fællesskabet H. Delacamp GmbH & Co. KG, Hamburg, Tyskland. ; Dumpingundersøgelsen omfattede januar til 30. september 1989, perioden 1. B. DEN PÅGÆLDENDE VARE ' Den vare, der er omfattet af undersøgelsen, er lærredsvævet silkestof' fremstillet af natursilke af - vægt 40 g/m? eller derover, men ikke over 50 g/m?. - Varen anvendes af kontorforsyningsindustrien for indfarvning og videreforarbejdning til farvebånd på spoler til skrivemaskiner. Med hensyn til varens fysiske og tekniske egenska- ber, anvendelsesformål og markeder har Kommis- sionen fastslået, at den fra Kina importerede vare er samme vare som den i Fællesskabet fremstillede vare som omhandlet i artikel 2, stk. 12, i forørdning (EØF) nr. 2423/88. C. DUMPING For at fastslå, om de pågældende varer med oprin- delse i Den Kinesiske Folkerepublik importeredes til dumpingpriser, måtte Kommissionen tage hensyn til, at dette land ikke har markedsøkonomi, og Kommissionen måtte derfor basere sin afgørelse på den normale værdi i et land med markedsøko- nomi. Klageren havde påstået, at fællesskabsproducenten og den kinesiske producent er de eneste produ- center i verden af den pågældende vare. Denne oplysning er ikke blevet anfægtet af nogen interes- seret part under undersøgelsen, og den normale værdi blev derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, litra c), i forordning (EØF) nr. 2423/88 fastsat på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales i Fællesskabet for denne vare behø- rigt justeret ved indregning af en fortjenstmargen på 5 %, som ansås for rimelig.