L 129]6 Den Europæiske Unions Tidende 29.4.2004 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 725/2004 af 31. marts 2004 om bedre sikring af skibe og havnefaciliteter (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE (5) UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg ()), (6) efter høring af Regionsudvalget, efter proceduren i traktatens artikel 251 (?), og ud fra følgende betragtninger: (7) (1) — Forsætlige ulovlige handlinger og navnlig terrorisme hører blandt de alvorligste trusler mod idealerne om demokrati og frihed samt de frihedsværdier, der udgør selve essensen af Den Europæiske Union. (2) — Det er vigtigt til enhver tid at sikre søtransportsektoren i Det Europæiske Fællesskab og de borgere, der benytter (8) denne transportform, samt miljøet mod trusler om forsætlige ulovlige handlinger, såsom terrorhandlinger, pirateri eller tilsvarende handlinger. (3) — Ved transport af gods, som indeholder særligt farlige stoffer, såsom kemiske og radioaktive stoffer, kan de farer, som forsætlige ulovlige handlinger udløser, få alvorlige følger for EU's borgere og miljø. (4) — Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) diploma- tiske konference vedtog den 12. december 2002 ændringer af den internationale konvention fra 1974 om sikkerhed for menneskeliv på søen (SOLAS-konventi- onen) samt en international kode for sikring af skibe og havnefaciliteter (ISPS-koden). Formålet med disse instru- menter er at forbedre sikringen af skibe, der anvendes i den internationale samhandel og de tilhørende havnefa- (10) ciliteter. De indeholder obligatoriske bestemmelser, hvis dækningsområde inden for Fællesskabet bør præciseres, samt bestemmelser i form af henstillinger, hvoraf nogle skal gøres obligatoriske inden for Fællesskabet. () EUT C 32 af 5.2.2004, s. 21. (?) Europa-Parlamentets udtalelse af 19.11.2003 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets afgørelse af 22.3.2004. Opfyldelsen af den sikringsmæssige målsætning, som er beskrevet i betragtning 2, bør ske gennem vedtagelse af fælles standarder for fortolkning, gennemførelse og kontrol inden for Fællesskabet af de bestemmelser, som IMO's diplomatiske konference vedtog den 12. december 2002, medmindre andet gælder ifølge medlemsstaternes lovgivning vedrørende den nationale sikkerhed og foran- staltninger, som måtte blive indført i medfør af afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union. Gennemførelses- beføjelserne overdrages til Kommissionen med henblik på vedtagelse af detaljerede gennemførelsesbestemmelser. I denne forordning overholdes de grundlæggende rettig- heder og de principper, som bla. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder aner- kender. Ud over skibe, der benyttes til international maritim trafik, og de havnefaciliteter, der benyttes til samme, bør skibe, der sejler i national fart inden for Fællesskabet, samt de tilhørende havnefaciliteter sikres bedre, navnlig passagerskibe på grund af det store antal menneskeliv, som kan bringes i fare i forbindelse med denne trans- portform. ISPS-kodens B-del indeholder en række henstillinger, der bør gøres obligatoriske inden for Fællesskabet med henblik på en ensartet opfyldelse af den sikringsmæssige målsætning, der er beskrevet i betragtning 2. Med henblik på at bidrage til den anerkendte og nødven- dige målsætning om at fremme nærskibsfart inden for Fællesskabet bør medlemsstaterne opfordres til i henhold til regel 11 i SOLAS-konventionens særlige tiltag til fremme af maritim sikring, at fremme aftaler vedrørende sikringsordninger for fast rutefart til søs inden for Fælles- skabet for at undgå at svække det tilstræbte overordnede sikringsniveau. For havnefaciliteter beliggende i havne, der kun lejlig- hedsvis betjener international søtrafik, kan det være en uforholdsmæssig stor opgave konstant at anvende de sikringsbestemmelser, der indføres ved nærværende forordning. Det er op til de enkelte medlemsstater i henhold til de sårbarhedsvurderinger, de foretager, at udarbejde en liste over de berørte havne og de erstat- ningsforanstaltninger, der kan sikre et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau.