L 340/16 Den Europæiske Unions Tidende 24.12.2003 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2295/2003 af 23. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 om handelsnormer for KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 af 26. juni 1990 om handelsnormer for æg ()), særlig artikel 5, stk. 3, artikel 6, stk. 5, artikel 7, stk. 1, litra d), artikel 10, stk. 3, artikel 11, stk. 2, artikel 20, stk. 1, og artikel 22, stk. 2, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2092/1991 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugs- produkter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (?), særlig artikel 2, under henvisning til Kommissionens direktiv 2002/4/EF af 30. januar 2002 om registrering af virksomheder, der holder æglæggende høner, og som er omfattet af Rådets direktiv 1999/74/EF (?), særlig punkt 2.1 og 2.3 i bilaget, og ud fra følgende betragtninger: Der er for nylig foretaget flere væsentlige ændringer i forordning (EØF) nr. 1907/90. Som følge af disse ændringer bør reglerne i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1274/91 af 15. maj 1991 om gennemførelses- bestemmelser til forordning (EØF) nr. 1907/90 om handelsnormer for æg (?) også tilpasses. Af klarheds- og retssikkerhedshensyn bør forordning (EØF) nr. 1274/91 ophæves og afløses af en ny forordning. (1) Som følge af den teknologiske udvikling og forbrugernes krav bør det gøres nemmere at spore produkterne, og leveringen, afhentningen, sorteringen og pakningen af æggene bør foregå hurtigere. Nogle producenter er imidlertid i stand til at garantere, at den temperatur, som æggene opbevares ved, holdes på et sådant niveau, at der vedvarende kan dispenseres fra det generelle krav om daglig afhentning eller levering af æg, der skal mærkes med læggedatoen eller beteg- nelsen »Ekstra« som omhandlet i artikel 12 i forordning (EØF) nr. 1907/90; fristerne for afhentning og levering af æg bør derfor differentieres, og der bør fastsættes regler herfor. (') EFT L 173 af 6.7.1990, s. 5. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2052/2003 (EUT L 305 af 22.11.2003, s. 1). (?) EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1). () EFT L 30 af 31.1.2002, s. 4. () EFT L 121 af 16.5.1991, s. 11. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 326/2003 (EUT L 47 af 21.2.2003, . 31). æg For at garantere æggenes sporbarhed samt kontrollen af deres oprindelse og produktionsmetoden bør mærk- ningen af hvert æg med produktionsvirksomhedens kodenummer, jf. direktiv 2002/4/EF, endvidere foretages på produktionsstedet (»på gården«) eller senest på det første pakkeri, der modtager æggene. Det bør dog være obligatorisk at mærke æggene på produktionsstedet, når æggene sendes ud af produktionslandet, medmindre der foreligger en eksklusivaftale mellem producenten og pakkeriet. Det bør også fastsættes, at det er obligatorisk at identificere alle beholdere med angivelse af produkti- onsvirksomhedens kodenummer samt læggedato eller -periode, før de forlader produktionsstedet. For at sikre forbrugerne, at kvalitetskendetegnene for friske æg, også kaldet klasse A-æg, kan kontrolleres og kun gælder for æg af højeste kvalitet, og at visse æg kan garanteres at være »ekstra friske«, bør der fastsættes strenge normer for hver kvalitetsklasse og særligt strenge regler for afhentning og senere distribution af dem, og æggene bør sorteres og stemples med produktionsvirk- somhedens kodenummer og eventuelt læggedato. Sorteringen af æg i kvalitets- og vægtklasser og mærk- ningen af dem bør kun foregå på virksomheder, hvis lokaler og tekniske udstyr svarer til omfanget af det arbejde, de udfører, således at æggene kan blive behandlet korrekt. For at undgå forveksling og for at lette identifikationen af ægleverancerne bør alle ægsam- lere og pakkerier tildeles et særligt godkendelsesnummer på grundlag af en ensartet kode. Æg af sædvanlig handelsmæssig kvalitet, som efter deres kvalitetskendetegn ikke kan klassificeres som »friske æg«, skal betragtes som »æg af 2. kvalitet« og sorteres i over- ensstemmelse hermed. I praksis er disse æg hovedsagelig beregnet til at blive leveret direkte til fødevareindustrien, herunder fødevarevirksomheder, der er godkendt i henhold til Rådets direktiv 89/437/EØF af 20. juni 1989 om hygiejne- og sundhedsproblemer i forbindelse med produktion og markedsføring af ægprodukter (). Hvis () EFT L 212 af 22.7.1989, s. 87. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003 (EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).