Nr. L 224/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 8. 90 RÅDETS DIREKTIV af 26. juni 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande . (90/426/EØF) RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro-- pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, under.henvisning til forslag fra Kommissionen (?), under henvisning til udtalelse fra Furopa-Parlamentet (?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger: Enhovede dyr er som levende dyr medtaget på listen over de varer, der er anført i bilag II til Traktaten; med henblik.på at sikre en rationel udvikling i produktionen af enhovede dyr og dermed forøge produktiviteten-inden for - denne sektor bør der på fællesskabsplan fastsættes regler for enhovede dyrs bevægelser mellem medlemsstaterne; opdrætning af enhovede dyr, især heste, indgår generelt i landbrugsaktiviteterne; den udgør en indkomstkilde for en del af landbrugsbefolkningen; forskellene mellem medlemsstaternes dyresundhedsmæssige bestemmelser bør fjernes for at fremme samhandelen med enhovede dyr inden for Fællesskabet; - med henblik på en harmonisk udvikling af samhandelen inden for Fællesskabet bør der fastlægges en fællesskabsord- ning for indførsel fra tredjelande; der bør, for så vidt angår registrerede enhovede dyr, der er forsynet med et identifikationsdokument, ligeledes opstilles regler med betingelser for deres bevægelser på nationalt område; for at indgå i samhandelen skal enhovede dyr opfylde visse dyresundhedsmæssige krav med det formål at undgå udbre- delse af smitsomme sygdommej; det vil i særdeleshed være hensigtsmæssigt at åbne mulighed for områdevis fastsættelse af restriktive foranstaltninger;. - af samme grund bør der ligeledes fastsættes betingelser for transporten; (1) EFT nr. C 327 af 30. 12. 1989, s. 61. (2) EFT nr. C 149 af 18. 6. 1990. (?) EFT nr. C 62 af 12. 3. 1990, s. 46. for at sikre overholdelsen af sådanne krav bør der fastsættes bestemmelser om et sundhedscertifikat, som udstedes af en embedsdyrlæge, og som ledsager dyrene til bestemmelses- stedet; tilrettelæggelsen og opfølgningen af den kontrol, der skal gennemføres af- bestemmelsesmedlemsstaten, samt de beskyttelsesforanstaltninger, der skal iværksættes, skal fast- sættes inden for rammerne af de forskrifter, der skal vedtages for veterinærkontrollen i samhandelen med- levende dyr inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelsen af det indre marked; der bør åbnes mulighed for, at Kommissionen kan foretage kontrol; denne kontrol skal gennemføres i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, fastlæggelse af en fællesskabsordning for indførsel fra tred- jelande forudsætter opstilling af en liste over de tredjelande eller dele af tredjelande, fra hvilke enhovede dyr kan indføres; valget af disse lande bør ske ud fra generelle kriterier, såsom dyrenes sundhedstilstand, veterinærtjenestens organisering og beføjelser og-.den gældende veterinærlovgivning; endvidere er det vigtigt ikke at tillade indførsel af enhovede. dyr fra lande, som ikke er eller i et for kort tidsrum har været fri for smitsomme dyresygdomme, der udgør en fare for bestanden inden for Fællesskabet; disse betragtninger gælder ligeledes indførsel fra tredjelande, i hvilke der gennemføres vaccinationer mod sådanne sygdomme; de almindelige betingelser for indførsel fra tredjelande bør suppleres med særlige betingelser, der fastsættes ud fra den sundhedsmæssige situation i de enkelte tredjelande; den tekniske karakter og mangfoldigheden af de kriterier, der skal danne grundlag for-disse særlige betingelser, kræver for deres fastsættelse en smidig og hurtig fællesskabsprocedure, under hvilken Kommissionen og medlemsstaterne har -et snævert samarbejde; fremlæggelse ved indførsel af enhovede dyr af et certifikat, der er i overensstemmelse med en fælles model, er et effektivt middel til at efterprøve gennemførelsen af fællesskabsfor- skrifterne; disse forskrifter kan omfatte særlige bestemmel- ser, der kan variere alt efter de enkelt tredjelande, og modellerne til certifikatet bør udarbejdes herefter;