L 56/76 Den Europæiske Unions Tidende 24.2.2004 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 23. oktober 2003 om en procedure efter EF-traktatens artikel 81 og FØS-aftalens artikel 53 Sag COMP/C/38.170 — REIMS II genanmeldelse (meddelt under nummer K(2003) 3892) (Kun den spanske, den danske, den tyske, den græske, den engelske, den franske, den italienske, den nederlandske, den portugisiske, den finske og den svenske udvage er autentiske) (EØS-relevant tekst) (2004/139/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, under henvisning til Rådets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86 (!), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1/2003 ?), særlig artikel 2, 6 og 8, under henvisning til den begæring om negativattest og anmel- delse med henblik på fritagelse, der blev indgivet den 18. juni 2001 i henhold til artikel 2 og 4 i forordning nr. 17, under henvisning til Kommissionens beslutning af 14. april 2003 om at indlede procedure i denne sag, under henvisning til det resumé af begæringen og anmeldelsen, der er offentliggjort i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning nr. 17 ), efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopol- spørgsmål, under henvisning til høringskonsulentens endelige rapport i den foreliggende sag (?), og ud fra følgende betragtninger: 1. INDLEDNING (1) — Den 18. juni 2001 blev REIMS II-aftalen (»Remuneration of Mandatory Deliveries of Cross-Border Mails Agree- ment«, aftale om betaling for obligatorisk omdeling af 1) EFT 13 af 21.2.1962, s. 204/62. ( (2) EFT L I af 4.1.2003, s. 1. ) EUT C 94 af 23.4.2003, s. 3. (?) EUT C 48 af 24.2.2004. B. post fra udlandet) anmeldt til Kommissionen med hen- blik på at opnå en negativattest efter EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, eller en fritagelse i medfør af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 3, ved udløbet af den fritagelse, Kommissionen havde meddelt i sin beslutning af 15. september 1999 (»fritagelsesbeslutningen fra 1999%) ). (2) REIMS Il-aftalen er det instrument, som en række offentlige posttjenester (%) benytter til i fællesskab at fastsætte terminalafgifter. Terminalafgifter er det gebyr, posttjenesterne betaler hinanden for at udbringe indgå- ende grænseoverskridende post. Den modtagende of- fentlige posttjeneste modtager betaling fra den afsenden- de posttjeneste for at udbringe dennes grænseoverskri- dende post. (3) Ihenhold til aftalen beregnes terminalafgifterne som en procentdel af de indenlandske takster i modtagerlandet. Den oprindelige REIMS Il-aftale blev anmeldt til Kom- missionen for første gang i 1997. Den blev fritaget i 1999. I henhold til den oprindelige REIMS Il-aftale skulle terminalafgifterne stige i en overgangsperiode op til et loft på 80 % af de indenlandske takster i 2001. I sin fritagelsesbeslutning fra 1999 fritog Kommissionen imidlertid kun aftalen frem til udgangen af 2001 og begrænsede fritagelsen til 70 % af indlandstaksterne. ) Kommissionens beslutning 1999/695/EF (sag COMP/36.748 — REIMS II) (EFT L 275 af 26.10.1999, s. 17.) (6) Offentlige posttjenester er virksomheder eller offentlige organer, hvis hovedopgave er at yde universelle posttjenesteydelser på hele det nationale territorium, ofte til enhedspris. De er desuden forpligtet til at besørge internationale posttjenesteydelser ved at videresende internationale forsendelser til offentlige posttjenester i andre lande til udbringning der samt til at udbringe indgående internationale forsendelser. I den anmeldte aftale betegner »offent- lige posttjenester« såvel offentlige som private posttjenester med pligt til almindelig udbringning (befordringspligt).