31. 12. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 369/47 RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 4197/88 af 21. december 1988 om fastsættelse for 1989 af visse foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressour- cerne, som finder anvendelse på fartøjer, der fører svensk flag RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro- pæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 170/83 af 25. januar 1983 om en fællesskabsordning for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne (1), ændret ved akten vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse (?), særlig artikel 11, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: Fællesskabet og Sverige har i overensstemmelse med proce- duren i fiskeriaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Sveriges regering (?), særlig artikel 2 og 6, ført konsultationer om de gensidige fiskerirettigheder for 1989 og forvaltningen af de fælles levende ressourcer; under disse konsultationer blev delegationerne enige om at henstille til deres. respektive myndigheder, at der fastsættes visse fangstkvoter for 1989 for den anden parts fartøjer; i henhold til artikel 3 i forordning (EØF) nr. 170/83 skal Rådet bl.a. fastsætte de samlede fangster, der indrømmes tredjelande, og de særlige betingelser, der skal gælde for disse fangster; det fiskeri, der er omhandlet i denne forordning, skal undergives de relevante kontrolforanstaltninger i Rådets forordning (FØF) nr. 2241/87 af 23. juli 1987 om fastsæt- telse af visse foranstaltninger til kontrol med fiskeri (1); i artikel 3, stk. 2, andet afsnit, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfar- tøjer (7), er det fastsat, at alle fartøjer med (!) EFT nr. L 24 af 27. 1. 1983, s. 1. (?) EFT nr. L 302 af 15. 11. 1985, s. 1. (?) EFT nr. L 226 af 29. 8. 1980, s. 1. (1) EFT L 207 af 29. 7. 1987. s. 1. (?) EFT nr. L 132 af 21. 5. 1987, s. 9. tanke med nedkølet havvand om bord skal have et af en kompetent myndighed godkendt dokument med angivelse af tankenes kalibrering i m? med intervaller på 10 cm; i overenskomsten af 19. december 1966 mellem Danmark, Norge og Sverige om gensidig adgang til fiskeri i Skagerrak og Kattegat fastsættes det, at hver af de kontraherende parter tillader fartøjer fra de to andre lande at drive fiskeri uden kvantitative begrænsninger i dens fiskerizone i Ska- gerrak og en del af Kattegat indtil en afstand af 4 sømil fra basislinjerne; i konventionen af 31. december 1932 mellem Danmark og Sverige angående fiskeriforholdene i de til Danmark og Sverige grænsende farvande er det fastsat, at de kontrahe- rende parter tilladet den anden parts fartøjer at drive fiskeri uden kvantitative begrænsninger i deres respektive fiskeri- zoner i Kattegat indtil en afstand af 3 sømil fra kysten og i visse områder af Øresund og Østersøen indtil basis- linjen — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. Fartøjer, der fører svensk flag, kan indtil den 31. december 1989 drive fiskeri efter de arter, der er anført i bilag I, inden for de i nævnte bilag fastsatte geografiske og mængdemæssige begrænsninger og i overensstemmelse med denne forordning i de af medlemsstaternes fiskerizoner, der strækker sig 200 sømil ud fra kysten langs Nordsøen, Skagerrak, Kattegat, Østersøen, og Atlanterhavet nord for 43? 00' N. 2. Uanset stk. I kan fartøjer, som fører svensk flag, uden kvantitative begrænsninger fiske i Skagerrak, Kattegat og Øresund. ; 3. 1Idenne forordning forstås ved: — Skagerrak: et område afgrænset mod vest ved en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd ved en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra videre til det nærmeste punkt på den svenske kyst,