4. 8. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 213/5 RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2347/87 af 23. juli 1987 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af mekaniske armbåndsure med oprindelse i Sovjetunionen RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab ()), særlig artikel 12, under henvisning til forslag fra Kommissionen, forelagt efter konsultation i det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til nævnte forordning, og ud fra følgende betragtninger : (1) Ø 3) A. Procedure Rådet indførte ved forordning (EØF) nr. 1882/82 ?) en endelig  antidumpingtold på  mekaniske armbåndsure med oprindelse i Sovjetunionen. Efter indførelsen af disse foranstaltninger anlagde klageren, Timex Corporation, Dundee, sag ved De Europæiske Fællesskabers Domstol i medfør af traktatens artikel 173, stk. 2, med påstand om delvis annullation af artikel 1 i forordning (FØF) nr. 1882/82. Domstolen erklærede i sin dom i sag 264/82 (?) den pågældende artikel for ugyldig og bestemte, at den ved nævnte bestemmelse indførte antidumpingtold skulle opretholdes, indtil de kompetente institu- tioner havde gennemført de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger. Til opfyldelse af dommen drøftede Kommissionen som den kompetente institution sammen med Timex, hvilken procedure der var den mest hensigtsmæssige at følge. I betragtning af den tid, der var forløbet siden afslutningen af den oprinde- lige undersøgelse, og den ændring i omstændighe- derne, som var indtruffet, navnlig i henseende til producenterne af mekaniske armbåndsure på det marked, der valgtes som sammenligningsgrundlag, dvs. Hongkong, var det opfattelsen, at proceduren burde genoptages, og at der skulle indledes en undersøgelse på fællesskabsplan. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europæ- iske Fællesskabers Tidende(?) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende Fællesskabets import af visse mekaniske armbåndsure henhø- rende under pos. ex 91.01 i den fælles toldtarif, () EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, . 1. () EFT nr. L 207 af 15. 7. 1982, s. 1. P) Endnu ikke offentliggjort i Tidende. () EFT nr. C 248 af 7. 11. 1985, s. 3. ) (& (6) 7) (8) svarende til NIMEXE-nummer ex 91.01-37 og 57, med oprindelse i Sovjetunionen. Kommissionen underrettede officielt de eksport- ører og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt producenterne i Fællesskabet og gav de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt. Den største producent i Fællesskabet, Timex, som tegner sig for en væsentlig del af produktionen i Fællesskabet af den pågældende vare, tilkendegav sin mening skriftligt og mundtligt og anmodede om og fik forelagt de vigtigste kendsgerninger og betragninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale endelige foranstaltninger. Den sovjetiske eksportør medvirkede ikke i under- søgelsen. Med henblik på at fastlægge priserne for den pågældende vare ved eksport til Fællesskabet samt omfanget af den skade, der var påført den pågæl- dende y erhvervsgren i Fællesskabet, aflagde Kommissioneri kontrolbesøg hos hovedimportøren, Global Watches Ltd, og hos den største fællesskabs- producent, Timex Corporation. Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra januar til og med oktober 1985. B. Normal værdi For at fastslå om varerne med oprindelse i Sovjet- unionen importeredes til dumpingpriser, miåtte Kommissionen tage hensyn til, at Sovjetunionen ikke er et land med markedsøkonomi. Under sådanne omstændigheder skal den normale værdi for den pågældende vare sædvanligvis fastlægges på grundlag af prisen på, eller den beregnede værdi af samme vare i et tredjeland med markedsøkonomi. I den oprindelige undersøgelse valgte Kommis- sionen at benytte Hongkong som sammenlignings- grundlag. Både i forbindelse med den foregående og denne procedure gjorde Timex imidlertid gældende, at priserne på schweiziske mekaniske armbåndsure ville være det mest hensigtsmæssige grundlag for fastlæggelse af den normale værdi. Timex' aktuelle påstand var hovedsagelig baseret på den opfattelse, at anvendelsen af oplysninger vedrørende ure frem- stillet i Hongkong ville give anledning til problemer med hensyn til påligheden, og at de schweiziske producenters produktionsproces ville . udgøre et rimeligere sammenligningsgrundlag end produktionsmetoderne i Hongkong.