2. 8. 91 De Europæiéke Fællesskabers Tidende Nr. L 215/11 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 26. marts 1991 å om støtte ydet af den franske regering til Saint-Gobain (Eurofloat), Salaise-sur-Sanne (glassektoren) (Kun den franske udgave er autentisk) (91/390/EØF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro- pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, efter i henhold til nævnte artikel at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger, og ud fra følgende betragtninger: I Den franske koncern Saint-Gobain omfatter ca. hundrede virksomheder, fordelt på følgende brancher: isolation, papir og træ, kanalisering, forarbejdning, byggematerialer, arme- ringsfibre, keramiske produkter til industrielt brug, tjene- steydelser og diverse, samt vinduesglas. Sidstnævnte branche, som udgør ca. 20% af koncernens salg, fremstiller, forarbejder og afsætter glas til motorkøre- tøjer, bygninger og særlige produktionsformål. Branchen driver elleve floatglasanlæg i Fællesskabet og har betydelige andele i to andre anlæg. Et af de fem floatglasanlæg, som drives direkte, blev sat i drift i 1989 i Salaise-sur-Sanne (Isére) under navnet Eurofloat. Det drejer sig om et anlæg, som kan producere 120 000 tons ufarvet glas årligt til bygningsindu- strien. II I maj 1990 erfarede Kommissionen gennem pressen, at der var ydet et tilskud på 32 mio. ffr. til investeringen i Salaise-sur-Sanne. Efter at have bemærket, at Saint-Gobain tilsyneladende havde modtaget støtte til en investering i et område, som ikke var berettiget til regionalstøtte, anmodede Kommissionen ved skrivelse af 23. maj 1990 den franske regering om inden tredive dage at fremsende nærmere oplysninger om den pågældende støtte. I brevet blev det understreget, at Kom- missionen vile se sig nødsaget til at indlede proceduren efter Traktatens artikel 93, stk. 2, hvis den ikke modtog noget svar eller modtog et svar, der ikke var fyldestgørende. Da Kommissionen ikke havde modtaget noget svar inden for den fastsatte frist, besluttede den den 18. juli 1990 at indlede førnævnte procedure i anledning af tilskuddet på 32 mio. ffr., idet den mente, at det drejede sig om en ulovlig støtte, som ikke kunne betragtes som forenelig med fællesmarkedet, da den kunne fordreje konkurrencen og påvirke samhande- len som omhandlet i EØF-Traktatens artikel 92, stk. 1, uden at det var muligt at bringe nogen af de i denne artikel nævnte undtagelsesbestemmelser i anvendelse. Kommissionen konstaterede, at Salaise-sur-Sanne ikke hørte til de områder, der er berettigede til regionalstøtte i henhold tilartikel 92, stk. 3,litra a) eller c), at den investering, hvortil der var ydet støtte, ikke kunne betragtes som et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse, jf. artikel 92, stk. 3, litra b), og at en støtte til opførelse af et nyt anlæg til produktion af planglas ikke fremmede udviklingen af den pågældende erhvervsgren, jf. artikel 92, stk. 3, litra c). Endvidere gav Kommissionen udtryk for tvivl med hensyn til støttens nødvendighed; på baggrund af Saint-Gobains finan- sielle situation formodede den, at markedskræfterne i sig selv ville have været tilstrækkelige til at sikre gennemførelsen af det nævnte investeringsprojekt, udén støtte fra staten. Ved skrivelse af 3. august 1990 opfordrede Kommissionen den franske regering til at fremsætte sine bemærkninger. II Ved skrivelse af 11. juli 1990, dvs. efter fristens udløb, svarede den franske regering på Kommissionens brev af 23. maj 1990, idet den anmodede om indrømmelse af en yderligere frist indtil udgangen af juli måned. Dernæst fremsatte den sine bemærkninger ved skrivelse af 12. september 1990,.Den gav udtryk for den opfattelse, at beløbet på 32 mio. ffr. var sammensat af flere forskellige delbeløb, nemlig 260 000 ffr. fra »Agence National pour PEmploi«, 1 329 000 ffr. fra »Conseil Général de PIsére«, 27 mio. ffr. fra »Syndicat Intercommunal« til byggemodning og 2 499 400 ffr. fra »Syndicat Intercommunal« til nedbringelse af udgifterne til grundkøb. Ifølge den franske regering var der - i de sidste to tilfælde ikke tale om støtte efter Traktatens artikel 92, stk. 1.