L 255/160 Den Europæiske Unions Tidende 30.9.2005 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2005/45/EF af 7. september 2005 om gensidig anerkendelse af sønæringsbeviser, som er udstedt af medlemsstaterne, og om ændring af direktiv 2001/25/EF (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (), efter høring af Regionsudvalget, efter proceduren i traktatens artikel 251 (”), og ud fra følgende betragtninger: (1) () 0 0) I sine konklusioner af 5. juni 2003 om forbedring af EF- søtransportens image og tiltrækning af unge til søfartser- hvervet påpegede Rådet behovet for at fremme den faglige mobilitet for søfarende i Den Europæiske Union og lagde særlig vægt på, at der indføres procedurer for anerkendelse af søfarendes sønæringsbeviser, og at det samtidig sikres, at bestemmelserne i Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold af 1978 (STCW-konventionen), i den gældende affattelse, over- holdes. Søfarten er en sektor, som er i rivende udvikling og har et særligt internationalt præg. Da der er stigende mangel på søfarende i Fællesskabet, kan balancen mellem perso- naleudbud og personaleefterspørgsel lettere opretholdes på fællesskabsplan end på nationalt plan. Det er derfor vigtigt, at den fælles transportpolitik på søfartsområdet udvides, så den fremmer bevægeligheden blandt søfa- rende i Fællesskabet. Hvad søfarendes kvalifikationer angår, har Fællesskabet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/25/EF af 4. april 2001 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (?) fastsat minimumskrav til søfartsuddan- nelser og udstedelse af sønæringsbeviser. Direktivet inkorporerer STCW-konventionens internationale stan- EUT C 157 af 28.6.2005, s. 53. Europa-Parlamentets udtalelse af 23.2.2005 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT). Rådets afgørelse af 27.6.2005. EFT L 136 af 18.5.2001, s. 17. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/23/EF (EUT L 62 af 9.3.2005, s. 14). — = darder for uddannelse, sønæringsbeviser og vagthold i fællesskabsretten. Ifølge direktiv 2001/25/EF skal søfarende være i besid- delse af et sønæringsbevis, som de kompetente myndig- heder i en medlemsstat har udstedt og påtegnet i over- ensstemmelse med direktivet, og som giver den retmæs- sige indehaver ret til at gøre tjeneste og bestride funkti- oner på det i beviset specificerede ansvarsniveau om bord på et skib. Ifølge direktiv 2001/25/EF er medlemsstaternes gensidige anerkendelse af søfarendes beviser, uanset om de søfa- rende er statsborgere i en medlemsstat, omfattet af direktiv 89/48/EØF (') og 92/51/EØF (?) om indførelse af henholdsvis den første og den anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser. Disse direktiver fastsætter ikke automatisk anerkendelse af søfarendes formelle kvalifikationer, da søfarende kan underkastes supplerende foranstaltninger. Medlemsstaterne bør anerkende ethvert bevis og enhver anden officiel kvalifikationsbekræftelse, som er udstedt af en anden medlemsstat i overensstemmelse med direktiv 2001/25/EF. Medlemsstaterne bør derfor tillade en søfa- rende, som i en anden medlemsstat har opnået et sønæringsbevis, der opfylder dette direktivs bestem- melser, at påbegynde eller udøve det søfartserhverv, den pågældende er uddannet til, uden at stille andre betin- gelser end dem, de stiller i forhold til deres egne stats- borgere. Eftersom dette direktiv har til formål at fremme gensidig anerkendelse af uddannelsesbeviser, omhandler det ikke vilkårene for adgang til beskæftigelse. STCW-konventionen opstiller krav til søfarendes sprog- kundskaber. Disse krav bør indføres i Fællesskabets lovgivning for at sikre effektiv kommunikation om bord på skibene og fremme den fri bevægelighed blandt søfa- rende i Fællesskabet. Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16). Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF (EFT L 206 af 31.7.2001, s. 1). Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supp%ering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 209 af 24.7.1992, s. 25). Senest ændret ved Kommissionens beslutning 2004/108/EF (EUT L 32 af 5.2.2004, s. 15).