15.11.2003 Den Europæiske Unions Tidende L 297/13 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2010/2003 af 14. november 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 800/1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksport- restitutioner for landbrugsprodukter KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn ()), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1104/ 2003 ?), særlig artikel 13 og de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger om fælles markedsordninger for landbrugs- produkter, og ud fra følgende betragtninger: (1) ( ( ( ( 1 2 3' 4 ) E ) E ) E ) E I de nuværende regler for forudbetaling med forarbejd- ning er der fastsat en ækvivalensordning for basispro- dukter, der er oplagret løst, og mellemprodukter, der er oplagret løst, og som skal eksporteres efter forarbejd- ning. Der kan laves ækvivalens for produkter på forskel- lige lokaliteter. Der kan også laves ækvivalens for produkter på samme lokalitet. Ækvivalens er forbudt for produkter i nogle situationer såsom interventionspro- dukter til eksport. Som en generel regel er ækvivalens ikke tilladt i forbindelse med forudbetaling for oplagring, uden at dette berører specifikke sektorforordninger, hvor det er fastsat, at visse produkter kan oplagres løst i samme silo eller på samme oplagringslokalitet sammen med andre produkter med en anden toldmæssig status. Revisionsretten bemærkede i sin særberetning nr. 1/ 2003, at ækvivalensordningen er unødvendigt kompli- ceret og vanskelig at kontrollere. Revisionsretten fandt ydermere, at reglerne er blevet anvendt meget forskelligt i de forskellige medlemsstater og endog i forskellige regioner inden for samme medlemsstat. Det er derfor tilrådeligt at fjerne ækvivalensmuligheden fra forudbeta- lingen med forarbejdning. Ved Rådets forordning (EØF) nr. 565/80 af 4. marts 1980 om forudbetaling af eksportrestitutioner for land- brugsprodukter (?), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 444/2003 (?), blev der indført brug af faste udbyttesatser for produkter, der forarbejdes under forudbetalingsordningen. For at tage hensyn til variatio- nerne i udbyttet er det tilrådeligt med en vis fleksibilitet, hvis det anmeldte udbytte viser sig at være højere end det faktiske udbytte. For at sikre en mere effektiv administration af anmod- ningerne om udbetaling af eksportrestitutioner er det hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne kan beslutte, at kun elektroniske anmodninger må anvendes. FT L 181 af 1.7.1992, s. 21. UT L 158 af 27.6.2003, s. 1. FT L 62 af 7.3.1980, s. 5. UT L 67 af 12.3.2003, s. 3. (4) For at forenkle den administrative procedure for udbeta- ling af restitutioner for små mængder bør kravet om importbevis i forbindelse med en anmodning om ækvi- valente dokumenter fraviges for restitutioner på mindre end eller lig med 2 400 EUR. For at forenkle behandlingen af dossierer med sanktioner på små beløb bør det minimumsbeløb, som medlemssta- terne kan afstå fra at inddrive, forøges. Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 (?), senest ændret ved forordning (EF) nr. 444/2003, bør derfor ændres tilsvarende. De berørte forvaltningskomitéer har ikke afgivet udta- lelse inden for de af formændene fastsatte frister — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 I forordning (EF) nr. 800/1999 foretages følgende ændringer: 1) Artikel 28 ændres således: a) Stk. 3, andet, tredje og fjerde afsnit, udgår. b) Stk. 4 og 5 udgår. I artikel 35, stk. 1, indsættes følgende afsnit: »Skyldes forskellen mellem det beløb, der skal ydes for den udførte mængde, og det beløb, der er forudbetalt, en forskel mellem den udbyttesats, der er anført i betalingsangivelsen, og den udbyttesats, der er opnået efter forarbejdning, gælder forhøjelsen på 15 % som omhandlet i andet afsnit dog ikke, hvis forskellen mellem udbyttesatserne er mindre end 2 %. Artikel 51 gælder ikke, hvis der er en forskel mellem den anførte udbyttesats og den udbyttesats, der er opnået efter forarbejdning.« Artikel 49 ændres således: a) Istk. 1 indsættes følgende afsnit efter andet afsnit: »Medlemsstaterne kan dog beslutte, at anmodninger om restitutioner kun fremsættes efter en af fremgangsmå- derne som omhandlet i andet afsnit« b) I stk. 3, andet afsnit, litra a), ændres »1 200 EUR« til »2 400 EUR«. () EFT L 102 af 17.4.1999, s. 11.