Nr. L 182/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 7. 92 RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 1769/92 af 29. juni 1992 om ændring af forordning (EØF) nr. 1768/89 for så vidt angår indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af videdkassetter med oprindelse i Hong- RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (1), særlig artikel 14, under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til nævnte forordning, og ud fra følgende betragtninger : I. TIDLIGERE PROCEDURE (1) — Ved forordning (EØF) nr. 1768/89 ?) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på 21,9 % på importen af VHS-videobånd i kassetter, i det følgende benævnt »videokassetter«, henhørende under KN-kode ex 8523 13 00, med oprindelse i Hongkong, med undtagelse af en række i forord- ningen anførte eksportører, som blev pålagt en lavere told eller blev fritaget for told. (2) I betragtning 43 i forordning (EØF) nr. 1768/89 vedrørende selskaber, som havde påbegyndt eller agtede at indlede eksport til Fællesskabet af video- kassetter af eget fabrikat efter afslutningen af undersøgelsesperioden (nytilkomne), tog Rådet til efterretning, at Kommissionen er rede til straks at indlede en fornyet undersøgelse, hvis det pågæl- dende eksportselskab over for Kommissionen kan påvise, at det ikke eksporterede de pågældende varer til Fællesskabet i undersøgelsesperioden og fremlægger tilstrækkelige beviser herfor. Selskabet må endvidere påvise, at eksporten påbegyntes eller vil blive påbegyndt efter nævnte periode, og at selskabet ikke er forretningsmæssigt forbundet eller associeret med et af de selskaber, der er omfattet af undersøgelsen. Il. FORNYET UNDERSØGELSE (3) > Den 12. oktober 1991 (?) offentliggjorde Kommis- sionen i De Europæiske Fællesskabers Tidende (') EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. () EFT nr. L 174 af 22. 6. 1989, s. 1. Forordningen er ændret ved forordnng nr. (FØF) nr. 3522/90 (EFT nr. L 343 af 7. 2. 1990, s. I - 1). (?) EFT nr. C 266 af 12. 10. 1991, s. 1. (4) (5) efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg og i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2423/88 en meddelelse om indledning af en fornyet undersøgelse af forordning (EØF) nr. 1768/89 for så vidt angår et selskab i Hongkong, Bico Magnetics Ltd. Dette selskab havde gjort gældende, at det ikke eksporterede de varer, der er omfattet af antidumpingtolden, i den tidligere undersøgelsesperiode (1. januar til 30. november 1987). Endvidere anførte selskabet, at det ikke var forretningsmæssigt forbundet med nogen af de selskaber, der var omfattet af den tidligere undersø- gelse, og for hvilke der var konstateret dumping. Det fandtes endvidere ikke godtgjort, at selskabet nogensinde havde eksporteret videokassetter til Fællesskabet. Kommissionen iværksætte derfor en undersøgelse for at fastslå, om Bico Magnetics Ltd kunne anses for at være en »nytilkommen«, og for at fastsætte en eventuel dumpingmargen for dette selskab. IIl. RESULTATERNE AF UNDERSØGELSEN 1. Nytilkommen Det fremgik af undersøgelsen, at Bico Magnetics Ltd ikke tidligere havde eksporteret eller fremstillet videokassetter, der eksporteredes til Fællesskabet, og at det nu stod over for de påbegynde en sådan eksport. Endvidere konstateredes det, at dette selskab ikke havde nogen form for forbindelse med de eksportø- rer, der var omfattet af den tidligere procedure, og for hvilke der var konstateret dumping. Rådet bekræfter, at dette selskab følgelig bør betragtes som en nytilkommen, og at der bør foretages en fornyet  undersøgelse  af forordning  (EØF) nr. 1768/89 for så vidt angår Bico Magnetics Ltd. 2. Normal værdi Eftersom Bico Magnetics Ltd ikke solgte videokas- setter på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden for den foreliggende fornyede  undersøgelse (1. januar til 30. juni 1991), blev den normale værdi fastsat på grundlag af den beregnede værdi af den pågældende vare i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), i forordning (EØF) nr. 2423/88.