7.7.2005 Den Europæiske Unions Tidende L 174/65 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1068/2005 af 6. juli 2005 om ændring af forordning (EF) nr. 824/2000 om fastsættelse af procedurer for inter- ventionsorganernes overtagelse af korn samt analysemetoder for bestemmelsen af kvaliteten KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for korn ()), særlig artikel 6, og ud fra følgende betragtninger: (1) — Ifølge forordning (EF) nr. 1784/2003 skal der fra høståret 2004/05 ikke længere være nogen intervention for rugs vedkommende. Kommissionens forordning (EF) nr. 824/2000 (?) bør derfor tilpasses for at tage hensyn til denne nye situation. (2) — Blød hvede og hård hvede er kornarter, for hvilke der er fastsat kriterier for minimumskvaliteten for konsum, og som skal opfylde sundhedsnormerne i Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabspro- cedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (?). De andre kornarter er hovedsagelig bestemt for dyrefoder og skal være i overensstemmelse med Europa-Parlamen- tets og Rådets direktiv 2002/32JEF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer (?). Det bør fastsættes, at disse normer gælder ved overtagelsen af de pågældende produkter under den nuværende interventionsordning. (3) — Visse af disse normer finder anvendelse fra den 1. juli 2006 ved produkternes første forarbejdning. For at sikre at korn, der overtages inden nævnte dato, kan markeds- () EUT L 270 af 21.10.2003, s. 78. (2) EFT L 100 af 20.4.2000, s. 31. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 777/2004 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 50). (?) EFT L 37 af 13.2.1993, s. 1. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1). (?) EFT L 140 af 30.5.2002, s. 10. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/8/EF (EUT L 27 af 29.1.2005, s. 44). føres på de bedst mulige betingelser ved deres levering fra en interventionsordning, bør det allerede fra høståret 2005/06 gælde, at de produkter, der tilbydes til interven- tion, opfylder disse normer. Mykotoksinernes udviklingsmuligheder viser sig at være nært knyttet til særlige betingelser, der kan identificeres hovedsagelig på basis af klimaforskellene under væksten og især under kornets blomstring. Den risiko, der er knyttet til en overskridelse af maksi- mumstærsklerne for tilladelige forurenende stoffer, kan identificeres af interventionsorganerne på basis af de oplysninger, de har modtaget fra de bydende, og deres egne analysekriterier. For at begrænse de finansielle omkostninger er det derfor berettiget kun at kræve analyser under interventionsorganernes ansvar forud for produkternes overtagelse, når en risikoanalyse gør det muligt at garantere produkternes kvalitet ved anbrin- gelsen under interventionsordningen. Artikel 2 og 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 3492/90 af 27. november 1990 om fastlæggelse af de elementer, der skal tages i betragtning i årsregnskaberne for de interven- tionsforanstaltninger i form af offentlig oplagring, som finansieres gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (?), fast- sætter ansvarsreglerne. De nævnte artikler fastsætter navnlig, at medlemsstaterne træffer alle foranstaltninger for at sikre, at produkter, som har været genstand for EF- intervention, opbevares korrekt, og at mængder, hvis kvalitet er forringet som følge af de fysiske oplagrings- vilkår eller for lang opbevaring, bogføres som udgået af interventionslageret på den dato, hvor kvalitetsforrin- gelsen er konstateret. De præciserer ligeledes, at et produkt betragtes som forringet, hvis det ikke længere opfylder de kvalitetskrav, der var gældende ved opkøbet. Det er derfor kun forringelser, der er knyttet til disse bestemmelser, der kan finansieres over EF- budgettet. Når en medlemsstat har truffet en utilstræk- kelig beslutning ved opkøbet af produktet med hensyn til den risikoanalyse, der kræves efter de nuværende bestem- melser, er det derfor dens eget ansvar, hvis det senere skulle vise sig, at produktet ikke overholder minimums- normerne. En sådan beslutning vil nemlig ikke gøre det muligt at sikre produktets kvalitet og dermed en korrekt opbevaring. Det bør derfor præciseres, hvornår medlems- staten skal holdes ansvarlig. (') EFT L 337 af 4.12.1990, s. 3.