L 62/12 Den Europæiske Unions Tidende 9.3.2005 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 389/2005 af 8. marts 2005 om fravigelse af Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 800/1999 for så vidt angår visse former for sukker, der anvendes i visse forarbejdede frugter og grøntsager, som udføres til andre tredjelande end Schweiz og Liechtenstein KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (4) — Hvis restitutionen er differentieret, er det fastsat i artikel 18, stk. I og 2, i forordning (EF) nr. 800/1999, at en del af restitutionen, der beregnes ved anvendelse af den laveste restitutionssats, udbetales på eksportørens anmod- ning, når der er ført bevis for, at produktet har forladt under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskabets toldområde. Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. . oktober 1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede 6) Aftaler.x _mellem Det Europælsl_(e Fællesskab og Det frugter og grøntsager (!), særlig artikel 18, stk. 7, og Schweiziske Forbund om ændring .af overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz af 22. juli 1972 for så vidt angår bestemmel- serne om forarbejdede landbrugsprodukter ?), som blev undertegnet i oktober 2004, finder midlertidig anven- ud fra følgende betragtninger: delse fra den 1. februar 2005 i henhold til Rådets afgø- relse 2005/45/EF () om indgåelse og midlertidig anven- delse af denne aftale. (1) — Artikel 16 og 18 i forordning (EF) nr. 2201/96 og Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestltul:loner for lapdbmgsprodukter C) finder (6) — I henhold til afgørelse 2005/45/EF kan der ikke længere anvendelse på qdførse] af visse f(_)rarbe]dede frugter og ydes eksportrestitutioner for sukker (KN-kode 1701, grøntsager, hvori der er anvendt visse former for sukker. 1702 og 1703), der anvendes ved fremstillingen af visse forarbejdede landbrugsprodukter, som udføres til Schweiz og Liechtenstein fra den 1. februar 2005. (2) Det er i artikel 18, stk. 6, i forordning (EF) nr. 2201/96 fastsat, at hvis der er tale om en differentieret restitution, betales restitutionen, når det er godtgjort, at produkterne har nået den destination, der er anført i licensen, eller en anden destination, for hvilken der har været fastsat en (7) — Den aftale, der blev godkendt ved afgørelse 2005/45/EF, restitution. Det foreskrives endvidere, at der kan fast- indfører særlige bestemmelser om administrativt samar- sættes undtagelser fra denne bestemmelse, såfremt der bejde for at bekæmpe uregelmæssigheder og svig i fastlægges betingelser, der frembyder tilsvarende garan- forbindelse med told og eksportrestitutioner. tier. (3) — Iartikel 3 i forordning (EF) nr. 800/1999 bestemmes det, . . . at retten til eksportrestitution opstår ved indførslen til et (8)— I betragtning af disse bestemmelser og for at undgå, at bestemt tredjeland, når der gælder en differentieret resti- tutionssats for det pågældende tredjeland. I artikel 14, 15 og 16 i nævnte forordning fastsættes betingelserne for udbetaling af differentieret restitution, særlig hvilke doku- menter der skal fremlægges som bevis for varens ankomst til destinationen. () EFT L 297 af 21.11.1996, s. 29. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 386/2004 (EUT L 64 af 2.3.2004, s. 25). (?) EFT L 102 af 17.4.1999, s. 11. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 671/2004 (EUT L 105 af 14.4.2004, s. 5). erhvervsdrivende påføres unødige omkostninger i deres handel med andre tredjelande, bør forordning (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 800/1999 fraviges, for så vidt som der skal føres bevis for indførsel, hvis der er tale om differentierede restitutioner. Desuden bør der, når der ikke er fastsat eksportrestitutioner for de pågældende destinationslande, ikke tages hensyn til dette forhold ved fastsættelsen af den laveste restitutionssats. (') EUT L 23 af 26.1.2005, s. 19. () EUT L 23 af 26.1.2005, s. 17.