Nr. L 44/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 16. 2. 89 KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 382/89 af 15. februar 1989 om foranstaltninger med henblik på at lette anvendelsen af Rådets direktiv 85/ 397/EØF om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbin- delse med handelen inden for Fællesskabet med varmebehandlet mælk KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1079/77 af 17. maj 1977 om en medansvarsafgift og om foranstalt- ninger til udvidelse af markederne.for mælk og mejeri- produkter (1), senest ændret ved forordning (EØF): nr. 2234/88 (?, særlig artikel 4, og . ud fra følgende betragtninger : Ved Rådets' direktiv 85/397/EØF (?) fastsættes der visse kvalitetsnormer for mælk, der sendes som varmebehandiet mælk ; de-for producenterne gældende mindstenormer ved leverencer af mælk er fastsat i bilag A, kapitel VI, litra D; de analyser, der er nødvendige til kontrol af disse mindstemængder, gennemføres endnu ikke i alle tilfælde ; derfor bør der ydes støtte til, at de pågældende laborato- rier udstyres med det nødvendige apparatur ; organisationer, institutioner og producentsammenslutnin- ger, der har de nødvendige kvalifikationer og den nødven- dige erfaring, bør derfor opfordres til at stille forslag om detaljerede programmer, som de selv. skal gennemføre ; i henhold til artikel 16 i direktiv 85/397/EØF skål medlemsstaterne sætte de nødvendige bestemmelser i kraft for at efterkomme nævnte direktiv fra den 1. januar 1989 ; i betragtning heraf bør nyanskaffelser foretaget fra den 1. oktober 1988 kunne finansieres ; med hensyn-til de øvrige bestemmelser er det i det store hele muligt at over- tage bestemmelserne i Kommissionens forordning (EØF) nr. 615/85 (, idet der tages hensyn til den erfaring, der er indvundet på det pågældende område ; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel 1 1. Der tilskyndes til følgende foranstaltninger : a) bakteriologisk analyse af mælk b) sundhedsmæssig undersøgelse af mælk c) kontrol af eventuel tilsætning af vand til mælk () EFT nr. L 131 af 26. S. 1977, s. 6. () EFT nr. L 197 af 26. 7. 1988, s. 36. () EFT nr. L 226 af 24. 8. 1985, s. 13. () EFT nr. L 69 af 9. 3. 1985, s. 32. d) udrustning af mælketankvogne . med automatisk prøveudstyr e) kontrol af malkemaskiner f) aktioner til forbedring af rå mælk og formidling af resultaterne, samt aktioner, der skal gøre mælk og mejeriprodukter mere populære. 2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger kommer kun i betragtning, hvis de er indledt efter den 30. september 1988. Foranstaltningerne skal gennemføres. senest ét år efter den i artikel -5, stk. 3, omhandlede kontrakts underskrivelse og under alle omstændigheder inden den 1. oktober 1990: I særlige tilfælde kan der dog aftales en længere frist som fastsat i artikel S, stk. 3, for dermed at sikre de pågældende foranstaltninger større effektivitet. - 3. mStk. 2 udelukker ikke, at der senere kan aftales en forlængelse af den heri omhandlede gennemførelsesfrist, forudsat den kontraherende. part inden udløbsdatoen fremsender anmodning herom til det ansvarlige organ og påviser, at den ikke er i stand til at overholde den oprin- delige frist på grund af særlige forhold, som den.- selv er uden skyld i. Forlængelsen kan dog ikke overstige seks måneder. Artikel 2 1. De i artikel 1, stk. 1, omtalte foranstaltninger foreslås og gennemføres af institutioner, organisationer eller producentsammenslutninger, som : a) har de fornødne kvalifikationer og den fornødne erfa- ring til at gennemføre kvalitetskontrol af mælk b) sikrer en tilfredsstillende gennemførelse af foranstalt- ningerne. - Forslag fra individuelle virksomheder tages kun i betragt- ning, hvis de er særligt begrundede og ikke griber ind i specialiserede, regionale organisationers virksomhed inden for samme område. ; 2. PFællesskabets bidrag må højst udgøre 75 % af udgif- terne til foranstaltninger i henhold til artikel 1, stk. 1, litra a) til e), og 90 % af udgifterne til foranstaltninger i henhold til artikel 1, stk. 1, litra f); til sidstnævnte udgifter må der højst anvendes 33 % af det samlede' . beløb, medlemsstaten råder over.