Nr. L 25/90 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 89 Bliaftsat KOMMISSIONENS AFGØRELSE - af 20. januar 1989 om afslutning af proceduren i henhold til artikel 13, stk. 10, i Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 vedrørende visse kuglelejer, .der samles i Fællesskabet (89/57/EØF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — [ under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det ' mEuropæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (1), særlig artikel 13, stk. 10, efter. konsultation i det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til nævnte forordning, og .ud fra følgende betragtninger : D9 4 70040 0. As Procedure (1)  Kommissionen modtog i april 1988 en klage indgivet af Federation of European Bearing Manu- . facturers' Associations (FEBMA) på vegne af produ- center af kuglelejer, hvis samlede produktion udgør en væsentlig del af produktionen i Fællesskabet af den pågældende vare. Klagen indeholdt tilstrække- lige beviser for, at der efter indledningen af under- søgelserne vedrørende kuglelejer med oprindelse i Japan () ?, som førte til vedtagelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2089/84 () og Rådets forord- ning (EØF) nr. 1739/85 () om indførelse af endelig antidumpingtold på importen af disse varer, var to selskaber, der samlede kuglelejer i Fællesskabet under de betingelser, der er omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 2176/84 (?), senere ændret ved forordning (EØF) nr. 2423/88. Efter at have afholdt konsultationer offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske  Fællesskabers Tidende() om indledning af en undersøgelse i henhold til artikel 13, stk. 10, i forordning (EØF) nr. 2423/88 vedrørende kuglelejer, der samles i Fællesskabet af selskaber, der er forretningsmæssigt forbundet eller associeret med følgende japanske producenter, hvis eksport af kuglelejer er under- "givet en endelig antidumpingtold : — Nippon Seiko KK — NTN Tokyo Bearing Co. Ltd. (2) nm—XKommissionen underrettede de pågældende selska- ber, repræsentanterne for Japan og klagerne herom, (') EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. (?) EFT nr. C 188 af 14. 7. 1983, s. 8. () EFT nr. C 101 af 13. 4. 1984, s. 11. () EFT nr. L 193 af 21. 7. 1984, s. 1. () EFT nr. L 167 af 27. 6. 198$, s. 3. () EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1. () EFT nr. C 150 af 8. 6. 1988, s. 4. ) ] 6 (6) og gav de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt. De to berørte selskaber og klagerne tilkendegav deres mening skriftligt og ånmodede om at blive hørt mundtligt, hvilket blev imødekommet. Der blev ikke fremlagt redegørelser af virksomhe- der, der indkøber kuglelejer, der samles i Fællesska- bet. Kommissionen anmodede om og efterprøvede de oplysninger, den anså for nødvendige for at kunne bedømme den pågældende samlingsproces og aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber : — NSK Bearings (Europe) Ltd, Det Forenede Kongerige e — NIN Kugellagerfabrik, Tyskland. Undersøgelsen omfattede perioden 1. december 1987 til 31. maj 1988. B. Fonetåingsmæssig forbindelse eller associ- ering med eksportør De i nr. 4 anførte selskaber fandtes at være fuldt ejede datterselskaber: af japanske producenter af kuglelejer, hvis eksport er undergivet endelig anti- dumpingtold i henhold til forordning (EØF) nr. 2089/84 og forordning (EØF) nr. 1739/85. C. Produktion Det konstateredes, at begge selskaber havde oprettet virksomheder til samling eller fremstilling af kugle- lejer i Fællesskabet inden indledningen af den pågældende antidumpingundersøgelse, og det blev for begge disse virksomheders vedkommende hævdet, at der ikke havde været nogen væsentlig forøgelse af mængden af kuglelejer, der blev samlet, siden datoen for indledningen af undersøgelsen. Det blev imidlertid konstateret, at mængden af samlede kuglelejer på begge virksomheder steg med over 24 % i løbet af året efter indledningen af . den oprindelige undersøgelse, og at der, såfremt det følgende år anvendtes som grundlag, i begge tilfælde var tale om en stigning på over 40 % i løbet af de pågældende to år. Desuden fulgte disse stigninger i begge tilfælde efter en periode med en forholdsvis stabil produktion, nemlig den fireårige periode fra 1980 til 1983, hvor produktionen af