28. 8. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 233/19 (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 1. august 1990 om ydelse af international kurertjeneste i Spanien (Kun den spanske udgave er autentisk) (90/456/EØF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af-Det- Europæiske Økonomiske  Fællesskab, særlig artikel 90; stk. 1 og 3, efter at have givet de spanske myndigheder lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger til de klagepunkter, Kommissionen har fremført over for artikel 10 til 13 i postdekret (Ordenanza Postal) af 19. maj 1960 og artikel 19 til 22 i anordning om postbefordring (Regiamento de los Servicios de Correos) af 14. maj 1964, der regulerer postmonopolet i Spanien, og ud fra følgende betragtninger : I. SAGSFREMSTILLING. Beskrivelse af den statslige foranstaltning - (1) — Ifølge artikel 10 til 13 i postdekretet, der blev vedtaget ved dekret nr. 1113/1961 af 19. maj 1960 ()), og artikel 19 til 22 i anordningen om post- befordring, som blev vedtaget ved dekret nr. 1653/ ; 1964 af 14. maj 1964 (?), senere ændret ved mini- steriel bekendtgørelse. af -12. juli 1966 (?), er det i Spanien forbudt for enhver anden virksomhed end ()) BOE af 15. 6. 1960.: () BOE af 9. 6. 1964. () BOE af 23. 7. 1963. postvæsenet at indsamle, befordre og omdele breve () — hvorved forstås alle former for adresse- rede, skriftlige meddelelser, herunder også forret- nings- og retsdokumenter samt administrative skri- velser — på under 2. kg samt postkort. For-alle forsendelser, der defineres eller betragtes som breve, er private kurervirksomheder således afskåret fra at yde international kurertjeneste, som er forbeholdt postvæsenet. De omhandlede ydelser (2) > Markedet for almindelig  postbefordring  og markedet for kurertjeneste udgør to forskellige markeder. Da der er tale om markeder for tjeneste- ydelser og ikke for almindelige varer, kan sond- ringen mellem de to markeder ikke udelukkende foretages på grundlag af arten af de befordrede genstande. Den væsentligste forskel ligger derimod i den værditilvækst, der tilføres ydelsen i forhold til den grundlæggende ydelse, der 'blot består i at befordre de pågældende forsendelser. Almindelig postbefordring består i at befordre forsendelser fra postkasser og postkontorer spredt over hele området, som efter en central sorteririg afleveres i modtagernes brevkasser under regelmæs- sige postomdelinger. Eksprespostbefordring kan anses at indgå i den almindelige postbeførdring. I () I artikel 158 i anordningen om postbefordring fastsættes mak-. simalvægten for breve til 2 kg, og i samme anordnings artikel 164, som er gengivet i bilaget til denne beslutning, defineres, hvad der forstås ved et brev.