4. 7. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 185/77 RÅDETS DIREKTIV af 22. juni 1987 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om retshælpsforsikring (87/344/EØF) RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro- pæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen ()), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (?), under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger : Ved Rådets direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser om adgang til og udøvelse af direkte for- sikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (%), senest ændret ved direktiv 87/343/EØF (?), ophæves visse forskelle mellem de nationale lovgivninger for at lette adgangen til og udøvelsen af den nævnte virksomhed ; det præciseres imidlertid i artikel 7, stk. 2, litra c), i nævnte direktiv, at »indtil den senere samordning, der finder sted inden for en frist af fire år efter meddelelsen af dette direktiv, kan Forbundsrepublikken Tyskland opret- holde forbudet mod, at at sygeforsikring, kredit- og kautionsforsikring eller retshjælpsforsikring udøves sidelø- bende eller samtidig med andre klasser på dens område« ; i nærværende direktiv foretages den samordning af bestemmelserne vedrørende retshjælpsforsikring, som er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra c), i direktiv 73/239/ EØF ; ud fra et ønske om at beskytte de sikrede bør man i videst muligt omfang undgå enhver eventuel interessekonflikt mellem en retshjælpssikret og hans forsikringsgiver som følge af, at denne dækker den sikrede med hensyn til en - anden af de klasser, der er anført i bilaget til direktiv 73/239/EØF, eller dækker en anden sikret, og, såfremt en sådan konflikt måtte opstå, muliggøre en løsning heraf ; (') EFT nr. C 198 af 7. 8. 1979, s. 2. (?) EFT nr. C 260 af 12. 10. 1981, s. 78. ) EFT nr. C 348 af 31. 12. 1980, s. 22. () EFT nr. L 228 af 16. 8. 1973, s. 3. P) Se side 72 i denne Tidende. som følge af retshjælpsforsikringens særlige karakter bør den udelukkes fra direktivets anvendelsesområde, når den er knyttet til tvister eller risici hidrørende fra brugen af søgående fartøjer, eller som har forbindelse med sådan brug; dette direktivs anvendelsesområde bør heller ikke omfatte den virksomhed, der udøves af en forsikringsgiver, som yder bistand eller dækker omkostningerne i forbindelse med en aftale om erstatningsansvar, for så vidt denne virksomhed udøves samtidig med varetagelsen af forsikre- rens egne interesser i henhold til denne dækning ; medlemsstaterne bør fra direktivets anvendelsesområde kunne udelukke den retshjælpsvirksomhed, der ydes af assistanceforsikreren, når denne virksomhed udøves i en anden stat end den, hvor den sikrede har sit sædvanlige opholdssted, og når den indgår i en aftale, der kun vedrører assistance til personer, der kommer i vanskelig- heder under rejser eller fravær fra bopælen eller det faste opholdssted ; den lovpligtige specialiseringsordning, som på nuværende tidspunkt praktiseres i en enkelt medlemsstat, nemlig i Forbundsrepublikken Tyskland, medfører, at de fleste af disse konflikter undgås ; det synes dog ikke nødvendigt for at nå dette resultat at indføre denne ordning i hele Fællesskabet, således at de virksomheder, der omfatter flere forsikringsklasser, må opdeles ; det tilsigtede mål kan således også nås ved, at de pågæl- dende virksomheder dels får pligt til for retshjælpsfor- .sikringens vedkommende at tegne en særskilt police eller at udskille retshjælpsforsikringen i et særskilt kapitel i en enhedspolice, dels får pligt til enten at etablere forvaltning af retshælpsforsikringen eller at overlade skadesbehandlingen inden for retshjælpsforsikringen til en i juridisk henseende selvstændig virksomhed eller at give den retshjælpssikrede ret til selv at vælge sin advokat, så snart forsikringsgiverens intervention kan påberåbes ; uanset hvilken mulighed, der vælges, skal de sikredes interesser være omfattet er ækvivalente garantier ; hensynet til den retshjælpssikredes interesser indebærer, at denne, når der foreligger en interessekonflikt, selv kan vælge sin advokat eller enhver anden person, som har de af den nationale lovgivning krævede kvalifikationer for at kunne give møde under en sag behandlet retsligt eller administrativt ;