L 241/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 9. 1999 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1942/1999 af 10. september 1999 om ændring af bilag I, II og III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinær- medicinske præparater i animalske levnedsmidler (?), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1931/1999 ?), særlig artikel 6, 7 og 8, og ud fra følgende betragtninger: (1) I overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2377/90 skal der gradvis fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af alle farmakologisk virksomme stoffer, som inden for Fællesskabet anvendes i veterinær- lægemidler til behandling af dyr bestemt til levnedsmid- delproduktion; maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer bør kun fastsættes, efter at udvalget for veterinærlægemidler har gennemgået alle relevante oplysninger vedrørende sikkerheden af rester af det pågældende stof for forbru- gere af animalske levnedsmidler samt sådanne resters indflydelse på industriel forarbejdning af levnedsmidler; ved fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkon- centrationer af veterinærlægemidler i animalske lev- nedsmidler er det nødvendigt at specificere de dyrearter, hvori sådanne rester vil kunne være til stede, de koncen- trationer, der må være til stede i hvert af de relevante væv fra det behandlede dyr (målvæv), og arten af den rest, som er relevant for overvågningen af rester (rest- markør); for at lette den rutinemæssige overvågning af lægemid- delrester, som fastsat i den relevante fællesskabslovgiv- ning, bør der i almindelighed fastsættes maksimalgræn- seværdier for restkoncentrationer i lever eller nyrer; imidlertid er lever og nyrer hyppigt fjernet fra dyre- kroppe i international handel, og der bør derfor også altid fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncen- trationer i muskelvæv eller fedtvæv; () EFT L 224 af 18.8.1990, s. 1. () EFT L 240 af 10.9.1999, s. 3. (5) (10) for veterinærlægemidler til behandling af æglæggende fugle, malkedyr eller honningbier skal der også fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i æg, mælk eller honning; clorsulon, danofloxacin, florfenicol og moxidectin bør medtages i bilag I til forordning (EØF) nr. 2377/90; levomethadon, — fenpipramidhydrochlorid, — apocynum cannabinum, hydrochlorothiazid, virola sebifera, selenicereus grandiflorus, thuja occidentalis, tricainmesilat, trichlorme- thiazid, vincamin og harunga madagascariensis bør medtages i bilag II til forordning (EØF) nr. 2377/90; for at gøre det muligt af afslutte videnskabelige undersø- gelser bør deltamethrin indsættes i bilag II til forordning (EØF) nr. 2377/90; der bør fastsættes en tidsfrist på 60 dage inden ikrafttræ- delsen af denne forordning for at give medlemsstaterne mulighed for at foretage de tilpasninger, som måtte være nødvendige i de tilladelser til at markedsføre de pågæl- dende veterinærlægemidler, der er givet i medfør af Rådets direktiv 81/851/EØF (?), senest ændret ved direktiv 93/40/EØF (?) for at tage hensyn til bestemmel- serne i denne forordning; foranstaltningerne i denne forordning er i overensstem- melse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for veteri- nærmedicinske Præparater — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Bilag 1, II og III til forordning (EØF) nr. 2377/90 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft 60 dage efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. () EFT L 317 af 6.11.1981, s. 1. () EFT L 214 af 24.8.1993, s. 31.