Nr. L 215/70  De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 7. 92 RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2075/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for råtobak RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro- pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen (7), under henvisning til udtalelse fra Furopa-Parlamentet (?), under henvisning til udtalelse fra Det Økoønomiske og Sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger: Fællesmarkedets funktion og udvikling skal ledsages af udformningen af en fælles landbrugspolitik; denne skal navnlig omfatte en fælles markedsordning, der afhænging af de enkelte produkter kan antage forskellige former; sigtet med den fælles landbrugspolitik er at nå de mål, der er fastsat i Traktatens artikel 39, og navnlig for råtobak at stabilisere markederne og sikre den berørte landbrugsbefolk- ning en rimelig levestandard; disse mål kan kun nås, hvis ressourcerne afpasses efter behovene, hvilket navnlig kan ske gennem en kvalitetspolitik; den nuværende markedssituation for råtobak, der er kende- tegnet ved, at udbuddet ikke svarer til efterspørgslen, kræver en gennemgribende ændring af den fællesskabsordning, der hidtil har været gældende for markedet, samtidig med at den traditionelle produktion opretholdes; ændringen bør bestå i, at mekanismerne til markedsforvaltning forenkles, at der sikres en produktionsstyring, hvorved der både tages hensyn til markedsbehovene og budgetbetingelserne, og at kontrol- midlerne udbygges, så der skabes sikkerhed for, at forvalt- ningsmekanismerne fuldt ud bidrager til, at den fælles markedsordnings mål nås; de forskellige tobakssorter kan opdeles i grupper ud fra ligheder i dyrkningsteknik og produktionsomkostninger og navnlig på grundlag af de benævnelser, der anvendes i den internationale samhandel; på grund af konkurrencen på tobaksmarkedet er det nød- vendigt at støtte tobaksproduktionen, og denne støtte bør baseres på en præmieordning, som skaber mulighed for at afsætte tobakken i Fællesskabet; (1) EFT nr. C 295 af 14. 11. 1991, s. 10. (2) EFT nr. C 94 af 13. 4. 1992. (?) EFT nr. C 98 af 21. 4. 1992, s. 18. der kan sikres en effektiv forvaltning af præmieordningen ved, at der indgås dyrkningskontrakter mellem tobaks- avlerne og de virksomheder, der foretager den første forar- bejdning; kontrakterne skal både sikre avlerne en stabil afsætning og forarbejdningsvirksomhederne en regelmæssig forsyning; ved at forarbejdningsvirksomhederne udbetaler producenterne et beløb, der svarer til præmien, på tidspunk- tet for leveringen af den af kontrakten omfattede tobak, og som opfylder kvalitetskraverne, kan der sikres avlerne støtte, og samtidig bliver præmieordningen lettere at forvalte; for at begrænse tobaksproduktionen i Fællesskabet og samtidig gøre produktionen af tobak med afsætningsvanske- ligheder mindre tiltrækkende, bør der fastsættes en samlet maksimal garantitærskel for Fællesskabet og denne tærskel bør hvert år opdeles i specifikke garantitærskler for de enkelte sortsgrupper; for at sikre, at garantitærsklerne overholdes, må der for en begrænset periode indføres en ordning med forarbejdnings- kvoter; det påhviler medlemsstaterne midlertidigt at fordele forarbejdningskvoterne mellem virksomhederne inden for de fastlagte garantitærskler; der bør med henblik herpå indføres EF-bestemmelser, som skal sikre en ligelig fordeling, og som lægger de tidligere forarbejdede mængder til grund, idet der dog ses bort fra anormal produktion; der vil blive truffet foranstaltninger med henblik på en senere fordeling af kvoterne mellem producenterne på tilfredsstillende vilkår; medlemsstater, der råder over de fornødne data, kan fordele kvoterne mellem producenterne på grundlag af hidtidige ydelser; det er nødvendigt, at virksomheder, der foretager den første forarbejdning, ikke afslutter dyrkningskontrakter ud over de forarbejdningskvoter, de har fået tildelt; det bør derfor fastsættes, at præmierefusionen højst kan ske for en mæng- de, der svarer til forarbejdningskvoten; præmieordningen og ordningen for produktionsstyring bør i første omgang begrænses til 1997, så ordningerne på ny kan gennemgås på grundlag af erfaringerne, og således at de eventuelt kan blive justeret med henblik på den efterfølgende periode; markedssaneringen og kvalitetsforbedringen kan fremmes ved foranstaltninger, der sigter på produktionsomlægning; navnlig kan en specifik støtte gøre det muligt for producent- sammenslutningerne at bidrage til, at produktionen tilrette- lægges bedre, og at der gennemføres produktionsomstilling; endvidere vil et forskningsprogram som finansieres via en præmienedsættelse, åbne mulighed for, at tobaksproduktio-