11. 6. 93 De lEuropæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 140/51 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 28. maj 1993 om en procedure i forbindelse med anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 (sag VII/AMA/I/93 — Viva Air) (Kun den franske udgave er autentisk) (93/347/EØF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (FØF) nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers adgang til luft- ruter inden for Fællesskabet (?), særlig artikel 8, efter konsultation af det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til nævnte forordning, og ud fra følgende betragtninger : I. SAGSFREMSTILLING I Den 25. januar 1993 modtog Kommissionen fra luftfarts- selskabet Viva Air med adresse på C/. Zurbano 41, 28010 Madrid, Spanien, en anmodning om at undersøge lovlig- heden af de franske myndigheders afgørelse om at afvise selskabets anmodning om tilladelse til at beflyve ruten Paris-Charles-de-Gaulle-Madrid med henblik på at træffe en beslutning på grundlag af artikel 8, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2408/92. Viva Air ønsker at udføre ruteflyvning mellem Madrid og lufthavnen Paris (CDG) fra den 2. januar 1993 med to daglige tur/retur-flyvninger. Selskabet ansøgte derfor pr. telex af 28. oktober 1992 lufthavnen Paris (CDG) om tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter. Lufthavns- myndighederne tildelte ved telex af samme dato selskabet de ønskede ankomst- og afgangstidspunkter. Det spanske generaldirektorat for civil luftfart meddelte ved telex af 25. november 1992 de franske luftfartsmyn- digheder sin beslutning om at tillade Viva Air at beflyve den pågældende rute og anmodede de franske myndig- heder om ligeledes at tillade beflyvning af ruten. Da de spanske luftfartsmyndigheder ikke modtog noget svar fra de franske myndigheder, gentog de spanske myndigheder () EFT nr. L 240 af 24. 8. 1992, s. 8. deres anmodning ved en telex dateret den 16. december 1992. Viva Air underrettede de franske myndigheder om sit ønske om at beflyve den pågældende rute ved skrivelse af 2. december 1992, hvori de myndigheder fik oplysning om de spanske myndigheders tilladelse, flynumre, UTC- tider, afgangs- og ankomstlufthavn, trafikhyppighed, beflyvningsperiode og flytype. På trods af, at der den 4. december 1992 blev.afholdt et møde med en repræsen- tant for de franske luftfartsmyndigheder, modtog Viva Air stadig ikke noget svar fra de franske myndigheder. Viva Air fremsatte på ny sin ansøgning over for de franske myndigheder ved skrivelse af 18. december 1992, hvori selskabet understregede de betydelige investeringer, som var foretaget med henblik på at beflyve den pågældende rute. Ved telex af 18. december 1992 svarede de franske luft- fartsmyndigheder Viva Air med oplysning om, at ansøg- ningen stadig var til behandling. De franske myndigheder tilføjede, at ansøgningen i henhold til gældende arrété af 12. september 1980 skulle have været indgivet to måneder før oprettelsen af ruten. Ved skrivelse af 22. december 1992 til de franske luftfarts- myndigheder som svar på nævnte telex gjorde Viva Air gældende, at udøvelse af tredje og fjerde frihedsrettighed i trafik inden for Fællesskabet var fuldstændigt frigivet i henhold til fællesskabslovgivningen, og at medlemssta- terne ikke mere havde noget skøn i så henseende. På dette grundlag protesterede Viva Air mod anvendelsen af tunge procedurer, som den indgeholdt i arråté af 12. september 1980, der ydermere kun fandt anvendelse på luftfartsselskaber, som ikke er franske. Selskabet tilføjede endvidere, dels at de franske myndigheder var blevet underrettet om selskabets ønske om at beflyve de pågældende ruter allerede i oktober 1992, da selskabet indgav sin ansøgning om ankomst- og afgangstidspunkter, dels at selskabet ikke var vidende om, at der fandtes regler for tildelingen af trafik inden for detparisiske lufthavns- system. Viva Air fremhævede på ny den skade, omfattende både foretagne investeringer og indgåede forpligtelser over