Nr. L 201/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 24. 7. 91 KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 2164/91 af 23. juli 1991 om gennemførelsesbestemmelser til artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1697/79 om efteropkrævning af import- eller eksportafgifter, der ikke er opkrævet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfører en forpligtelse til at betale sådanne afgifter KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE ' FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 om efteropkrævning af import- eller eksportafgifter, der ikke er opkrævet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfører en forpligtelse til at betale sådanne afgifter ()), særlig artikel 10, stk. 2, og ; ud fra følgende betragtninger : Kommissionens forordning (EØF) nr. 2380/89 (?) fast- sætter gennemførelsesbestemmelser til artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1697/79; denne forordnings gyldighed Ophører to år efter ikrafttrædelsen, dvs. den 1. september 1991; forordningens gyldighedsperiode er blevet begrænset, for at der kunne foretages en undersø- gelse i lyset af de indvundne erfaringer ; det fremgår af denne undersøgelse, at de forskellige procedureregler, som udgør disse gennemførelsesbestemmelsers hovedindhold, ikke kræver nogen ændring ; — af klarhedshensyn bør bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 2380/89 indsættes i en ny forordning, men uden begrænsning af gyldigheden herfor til en given periode ; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med. — udtalelse fra Told- fritagelsesudvalget — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel I I denne forordning fastlægges gennemførelsesbestemmel- serne til artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1697/79, i det følgende benævnt »grundforordningen«. Artikel 2 Den kompetente myndighed i den medlemsstat, i hvilken den fejl er begået eller opdaget, som har ført til, at der er () EFT nr. L 197 af 3. 8. 1979, s. 1. (å EFT nr. L 225 af 3. 8. 1989, s. 30. opkrævet et utilstrækkeligt beløb, træffer selv beslutning om ikke at efteropkræve de ikke opkrævede afgifter : a) i de tilfælde, hvor præferencetoldbehandling er blevet anvendt inden for rammerne af et toldkontingent eller et fordelt toldloft, selv om begrænsningerne for dette kontingent eller dette toldloft var nået på tidspunktet for antagelsen af toldangivelsen, uden at der inden varernes overgang til fri omsætning på det pågældende tidspunkt havde været offentliggjort en meddelelse herom i De Europæiske Fællesskabers Tidende eller, når en sådan meddelelse ikke offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, uden at der var givet relevant oplysning herom i den pågældende medlemsstat, såfremt debitor i forbindelse med toldan- givelsen har handlet i god tro og overholdt samtlige bestemmelser i de gældende forskrifter b) i de tilfælde, hvor den kompetente myndighed finder, at alle betingelserne i artikel 5, stk. 2, i grundforord- ningen er opfyldt, for så vidt det beløb, der ikke er opkrævet hos debitor som følge af samme fejl, og som i givet fald vedrører flere import- eller eksporttransak- tioner, er lavere end 2000 ECU c) i de tilfælde, iwor den medlemsstat, hvorunder nævnte myndighed henhører, er blevet bemyndiget hertil i overensstemmelse med artikel 8. Artikel 3 1. Hver medlemsstat tilsender Kommissionen en liste med en kortfattet redegørelse over de tilfælde, i hvilke bestemmelserne i artikel 2, litra a), b).eller c), er blevet anvendt. 2. Den i stk. 1 omhandlede meddelelse gives hvert år i første og tredje kvartal for samtlige de tilfælde, for hvilke det i det foregående halvår er blevet besluttet at undlade at foretage opkrævning. 3. Kommissionen sender listerne til medlemsstaterne. 4. Listerne behandles med regelmæssige mellemrum i Toldfritagelsesudvalget. Artikel 4 Når den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor fejlen er begået, bortset fra de i artikel 2 omhandlede tilfælde, enten finder, at betingelserne i artikel 5, stk. 2, i grundforordningen er opfyldt, eller er i tvivl om den præcise rækkevidde af kriterierne i denne bestemmelse, hvad angår det pågældende tilftælde, forelægger den sagen