-8. 11. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 309/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 3201/90 | af 16. oktober 1990 , om gennemførelsesbestemmelser for betegnelse og præsentation af vin og druemost KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro- pæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den fælles markedsordning for vin (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1325/ 90 (2), særlig artikel 72, stk. 5, og artikel 81, og ud fra følgende betragtninger: Ved Rådets forordning (EØF) nr. 2392/89 (3), ændret ved forordning (FØF) nr. 3886/89 (4), fastsættes der almin- . delige regler for betegnelse og præsentation af vin og druemost; det er nødvendigt at fastsætte gennemførelsesbe- stemmelser, der indeholder de nødvendige nærmere bestemmelser og detaljerede regler vedrørende de principer, som er fastsat ved ovennævnte forordning samt ved Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 og (EØF) nr. 823/87 af 16. marts 1987 om fastlæggelse af særlige regler for kvalitetsvi- ne fra bestemte dyrkningsområder (5), ændret ved forord- ning (EØF) nr. 2043/89 (6); da Kommissionens forordning (EØF) nr.997/81 af 26. marts 1981 om gennemførelsesbestemmelser vedrøren- de betegnelse og præsentation af vin og druemost (7), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2776/90 (8), er blevet (1) EFT nr. i 84 af 27. 3. 1987, s. 1. (2) EFT nr. L 132 af 23. 5. 1990, s. 19. (3) EFT nr. L 232 af 9. 8. 1989, s. 13. (%) EFT nr. L 378 af 27. 12. 1989, s. 12. (%) EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987, s. 59. () EFT nr. L 202 af 14. 7. 1989, s. 1. (7) EFT nr. L 106 af 16. 3. 1981, s. 1. (8) EFT nr. L 267 af 29. 9. 1990, s. 30. ændret flere gange, bør der for tydeiighedens skyld ske en kodificering af de pågældende bestemmelser; ; ved anvendelsen af regler for betegnelse og præsentation af vin må udgangspunktet være de traditioner og sædvaner, som gælder i Fællesskabets vinområder for så vidt de er forenelige med forestillingen om et enhedsmarked; et andet kriterium bør være, at det tilstræbes at undgå enhver mulighed for forveksling af de udtryk, der er anført på etiketten, samt at forbrugeren sikres så tydelige og fuld- stændige oplysninger som muligt i forbindelse med etiket- ten; med henblik på at give aftapningsvirksomheden en vis frihed med hensyn til præsentation af de obligatoriske angivelser på vinetiketter, og især for at give mulighed for at anvende supplerende etiketter for alle foreskrevne obli- gatoriske angivelser for indførte vine, bør det fastsættes at| alle obligatoriske angivelser skal samles i det samme syns- felt og.ikke på én og samme etiket; visse benævnelser og nærmere oplysninger har handelsvær- di eller kan bidrage til det udbudte produkts anseelse uden at være absolut nødvendige; de bør tillades, for så vidt som de er berettigede og ikke skåber misforståelser med hensyn til produktets kvalitet; på grund af den særlige karakter af visse af disse benævnelser bør medlemsstaterne dog kunne indskrænke disse muligheder; ; for at sikre forbrugerne bedre oplysning om herkomst, når det drejer sig om vin, der er fremstillet ved en blanding af druer eller en sammenstikning af produkter med oprindelse i forskellige medlemsstater, bør det fastsættes, hvor store