30.6.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende L 160/37 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1348/2000 af 29. maj 2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), og artikel 67, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ?), og ud fra følgende betragtninger: (1) Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge Unionen som et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik på gradvis at indføre et sådant område skal Fællesskabet bl.a. vedtage de foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål, som er nødvendige for, at det indre marked fungerer tilfredsstillende. For at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, er det nødvendigt at forbedre og fremskynde fremsendelsen af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommer- cielle sager mellem medlemsstaterne. Dette spørgsmål falder nu ind under traktatens artikel 65. I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og pro- portionalitetsprincippet som fastsat i traktatens artikel 5 kan denne forordnings mål ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre gennem- føres på fællesskabsplan. Denne forordning går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. Ved retsakt af 26 maj 1997 (?) udarbejdede Rådet en konvention om forkyndelse i Den Europæiske Unions (1) EFT C 247 E af 31.8.1999, s. 11. () Udtalelse afgivet den 17. november 1999 (endnu ikke offentlig- gjort i EFT). (?) EFT C 368 af 20.12.1999, s. 47. (?) EFT C 261 af 27.8.1997, s. 1. Samme dag, som Rådet udarbejdede konventionen, noterede det sig den forklarende rapport til konven- tionen, som findes i samme EFT på side 26. sager medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommercielle anliggender og anbefalede medlemsstaterne at vedtage denne konvention i overens- stemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser. Konventionen er ikke trådt i kraft. Kontinuiteten i forhold til de resultater, der blev opnået i forbindelse med indgåelsen af konventionen, bør sikres. Konventionens indhold er i stor udstrækning overtaget i denne forord- ning. Af hensyn til effektiv og hurtig afvikling af de civilretlige procedurer sker fremsendelsen af retslige og udenretslige dokumenter direkte og ved hjælp af hurtige midler mellem de af medlemsstaterne udpegede lokale instanser. Medlemsstaterne kan imidlertid oplyse, at de har til hensigt kun at udpege én fremsendende instans eller én modtagende instans eller en enkelt instans til at varetage begge funktioner i en periode på fem år. En sådan udpegelse kan imidlertid forlænges hvert femte år. En hurtig fremsendelse forudsætter, at alle egnede midler anvendes, dog under overholdelse af visse krav vedrøren- de det modtagne dokuments læselighed og pålidelighed. En sikker fremsendelse kræver, at det fremsendte doku- ment ledsages af en fortrykt formular, som skal udfyldes på sproget på forkyndelsesstedet eller på et andet sprog, som accepteres af den modtagende medlemsstat. For at denne forordning kan fungere efter hensigten, er det kun i undtagelsestilfælde muligt at nægte at forkynde dokumenter. En hurtig fremsendelse indebærer, at dokumentet skal forkyndes i løbet af få dage efter modtagelsen. Hvis det imidlertid ikke har været muligt at foretage forkyndelsen inden for en måned, skal den modtagende instans give den fremsendende instans meddelelse herom. En overskri- delse af denne frist er ikke ensbetydende med, at anmod- ningen skal sendes tilbage til den fremsendende instans, hvis forkyndelsen kan lade sig gøre inden for en rimelig frist.