Nr. L 210/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 7. 92 KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 2101/92 af 24. juli 1992 om ændring af forordning (FØF) nr. 3719/88 om fælles gennemførelsesbestem- melser for import- og eksportlicenser samt forudfastsættelsesattester for land- brugsprodukter KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for korn (?), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1738/ 92 (?), særlig artikel 12, stk. 2, samit tilsvarende bestem- melser i andre forordninger om de fælles markedsordnin- ger, og ud fra følgende betragtninger : Importlicenser, der anvendes som led i forvaltningen af mængdeordninger for indførsel, kan være underkastet bestemmelser om bevis for anvendelse, der er strengere end de normale bestemmelser, fordi forvaltningen af mængdeordningen stiller særlige krav ; i artikel 33, stk. 5, i Kommissionens forordning (BEØF) nr. 3719/88 (?), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1599/90 (?), er der fastsat en frist på 60 dage; den nuværende frist på 60 dage kan være for lang i slut- ningen af et kontingents anvendelsesperiode ; fristen bør derfor afkortes ; erfaringen viser, at det er hensigtsmæssigt at revidere bestemmelsen om, hvilke konsekvenser det får, hvis denne særlige frist overskrides ; det er muligt at sikre, at særbestemmelsen fortsat er effektiv, selvom konsekven- serne gøres afhængige af, hvor stor overskridelsen er; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra alle de berørte forvalt- ningskomitéer — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel 1 Teksten i artikel 33, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 3719/88 erstattes af følgende tekst : »5. —Når dette stykkes bestemmelser ifølge en fælles- skabsbetemmelse skal anvendes på importlicenser, skal ()) EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 1. 3) EFT nr. L 180 af 1. 7. 1992, s. 1. () EFT nr. L 331 af 2. 12. 1988, s. 1. () EFT nr. L 151 af 15. 6. 1990, s. 29. "det i artikel 30 omhandlede bevis som undtagelse fra artikel 3 føres senest 45 dage efter, at licensens gyldighedsperiode er udløbet, bortset fra tilfælde af force majeure. Hvis det i artikel 30 omhandlede bevis føres efter at fristen er udløbet, gælder følgende : a) hvis licensen er blevet fuldt udnyttet i gyldigheds- perioden, fortabes sikkerhedsstillelsen med et beløb, der svarer til — 15 % af det i licensen anførte samlede sikker- hedsbeløb, hvilket er en fast nedsættelse, og — 3% af det beløb, der udgør forskellen mellem det i licensen anførte samlede sikkerhedsbeløb og det beløb, der er beregnet med henblik på den i det foregående led omhandlede sikker- hedsfortabelse, for hver dag, fristen for indgi- velse af bevis er overskredet b) hvis licensen kun er blevet udnyttet delvis i gyldighedsperioden, fortabes sikkerhedsstillelsen med et beløb, der svarer til — forskellen mellem 95 % af den i licensen anførte mængde og den mængde, der faktisk er blevet indført inden for fristen, og — 15 % af det restsikkerhedsbeløb, der fremkom- mer, når det i foregående led omhandlede fradrag er foretaget, hvilket er en fast nedsæt- telse, og — 3% af det restsikkerhedsbeløb, der fremkom- mer, når de i de to foregående led omhandlede fradrag er foretaget, for hver dag, fristen for indgivelse af bevis er overskredet.« Artikel 2 Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 33, stk. 5, første afsnit, i forordning (EØF) nr. 3719/88 anvendes fra den 1. januar 1993. Artikel 33, stk. 5, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 3719/88 anvendes også for indførsel, for hvilken dossierne endnu ikke er åbnet på forordningens ikrafttræ- delsestidspunkt.