L 175/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.7.2000 RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1522/2000 af 10. juli 2000 om indførelse af endelig antidumpingtold på import af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Australien, Indonesien og Thailand og om endelig opkrævning af den midlertidige told RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (!), særlig artikel 9, under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og ud fra følgende betragtninger: (5) 1. PROCEDURE 1.1. Midlertidige foranstaltninger og endelig udlig- ningstold Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 124/2000 ) (orordningen om midlertidig told«) indførtes der midlertidig antidumpingtold på import til Fællesskabet af korte syntetiske fibre af polyester (»polyesterfibre«) henhørende under KN-kode 5503 20 00 og med oprin- delse i Australien, Indonesien og Thailand. Som følge af en sideløbende antisubsidieundersøgelse blev der ved Kommissionens forordning (EF) nr. 123/ 2000 () indført midlertidig udligningstold på import til Fællesskabet af polyesterfibre med oprindelse i Austra- lien og Taiwan. For så vidt angår ovennævnte antisubsidieundersøgelse blev der ved Rådets forordning (EF) nr. 978/2000 () indført endelig udligningstold på importen med oprin- delse i Australien, Taiwan og Indonesien. 1.2. Efterfølgende procedure Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold fremsatte flere parter skriftlige bemærkninger. I overens- stemmelse med artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) nr. 384/96 (»grundforordningen«) fik de parter, der anmo- dede herom, mulighed for at blive hørt mundtligt. Parterne blev underrettet om de væsentligste kendsger- ninger og overvejelser, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres endelig antidum- pingtold, og at der sker endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist til at gøre indsigelse efter denne meddelelse. De interesserede parters rettidigt fremsatte mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var (1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98 (EFT L 128 af 30.4.1998, s. 18). () EFT L 16 af 21.1.2000, s. 3. () EFT L 16 af 21.1.2000, s. 30. () EFT L 113 af 12.5.2000, s. 1. relevant, taget i betragtning ved de endelige undersøgel- sesresultater. 1.3. Manglende samarbejdsvilje Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger anmo- dede en indonesisk eksporterende producent, som ikke havde samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen, Kommissionen om at genoverveje selskabets status som ikke-samarbejdende  selskab. Begrundelsen  var, at selskabet trods de vanskeligheder, der var forvoldt af fristerne, havde besvaret Kommissionens spørgeskema, og at dette var et tegn på, at det havde til hensigt at samarbejde. Som anført i betragtning 18 i forordningen om midler- tidig told havde denne eksporterende producent ikke besvaret spørgeskemaet fyldestgørende inden for den fastsatte frist, der var blevet forlænget flere gange for at gøre det muligt for selskabet at give en fuldstændig besvarelse. Den foreløbige konklusion om manglende samarbejdsvilje bør derfor bekræftes. 2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE Den pågældende vare er korte syntetiske fibre af poly- ester, ikke kartede, kæmmede eller på anden måde beredte til spinding, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 5503 20 00. Varen benævnes almindeligvis syntetiske polyesterfibre. Thailands regering, Indonesiens regering, visse eksporte- rende producenter og en brugersammenslutning (Eurofi- brefill) hævdede, at meddelelsen om indledning af proce- duren ikke dækkede polyesterfibertyper til anvendelses- formål, som ikke involverede spinding, og at disse poly- esterfibertyper derfor ikke burde have været omfattet af undersøgelsen. Det blev også fremført, at der under alle omstændig- heder burde skelnes mellem polyesterfibertyper, der anvendtes til formål, som involverede spinding (også kaldet »vævede polyesterfibre« eller »PSFS«), og polyester- fibre, der anvendtes til andre formål (også kaldet »ikke- vævede polyesterfibre«, »fibrefill« eller »PSFNS«), da disse typer havde forskellige fysiske, tekniske og kemiske egenskaber og forskellige anvendelsesformål. Det blev desuden påstået, at der kun var meget begrænset indbyrdes udskiftelighed — om overhovedet nogen — mellem vævede polyesterfibre og ikke-vævede polyester- fibre, og at denne udskiftelighed kun vedrørte visse typer fibre, der oprindeligt havde været beregnet til vævede polyesterfibre, som kan benyttes som ikke-vævede poly- esterfibre. Nogle interesserede parter angav, at differen- tieringen mellem vævede og ikke-vævede typer ville