L 172]4 Den Europæiske Unions Tidende 5.7.2005 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1041/2005 af 29. juni 2005 om ændring af forordning (EF) nr. 2868/95 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EØS-relevant tekst) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (!), særlig artikel 157, og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til forordning (EF) nr. 40/94 er det nødvendigt at vedtage tekniske foranstaltninger til gennemførelse af bestemmelserne om standardblanketter til søgningsrap- porterne, deling af ansøgningen og registreringen, tilba- gekaldelse eller ophævelse, fuldmagt og afgørelser truffet af et enkelt medlem af indsigelses- eller annullationsafde- lingen. Efter den 10. marts 2008 vil søgningsordningen fortsat være obligatorisk for EF-varemærker, men den bør være frivillig, mod betaling af et gebyr, for søgning i varemær- keregistrene i de medlemsstater, der har meddelt, at de har besluttet at foretage en søgning. For at forbedre kvaliteten af søgningsrapporterne og gøre dem mere ensartede er der udarbejdet en standardblanket med de vigtigste elementer i søgningsrapporterne. Erklæringen om deling og registrering skal være i over- ensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning. Hvis Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (»Kontoret«) ex officio tilbagekalder en afgørelse eller ophæver en indførelse i registret efter den nye bestem- melse, skal dette ske i overensstemmelse med den særlige procedure i denne forordning. Det angives, i hvilke tilfælde en beføjelse undtagelsesvist er obligatorisk. Der opstilles en liste over enkle sager, hvor der kan træffes afgørelse af et enkelt medlem af indsigelses- eller annulla- tionsafdelingen. De gældende regler bør desuden ændres for at forbedre eller præcisere registreringsproceduren. Derudover bør visse proceduremæssige aspekter ændres uden at ændre hovedindholdet i ordningen. For at tage hensyn til de særlige forhold og muligheder, der er forbundet med den elektroniske indgivelsespro- cedure, ændres følgende bestemmelser: regel 1, stk. 1, (1) EFT L 11 af 14.1.1994, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 422/2004 (EUT L 70 af 9.3.2004, s. 1). (10) litra c), regel 3, stk. 2, regel 61, regel 72, stk. 4, regel 79, regel 82 og regel 89, stk. 1 og 2. Den elektroniske indgivelse og bekendtgørelse af EF-vare- mærkeansøgninger skal gøre det lettere at ansøge om varemærker i almindelighed og navnlig gøre det enklere at ansøge om varemærker, der består af farver i sig selv eller lyd, ved brug af en gengivelse af mærket, som er klar og præcis, kan stå alene og er let tilgængelig, forståelig, bestandig og objektiv. De tekniske betingelser, særlig dataformaterne til lydfiler, bør fastsættes af Konto- rets præsident. Varemærker, der består af lyd, og som indgives elektronisk, kan ledsages af en elektronisk lydfil, som kan indsættes i den elektroniske bekendtgø- relse af EF-varemærkeansøgninger for at lette offentlighe- dens adgang til selve lyden. Bestemmelserne om indsigelsesproceduren bør omar- bejdes fuldstændigt for at angive kravene om antage- lighed, klart at fastlægge de retlige konsekvenser af mangler og at indordne bestemmelserne efter den krono- logiske rækkefølge, sagsbehandlingen udføres i. På basis af den nye kompetence, som Kontoret er blevet tillagt med hensyn til at undersøge, om en begæring om overgang kan imødekommes, kan der gives delvis afslag på en begæring om overgang i den forstand, at overgang imødekommes for nogle medlemsstater, men ikke for andre. Desuden bør der tilføjes visse kriterier til at under- søge absolutte hindringer med hensyn til en medlems- stats sprog. For så vidt angår de omkostninger, den tabende part skal udrede i indsigelses- og annullationssager, bør der fast- sættes en grænse for, hvor store omkostninger til repræ- sentation der kan godtgøres, men de nuværende maksi- mumsbeløb bør hæves lidt i betragtning af, at der er gået lang tid, siden gennemførelsesforordningen blev vedtaget. Indkaldes der vidner eller sagkyndige til at give møde, bør der ikke være nogen sådan maksimumssats, men de omkostninger, der kan godtgøres, bør svare til de faktiske beløb, som de pågældende vidner og sagkyndige kan gøre krav på. Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 ?) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. (?) EFT L 303 af 15.12.1995, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 782/2004 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 88).