27.8.2004 Den Europæiske Unions Tidende L 278/7 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1515/2004 af 26. august 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 2295/2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forord- ning (EØF) nr. 1907/90 om handelsnormer for æg KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 af 26. juni 1990 om handelsnormer for æg (!), særlig artikel 5, stk. 3, artikel 7, stk. 1, litra d), artikel 10, stk. 3, artikel 20, stk. 1, og artikel 22, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger: Erfaringerne fra anvendelsen af Kommissionens forord- ning (EF) nr. 2295/2003 (?) viser, at det er nødvendigt at præcisere en række af forordningens bestemmelser. Ægsamlere afhenter æg på produktionsstederne og leverer dem til pakkerier og andre virksomheder, herunder fødevare- og andre virksomheder. Det bør fast- lægges nærmere, hvilke virksomheder æggene kan leveres til. Garantien for æggenes kvalitet afhænger delvis af fristerne for afhentning og levering af æggene til pakke- rierne. Det forhold, at erhvervsdrivende anvender forskel- lige metoder til afhentning og levering af æggene, bør ikke medføre, at én arbejdsmetode foretrækkes på bekostning af en anden. Fristerne for de forskellige arbejdsmetoder bør derfor fastlægges nærmere. I EF-bestemmelserne sondres der mellem de erhvervsdri- vende ud fra de vilkår, hvorpå de deltager i håndteringen af animalske produkter, og kun virksomheder, der trans- porterer og oplagrer produkter, som ikke kræver tempe- raturregulering, skal ikke autoriseres. Kun ægsamlere, der transporterer æg mellem produktionsstedet og den virk- somhed, der håndterer æggene, bør derfor registreres, idet der fastsættes nærmere regler for autorisationen og særlige formaliteter for registrering af denne kategori af ægsamlere. (1) EFT L 173 af 6.7.1990, s. 5. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2052/2003 (EUT L 305 af 22.11.2003, s. 1). (?) EUT L 340 af 24.12.2003, s. 16. Ændret ved forordning (EF) nr. 818/2004 (EUT L 153 af 30.4.2004, s. 84). 6) (10) (11) Som følge af æggenes fysiske tab af vand og vægt mellem læggedatoen og datoen for afsætning til den endelige forbruger bør det fastlægges nærmere, at æggenes samlede nettovægt, der er anført på pakningen, mindst skal svare til æggenes samlede nettovægt på tidspunktet for salg til den endelige forbruger. Klasse A-æg kan leveres til industrien, uden at æggene er blevet sorteret efter vægtklasse. Det bør derfor kræves, at betegnelsen »klasse A-æg« anføres på de beholdere, der leveres til virksomhederne. Den mærkning af æg og pakninger, der er fastsat i artikel 7 og 10 i forordning (FØF) nr. 1907/90, kan ske på forskellige datoer. De pågældende datoer bør fastlægges nærmere. For at undgå misbrug af anvendelsen af de eksklusive leveringsaftaler, der er omhandlet i artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2295/2003, bør medlemsstaterne selv kunne bestemme, hvor længe kontrakterne skal være gyldige, dog mindst én måned. For at kunne spore æggene, når de overføres fra et pakkeri til et andet, bør det kræves, at det første pakkeri stempler æggene, inden de leveres til det andet pakkeri. De bestemmelser om sortering, pakninger og levering til et andet pakkeri, der er fastsat i artikel 12, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2295/2003, kan virke vildledende og dublerer bestemmelserne i forordningens artikel 2. De bør derfor ophæves. For at sikre, at æggene mærkes på identiske vilkår uanset produktionsmetoden, bør det i alle tilfælde være muligt at anvende de koder, der er anført i punkt 2.1 i bilaget til Kommissionens direktiv 2002/4/EF af 30. januar 2002 om registrering af virksomheder, der holder æglæggende høner, og som er omfattet af Rådets direktiv 1999/74/EF ?). () EFT L 30 af 31.1.2002, s. 44. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.