9. 8. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 232/13 RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2392/89 af 24. juli 1989 om fastsættelse af almindelige regler for betegnelse og præsentation af vin og druemost RÅDET .FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro- pæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den fælles markedsordning for vin (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1236/89 (?), særlig . artikel 72, stk. 1, og artikel 79, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen (?), . under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og ua fra følgende betragtninger: - Rådets forordning (EØF) nr. 355779 af 5. februar 1979 om fastsættelse af almindelige regler for betegnelse og præsenta- tion af vin og druemost (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1237/89 (), er blevet væsentlig ændret mange gange; for at der kan skabes klarhed, bør der ske en kodifikation af de pågældende regler; i artikel 72 i forordning (EØF) nr. 822/87 er der opstillet regler for betegnelse af visse vine i særlige tilfælde, og det er sammesteds fastsat, åt der skal vedtages almindelige regler for betegnelse og præsentation af visse produkter føra den pågældende sektor; målet for enhver betegnelse og præsentation må være at give så nøjagtige og præcise oplysninger som muligt for at lette den bedømmelse af produkterne, som foretages af eventuelle købere og de offentlige organer, der skal regulere og kontrollere handelen med disse produkter; de forskellige EF-bestemmelser om betegnelse og præsenta- tion af levnedsmidler, bl.a. inden for vinsektoren, bør i videst muligt omfang harmoniseres; fællesskabsreglerne for betegnelse og præsentation af vin og druemost tager i vid udstrækning udgangspunkt i de natio- nale regler, medlemsstaterne tidligere anvendte; de nationale (1) EFT nr. L 84 af 27. 3. 1987, s. 1. (?) EFT nr. L 128 af 11. 5. 1989, s. 31. (?) EFT nr. C 214 af 16. 8. 1988, s. 37. (?) EFT nr. L 54 af 5. 3. 1979, s. 99. () EFT nr. L 128 af 11. 5. 1989, s. 32. regler byggede på meget forskellige principper; visse med- lemsstater lagde størst vægt på en korrekt forbrugerinforma- tion og på frihed i handelsleddet, hvorimod andre bestræbte sig på at forene disse hensyn med behovet for at beskytte producenterne på deres område mod konkurrenceforvrid- ning, for så vidt muligt at forlige disse forskellige principper og undgå alt for afvigende fortolkninger er det fundet hensigtsmæssigt at fastlægge ret fuldstændige betegnelsesreg- ler; for at sikre reglernes effektivitet bør det endvidere som princip fastlægges, at de angivelser, der er fastsat i reglerne eller i gennemførelsesbestemmelserne til dem, er de eneste tilladte til betegnelse af vin og druemost; for så vidt angår betegnelsen bør der skelnes- mellem de obligatoriske angivelser, der er nødvendige til identifikation af produktet, og de valgfri angivelser, der snarere har til formål at præcisere dettes væsentlige karakteristiske træk eller at kvalitetsbestemme det; i betragtning af problemets betydning og det udstrakte anvendelsesområde er det hen- sigtsmæssigt at sigte mod den bedst mulige oplysning af den relevante personkreds, dog således at der tages hensyn både til sædvaner og traditioner i medlemsstaterne og i tredjelande "samt til fællesskabsrettens udvikling; det bør under hensyntagen til de særlige produktionsvilkår i de forskellige produktionsområder og til visse medlemssta- ters traditioner fastsættes, at medlemsstaterne for produkter, . der fremstilles på deres område, kan bestemme, at visse angivelser, der er fåstsat som valgfrie i fællesskabsbestem- melserne, skal være obligatoriske, at de skal forbydes, eller at anvendelsen af dem skal begrænses; endvidere må det for at sikre frie varebevægelser præciseres,at den enkelte medlems- stat skal tillade, at produkter, der har oprindelse i andre - medlemsstater og er bragt i omsætning på dens område, får en betegnelse, hvis denne er i overensstemmelse med fælles- skabsbestemmelserne og tilladt i producentmedlemsstaten i henhold-til denne forordning; n med henblik på ensartet betegnelse for og præsentation af vin og druemost fra Fællesskabet, som udføres til tredjelande, må der gives mulighed for at fastsætte- supplerende eller afvigende regler for disse produkter, for så vidt tredjelande- nes lovgivning gør det nødvendigt; ; det bør fastlægges, i hvilke tilfælde angivelse på etiketten i form af en kode af tapperen og.afsenderen skal være obligatorisk for at undgå at forvirre forbrugeren med hensyn til vinens virkelige oprindelse; der bør udstedes regler om de tilfælde, hvor det for at lette handelen på frivillig basis er muligt at anvende koder til angivelse af tapper og afsen- der; ;