20. 10. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 295/25 (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 11. februar 1987 om støtte, der er ydet i Forbundsrepublikken Tyskland, i form af køb og udlej- ning af fiskeforarbejdningsvirksomheden Seeadler i Cuxhaven, Niedersachsen (Kun den tyske udgave er autentisk) (87/515/EØF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3796/81 af 29. december 1981 om den fælles markedsordning for fiskerivarer (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2315/86 , efter i overensstemmelse med artikel 93, stk. 2, første afsnit, i traktaten at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger (?), samt under henvisning til disse bemærkninger, og ud fra følgende bétragtninger: Baggrund Efter Kommissionens udtrykkelige anmodning på baggrund af en klage fra nogle interesserede parter gav den tyske regering ved skrivelse af 23: april 1985 Kommissionen en redegørelse for en kombineret trans- () EFT nr. L 379 af 31. 12. 1981, s. I. (?) EFT nr. L 202 af 25. 7. 1986, s. 1. () EFT nr. C 227 af 7. 9. 1985, s. 2. aktion bestående i, at forbundslandet Niedersachsen har købt og derefter udlejet virksomheden Seeadler. Denne transaktion fandt sted i efteråret 1983. Den pågæl- dende fabrik, der fremstiller fiskekonserveres og -tilbered- ninger, ligger i Cuxhaven. Den er en del af Nordsee- koncernen, der tilhører det multinationale selskab Unile- ver. Den ligger på en grund i forbundslandet Niedersach- sen, som den har forpagtet (normal periode på 99 år). Efter forpagtningskontraktens ophør går dette område tilbage til forbundslandet Niedersachsem med de bygnin- ger, der er opført derpå. I efteråret 1983 købte forbundslandet Niedersachsen fabriksbygningerne for et beløb på 30 mio DM. Denne pris omfattede 25 mio DM til selve købet og 5 mio DM til vedligeholdelse og forbedring af bygningerne, og disse beløb skulle udbetales ved forelæggelse af fakturaer. Forbundslandet Niedersachsen udlejede samtidig de købte bygninger for 500 000 DM om året til samme virk- somhed. Regeringen i Forbundsrepublikken Tyskland bestrider, at den pågældende transaktion kan betragtes som støtte, idet den mener, at lejen må anses som rimelig og svarende til de beløb, der betales af konkurrerende virksomheder. I henhold til artikel 28 i forordning (EØF) nr. 3796/81 falder støtten ind under artikel 92 til 94 i traktaten. Efter en indledende undersøgelse finder Kommissionen, at den pågældende købs-/lejetransaktion er statsstøtte efter artikel 92, stk. 1, i EØF-Traktaten til en virksomhed, idet kontraktens vilkår er meget gunstige og ikke svarer til