L 126/10 Den Europæiske Unions Tidende 19.5.2005 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 749/2005 af 18. maj 2005 om ændring af forordning (EØF) nr. 2131/93 om procedurer og betingelser for salg af korn fra interventionsorganerne KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — (4) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1784/2003 af 29. september 2003 om den fælles markedsordning for korn ()), (5) særlig artikel 6, og ud fra følgende betragtninger: (6) (1), Kommissionens forordning (EØF) nr. 2131/93 ?) fast- sætter procedurer og betingelser for salg af korn fra interventionsorganerne. (2) I medlemsstater, der ikke har søhavne, straffes de For at forenkle og harmonisere procedurerne for salg af korm til eksport bør den procedure for frigivelse af sikkerhedsstillelser, der er omhandlet i artikel 17 i forord- ning (FØF) nr. 2131/93, præciseres på grundlag af Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999 af 15. april 1999 om fælles gennemførelsesbestemmelser for — eksportrestitutioner  for Jlandbrugsprodukter (?), specielt når det gælder beviserne for afslutning af told- formaliteter ved import til tredjelande. Forordning (EØF) nr. 2131/93 bør derfor ændres i over- ensstemmelse hermed. Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstem- melse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 bydende på grund af højere transportomkostninger. I artikel 7 i forordning (EØF) nr. 2131/93 affattes stk. 2a Som følge af disse meromkostninger er det vanskeligere at eksportere korn fra disse medlemsstater, hvilket navnlig resulterer i længere opbevaring i interventions- lagre og ekstra udgifter for EU-budgettet. Følgelig er der ved artikel 7 i forordning (EØF) nr. 2131/93 åbnet mulighed for i visse tilfælde at finansiere de laveste trans- portomkostninger mellem oplagringsstedet og udgangs- »2a. således: For medlemsstater uden søhavne kan det efter proce- stedet for at gøre buddene sammenlignelige. duren i stk. 1 besluttes at fravige stk. 2 og ved eksport fra en søhavn fastsætte finansiering af de mest fordelagtige trans- portomkostninger mellem oplagringsstedet og det faktiske udgangssted inden for de lofter, der anføres i licitationsbe- kendtgørelsen. (3) — De kroatiske havne Rijeka og Split har traditionelt været udgangshavne for landene i Centraleuropa inden disses tiltrædelse af Den Europæiske Union. Derfor bør Rijeka og Split medregnes blandt de udgangssteder, der kan tages i betragtning ved beregningen af de transportom_ I forbindelse med nærværende Stykke kan den rumænske kostninger, der kan refunderes i tilfælde af eksport. havn Constanta og de kroatiske havne Rijeka og Split betragtes som udgangssteder.« ()) EUT L 270 af 21.10.2003, s. 78. (?) EFT L 191 af 31.7.1993, s. 76. Senest ændret ved forordning (EF) (?) EFT L 102 af 17.4.1999, s. 11. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2045/2004 (EUT L 354 af 30.11.2004, s. 17). nr. 671/2004 (EUT L 105 af 5.10.2004, s. 5).