5. 2. 93 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 29/1 (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) i RÅDET RÅDETS DIREKTIV 92/121/EØF af 21. december 1992 om overvågning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, første og tredje punktum, under henvisning til forslag fra Kommissionen (?), i samarbejde med Europa-Parlamentet (?), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger: Dette direktiv er i overensstemmelse med de mål, der er fastsat i Kommissionens Hvidbog om. gennemførelsen af det indre marked; de væsentligste regler om overvågning af og kontrol med kreditinstitutters store engagementer bør harmoniseres; medlemsstaterne bør kunne fastsætte strengere bestem- melser end dem, der foreskrives i dette direktiv; dette direktiv har været genstand for samråd i Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning, som i henhold til artikel 6, stk. 4, i Rådets direktiv 77/780/EØF af 12. december 1977 om samordning af lovgivningen om adgang til at optage og udøve virksomhed søm kreditin- stitut (), har til opgave at forelægge Kommissionen forslag med henblik på samordning af de i medlemssta- terne anvendte nøgletal; (?) EFT nr. C 123 af 9. 5. 1991, s. 18 og EFT nr. C 175 af 11. 7. 1992, s. 4. - " () EFT nr. C 150 af 15. 6. 1992, s. 74 og EFT nr. C 337 af 21. 12. 1992. () EFT nr. C 339 af 31. 12. 1991, s. 35. (?) EFT nr. L 322 af 17. 12. 1977, s. 30. Direktivet er senest ændret ved direktiv 89/646/EØF (EFT nr. L 386 af 30. 12. 1989, s. 1). overvågning af og kontrol med kreditinstitutters engage- menter indgår som et integrerende led i tilsynet med disse institutter; hvis et kreditinstituts engagementer i alt for høj grad koncentreres på en enkelt kunde eller en enkelt gruppe af indbyrdes forbundne kunder, kan der opstå en uacceptabel risiko for tab; en sådan situation kan anses at være til skade for et kreditinstituts solvens; fælles normer for overvågning af og kontrol med kre- ditinstitutters store engagementer blev i første omgang indført ved Kommissionens henstilling 87/62/EØF (?); henstillingen blev valgt som juridisk instrument, fordi der herved åbnedes mulighed for gradvis at tilpasse de eksis- terende ordninger og indføre nye ordninger uden at gribe forstyrrende ind i Fællesskabets banksystem; nu, hvor denne første etape er afsluttet, bør der vedtages et direktiv med bindende virkninger for samtlige kreditinsti- tutter i Fællesskabet; på et integreret bankmarked med direkte konkurrence mellem kreditinstitutterne bør tilsynskravene være lige byrdefulde i hele Fællesskabet; det kan derfor ikke helt overlades til medlemsstaterne at fastlægge kriterierne for beregning af risikokoncentrationen, men der bør derimod fastsættes bindende retsregler herom på fælles- skabsplan; fælles regler tjener bedst Fællesskabets inter- esser, idet forskelle i konkurrencevilkårene herved  undgås, samtidig med at Fællesskabets banksystem styrkes; ! med hensyn til den specifikke opgørelsesmetode, der skal anvendes til risikovurdering, henvises der til bestemmel- serne i Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre finansieringsinstitutters årsregn- skaber og konsoliderede regnskaber (?); (') EFT nr. L 33 af 4. 2. 1987, . 10. () EFT nr. L 372 af 31. 12. 1986, s. 1.