31. 12. 92 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 388/1 (Retsakter hvis offentliggørelse er obligatorisk) RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 3759/92 af 17. december 1992 om den fælles markedsordning for fiskerivarér og akvakulturprodukter RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro- pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (?), og ud fra følgende betragtninger: Grundbestemmelserne for den fælles markedsordning for fiskerivarer bør revideres, for at der kan tages hensyn til markedsudviklingen, til de seneste års ændringer i fiskeri- aktiviteterne og til de mangler, der har kunnet konstateres under anvendelsen af den nuværende markedsordning; på grund af ændringernes antal og komplekse karakter bør bestemmelserne nyaffattes i deres helhed, da de ellers vil mangle den klarhed, som retsforskrifter skal udvise; af klarheds- og rationaliseringshensyn blev de gældende bestemmelser kodificeret ved Rådets forordning (EØF) nr. 3687/91 af 28. november 1991 om den fælles marked- sordning for fiskerivarer (?) uden indholdsmæssige ænd- ringer i de kodificerede akter; forordning (EØF) nr. 3687/ 91 bør derfor erstattes; den fælles landbrugspolitik bør navnlig omfatte fælles markedsordninger for landbrugsvarer, der alt efter varer- nes art kan antage forskellige former; fiskeriet har særlig betydning for landbrugsøkonomien i visse af Fællesskabets kystområder; for fiskerne i disse (1) EFT nr. C 305 af 23. 11. 1992. (2) EFT nr. C 313 af 30. 11. 1992, s. 22. (?) EFT nr. L 354 af 23. 12. 1991, s. 1. områder udgør udbyttet af dette erhverv den overvejende del af deres indkomst; markedets stabilitet bør derfor fremmes ved egnede foranstaltninger; en af foranstaltningerne til gennemførelse af den fælles . markedsordning er anvendelse af fælles handelsnormer for de pågældende varer; anvendelsen af disse normer bør medføre, at varer af utilstrækkelig kvalitet holdes borte fra markedet, og at handelsforbindelserne fremmes på grund- lag af redelig konkurrence, hvilket medvirker til at forbe- dre fiskeriets rentabilitet; | anvendelsen af disse normer kræver kontrol med de varer, for hvilke normerne gælder; der bør derfor træffes foran- staltninger, der sikrer en sådan kontrol; ' der bør i forbindelse med reglerne for markedernes funk- tion fastsættes bestemmelser, der gør det muligt at tilpasse udbuddet til markedskravene, og som i det omfang, det er muligt, sikrer producenterne en rimelig indkomst; oprettel- sen af producentorganisationer, hvis medlemmer er for- pligtet til at overholde visse regler, især med hensyn til produktion og afsætning, bidrager i betragtning af de særlige forhold, der gør sig gældende for markedet for fiskerivarer, til virkeliggørelsen af disse mål; for at styrke organisationernes handlekraft og derved fremme en større stabilitet på markedet bør det tillades medlemsstaterne på visse betingelser at udvide de regler, som organisationen i et bestemt område har vedtaget for sine medlemmer, især reglerne for forvaltningen af de tilladte fangstkvoter og for markedsføringen, til også at omfatte samtlige ikke-medlemmer, der afsætter varer i det pågældende område; ' . anvendelsen af ovennævnte ordning medfører udgifter for den organisation, hvis regler er blevet udvidet; det er derfor rimeligt at lade ikke-medlemmerne bidrage til at dække disse udgifter; der bør i øvrigt åbnes mulighed for, at den pågældende medlemsstat yder disse producenter en godtgørelse for de produkter, der ikke har kunnet afsæt- tes, og som er blevet trukket ud af markedet, til trods for at de er i overensstemmelse med handelsnormerne;