L 313/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.12.2000 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2000/69/EF af 16. november 2000 om grænseværdier for benzen og carbonmonoxid i luften EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen (!), (6) under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg ?), efter høring af Regionsudvalget, efter proceduren i traktatens artikel 251 (”), og ud fra følgende betragtninger: (1) — På grundlag af principperne i traktatens artikel 174 fore- skriver Fællesskabets program for politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling (femte handlingsprogram for miljø) (), suppleret ved Europa- Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2179/98/EF (?) om revision af programmet, især ændringer af lovgivningen om luftkvalitet. Programmet anbefaler, at der opstilles (8) langsigtede mål for luftkvalitet. Ifølge traktatens artikel 174 skal forsigtighedsprincippet anvendes i forbindelse med miljø- og sundhedsbeskyttelse. (2) — Ifølge traktatens artikel 152 skal krav på sundhedsom- rådet indgå som led i Fællesskabets politik på andre områder. Ifølge traktatens artikel 3, stk. 1, litra p), skal Fællesskabets virke omfatte bidrag til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. (3) — Ifølge artikel 4, stk. 5, i Rådets direktiv 96/62/EF af 27. (9) september 1996 om vurdering og styring af luftkva- litet (9), skal Rådet vedtage bestemmelserne i samme arti- kels stk. 1, 3 og 4. (4) — Ifølge artikel 8 i direktiv 96/62/EF skal der udarbejdes handlingsplaner for de zoner, hvor koncentrationen af (10) luftforurenende stoffer overstiger grænseværdierne plus eventuelle midlertidige tolerancemargener, for at sikre, at grænseværdierne overholdes på de fastsatte tidspunkter. (5) — Ifølge direktiv 96/62/EF skal grænseværdiernes talværdi bygge på resultaterne af international videnskabelig forskning på dette område. Kommissionen skal tage hensyn til de seneste oplysninger fra den videnskabelige (1) EFT C 53 af 24.2.1999, s. 8. () EFT C 138 af 18.5.1999, s. 42. () Europa-Parlamentets  udtalelse af 2.12.1999 (EFT C 194 af 11.7.2000, s. 56), Rådets fælles holdning af 10.4.2000 (EFT C 195 af 11.7.2000, s. 1) og Europa-Parlamentets afgørelse af 6.7.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Rådets afgørelse af 24.10.2000. () EFT C 138 af 17.5.1993, s. 5. () EFT L 275 af 10.10.1998, s. 1. () EFT L 296 af 21.11.1996, s. 55. forskning på de pågældende epidemiologiske og miljø- mæssige områder og de seneste fremskridt inden for metrologi, når de forhold, grænseværdierne bygger på, tages op til fornyet undersøgelse. De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommis- sionen (). De ændringer, som er nødvendige for tilpasningen til den videnskabelige og tekniske udvikling, må kun vedrøre kriterier og teknikker for vurdering af koncen- trationerne af benzen og carbonmonoxid eller nærmere bestemmelser om fremsendelse af oplysninger til Kommissionen, og de må ikke medføre, at grænseværdi- erne ændres direkte eller indirekte. De grænseværdier, der fastlægges i dette direktiv, er mindstekrav. Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med traktatens artikel 176 opretholde eller indføre strengere beskyttelsesforanstaltninger. Der kan navnlig indføres strengere grænseværdier for at beskytte sund- heden hos særligt udsatte befolkningsgrupper som f.eks. børn og hospitalspatienter. Medlemsstaterne kan fast- sætte grænseværdier, som skal nås på et tidligere tids- punkt end fastsat i dette direktiv. Benzen er et genotoksisk carcinogen, og der kendes ingen grænseværdi, under hvilken der ikke er risiko for menneskers sundhed. Når grænseværdien for benzen som fastsat i dette direktiv er vanskelig at nå på grund af stedspecifikke spredningskarakteristika eller klimatiske forhold, og hvis anvendelsen af foranstaltningerne ville medføre alvorlige socioøkonomiske problemer, kan en medlemsstat anmode Kommissionen om at forlænge fristen én gang på særlige betingelser. For at lette dette direktivs genbehandling i 2004 bør Kommissionen og medlemsstaterne overveje at fremme forskning i virkningerne af benzen og carbonmonoxid. I den forbindelse bør ikke alene luftforureningen uden døre, men også luftforureningen inden døre tages i betragtning. () EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.