Nr. L 176/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende KOMMISSIONENS FORORDNING (EØF) Nr. 1938/93 af 19. juli 1993 om ændring af forordning (EØF) nr. 3002/92, for så vidt angår frigivelse af den sikkerhed, der stilles med henblik på udførsel af interventionsprodukter KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markeds- ordning for fedtstoffer ()), senest ændret ved forordning . (EØF) nr. 2046/92 (?, særlig artikel 12, stk. 4, og artikel 26, stk. 3, samt de tilsvarende bestemmelser i de øvrige forordninger om fælles markedsordninger for land- brugsprodukter, og ud fra følgende betragtninger : Det er nødvendigt at indrømme medlemsstaterne en tilstrækkelig frist til, at de om fornødent kan omorgani- sere deres kontroltjeneste, for at produkternes anvendelse " og/eller bestemmelse uanset deres oprindelse kan kontrol- leres af en enkelt kontrolinstans for hver specifik foran- staltning eller hver del af en sådan foranstaltning ; i nogle tilfælde sælges interventionsprodukterne til en pris, der beregnes under hensyntagen til restitutionsbe- løbet for tredjelande eller for et givet tredjeland ; i så fald fratrækkes eksportrestitutionsbeløbet i salgsprisen ; der stilles en sikkerhed for den korrekte gennemførelse af transaktionen ; størrelsen af denne sikkerhed beregnes under hensyntagen til forskellige forhold i forbindelse med den pågældende transaktion, bl.a. risikoen for omgå- else og den korrekte opfyldelse af de forpligtelser, som den erhvervsdrivende har påtaget sig ; erfaringen viser, at det er nødvendigt at foretage en nyvur- dering af de virkninger, der er knyttet til afsætning af interventionsprodukter på markedet i andre tredjelande end dem, der er fastsat ved udførslen ; uden at de foranstaltninger, der er fastsat for salg af inter- ventionsprodukter, i øvrigt svækkes, bør der foretages en tilpasning af reglerne om frigivelse af sikkerhedsbeløbene, hvorved der tages hensyn til de faktisk nåede bestemmel- sessteder ; da forholdene er forskellige, er det på horison- () EFT nr. 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66. () EFT nr. L 215 af 30. 7. 1992, s. 1. talt niveau kun muligt at fastsætte regler om sikkerhedens frigivelse, for så vidt angår restitutionsaspektet ; Kommissionens forordning (EØF) nr. 3002/92 (?), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1231/93 (?), bør derfor ændres i overensstemmelse med det ovenfor anførte ; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra alle de berørte forvalt- ningskomitéer — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING : Artikel 1 I forordning (EØF) nr. 3002/92 foretages følgende ændringer : 1) i artikel 2, stk. 2, sidste afsnit, ændres »seks måneder« til »ti måneder« 2) artikel 11, stk. 2, affattes således : »2. —De i stk. 1, litra a) til d), nævnte krav er primære krav efter artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85, jf. i øvrigt artikel 15, stk. 2, i nærværende forordning…« 3) Artikel 15 affattes således : »Artikel 15 1. —Frigivelse af sikkerheden er betinget af, at det i artikel 4 omhandlede bevis fremlægges, og — hvis produktet er beregnet til indførsel i et bestemt tredjeland, eller — hvis produktet skal udføres fra Fællesskabet, og der hersker alvorlig tvivl om produktets faktiske bestemmelsessted betinget af, at de i artikel 17 og 18 i forordning (FØF) nr. 3665/87 fastsatte beviser fremlægges. Myndighederne i medlemsstaterne kan kræve yderli- gere bevis, hvorved det på tilfredsstillende måde godt- gøres, at produktet faktisk er kommet på markedet i indførselstredjelandet. Hersker der alvorlig tvivl om produkternes faktiske bestemmelse, kan Kommissionen anmode medlems- staterne om at anvende bestemmelserne i dette stykke. () EFT nr. L 301 af 17. 10. 1992, s. 17. () EFT nr. L 124 af 20. 5. 1993, s. 25.