1.6.2012 Uřední věstník Evropské unie L 142/1 (Legislativní akty) SMĚRNICE SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2012/13/EU ze dne 22. května 2012 o právu na informace v trestním řízení EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 82 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, popostoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parla- mentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociál- ního výboru (!), po konzultaci s Výborem regionů, v souladu s řádným legislativním postupem (?), vzhledem k těmto důvodům: (1) Unie si stanovila cíl udržovat a rozvíjet prostor svobody, bezpečnosti a práva. Podle závěrů předsednictví ze zasedání Evropské rady v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999, a zejména bodu 33 těchto závěrů, by měla být zásada vzájemného uznávání rozsudků a jiných rozhod- nutí justičních orgánů základním kamenem  justiční spolupráce v občanských i trestních věcech v rámci Unie, jelikož posílené vzájemné uznávání a nezbytné sblí- žení právních předpisů by usnadnilo spolupráci mezi příslušnými orgány a soudní ochranu práv jednotlivce. Dne 29. listopadu 2000 Rada v souladu se závěry z Tampere přijala program opatření k uplatňování zásady vzájemného uznávání rozhodnutí v trestních věcech (?). (!) Úř. věst. C 54, 19.2.2011, s. 48. (?) Postoj Evropského parlamentu ze dne 13. prosince 2011 (dosud nezveřejněný v Uředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 26. dubna 2012.ku). () Úř. věst. C 12, 15.1.2001, s. 10. V úvodu programu je uvedeno, že cílem vzájemného uznávání je „posílit spolupráci mezi členskými státy, ale rovněž zlepšit ochranu práv jednotlivce“. Provádění zásady vzájemného uznávání rozhodnutí v trestních věcech předpokládá vzájemnou důvěru člen- ských států v systémy trestního soudnictví ostatních člen- ských států. Rozsah vzájemného uznávání závisí do značné míry na řadě parametrů, mezi něž patří mecha- nismy na ochranu práv podezřelých nebo obviněných a společné minimální normy nezbytné pro snazší uplat- ňování zásady vzájemného uznávání. Vzájemné uznávání rozhodnutí v trestních věcech lze úspěšně provádět pouze v prostředí důvěry, v němž nejen justiční orgány, ale i všichni účastníci trestního řízení považují rozhodnutí justičních orgánů jiných člen- ských států za rovnocenná rozhodnutím  vlastních orgánů, což vyžaduje nejen důvěru v dostatečnost pravidel jiných členských států, ale i důvěru v to, že uvedená pravidla jsou správně uplatňována. Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a článek 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“) zakotvují právo na spravedlivý proces. Ustanovení čl. 48 odst. 2 Listiny zaručuje respektování práva na obha- jobu. Článek 6 Listiny a článek 5 EÚLP zakotvují právo na svobodu a osobní bezpečnost. Žádná omezení tohoto práva nesmějí překročit omezení přípustná podle článku 5 EÚLP a odvozená z judikatury Evropského soudu pro lidská práva. Přestože jsou všechny členské státy stranami EÚLP, zkušenosti ukazují, že tato skutečnost sama o sobě neza- ručuje vždy dostatečnou úroveň důvěry v systémy trest- ního soudnictví jiných členských států. Posílení vzájemné důvěry vyžaduje podrobná pravidla pro ochranu procesních práv a záruk vyplývajících z Listiny a EULP.