31.3.2010 Úřední věstník Evropské unie L 85/1 (Legislativní akty) NAŘÍZENÍ I NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 265/2010 ze dne 25. března 2010, kterým se mění Úmluva k provedení Schengenské dohody a nařízení (ES) č. 562/2006, pokud jde o pohyb osob s dlouhodobým vízem EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) a c) a čl. 79 odst. 2 písm. a) této smlouvy, s ohledem na návrhy Evropské komise, v souladu s řádným legislativním postupem ('), vzhledem k těmto důvodům: (i) — Úmluva k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společ- ných hranicích ?) (dále jen „Schengenská úmluva“) stanoví pravidla týkající se dlouhodobých víz, která jejich držitelům umožňují projíždět přes území členských států. Nařízení : Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562[2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshra- niční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (?), stanoví podmínky vstupu pro státní příslušníky třetích zemí. K usnadnění volného pohybu státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou držiteli národního dlouhodobého víza na území členských států v plné míře provádějících schengenské acguis (dále jen „schengenský prostor“), by měla být přijata další opatření. (2) — Členské státy by měly dlouhodobá víza nahrazovat povo- leními k pobytu dostatečně včas poté, co státní příslušník třetí země oprávněně pobývající na základě dlouhodo- (!) Postoj Evropského parlamentu ze dne 9. března 2010 (dosud nezve- řejněný v Uředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 22. března 2010. (?) Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19. () Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1. bého víza vstoupí na jejich území, s cílem umožnit mu během tohoto pobytu cestovat do ostatních členských států nebo přes ně při návratu do své vlasti projíždět. Členské státy však po vstupu státních příslušníků třetích zemí na jejich území stále více nenahrazují dlouhodobá víza povolením k pobytu vůbec, nebo je nahrazují se značným prodlením. Tato právní a praktická situace má závažné důsledky pro volný pohyb státních příslušníků třetích zemí, kteří oprávněně pobývají v některém člen- ském státě na základě dlouhodobého víza, v rámci schen- genského prostoru. K překonání stávajících potíží, kterým čelí státní přísluš- níci třetích zemí pobývající v některém členském státě na základě dlouhodobého víza, by toto nařízení mělo zásadu — rovnocennosti © povolení | k pobytu a krátkodobých víz udělených členskými státy plně uplat- ňujícími schengenské acguis rozšířit na dlouhodobá víza. V důsledku toho by dlouhodobá víza měla mít stejné účinky jako povolení k pobytu, pokud jde o volný pohyb držitele víza v schengenském prostoru. Státní příslušník třetí země, který je držitelem dlouhodo- bého víza uděleného některým členským státem, by proto měl mít možnost vycestovat do jiných členských států až na tři měsíce během jakéhokoli šestiměsíčního období za stejných podmínek jako držitel povolení k pobytu. Tímto nařízením nejsou dotčena pravidla týka- jící se podmínek vydávání dlouhodobých víz. V souladu se současnou praxí členských států stanoví toto nařízení povinnost členských států udělovat dlouho- dobá víza podle jednotného vzoru víz, jak je stanoven v nařízení Rady (ES) č. 1683/95 (%). () Úř. věst. L 164, 14.7.1995, s. 1.