1.5.2010 Uřední věstník Evropské unie L 110/1 (Nelegislativní akty) NAŘÍZENÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 371/2010 ze dne 16. dubna 2010, kterým se nahrazují přílohy V, X, XV a XVI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (Text s významem pro EHP) EVROPSKÁ KOMISE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technic- kých celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (!), a zejména na čl. 41 odst. 6, čl. 11 odst. 5 a čl. 39 odst. 2 uvedené směrnice, vzhledem k těmto důvodům: Směrnice 2007/46/ES stanoví harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické poža- davky pro všechna nová vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky. Tento rámec zahrnuje zejména popis postupů, které je třeba dodržet při schva- lování typu, včetně praktických opatření, jež je třeba učinit, aby byla zajištěna výroba vozidel v souladu s jejich schvalovací dokumentací a také s ustanoveními, která popisují, jakým způsobem musí být zkoušky prove- deny, aby bylo uděleno schválení typu. vvvvvv Při zkoumání nejdůležitějších oblastí politiky, jež mají dopad na konkurenceschopnost evropského automobilo- vého průmyslu, se skupina na vysoké úrovni CARS 21, kterou zřídila Komise v roce 2005 s cílem nastínit cestu k udržitelnému rozvoji konkurenceschopného evrop- ského automobilového průmyslu, shodla na řadě dopo- () Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1. (4) ručení, která mají za cíl zvýšit konkurenceschopnost tohoto průmyslového odvětví v celosvětovém měřítku a podpořit zaměstnanost a zároveň umožnit další pokrok v oblasti bezpečnosti a životního prostředí. V oblasti zjednodušování skupina doporučila, aby měl výrobce možnost sám provádět zkoušky potřebné ke schválení, k čemuž by musel být určen jako technická zkušebna (dále jen „vlastní zkoušení“). Doporučila rovněž možnost využití počítačových simulací namísto provádění praktic- kých zkoušek (dále jen „zkoušení se simulací“). Jeden z hlavních charakteristických rysů systému schva- lování typu spočívá v tom, že mezi schvalovacím orgánem a technickými zkušebnami jím určenými je nezbytná vysoká míra důvěry. Je proto důležité, aby byla zajištěna transparentnost a srozumitelnost doku- mentů, které si technické zkušebny a schvalovací orgán vyměňují. Z toho důvodu by měl být v příloze V směrnice 2007/46|ES, jež se týká postupů, které je třeba dodržet při schvalování typu, jasně specifikován formát zkušebních protokolů, stejně jako informace, které je v nich třeba uvést. Nezbytnou součástí systému schvalování typu je ověřo- vání shody vozidel, konstrukčních částí nebo samostat- ných technických celků v průběhu celého výrobního procesu. Jeden ze způsobů ověření shody výroby spočívá v tom, že se na vozidlech, konstrukčních částech nebo samostatných technických celcích odebraných z výroby provedou praktické zkoušky, aby bylo zajištěno, že i nadále splňují technické požadavky. I v případě, že pro účely schválení typu byly použity zkušební metody se simulací, by mělo být vyjasněno, že pokud orgán vybírá náhodný vzorek, smí být provedeny pouze prak- tické zkoušky. Zkoušky požadované pro udělení schválení typu provádí technické zkušebny, které byly řádně určeny schvalova- cími orgány členských států na základě posouzení jejich kvalifikace a způsobilosti podle příslušných mezinárod- ních norem. Tyto normy obsahují požadavky, jež