L 169/8 Uřední věstník Evropské unie 29.6.2012 NAŘÍZENÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 566/2012 ze dne 18. června 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 975[/98 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (!), s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (?), vzhledem k těmto důvodům: Doporučení Komise 2009/23/ES ze dne 19. prosince 2008 o společných pokynech pro národní strany a vydávání euromincí určených k peněžnímu občhu (*?), schválené v závěrech Rady ze dne 10. února 2009, defi- nuje společné zásady pro vzory používané na národních stranách oběžných euromincí a stanoví postupy, kterými se členské státy navzájem informují o vzorech a Komise tyto vzory schvaluje. Jelikož euromince obíhají v rámci celé eurozóny, podoba jejich národních vzorů je záležitostí společného zájmu. S cílem umožnit hladký oběh euromincí a v zájmu právní jistoty a transparentnosti je vhodné, aby se pravidla obsažení v doporučení 2009/[23/ES, která se týkají nominálních hodnot a technických specifikací euromincí určených pro peněžní oběh, stala právně závazná tím, že se začlení do nařízení (ES) č. 975/98 (%). Euromince mají společnou evropskou stranu a zvláštní národní stranu. Společné evropské strany euromincí obsahují jak název jednotné měny, tak nominální (!) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 22. května 2012 (dosud nezveřejněné v Uředním věstníku). y] ) Úř 3) Úř 4) Úř. . věst. C 273, 16.9.2011, s. 2. . věst. L 9, 14.1.2009, s. 52. . věst. L 139, 11.5.1998, s. 6. hodnotu mince. Na národní straně by se již neměl opakovat ani název jednotné měny ani nominální hodnota mince. Na národní straně mince by měl být jasně vyznačen název vydávajícího členského státu, aby uživatelé mincí mohli v případě zájmu vydávající členský stát snadno rozpoznat. Vlys hrany euromincí by měl být považován za součást národní strany, a nemělo by na něm proto být znovu uvedeno označení hodnoty s výjimkou dvoueurové mince za předpokladu, že je použita pouze číslice „2“ nebo údaj „euro“ uvedený v příslušné abecedě. O vzorech na národních stranách mincí rozhodují jedno- tlivé členské státy, jejichž měnou je euro, a tyto vzory by měly zohledňovat skutečnost, že euromince obíhají v celé eurozóně, a nikoli pouze ve vydávajícím členském státě. Aby bylo zajištěno, že také národní strana je okamžitě rozpoznatelná jako euromince, měl by vzor být zcela lemován dvanácti hvězdami vlajky Unie. Aby se usnadnilo rozpoznávání oběžných mincí a aby byla zajištěna řádná kontinuita ražby v mincovnách, mělo by být členským státům umožněno měnit vzory používané na národních stranách běžných oběžných mincí pouze jednou za patnáct let s výjimkou případů, kdy se změní hlava státu zobrazená na minci. Tím by však neměly být dotčeny změny nezbytné k tomu, aby se zabránilo padělání mincí. O změnách vzoru společných stran by měla rozhodovat Rada, přičemž by hlasovací práva měla být omezena na členské státy, jejichž měnou je euro. Jednotlivým členským státům by však mělo být umož- něno vydávat pamětní mince pro připomenutí význam- ných příležitostí národního nebo evropského významu, přičemž pamětní mince vydané společně všemi člen- skými státy, jejichž měnou je euro, by měly být určeny pouze pro příležitosti nejvyššího evropského významu. K tomuto účelu jsou nejvhodnější dvoueurové mince, především pro svůj velký průměr a technické charakte- ristiky, které poskytují odpovídající ochranu proti padě- lání.