L 94[22 Úřední věstník Evropské unie 30.3.2012 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 260/2012 ze dne 14. března 2012, kterým se stanoví technické a obchodní požadavky pro úhrady a inkasa v eurech a kterým se mění nařízení (ES) č. 924/2009 (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, jsou platby ve srovnání s ostatními členskými státy rela- tivně drahé. Přechod na SEPA by proto nemělo dopro- vázet celkové zvýšení cen pro uživatele platebních služeb obecně, a konkrétně pak pro spotřebitele. Naopak, je-li uživatelem platebních služeb spotřebitel, měl by být dodržován princip neúčtování vyšších poplatků. Komise bude nadále monitorovat vývoj cen v odvětví plateb a vyzývá se, aby každoročně vypracovala analýzu tohoto vývoje. s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parla- mentům, (2) — Úspěch SEPA je velmi důležitý z hlediska hospodářského a politického. SEPA je plně v souladu se strategií Evropa 2020, jejímž cílem je promyšlenější hospodářství, ve kterém je prosperita důsledkem inovací a účinnějšího využívání dostupných zdrojů. Jak Evropský parlament ve svých usneseních ze dne 12. března 2009 () a ze dne 10. března 2010 (?) o uplatňování jednotné oblasti pro platby v eurech (SEPA), tak Rada ve svých závěrech přijatých dne 2. prosince 2009 zdůraznily důležitost rychlého přechodu na SEPA. s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (!), s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociál- ního výboru (?), v souladu s řádným legislativním postupem (?), vzhledem k těmto důvodům: (1) © Vytvoření integrovaného trhu elektronických plateb (3) — Směrnice EÝTOPSkéhO parlamentu a Rad,y 2007/ Ú%ÍES ze v eurech, kde není rozdílu mezi vnitrostátními a přeshra- dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na ničními platbami, je nezbytné pro řádné fungování vnitřním/trhg () poskytuje moderní právní základ pro vnitřního trhu. Za tímto účelem má projekt jednotné vytvoření antřního trhu plateb, pro nějž SEPA předsta- oblasti pro platby v eurech (Single Euro Payments vuje základní prvek. Area) (dále jen „SEPA“) vytvořit společné celounijní platební služby, jež nahradí stávající vnitrostátní platební služby. V důsledku zavedení otevřených, společných Platebmch horem, pra\,nd,el a postupů a pI'OVS'[I“engICt\Žlm (4) — Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 924/2009 1ntegr0Ýa£1eho zpracování platebvb),f SEPA Iflela občanům ze dne 16. září 2009 o přeshraničních platbách ve Spole- a podm,kur?_ Unie zajistit be;zpecne, cenové konk/urenvce— čenství () rovněž stanoví několik opatření zajišťujících schopné, uživatelsky vstřícné a spolehlivé platební služby úspěch SEPA, například rozšíření zásady  stejných V egrech. To ,by mě,l(g platit pro p.la.t_by SEPA prováděné poplatků na přeshraniční inkasa a dosažitelnost inkasa. uvnitř členských států nebo přes jejich hranice, a to za stejných podmínek a se stejnými právy a povinnostmi bez ohledu na jejich polohu v Unii. SEPA by měla po svém dokončení usnadnit přístup novým tržním subjek- tům, napomoci rozvoji nových produktů a vytvořit (5) = Samoregulační úsilí evropského bankovního sektoru příznivé podmínky k prohloubení hospodářské soutěže v oblasti platebních služeb a pro ničím neomezovaný rozvoj a rychlé celounijní zavádění inovací týkajících se plateb. V důsledku toho by vyšší úspory z rozsahu, větší provozní efektivita a silnější hospodářská soutěž měly vytvářet tlak na snížení cen služeb elektronických plateb v eurech a vést k jejich nejvyšší možné kvalitě. To by prostřednictvím iniciativy SEPA nedostačuje k provedení jednotného přechodu na celounijní schéma pro úhrady a inkasa jak na straně nabídky, tak na straně poptávky. Zejména  nebyly dostatečným a transparentním způsobem zohledněny zájmy spotřebitelů a dalších uživatelů. Je třeba vzít v úvahu stanoviska všech zúčast- něných stran. Tento samoregulační proces navíc nepod- léhá vhodným mechanismům pro správu a řízení, čímž mělo být patrné především v těch členských státech, kde lze částečně vysvětlit pomalé přijímání na straně () Úř. věst. C 155, 25.5.2011, s. 1. () Úř. věst. C 218, 23.7.2011, s. 74. ( . věst. C 87 E, 1.4.2010, s. 166. (?) Postoj Evropského parlamentu ze dne 14. února 2012 (dosud nezve- ť ( ( . věst. C 349 E, 22.12.2010, s. 43. . věst. L 319, 5.12.2007, s. 1. . věst. L 266, 9.10.2009, s. 11. řejněný v Uředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2012.