L 37/16 Uřední věstník Evropské unie 10.2.2010 NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 116/2010 ze dne 9. února 2010, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006, pokud jde o seznam výživových tvrzení (Text s významem pro EHP) EVROPSKÁ KOMISE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, S č. a ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových zdravotních tvrzeních při označování potravin (!), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: V čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1924/2006 se stanoví, že výživová tvrzení při označování potravin jsou přípustná pouze tehdy, pokud jsou uvedena v příloze uvedeného nařízení, která rovněž stanoví podmínky jejich používání. Nařízení (ES) č. 1924/2006 rovněž stanoví, že změny uvedené přílohy se přijímají případně po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA, dále jen „úřad“). Před přijetím nařízení (ES) č. 1924/2006 Komise požá- dala úřad o stanovisko ohledně výživových tvrzení a podmínek jejich používání, pokud jde o omega-3 mastné kyseliny, mononenasycené tuky, polynenasycené tuky a nenasycené tuky. Ve svém stanovisku ze dne 6. července 2005 (?) dospěl úřad k závěru, že omega-3 mastné kyseliny, mononena- sycené tuky, polynenasycené tuky a nenasycené tuky jsou ve stravě důležité. Některé nenasycené tuky, jako omega- 3 mastné kyseliny, bývají někdy konzumovány v nižším množství, než je množství doporučené. Výživová tvrzení označující potraviny, jež jsou zdrojem těchto živin nebo jsou na tyto živiny bohaté, by proto mohla pomoci spotřebitelům ve výběru zdravějších potravin. Uvedená výživová tvrzení však nebyla zařazena do seznamu (!) Úř. věst. L 404, 30.12.2006, s. 9. () The EFSA Journal (2005) 253, s. 1-29. v příloze nařízení (ES) č. 1924/2006 přijatého Evrop- ským parlamentem a Radou, neboť podmínky jejich používání nebyly dosud přesně stanoveny. Vzhledem k tomu, že uvedené podmínky používání byly upřesněny, přičemž se také zohlednilo stanovisko úřadu týkající se referenčních hodnot příjmu omega-3 a omega- 6 mastných kyselin pro účely označování, které bylo přijato dne 30. června 2009(), je vhodné zařadit dotčená tvrzení do seznamu. Pokud jde o tvrzení „Zdroj omega-3 mastných kyselin“ a „S vysokým obsahem omega-3 mastných kyselin“, podmínky používání by měly rozlišovat mezi dvěma typy omega-3 mastných kyselin, které mají různé fyzi- ologické funkce a u nichž se doporučuje konzumace různého množství. Uvedené podmínky používání by měly kromě toho stanovit minimální množství požado- vané na 100 g a na 100 kcal produktu, aby bylo zajiš- těno, že dotčená tvrzení budou uvedena pouze na potra- vinách, jež v konzumovaném množství obsahují značné množství omega-3 mastných kyselin. Pokud jde o tvrzení „S vysokým obsahem mononenasy- cených tuků“, „S vysokým obsahem polynenasycených tuků“ a „S vysokým obsahem nenasycených tuků“, podmínky používání by měly vyžadovat minimální obsah nenasycených tuků v potravině, a tak zajistit, aby množství uvedené v tvrzení vždy odpovídalo značnému množství obsaženému v konzumovaném množství, jehož se dosáhne vyváženou stravou. Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Příloha nařízení (ES) č. 1924/2006 se mčění v souladu s přílohou tohoto nařízení. (*) The EFSA Journal (2009) 1176, s. 1—11.