26.10.2010 Uřední věstník Evropské unie L 280/1 (Legislativní akty) SMĚRNICE SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 82 odst. 2 druhý pododstavec písm. b) této smlouvy, s ohledem na podnět Belgického království, Spolkové republiky Německo, Estonské republiky, Španělského království, Fran- couzské republiky, Italské republiky, Lucemburského velkové- vodství, Maďarské republiky, Rakouské republiky, Portugalské republiky, Rumunska, Finské republiky a Švédského králov- ství (!), po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parla- mentům, v souladu s řádným legislativním postupem (?), vzhledem k těmto důvodům: Unie si stanovila cíl udržovat a rozvíjet prostor svobody, bezpečnosti a práva. Podle závěrů předsednictví ze zase- dání Evropské rady v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999, a zejména bodu 33 těchto závěrů, by měla být zásada vzájemného uznávání rozsudků a jiných rozhodnutí justičních orgánů základním kamenem justiční spolupráce v občanských a trestních věcech v rámci Unie, jelikož posílené vzájemné uznávání (*) Úř. věst. C 69, 18.3.2010, s. 1. () Postoj Evropského parlamentu ze dne 16. června 2010 (dosud nezveřejněný v Uředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 7. října 2010. () a nezbytné sblížení právních předpisů by usnadnilo spolupráci mezi příslušnými orgány a soudní ochranu práv jednotlivců. Dne 29. listopadu 2000 Rada v souladu se závěry z Tampere přijala program opatření k uplatňování zásady vzájemného uznávání rozhodnutí v trestních věcech (?). V úvodu programu je uvedeno, že cílem vzájemného uznávání je „posílit spolupráci mezi členskými státy, ale rovněž zlepšit ochranu práv jednotlivců“. Provádění zásady vzájemného uznávání rozhodnutí v trestních věcech předpokládá, že členské státy mají důvěru v systémy trestního soudnictví ostatních člen- ských států. Rozsah vzájemného uznávání závisí do značné míry na řadě parametrů, mezi něž patří mecha- nismy na ochranu práv podezřelých nebo obviněných a společné minimální normy nezbytné pro snazší uplat- ňování zásady vzájemného uznávání. Vzájemné uznávání rozhodnutí v trestních věcech lze úspěšně provádět pouze v prostředí důvěry, v němž nejen justiční orgány, ale i všichni účastníci trestního řízení považují rozhodnutí justičních orgánů jiných člen- ských států za rovnocenná rozhodnutím  vlastních orgánů, což vyžaduje nejen důvěru v dostatečnost pravidel jiných členských států, ale i důvěru v to, že uvedená pravidla jsou správně uplatňována. Článek 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“) a článek 47 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listiny“) stanoví právo na spravedlivý proces. Ustanovení čl. 48 odst. 2 Listiny zaručuje dodržování práva na obhajobu. Tato směrnice respektuje tato práva a měla by být v tomto smyslu prováděna. () Úř. věst. C 12, 15.1.2001, s. 10.