L 308/46 Uřední věstník Evropské unie 24.11.2010 ROZHODNUTÍ ROZHODNUTÍ RADY ze dne 21. října 2010 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (2010/707/EU) RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (!), S ohledem | na stanovisko | Evropského | hospodářského a sociálního výboru (?), s ohledem na stanovisko Výboru regionů (?), s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost (*), vzhledem k těmto důvodům: (1) Smlouva o fungování Evropské unie ve svém článku 145 stanoví, že členské státy a Unie pracují na rozvoji koor- dinované strategie zaměstnanosti a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a  přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů vymezených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. Členské státy považují podporu zaměst- nanosti za záležitost společného zájmu a slaďují své odpovídající činnosti podle článku 148 Smlouvy o fungování EU v Radě,; přičemž přihlížejí k vnitrostátním zvyklostem, které se týkají odpovědnosti sociálních partnerů. Smlouva o EU v čl. 3 odst. 3 stanoví, že Unie směřuje k plné zaměstnanosti a bojuje proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci, | podporuje | sociální | spravedlnost a ochranu, a upravuje iniciativy Unie zajišťující koordi- naci sociálních politik členských států. Článek 8 Smlouvy o fungování EU stanoví, že při všech svých činnostech usiluje Unie o odstranění nerovností a podporuje rovné zacházení pro muže a ženy. Článek 9 této smlouvy stanoví, že při vymezování a provádění svých politik (!) Stanovisko ze dne 8. září 2010 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (?) Stanovisko ze dne 27. května 2010 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (?) Stanovisko ze dne 10. června 2010 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (*) Stanovisko ze dne 20. května 2010 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). a činností přihlíží Unie k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání. Smlouva o fungování EU stanoví, že Rada přijme hlavní zásady zaměstnanosti a hlavní směry hospodářských politik, jež slouží jako vodítka pro politiky členských států. Lisabonská strategie zahájená v roce 2000 vycházela z toho, že si EU s ohledem na celosvětovou konkurenci, technologické změny, výzvy v oblasti životního prostředí a stárnutí populace uvědomila potřebu zvýšit svoji zaměstnanost, produktivitu a konkurenceschopnost, a zároveň posílit sociální soudržnost. Lisabonská strategie byla obnovena v roce 2005 poté, co došlo k jejímu přezkumu v polovině období, z tohoto přezkumu vyply- nulo, že je třeba se více zaměřit na růst a na větší počet a vyšší kvalitu pracovních míst. Lisabonská strategie pro růst a zaměstnanost pomohla dosáhnout konsensu, pokud jde o hlavní směřování hospodářských politik a politik. zaměstnanosti v EU. V rámci této strategie Rada přijala hlavní směry hospo- dářských politik a hlavní směry politik zaměstnanosti v rozhodnutí 2005/600/ES (*), které revidovala rozhod- nutím 2008/618/ES (9). Těchto 24 hlavních směrů před- stavovalo : základ  národních | programů | reforem a stanovilo klíčové makroekonomické a mikroekonomické reformní priority, jakož i priority reformy trhu práce v Unii jako celku. Ze zkušenosti však vyplývá, že priority stanovené těmito hlavními směry nebyly dostatečně jasné a jejich vzájemné vazby mohly být silnější. To omezilo jejich dopad na tvorbu vnitrostátních politik. Finanční a hospodářská krize, která začala v roce 2008, způsobila významný úbytek pracovních míst, značný pokles potenciálního produktu a vedla k dramatickému zhoršení veřejných financí. V reakci na krizi však člen- ským státům pomohl plán evropské hospodářské obnovy, částečně prostřednictvím koordinovaných fiskál- ních pobídek, přičemž euro působilo z hlediska makro- ekonomického jako stabilizační prvek. Krize tedy ukázala, že koordinace politik EU může přinést významné ř. věst. L 205, 6.8.2005, s. 21. ř. věst. L 198, 26.7.2008, s. 47.