4.4.2011 Uřední věstník Evropské unie L 88/45 SMĚRNICE SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 114 a 168 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, S ohledem | na stanovisko | Evropského | hospodářského a sociálního výboru (!), s ohledem na stanovisko Výboru regionů (?), v souladu s řádným legislativním postupem (*), vzhledem k těmto důvodům: Na základě čl. 168 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (Smlouva o fungování EU) má být při vymezení a provádění všech politik a činností Unie zajištěn vysoký stupeň ochrany lidského zdraví. Z toho vyplývá, že vysoký stupeň ochrany lidského zdraví musí být zajištěn i v případě, kdy Unie přijímá právní akty na základě jiných ustanovení Smlouvy. Článek 114 Smlouvy o fungování EU je vhodným právním základem, neboť cílem většiny ustanovení této směrnice je lepší fungování vnitřního trhu a volného pohybu zboží, osob a služeb. Vzhledem k tomu, že jsou splněny podmínky pro použití článku 114 Smlouvy o fungování EU jako právního základu, musí se právní předpisy Unie opírat o tento právní základ i v těch přípa- dech, kdy je určujícím faktorem při rozhodování ochrana veřejného zdraví. V tomto ohledu čl. 114 odst. 3 Smlouvy o fungování EU výslovně požaduje, aby při dosahování harmonizace byla zaručena vysoká úroveň () Úř. věst. C 175, 28.7.2009, s. 116. () Úř. věst. C 120, 28.5.2009, s. 65. j (?) Postoj Evropského parlamentu ze dne 23. dubna 2009 (Uř. věst. C 184 E, 8.7.2010, s. 368), postoj Rady v prvním čtení ze dne 13. září 2010 (Uř. věst. C 275 E, 12.10.2010, s. 1), postoj Evrop- ského parlamentu ze dne 19. ledna 2011 (dosud nezveřejněný v Uředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2011. () ochrany lidského zdraví a přitom bylo přihlédnuto zejména k novému vývoji založenému na vědeckých poznatcích. Zdravotní systémy Unie jsou ústředním prvkem vysoké úrovně sociální ochrany v Unii a přínosem pro sociální soudržnost a sociální spravedlnost, jakož i pro udržitelný rozvoj. Tvoří rovněž součást širšího rámce služeb obec- ného zájmu. Bez ohledu na možnost pacientů využívat podle této směrnice přeshraniční zdravotní péči nesou členské státy i nadále odpovědnost za poskytování bezpečné, vysoce kvalitní, účinné a kvantitativně dostačující zdra- votní péče občanům na svém území. Mimoto by prove- dení této směrnice ve vnitrostátním právu a její uplatňo- vání nemělo vést k tomu, aby byli pacienti podněcováni k využívání zdravotní péče mimo členský stát, v němž jsou pojištěni. Jak uznala Rada v závěrech o společných hodnotách a zásadách ve zdravotních systémech Evropské unie přija- tých ve dnech 1. a 2. června 2006 (*) (dále jen „závěry Rady“), existuje soubor zásad činnosti sdílených zdravot- ními systémy v celé Unii. Tyto zásady činnosti jsou nezbytné pro zajištění důvěry pacientů v přeshraniční zdravotní péči, která je nutná k dosažení mobility pacien- tů i vysoké úrovně ochrany zdraví. V těchto závěrech Rada rovněž uznává, že v praktických způsobech usku- tečňování těchto hodnot a zásad existují mezi členskými státy výrazné rozdíly. Zejména o rozsahu zdravotní péče, na niž mají občané právo, a o mechanismech použí- vaných k financování a poskytování této zdravotní péče, jako například do jaké míry je vhodné spoléhat na mechanismy trhu a konkurenční tlaky na řízení zdra- votních systémů, je třeba rozhodovat ve vnitrostátních souvislostech. Jak opakovaně potvrdil Soudní dvůr Evropské unie (dále jen „Soudní dvůr“), všechny typy lékařské péče, ač je uznávána jejich zvláštní povaha, spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování EU. () Úř. věst. C 146, 22.6.2006, s. 1.