17.12.2010 Uřední věstník Evropské unie L 334/1 (Legislativní akty) NAŘÍZENÍ NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1177/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o právech cestujících při cestování po moři a na vnitrozemských vodních cestách a o změně nařízení (ES) č. 2006/2004 (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 91 odst. 1 a čl. 100 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociální- ho výboru (*'), po konzultaci s Výborem regionů, v souladu s řádným legislativním postupem (?), vzhledem k těmto důvodům: (1) — Činnost Unie v oblasti přepravy po moři a vnitrozemských vodních cestách by měla mimo jiné směřovat k zajištění vysoké úrovně ochrany cestujících srovnatelné s jinými druhy přepravy. Kromě toho by měly být plně zohledněny požadavky na ochranu spotřebitele obecně. () Úř. věst. C 317, 23.12.2009, s. 89. (2) Postoj Evropského parlamentu ze dne 23. dubna 2009 (Úř. věst. 184 E, 8.7.2010, s. 293), postoj Rady v prvním čtení ze dne 11. března 2010 (Úř. věst. C 122 E, 11.5.2010, s. 19), postoj Evropského parlamentu ze dne 6. července 2010 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 11. října 2010. Úř. Jelikož cestující po moři a na vnitrozemských vodních ces- tách jsou slabší stranou přepravní smlouvy, měla by jim všem být zajištěna minimální úroveň ochrany. Dopravcům by nemělo nic bránit v tom, aby cestujícím nabízeli výhod- nější smluvní podmínky než ty, které stanoví toto nařízení. Zároveň však toto nařízení nemá za cíl narušovat obchod- ní vztahy mezi podniky s ohledem na přepravu zboží. Pro účely tohoto nařízení by zejména dohody mezi silničním přepravcem a dopravcem neměly být vykládány jako pře- pravní smlouvy, a silničním přepravcům nebo jejich za- městnancům by proto neměly poskytovat právo na náhradu při zpoždění podle tohoto nařízení. Ochrana cestujících by se měla vztahovat nejen na osobní přepravu mezi přístavy na území členských států, ale rov- něž na osobní přepravu mezi těmito přístavy a přístavy mimo území členských států, přičemž by se mělo zohled- ňovat riziko narušení hospodářské soutěže na trhu osobní přepravy. Pro účely tohoto nařízení by proto měl být po- by však byly dotčeny jiné právní předpisy Unie, jako je na- řízení Rady (EHS) č. 4056/86 ze dne 22. prosince 1986, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článkům 85 a 86 Smlouvy v námořní dopravě (?), a nařízení Rady (EHS) č. 3577|[92 ze dne 7. prosince 1992 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) (*). ) Úř. věst. L 378, 31.12.1986, s. 4. ) Úř . věst. L 364, 12.12.1992, s. 7.