26.10.2010 г. Официален вестник на Европейския съюз г. 2801 (Законодателни актове) ДИРЕКТИВИ ДИРЕКТИВА 2010/64/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 20 октомври 2010 година относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Евро- пейския съюз, и по-специално член 82, параграф 2, втора алинея, буква 6) от него, като взеха предвид инициативата на Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Кралство Испания, Френската  република, Италианската  република, Великото херцогство Люксембург, Република Унгария, Република Австрия, Португалската  република, Румъния, Република Ффинландия и Кралство Швеция ()), след предаване на проекта на законодателния акт на нацио- налните парламенти, в съответствие с обикновената законодателна процепура (2), като има предвид, че: () Съюзът си е поставил за цел да поддържа и развива пространство на свобода, сигурност и правосъдие. Съгласно заключенията на председателството на Евро- пейския съвет, проведен в Тампере на 15 и 16 октомври 1999 г., и по-специално точка 33 от тях, принципът на взаимно признаване на присъдите и другите решения на съдебните органи следва цда се превърне в крайъгълен камък на съдебното сътрудничество по граж- данскоправни и наказателноправни въпроси в рамките на Съюза, тъй като засиленото взаимно признаване и необ- ходимото сближаване на законодателството биха улеснили сътрудничеството межпу компетентните  органи и съдебната защита на индивидуалните права. (9 ОВ С 69, 18.3.2010 г., стр. 1. (3) Позиция на Европейския парламент от 16 юни 2010 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на (Съвета от 7 октомври 2010 г. (2) На 29 ноември 2000 г., в съответствие със заключенията от Тампере, Съветът прие програма от мерки за прилагане на принципа на взаимно признаване на решения по нака- зателноправни въпроси (?). В увода на програмата се посочва, че взаимното признаване „има за цел да укрепи сътрудничеството межпу държавите-членки, но и да подобри защитата на индивидуалните права“. (33 - Прилагането на принципа на взаимно признаване на решенията по наказателноправни въпроси предполага, че държавите-членки имат взаимно доверие в наказателно- правните си системи. Обхватът на взаимно признаване зависи в голяма степен от редица параметри, които включват механизми за защита на правата на запо- дозрените лица или на обвиняемите и общи минимални стандарти, необходими за улесняване прилагането на принципа на взаимно признаване. (4 “ Взаимното признаване на решения по наказателноправни въпроси може да функционира ефективно единствено в пух на доверие, при който не само съдебните органи, а всички участници в Ннаказателния процес приемат решенията на съдебните органи на другите държави- членки като равностойни на своите, което предполага не само цоверие в адекватността на правилата на другите пържави-членки, но и доверие, че тези правила се прилагат правилно. (5)  Член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи (по-долу „ЕКПЧ“) и член 47 от Хартата за основните права на Европейския съюз (по-долу „Хартата“) прогласяват правото на справедлив съдебен процес. Член 48, параграф 2 от Хартата гарантира зачитане на правото на защита. Директивата зачита тези права и следва да бъде прилагана в съот- ветствие с това. (5) ОВ С12, 15.1.2001 г., стр. 10.