25.6.2011 г. Официален вестник на Европейския съюз Г. 1669 РЕГЛАМЕНТ (ЕС) Ме 619)2011 НА КОМИСИЯТА от 24 юни 2011 година за определяне на методите за вземане на проби и анализ за целите на ОфИЦИЗЛНИЯ контрол на фуражите по отношение на наличието на генетично МОДИфИЦИРЗН материал, за който е в ход процедура за даване на разрешение или за който разрешението е изтекло (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ, като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, като взе предвид Регламент (ЕО) Ме 8822004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съот- ветствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (!), и по-специално член 11, параграф 4 от него, като има предвид, че: (0) ( ( ( щ 2) ? Регламент (ЕО) Хе 152/2009 на Комисията от 27 януари 2009 г. за определяне на методите за вземане на проби и анализ за целите на официалния контрол на фуражите (2) не съдържа специални разпоредби относно контрола на материал, съдържащ, състоящ се или произведен от генетично модифицирани организми (ГМО) (ГМ материал), за който е в ход процедура на ЕС за даване на разрешение или за който разрешението е изтекло. Опитът показва, че при липсата на такива правила официалните лаборатории и компетентните органи прилагат различни методи за вземане на проби и различни правила за тълкуване на резултатите от аналитичните тестове. Това може да доведе до различни заключения по отношение на съот- ветствието на даден продукт с Регламент (ЕО) Ме 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 22 септември 2003 г. относно генетично модифицираните храни и фуражи (?). В резултат на липсата на хармони- зирани правила икономическите оператори се сблъскват с правна несигурност и съществува риск от нарушаване на функционирането на вътрешния пазар. Съзцдадени бяха различни механизми за международен обмен на информация, чрез които се предоставя информация  относно проведените от  различните пържави оценки на безопасността в процеса на разре- шаване на пускането на ГМО на пазара. В съответствие с Протокола от Картахена за биологична безопасност към Конвенцията за биологично разнообразие, по която всички държави-членки са страни, страните по протокола, които вземат окончателно решение с оглед вътрешната употреба, включително предлагане на пазара  на генетично модифициран организъм, който може да бъде 165, 30.4.2004 г., стр. 1. ОВ Т ОВ Т. 54, 26.2.2009 г., стр. 1. ОВ Т 268, 18.10.2003 г., стр. 1. обект на презгранично придвижване за непосредствено използване като храна, фураж или за преработка, информират останалите страни за това решение чрез Централното учреждение за посредничество по биобезо- пасност. Тази информация включва, ег аЙа, доклад за оценка на риска. Държавите, които не са страни по протокола, могат също на доброволен принцип да пре- доставят тази информация. Организацията по прехрана и земеделие на Организацията на обединените нации (ЕАО) и Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) също предлагат механизми за между- народен обмен на информация относно разрешаването на ГМО и оценките на тяхната безопасност. ЕС внася значителни количества продукти, произведени в трети страни, в които отглеждането на ГМО е широко разпространено. Макар тези внесени продукти да се използват за производството както на храни, така и на фуражи, по-голямата част от продуктите, за които се счита, че има вероятност да съдържат ГМО, са предназ- начени за фуражния сектор, което води до по-голям риск от нарушаване на търговията в този сектор в случаите, в които държавите-членки прилагат различни правила за официален контрол. Следователно е уместно обхватът на настоящия регламент да бъде ограничен до фуражния сектор, в който вероятността от наличие на ГМО е по- голяма в сравнение с други сектори, свързани с произ- водството на фуражни суровини. Съгласно Регламент (ЕО) Ме 1829/2003 пускането на пазара на генетично модифициран фураж подлежи на процедура за даване на разрешение. Процедурата за даване на разрешение предвижда публикуването на становище на Европейския орган по безопасност на храните (ЕОБХ), основен елемент в което се явява оценката на безопасността. При изготвянето на своето становище ЕОБХ се консултира с всяка държава-членка след получаване на валидно заявление и държавите- членки разполагат с три месеца след датата на получаване, за да огласят становището си. Освен това становището на ЕОБХ трябва да включва метод за откриване, валидиран от референтната лаборатория на Европейския съюз (ЕП- В1). На практика валидирането от референтната лаборатория на Европейския съюз (ЕП-ЕТ) се извършва независимо от останалите елементи, които се предвиждат в процедурата за даване на разрешение. Обикновено методът се валидира и публикува, преди да са изпълнени всички останали елементи, необходими за изготвянето на становището на ЕЕ5А. Тези методи се публикуват на уебстраницата на ЕП- ВГ. и са на разположение на компетентните органи и на всички заинтересовани страни.