5.4.2011 г. Официален вестник на Европейския съюз Г. 8917 РЕШЕНИЯ РЕШЕНИЕ 2011/210/ОВППС НА СЪВЕТА от Т април 2011 година относно военна операция на Европейския съюз в подкрепа на операциите за хуманитарна помощ, в отговор на кризисното положение в Либия („ЕОРОВ. ПЪуа“) СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28 и член 43, параграф 2 от него, като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на ситурност, като има предвид, че: (0) В своята резолюция относно мира и сигурността в Африка, приета на 26 февруари 2011 г. (Резолюция 1970 (2011) на ССООН), Съветът за сигурност на ООН (Съвета за сигурност) изрази дълбокото си безпокойство от положението в Либия и осъди насилието и употребата на сила срещу граждански лица. Освен това (Съветът за сигурност призова всички пържави-членки на Органи- зацията на обединените нации да осигурят хуманитарна и друга сродна помощ в Либия. В своята резолюция относно положението в Либия, приета на 17 март 2011 г. (Резолюция 1973 (2011) на ССООН), Съветът за сигурност припомни Резолюция 1970 (2011) на ССООН и изрази решимостта си ца гарантира защитата на гражданското население и на насе- лените с граждански лица области, както и бързото и безпрепятствено преминаване на хуманитарната помощ и безопасността на хуманитарните служители. Съветът за сигурност на ООН приветства и реакцията на съседни държави, и по-конкретно Тунис и Египет, в отговор на нуждите на бежанците и чужпестранните работници и призова межлународната общност да подкрепи тези усилия. Освен това Съветът за сигурност оправомощи държави членки, които са нотифицирали генералния секретар на ООН и «които -действат Ииндивидуално или чрез регионални организации или договорености и в сътрудни- чество с него и с държавите, членуващи в Лигата на арабските държави, да предприемат всички необходими мерки за защита на гражданското население и населените с граждански лица области в Либия, застрашени от напацение, като същевременно се изключва присъствието на чуждестранна окупационна сила на либийска територия под каквато и да е форма. (4 В заключенията си от 21 март 2011 г. Съветът изрази загрижеността си във връзка с положението в Либия и осъди грубото и систематично нарушаване на правата на човека, насилието и бруталните репресии на режима срешу либийския народ. Съветът изрази задоволство от приемането на Резолюция 1973 (2011) на ССООН и подчерта решимостта на Съюза да допринесе за нейното изпълнение и да действа колективно и решително за тази цел заедно с всички международни партньори, по- специално с Лигата на арабските държави и други регионални заинтересовани страни. Съветът потвърди, че основната цел на Съюза е защитата на гражданското население и оказването на подкрепа на либийския народ да осъществи стремежите си към демократично общество. Съветът изрази също готовността на Съюза да окаже, в рамките на общата политика за сигурност и отбрана, подкрепа за хуманитарната помощ в отговор на искането на Службата на ООН за координация по хума- нитарни въпроси (ОСНА) и с координационната роля на ООН. На 24 март 2011 г. Съветът одобри концепция за управление на кризи в отговор на кризата в Либия. По- нататъшното планиране следва да се съсредоточи върху подкрепата за предоставянето на хуманитарна помощ. По-специално операцията няма ца се отрази върху неут- ралността или безпристрастността на участващите в хума- нитарните дейности. Всяко решение за започване на операцията трябва да бъде предшествано от искане на ОСНА и трябва да бъде взето с оглед на настоящата оценка на риска и на заплахата. С правителствата на Египет и Тунис се провеждат цдейности за съгласуване и консултиране, за да се оситури тяхното  разрешение за възможно военно присъствие на Съюза в техните страни. Комитетът по политика и сигурност (КПС) следва да упражнява, под ръководството на Съвета и на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (върховният представител), политически контрол върху военната операция на Съюза, да й осигурява стратегическо ръководство и да приема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от Договора за Европейския съюз (ДЕС).