Г. 2966 Официален вестник на Европейския съюз 15.11.2011 г. ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) Ме 1152/2011 НА КОМИСИЯТА от 14 юли 2011 година за допълване на Регламент (ЕО) Ме 9982003 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на превантивните здравни мерки за контрол на заразяването с Естососси5 тиййосщат4 при кучетата (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ, като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, като взе предвид Регламент (ЕО) Ме 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 г. относно ветеринарно- санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци, и за изменение на Директива 921/65/|ЕИО на Съвета (!), и по-специално член 5, параграф 1, втора алинея от него, като има предвид, че: (0) В Регламент (ЕО) Хе 998/2003 се определят ветеринарно- санитарните изисквания, приложими за движението с нетърговска цел на домашни любимци. В него по- специално се определят правилата приложими за движението с нетърговска цел към държавите-членки на кучета, котки и порове, и се предвижда, където е необ- ходимо, чрез делегирани актове да се приемат превантивни здравни мерки, за да се осигури контрол на заболяванията, различни от бяс, които е вероятно да се разпространят поради движението на тези животни. Тези мерки трябва да бъдат научно обосновани и пропор- ционални на риска от разпространение на тези болести в резултат на такова движение. Освен това в Регламент (ЕО) Хе 998/2003 се предвижда пдомашните любимци да бъдат придружавани от паспорт, издаден от оторизиран от компетентните органи вете- ринарен лекар и удостоверяващ, ако е необходимо, че спрямо въпросното животно са предприети превантивни зправни мерки по отношение на заболявания, различни от бяс. Алвеоларната ехинококоза е паразитно заболяване, пред- извикано от тенията ЕсИтососсия тийЧосшатв. На местата, където е установено заболяването, типичният цикъл на предаване на паразита в Европа се базира на диви животни и включва диви хищници като крайни гостопри- емници и Нняколко вида бозайници, особено дребни гризачи, като междинни гостоприемници, Ккоито се заразяват чрез поглъщане на яйца, разпръснати в околната среда с фекалиите на крайните гостоприемници. Макар ца са по-малко важни за поддържането на жизнения цикъл на паразита в ендемична среда, кучетата също могат да се заразят чрез поглъщане на заразени гризачи. Като потенциални крайни гостопри- емници и поради близките си контакти с хората, те могат да се превърнат в източник на заразяване за хората, както и в източник на заразяване на околната среда, включително и на свободни от паразити райони зад природни бариери. Няма данни за поровете като () ОВ Г. 146, 13.6.2003 г., стр. 1. крайни гостоприемници и съгласно актуалните познания приносът на котките към цикъла на предаване е съмнителен. Когато хора биват засегнати като необичайни междинни гостоприемници на ларвната форма на тенията, след дълъг инкубационен период се наблюдават сериозни клинични и патологични проявления на болестта и при нелекувани или неадекватно лекувани пациенти смъртността може да надвиши 90 96. Нарастващото разпространение на заболя- ването сред дивите животни и паралелно с това, сред хората в някои части на Европа предизвиква сериозна загриженост у органите за обществено здравеопазване в много държави-членки. Докато инфекцията с Есйитососсия ти осшатнв при животните се наблюдава в северното полукълбо, вклю- чително части от Централна и Северна Европа, Азия и Северна Америка, в някои части на Европейския съюз досега не е регистриран случай при домашни и ДИиви крайни  гостоприемници,  въпреки  непрекъснатото наблюдение на дивите животни и неограничения достъп на кучета. В своето научно становище за оценката на риска от внасянето на ехинококоза в Обединеното кралство, Ирландия, Швеция, Малта и Финландия в резултат на отмяната на националните правила (2) Европейският орган по безопасност на храните (ЕЕ5А) определи презгра- ничното движение на заразени диви животни като основния потенциален път за паразита Еситососсиз тий- Госщат5, особено в райони, където няма ефективни физически бариери, например в открито море. ЕЕЗА смята че -епидемиологичната роля на кучетата в ендемична среда е с ограничено значение за жизнения цикъл на паразита. ЕЕ5А обаче е на мнение, че рискът от установяване на цикъла на предаване на паразита ЕсПтососсиз тий осиат в подходящи диви междинни и крайни гостоприемници в райони, които преди са били свободни от паразита, не е незначителен, ако паразитът се въведе чрез движението на заразени кучета, които разпръскват яйцата на тенията. Според ЕЕ5А, рискът от въвеждане на паразита Есйто- соссиз тийосшан5 в райони, които преди това са били свободни от него, може да се намали, ако кучетата от ендемични райони се подложат на лечение. За да се пред- отврати повторно заразяване, това лечение следва да се прилага възможно най-непосредствено преди влизане в райони, свободни от паразита. Необходим е обаче минимален период от 24 часа след лечението, за да се предотврати разпръскването на остатъчни количества заразни яйца в околната среда на свободния от паразити район. (2) Тне ЕЕ5А Тоигтпа! (2006) 441, 1---54 (Ъб.р:|/мгил.ебва.епгора.ец/еп/ еба)оипгпа дос|441.рав.