18.12.2010 г. Официален вестник на Европейския съюз г. 335/43 РЕГЛАМЕНТ (ЕС) Ме 1218/2010 НА КОМИСИЯТА от 14 декември 2010 година относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз за някои категории споразумения за специализация (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ, като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, като взе предвид Регламент (ЕИО) Ме 2821|71 на Съвета от 20 цпекември 1971 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора за категории споразумения, решения и съгласувани практики (!), след като ПубПИКУВЗ проект на настоящия регламент, след като се консултира с КОНСУПТЗТИВНИЯ комитет по ограни- чителни практики и господстващо положение, като има предвид, че: (0) Регламент (ЕИО) Ме 2821/71 оправомощава Комисията да прилага чрез регламент член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (“) към някои категории  споразумения,  решения и  съгласувани практики, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора, които имат за предмет специали- зацията, включително и споразуменията, необходими за осъществяването й. Регламент (ЕО) Ме 2658/2000 на Комисията от 29 ноември 2000 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите споразумения за специализация (2) определя категориите споразумения за специализация, за които Комисията смята, че по принцип отговарят на условията, посочени в член 101, параграф 3 от Договора. Предвид общия положителен опит от прилагането на посочения регламент, чието действие изтича на 31 декември 2010 г., и като се вземе предвид Ддопълнителният придобит опит след приемането му, е целесъобразно да се приеме нов регламент за групово освобождаване. () ОВ Т 285, 29.12.1971 г., стр. 46. (3) ОВ Т 304, 5.12.2000 г., стр. 3. (“) Считано от 1 декември 2009 г. член 81 от Договора за ЕО стана член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). По същество двете разпоредби са идентични. За целите на настоящия регламент позоваванията на член 101 от ДФЕС следва да бъдат разбирани като позовавания на член 81 от Договора за ЕО, когато е необходимо. ДФЕС също въведе някои терминологични промени, като замяната на „Общност“ със „Съюз“ и на „общ пазар“ с „вътрешен пазар“. Терминологията на ДФЕС ще бъде използвана в настоящия регламент. О) Настоящият регламент следва да отговаря на дДдвете изисквания за осигуряване на ефикасна защита на конку- ренцията и да предоставя достатъчна правна сигурност за предприятията. Постигането на тези цели следва да бъде съобразено с необходимостта от възможно най-голямо опростяване на административния надзор и законода- телната рамка. Под определено ниво на пазарна мощ може да се приеме като цяло, за прилагането на член 101, параграф 3 от Договора че положителното въздействие на споразуменията за специализация ще бъде по-голямо в сравнение с каквото и да било отри- цателно въздействие върху конкуренцията. За целите на прилагането на член 101, параграф 3 от Договора чрез регламент не е Ннеобходимо да се определят тези споразумения, които могат да попаднат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. При индивидуалната оценка на споразуменията съгласно член 101, параграф 1 от Договора трябва да се вземат предвид няколко фактора, и по-специално пазарната структура на съответния пазар. Предимствата на освобождаването, въведено с настоящия регламент, следва да се ограничат до тези споразумения, за които може ца се допусне с достатъчна степен на сигурност, че отговарят на условията по член 101, параграф 3 от Договора. Споразуменията за производствена специализация най- вероятно ще допринесат за подобряване на произ- водството или дистрибуцията на стоките, ако страните притежават допълващи се квалификации, активи или цдейности, тъй като те могат да съсредоточат усилията си върху производството на определени продукти и по този начин цда повишат ефективността си и ца предлагат по- евтини продукти. По принцип същото важи и за спора- зуменията за специализация в подготовката на услуги. При наличието на ефективна конкуренция е твърде вероятно потребителите ца получат справедлив дял от полученото предимство. Такива предимства могат да възникнат от споразумения, при които една от страните се отказва изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на пруга страна („едностранна специализация“), от спора- зумения, при които всички страни се отказват изцяло или частично от  производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („реципрочна специализация“), и от споразумения, при които участниците се задължават съвместно да произвеждат определени продукти или да подготвят определени услуги („съвместно производство“). В контекста на настоящия регламент концепциите за едно- странна и реципрочна специализация не изискват от цдадена страна да намали капацитета, тъй като е достатъчно тя да намали своя производствен обем. Концепцията за съвместното Ппроизводство обаче не изисква страните да намалят своите Иинцивидуални