г. 207/14 Официален вестник на Европейския съюз 6.8.2010 г. ДИРЕКТИВА 2010/45/|ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 7 юли 2010 година относно стандартите за качество и безопасност на човешките органи, предназначени за трансплантация ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Евро- пейския съюз, и по-специално член 168, параграф 4 от него, като взеха предвид предложението на ЕВРОПСЙСКЗТЗ КкомМиСсИиЯя, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (!), след консултация с Комитета на регионите, като взеха предвид становището на Европейския надзорен орган по защита на цанните (2), в съответствие с обикновената законодателна процепура (3), като имат предвид, че: (0) През последните 50 години трансплантацията на човешки органи се превърна в установена световна практика, носеща неизброими ползи на стотици хиляди пациенти. През последните две десетилетия използването на човешки органи (по-нататък „органи“) за трансплантация постоянно се увеличава. Днес трансплантацията на органи е най- ефективното от гледна точка на разходите лечение на крайния стадий на бъбречна недостатъчност, а за крайния стадий на недостатъчност на органи като черен проб, бял дроб и сърце тя е и единственото възможно лечение. Съществуват обаче рискове, които съпътстват използването на органи за трансплантация. Широката терапевтична употреба на органи за трансплантация изисква тяхното качество и безопасност да бъдат на ниво, което свежда до минимум всякакви рискове, свързани с предаването на болести. Добре организираните национални и между- народни системи за трансплантация и използването на най-пдобрите налични познания, технологии и иновативно медицинско Ллечение могат значително да намалят рисковете от трансплантация на органи за реципиентите. () ОВ С 306, 16.12.2009 г., стр. 64. (3) ов С 192, 15.8.2009 г., стр. 6. () Позиция на Европейския парламент от 19 май 2010 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на (Съвета от 29 юни 2010 г. (3) Освен това наличието на органи, използвани за тера- певтични цели, зависи от готовността на гражданите на Съюза да ги дарят. С цел опазване на общественото зправе и предотвратяване предаването на болести чрез тези органи, следва да бъдат взети предпазни мерки при тяхното осигуряване, транспорт и употреба. МСЖПУ държавите-членки всяка година се осъществява обмен на органи. Това е способ от голямо значение за увеличаването на бРОЯ налични органи и за осигуряването на по-Добра съвместимост межпу донора и реципиента, а следователно и по-Добро качество на трансплантацията. Това е от особено значение за оптималното лечение на определени категории пациенти като тези, нуждаещи се от спешно лечение, свръхчувствителни пациенти или педиа- трични пациенти. Наличните органи следва да могат да преминават  границите без излишни пробпеми и закъснения. ТраНСППЗНТЗЦИЯТЗ обаче се осъществява в бОПНИЦИ или от специалисти, попадащи под различни юрисдикпии, а в държавите-членки съществуват значителни различия в изискванията за качество и безопасност. Поради това на равнище Съюз съществува необходимост от общи стандарти за качество и безопасност при осигу- ряването, транспорта и употребата на органи. Такива стандарти биха улеснили обмена на органи в полза на хилядите европейски пациенти, нуждаещи се всяка година от този вид терапия. Законодателството на Съюза следва ца гарантира, че органите отговарят на признатите стандарти за качество и безопасност. Такива стандарти биха могли да спомогнат на гражданите да бъдат уверени, че органите, осигурени от друга държава- членка, спазват същите основни гаранции за качество и безопасност като тези, осигурени от тяхната собствена държава. Неприемливите практики при донорството и трансплан- тацията на органи включват трафика на органи, понякога свързан с трафик на хора с цел отнемане на органи, който представлява сериозно нарушение на основните права, и по-специално на човешкото достойнство и физическа неприкосновеност. Въпреки че основната цел  на настоящата директива е безопасността и качеството на органите, тя косвено допринася за борбата срещу трафика на  органи посредством създаването  на компетентни образувания, издаването на разрешения на центровете по трансплантация, определянето на условия за осигуряването на органи и изграждането на системи за проследяемост.