16.5.2013 г. Официален вестник на Европейския съюз Г. 1323 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) Ме 4482013 НА КОМИСИЯТА от 15 май 2013 година за установяване на процедура за определяне на референтна държава членка за лица, управляващи алтернативни инвестиционни фондове, със седалище извън ЕС съгласно Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ, като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, като взе предвид Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2011 г. относно лицата, управ- ляващи алтернативни инвестиционни фондове, и за изменение на цирективи 2003/|41/ЕО и 2009/65|ЕО и на регламенти (ЕО) Ме 1060/2009 и (ЕС) Ме 1095/2010 (), и по-специално член 37, параграф 14 от нея, като има предвид, че: (11 В случаите, посочени в член 37, параграф 4, буква 6), буква в), подточка 1), буква д), буква е) и буква ж), подточка 1) от Директива 2011/61/ЕС, повече от една пържава членка може да бъде считана за възможна рефе- рентна държава членка на лице, управляващо алтер- нативни инвестиционни фонцове (ПУАИФ), със седалище извън ЕС (от трета държава), което желае да управлява алтернативни инвестиционни фондове (АИФ) от ЕС и/или предлага АИФ, управлявани от него в Съюза. В тези случаи ЛУАИФ от трета държава трябва ца подаде искане до -компетентните органи на тези държави членки, за да определи своята референтна държава членка. Искането следва да бъде придружено от съот- ветната информация и Ддокументи, Ннеобходими за определяне на референтна държава членка за Ттова ЛУАИФ.Съответните компетентни органи следва да приемат общо решение за определяне на референтна пържава членка.За целта трябва ца бъде установена процедура, която съответните компетентни органи да следват при определянето на  референтна ддържава членка. Въпреки че компетентните органи на съответните държави членки носят съвместна отговорност за опред- елянето на референтна държава членка, Европейският орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), установен с Регламент (ЕС) Ме 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2), следва да гарантира, че всички възможни референтни държави членки участват надлежно в процеса на вземането на това решение и следва да подпомага постигането на договореност. (2)  Процедурата за определяне на референтна държава членка се различава от процедурата за кандицатстване за паспорт по Директива 2011/61|ЕС. След като бъде определена референтната пдържава членка, съответното ЛУАИФ от трета държава трябва да кандицатства за разрешително пред компетентния орган на тази държава членка, като следва същата процедура и при спазване на същите условия, с които трябва цда се съобразят ЛУАИФ по членове 7 и 8 от Директива 20111/61/ЕС. ()) ОВ Г. 174, 1.7.2011 г., стр. 1. (2) ОВ Т. 331, 15.12.2010 г., стр. 84. (3) Директива 2011/61/ЕС задължава цпържавите членки, считано от 22 юли 2013 г., да прилагат законовите, подзаконовите и административните разпоредби, с които се транспонира директивата. Без да се засяга делегираният акт, изискван по член 67, параграф 6 от Директива 2011161|ЕС, прилагането на настоящия регламент след- ователно се отлага за същата цата. (4 “ Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съот- ветствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа, ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: Член 1 Процедура за определяне на референтна държава членка от няколко възможни референтни държави членки 1. Когато лице от трета държава, управляващо алтернативен инвестиционен фонд (ЛУАИО), желае да управлява алтернативни инвестиционни фонпове (АИФ) от ЕС, без да ги предлага, или възнамерява да предлага управлявани от него АИФ в Съюза, подава искане за определяне на своята референтна държава членка в съответствие с член 37, параграф 4, втора алинея от Директива 2011/61|ЕС, това искане е в писмен виц и е адпре- сирано до всеки от компетентните органи на държавите членки, които са възможни референтни държави членки. В искането се изброяват всички възможни референтни държави членки. 2. Искането от ЛУАИФ от трета държава включва инфор- мацията и документите, необходими за определянето на рефе- рентна държава членка. 3. В случая, посочен в член 37, параграф 4, 6уква 6) от Директива 201 1/61|ЕС, информацията и документите включват: а) указване на държавите членки, в които са установени АИФ, управлявани от ЛУАИФ от трета държава; 6) указване на пържавите членки, в които ЛУАИФ от трета държава управлява активи; в) сумите на активите, управлявани от ЛУАИФ от трета държава в различните държави членки. 4. В случая, посочен в член 37, параграф 4, буква в), подточка 1) от Директива 2011/61/ЕС, информацията и доку- ментите включват: а) указване на държавата членка, в която е установен АИФ, управляван от ЛУАИФ от трета държава; 6) указване на държавата членка, в която ЛУАИФ от трета държава, възнамерява да предлага АИФ.