18.6.2013 г. Официален вестник на Европейския съюз г. 165/63 ДИРЕКТИВИ ДИРЕКТИВА 2013/11/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 21 май 2013 година за алтернативно решаване на потребителски спорове и за изменение на Регламент (ЕО) Ме 2006/2004 и Директива 2009/22/Е0 (Директива за АРС за потребители) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Евро- пейския съюз, и по-специално член 114 от него, като взеха предвид предложението на ЕВРОПСЙСКЗТЗ комМиСсИиЯя, след предаване на проекта на законодателния акт на нацио- налните парламенти, като взеха предвид становището на ЕВРОПСЙСКИЯ икономически и социален комитет (), в съответствие с обикновената законоцателна процедура (2), като имат предвид, че: (1) - Чпен 169, параграф 1 и член 169, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) предвиждат, че Съюзът допринася за постигане на високо равнище на защита на потребителите чрез приеманите по силата на член 114 от ДФЕС мерки. Член 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз предвижда, че в политиките на Съюза се осигурява високо равнище на защита на ПОТРСбИТСПИТе. (2) В съответствие с член 26, параграф 2 от ДФЕС вътрешният пазар обхваща пространство без вътрешни граници, в което е осигурено свободното движение на стоки и услуги. Вътрешният пазар следва да осигурява на потребителите побавена стойност под формата на по- цобро качество, по-голямо разнообразие, разумни цени и високи стандарти за безопасност на стоките и услугите, които да утвърждцават високо равнище на защита на потребителите. (3) “ Раздробяването на вътрешния пазар е в ушърб на конку- рентоспособността, растежа и създаването на работни места в Съюза. Премахването на преките и непреките пречки пред доброто функциониране на вътрешния пазар и повишаването на доверието на гражданите имат първостепенно значение за завършването на вътрешния пазар. (9 ОВ С 181, 21.6.2012 г., стр. 93. (3) Позиция на Европейския парламент от 12 март 2013 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на (Съвета от 22 април 2013 г. (4 () 6 (0) (0) Осигуряването на достъп до прости, ефикасни, бързи и евтини начини за решаване на спорове на национално равнище и на трансгранични спорове, възникнали във връзка с договор за продажба на стоки или предоставяне на услуги, следва да бъде от полза за потребителите и следователно да повиши тяхното доверие в пазара. Този цдостъп следва да се отнася както за сделки, сключвани онлайн, така и за такива, сключвани офлайн, и е особено важен в случаите, когато потребителите извършват тран- странични покупки. Алтернативното решаване на спорове (АРС) предлага прост, бърз и евтин начин за извънсъдебно решаване на спорове межпу потребители и търговци. Въпреки това АРС все още не се развива достатъчно и последователно в Съюза. За съжаление, въпреки Препоръки 981257|ЕО на Комисията от 30 март 1998 г. относно принципите, приложими за органите, отговарящи за извънсъдебното уреждане на потребителски спорове (?), и 20011/310/Е0 на Комисията от 4 април 2001 г. относно принципите по отношение на извънсъдебните органи, участващи в решаването по взаимно съгласие на потребителски споро- ве (), АРС не беше правилно създадено и не функционира задоволително във всички географски области или бизнес сектори в Съюза. Потребителите и търговците все още не са запознати със съществуващите алтернативни механизми за правна защита, като само една малка част от граж- даните знаят как да подадат жалба до структура за АРС. Когато има установени процедури за АРС, тяхното качество значително се различава в отделните пържави- членки, а структурите за АРС често не са ефективни при разглеждането на трансграничните спорове. Несъответствията в обхвата, качеството и познаването на АРС в държавите-членки представляват препятствие пред вътрешния пазар и са една от причините, поради които много потребители се въздържат ца пазаруват през границите и не са уверени, че евентуалните спорове с търговците могат да се решат лесно, бързо и евтино. Поради същите причини търговците биха могли да се възпържат да продават на потребителите в други пдържави-членки, където няма дДдостатъчен достъп Ддо висококачествени пропцедури за АРС. Освен това търговците, които са установени в държава-членка, в която няма достатъчно висококачествени процедури за АРС, са поставени в неблагоприятно положение спрямо В Г 115, 17.4.1998 г., стр. 31 В Г. 109, 19.4.2001 г., стр. 56.