Г. 356/68 Официален вестник на Европейския съюз 22.12.2012 г. ДИРЕКТИВИ ДИРЕКТИВА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ 2012/52/ЕС НА КОМИСИЯТА от 20 декември 2012 година за определяне на мерки за улесняване на признаването на медицински предписания, издадени в друга държава членка (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ, като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, като взе предвид Директива 2011/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2011 г. за упражняване на правата на пациентите при трансгранично здравно обслужва- не (), и по-специално член 11, параграф 2, букви а), в) и г) от нея, като има предвид, че: (0) В съответствие с член 11, параграф 2 от Директива 2011/24|ЕС Комисията е длъжна да приеме мерки за улесняване на признаването на медицинските пред- писания, издадени в държава членка, различна от пържавата членка, в която те се изпълняват. В съответствие с член 11, параграф 2, буква а) от Циректива 2011/24/ЕС Комисията трябва да приеме неизчерпателен списък на елементите, които да бъдат включени в тези предписания. Този списък следва дпа даде възможност на медицинския специалист, който изпълнява предписанието, да провери истинността му и цали то е издадено от член на регулирана професия в областта на здравеопазването, който има по закон право цда издава медицински предписания. Елементите, които трябва да бъдат включени в предписа- нията, следва ца улеснят правилното идентифициране на лекарствените продукти или на медицинските изделия съгласно член 11, параграф 2, буква в) от Директива 2011/24|ЕС. Поради това лекарствените продукти следва да бъцат посочвани с общоприето им наименование с цел да се улесни правилното идентифициране на продукти, които са пуснати на пазара под различни търговски марки в различните части на Съюза, и на пропукти, които не са пуснати на пазара във всички държави членки. Общо- приетото наименование, което трябва да се използва, следва цда бъде или международното непатентно наимено- вание, препоръчано от Световната здравна организация, или, ако такова наименование не съществува, обичайното общоприето наименование. За разлика от него търговската марка на плекарствения продукт следва да се използва единствено, за да се гарантира ясно идентифициране на биологичните Ллекарствени продукти, определение на които е дадено в точка 3.2.1.1., буква 6) от приложение Т към Директива 2001183/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за ()) ОВ Г 88, 4.4.2011 г., стр. 45-65. хуманна употреба (2), поради специфичните характе- ристики на тези продукти или на други лекарствени продукти, в случаите когато специалистът, издал пред- писанието, счита, че това е необходимо от медицинска гледна точка. За разлика от лекарствените продукти медицинските изделия нямат общоприети наименования. Поради това в предписанието следва да се посочват данни за пряка връзка с издалия предписанието, за да може специалистът, изпълняващ предписанието, да постави, ако е необходимо, въпроси относно предписаното медицинско изделие и правилно да го идентифицира. Неизчерпателният списък от елементи, които трябва ца фигурират в предписанията, следва да улеснява паци- ентите при разбирането на информацията относно пред- писанието и включените инструкции за употребата на продукта, както е посочено в член 11, параграф 2, буква г) от Директива 2011/24|ЕС. Комисията ще прави редовен преглед на положението с цел да прецени дали са необходими допълнителни мерки, за да могат пациентите цда  разбират инструкциите относно употребата на продукта. За да могат пациентите да изискват съответстващи на изискванията предписания, е важно националните точки за контакт, посочени в член 6 от Директива 2011/24/ЕС, ца предоставят ясна и точна информация на пациентите относно съдържанието и предназначението на неизчерпа- телния списък от елементи, които следва да фигурират в тези предписания. Тъй като трансграничното здравно обслужване има като цяло ограничено въздействие, неизчерпателният списък от елементи следва да се прилага само за предписанията, за които се планира ца бъдат използвани в друга държава членка. Тъй като принципът за взаимно признаване на пред- писанията произтича от член 56 от Договора за функцио- нирането на Европейския съюз, настоящата директива не изключва възможността държавите членки да прилагат принципа за взаимно признаване към предписания, които не съдържат елементите, определени в неизчерпа- телния списък. Същевременно настоящата директива по никакъв начин не ограничава възможността държавите членки да предвидят, че предписанията, изготвени на тяхна територия с цел да бъдат използвани в друга пържава членка, трябва да съдържат допълнителни елементи, предвидени съгласно разпоредбите, приложими на тяхна Ттеритория, стига тези разпоредби дца са съвместими с правото на Съюза. (3) ОВ Г. 311, 28.11.2001 г. стр. 67.