Г. 180/96 Официален вестник на Европейския съюз 29.6.2013 г. ДИРЕКТИВА 2013/33/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 26 юни 2013 година за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (преработен текст) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за функционирането на Евро- пейския съюз, и по-специално член 78, параграф 2, буква е) от него, като взеха предвид предложението на ЕВРОПСЙСКЗТЗ кКомМиСсИиЯяЯ, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (!), като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2), в съответствие с обикновената законодателна процепура (3), като имат предвид, че: (0) В ш2 Трябва да се внесат редица съществени промени в Директива 2003/9|ЕО на Съвета от 27 януари 2003 г. за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежишще (). С оглед пости- гането на яснота посочената директива следва да бъде преработена. Една обща политика в областта на убежището, която включва обща СВРОПСЙСКЗ система за убежище, е основен елемент на дцелта на ЕВРОПСЙСКИЯ съюз, насочена към постепенното създаване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, което е отворено за тези, които, принудени от ОбСТОЯТСПСТВЗТа, законно търсят закрила в Съюза. Тази политика следва да бЪЦС ръко- водена от принципа на солидарност и справедливо поделяне на отговорностите межпу пържавите членки, включително тези, свързани с фИНЗНСОВИТб последици от нея. Европейският съвет, по време на специалната си среща в Тампере на 15 и 16 октомври 1999 г., постигна съгласие ца работи за съзцаването на обща европейска система за ОВ С 317, 23.12.2009 г., стр. 10 и ОВ С 24, 28.1.2012 г., стр. 80. ОВ С 79, 27.3.2010 г., стр. 58. Позиция на Европейския парламент от 7 май 2009 г. (ОВ С 212 Е, 5.8.2010 г., стр. 348) и позиция на Съвета на първо четене от 6 юни 2013 г. (все още непубликувана в Официален вестник). Позиция на Европейския парламент от 10 юни 2013 г. (все още непубликувана в Официален вестник). ОВ Г. 31, 6.2.2003 г., стр. 18. (6) убежище, която се основава на пълното и цялостно прилагане на Женевската конвенция за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., допълнена с Нюйоркския протокол от 31 януари 1967 г. („Женевската конвен- ция“), и по този начин да се утвърди принципът за забрана на връщането. Първата фаза от общата европейска система за убежище е изпълнена чрез приемането на съот- ветните правни инструменти, предвидени в договорите, включително в Директива 2003/9|ЕО. На срещата си на 4 ноември 2004 г. Европейският съвет прие Хагската програма, която определи целите, които трябва да се изпълнят в областта на свобоцата, сигур- ността и правосъдието през периода 2005--2010 г. Във връзка с това в Хагската програма Европейската комисия бе приканена да приключи оценяването на инструментите от първата фаза и да представи на Европейския парламент и на Съвета инструментите и мерките от втората фаза. На срещата си на 10--11 декември 2009 г. Европейският съвет прие Стокхолмската програма, в която отново бе потвърден ангажиментът по отношение на целта за създаване до 2012 г. на общо пространство на закрила и солидарност, основано на обща процедура за пред- оставяне на убежище и единен статут за тези, на които е предоставена междпународна закрила, въз основа на високи стандарти за закрила и справедливи и ефективни процедури. В Стокхолмската програма се предвижда също, че за лицата е от съществено значение, независимо в коя пържава членка са подали молбата си за международна закрила, те да бъдат третирани по равностоен начин във връзка с условията на приемане. Ресурсите на Европейския фонд за бежанците и на Евро- пейската служба за подкрепа в областта на убежището следва цда бъдат мобилизирани за предоставянето на адекватно подпомагане на усилията на държавите членки, свързани с  изпълнение на “ стандартите, определени във втората фаза на общата европейска система за убежище, по-специално на онези държави членки, които срещат специфичен и несъразмерно голям натиск за техните системи за убежище, по-специално поради тяхното географско или демографско положение. Предвид резултатите от извършените оценки на прила- гането на инструментите от първата фаза, на този етап е уместно да се потвърдят принципите, на които се основава Директива 2003/9|ЕО, за да се гарантират по-добри условия при приемане на кандидатите за международна закрила („кандидатите“).