15|т.8 Официален вестник на Европейския съюз 95 32002К0257 141/12 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 13.2.2002 РЕГЛАМЕНТ (ЕО) Ме 2572002 НА КОМИСИЯТА от 12 февруари 2002 година за изменение на Регламент (ЕО) Ме 194/97 за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните и на Регламент (ЕО) Ме 4662001 за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните (текст от значение за ЕИП) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, като взе предвид Регламент (ЕИО) Ме 31 5/93 на Съвета от 8 фев- руари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (?), и по специално член 2 от него, като има предвид, че: (1) - Регламент (ЕО) Ме 194/97 на Комисията от 31 януари 1997 г. за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните (2), последно изменен с Рег- ламент (ЕО) Ме 1566/1999 (?) определя максималното съпържание на афлатоксин ВТ и на общ афлатоксин в някои храни. Регламент (ЕО) Хе 466/2001 на Комисията от 8 март 2001 г. за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните (2), изменен с Регламент (ЕО) Ме 2375/2001 на Съвета (), ще отмени и замени Регламент (ЕО) Ме 194197, считано от 5 април 2002 година. (2) - Регламент (ЕО) Ме 194/97 предвижда максималното съпър- жание за черупчестите плодове и за сушените плодове, предназначени за сортиране или за друга физическа обра- ботка преди консумация от човека или влагане като съставка в храните, трябва да се преразгледа до 1 юли 2001 г. в светлината на постиженията на научно- техническия прогрес, в частност по отношение на ефектив- ността на сортирането и другите вицове обработка с цел намаляване съпържанието на афлатоксини. (3) < В тази връзка бяха представени само данните за бадемите. Тези данни показват, че различните начини на сортиране и физическа обработка водят до значително намаляване на съпържанието на афлатоксини в необработените бадеми в крайния потребителски продукт. Въпреки това, данните претърпяват изменения, които усложняват оценката на сте- пента на намаляване. Следователно, е уместно да се запазят настоящите максимално допустими нива, като се приеме, че те подлежат на преразглеждане. (4 “ Щосеотнася по зърнените храни, подлежащи на сортиране или на друга механична обработка преди консумация от човека или влагане като съставка в храните, Регламент (ЕО) Ме 194197 предвижда, че тъй като не са установени специ- фични граници преди 1 юли 2001 г., съцържанията, () ОВГЕ 37,13.2.1993 г., стр. 1. (2) ОВГЕ 31,1.2.1997 г., стр. 48. () ОВГ.184, 17.7.1999 г., стр. 17. (#2 ОВГ 77,16.3.2001 г., стр. 1. (?) ОВГЕ 321, 6.12.2001 г., стр. 1. установени за зърненитехрани, предназначени за непос- редствена консумация, се прилагат, считано от тази дата. Тази разпоредба се обяснява с факта, че в случая със зърне- ните храни не е изключено методите на сортиране и дру- гите видове физическа обработка да водят до намаляване на нивото на замърсяване с афлатоксини, но действителната ефективност на тези методи подлежи на доказване. Пред- вижда се също, че при липса на данни, оправдаващи опре- пелянето на специфично максимално допустимо съпдържа- ние за необработените зърнени храни, ца се прилагат нивата от 2 пе |Ке за афлатоксин ВТ и 4 поКо за общия афлатоксин. В тази област предоставените данни се отнасят само за царевицата. В продължение на повече от две години се провеждаше постоянно наблюдение и контрол, но само ограничен брой партиди се оказаха замърсени, което огра- ничава възможностите за доказване на ефективността на сортирането, пречистването и пругите видове физическа обработка. Въз основа на тези ограничени данни е оче- видно, че благодарение на различните видове сортиране и физическа обработка съдържанието на афлатоксин в необработената царевица може да бъде значително нама- лено след пречистване в крайния потребителски продукт (люспи и натрошени форми). Замърсяването с афлатоксини се концентрира основно в отсевките (отпадъка) и в по-малка степен - в царевичните кълнове, триците и натрошената царевица (продукти, предназначени за храна на животни). Предвид ограничените данни и тяхната променливост, не е възможно да се направи точна количествена оценка на сте- пента на намалението. Трябва да са налице други цанни, преди да се направят окончателни изводи. Поради това е уместно да се удължи с пве години, при това за последен път, срокът, за който не е определено съдържание за царевицата. Не бяха представяни данни за суровите зърнени храни, освен царевицата, поради което установеното максимално съдържание за зърнените храни за пряка консумация от човека трябва също да се прилага от 1 юли 2001 г. за зър- нените храни, подлежащи на сортиране или на другта физи- ческа обработка преди консумация от човека или влагане като съставка в храните. Важно е това максимално допустимо съдържание да влезе в сила във възможно най-кратък срок и да остане в сила след като Регламент (ЕО) Ме 466/2001 замени Регламент (ЕО) Ме 194/97. Спледователно, тези два регламента трябва цда бъдат изменени.