62 Официален вестник на Европейския съюз 15.7 320018.0466 16.3.2001 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 1770 РЕГЛАМЕНТ (ЕО) Ме 4662001 НА КОМИСИЯТА от 8 март 2001 година за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните (текст от значение за ЕИП) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид ДОГОВОРЗ за създаване на Европейската ОбЩНОСТ, като взе предвид Регламент (ЕИО) Ме 31 5/93 на Съвета от 8 фев- руари 1993 г. за установяването на общностни процедури за замърсителите в храните (!), и по-специално член 2, параграф 3, след консултация с Научния комитет по храните (НКХ), като има предвид, че: () Регламент (ЕИЙО) Ме 315/93 предвижда, че трябва да се определи максималното съдържание на някои замърсители в храните с оглед защита на общественото здраве. Това мак- симално съдържание трябва да се приеме под формата на неизчерпателен списък на Общността, който може да включва лимити за един и същи замърсител в различни храни. Могат да се посочат методите за вземане на проби и за анализ, които следва да се прилагат. Регламент (ЕО) Ме 194/97 на Комисията от 31 януари 1997 г. за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните (2), последно изменен с Рег- ламент (ЕО) Ме 1566/1999 (3), претърпя многократни и съществени изменения и допълнения. Тъй като са необхо- дими нови изменения и допълнения, той следва ца се преработи с оглед постигането на по-голяма яснота. От съществено значение е, с оглед защитата на обществе- ното зправе, съдържанието на замърсителите да се под- пържа на равнища, които са приемливи от токсикологична ОВ Т. 37, 13.2.1993 г., стр. 1. ОВ Т. 31, 1.2.1997 г., стр. 48. ОВ1.184, 17.7.1999 г., стр. 17. (6) гледна точка. Наличието на замърсители ТРЯбВЗ. да се нама- лява по-значително винаги, когато е възможно, чрез Добра производствена или земеделска практика, с оглед да се повиши равнището на здравна защита, в частност на уязвимите групи от населението. Препвид различията в законодателството на държавите- членки относно максималното съдържание на замърсители в някои храни и предвид произтичащата от това опасност от нарушаване правилата на конкуренцията, са необхоцими ОбЩНОСТНИ мерки, за да се гарантира единството на пазара, като същевременно се спазва принципът на пропорционалността. ДЪРЖНВИТе-ЧПСНКИ трябва да приемат подходящи мерки за напзор върху съдържанието на замърсители в храните. Към настоящия момент законодателството на Общността не определя максимално съдържание на замърсители в храни, предназначени за кърмачета и малки деца, обхванати от Директива 91/321 /ЕИЙО на Комисията (2), последно изме- нена с Директива 1999/50(ЕО () и Директива 965|ЕО на Комисията (“),  последно  изменена с Директива 1999/39|ЕО (”). След консултация с Научния комитет по храните следва да се определи специфично максимално съпържание за тези храни във възможно най-кратък срок. Дотогава максималното съдържание, определено в настоя- щия регламент, се прилага и за тези храни, освен ако нацио- налното законодателство не определя по-ниски стойности. ОВ 1. 175, 4.7.1991 г., стр. 35. ОВ1. 139, 2.6.1999 г., стр. 29. ОВ Т. 49, 28.2.1996 г., стр. 17. ОВТ. 124, 18.5.1999 г., стр. 8.