1.97/72 Официален вестник на Европейския съюз 9.4.2008 г. РЕГЛАМЕНТ (ЕО) Ме 300/2008 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 11 март 2008 година относно общите правила в областта на сигурността на гражданското въздухоплаване и за отмяна на Регламент (ЕО) Ме 2320/2002 (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общ- ност, и по-специално член 80, параграф 2 от него, като взеха предвид предложението на КОМИСИЯТЗ, като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (!), след консултация с Комитета на регионите, в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Догово- ра (3), в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирител- ния комитет на 16 януари 2008 г., като имат предвицд, че: (0) За ца се защитят лицата и стоките в рамките на Европей- ския съюз, актове на незаконна намеса в гражданско възду- хоплавателно средство, които застрашават сигурността на гражданското въздухоплаване, следва да се предотвратят чрез установяване на ОбЩИ правила за защита на сигур- ността в гражданското въздухоплаване. Тази цел следва да 6ЪДС постигната чрез определянето на ОбЩИ правила и ОбЩИ основни стандарти за сигурност на въздухоплаването, както и на механизми за контрол на спазването им. Желателно е, в интерес на общата сигурност на граждан- ското въздухоплаване, да се съзцаде основа за общо тълку- ване на приложение 17 към Чикагската конвенция за международно гражданско въздухоплаване от / декември 1944 г. Регламент (ЕО) Ме 2 3202002 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 г. за утвърждаване на общи правила в областта на сигурността на гражданското въздухоплаване (?) беше приет в резултат на събитията от 11 септември 2001 г. в Съединените щати. В областта на сигурността на гражданското въздухоплаване е необходим общ подход и следва да се обмисли най-ефективният начин за предлагане на помощ след терористични актове, които предизвикват значителни последици в областта на транспорта. ()) ОВС185, 8.8.2006 г., стр. 17. (2) Становище на Европейския парламент от 15 юни 2006 г. (ОВ С 300 Е, -> 9.12.2006 г., стр. 463), обща позиция на Съвета от 11 декември 2006 г. (ОВ С 70 Е, 27.3.2007 г., стр. 21) и позиция на Европейския парламент от 25 април 2007 г. (все още непубликувана в Официален вестник), законодателна резолюция на Европейския парламент от 11 март 2008 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и реше- ние на Съвета от 4 март 2008 г. ОВ Т. 355, 30.12.2002 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) Ке 8492004 (ОВ 1. 158, 30.4.2004 г., стр. 1. ( Съдържанието на Регламент (ЕО) Ме 2320/2002 спедва да бъде преразгледано в светлината на придобития опит и са- мият регламент следва да бъде отменен и заменен с настоя- щия регламент, като се търсят опростяване, хармонизиране и изясняване на съществуващите правила и подобряване на равнищата на сигурност. Като се има предвид необходимостта от повече гъвкавост при приемане на мерки и процедури за сигурност, които да отговарят на преценките за нарастването на риска, и за да стане възможно въвеждането на нови технологии, настоя- щият регламент следва да установи основните принципи на това, което трябва да се направи, за да се опази граждан- ското въздухоплаване от актове на незаконна намеса, без да навлиза в технически и процедурни подробности за начина на тяхното осъществяване. Настоящият регламент следва да се прилага спрямо ОбСПУЖ- ващи гражданското въздухоплаване летища, разположени на територията на дадена държава-членка, спрямо опера- тори, предоставящи услуги в такива летища, и спрямо обра- зувания, предоставящи стоки И/ИПИ услуги във или посредством такива летища. Без да се засягат Конвенцията за престъпленията и някои други действия, извършвани на борда на въздухоплавател- ните средства (Токио, 1963 г.), Конвенцията за борба с незаконното завлацяване на самолети (Хага, 1970 г.) и Кон- венцията за преследване на незаконните действия, насочени срещу сигурността на гражданското въздухоплаване (Мон- реал, 1971 г.), настоящият регламент следва също да урежда мерките за сигурност, които да се прилагат от въз- душните превозвачи от Общността на борда на възпухопла- вателните средства или по време на полет. Всяка държава-членка си запазва компетенцията да решава цдали ца използва служители по сигтурността по време на полет във въздухоплавателни средства, регистрирани в тази пържава-членка, и във въздухоплавателните средства на въз- душните превозвачи, лицензирани от нея, както и да направи необходимото, в съответствие с параграф 4.7.7 от приложение 17 към Чикагската конвенция за междуна- родно гражданско въздухоплаване и съгласно условията на тази конвенция, въпросните служители да са правителствен персонал, специално подбран и обучен с отчитане на необ- хоцимите аспекти на сигурност и безопасност на борда на въздухоплавателно средство.