104 Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 1 319841.0005 11.1.1984 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 1817 ВТОРА ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС) (84/5 ЕИО) СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономи- ческа общност, и по-специално член 100 от него, като взе предвид предложението на Комисията (!), като взе предвид становището на Асамблеята (2), като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (?), като има предвид, че с Директива 721166|ЕИО (2), изменена с Директива 72/430|ЕИО (?), Съветът пристъпи към сближаване на законодателствата  на  държавите-членки, свързани “ със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства и с прилагането на задължението за застраховане за такава отговорност; като има предвид, че член 3 от Директива 72/166|ЕИО изисква всяка държава-членка да предприеме всички подходящи мерки, за да гарантира, че гражданската отговорност при използването на моторни превозни средства на нейна територия е покрита със застраховка; като има предвид, че степента на покритие на тази отговорност и условията и правилата на застрахователното покри- тие се определят на базата на тези мерки; ()) ОВСО214, 21.8.1980 г., стр. ЗЯи ОВ С 78, 30.3.1982 г., стр. 17. (2) ОВС287, 9.11.1981 г., стр. 44. () ОВС138, 9.6.1981 г., стр. 15. () ОВЕ103,2.5.1972 г., стр. 2. (?) ОВГЕ 291, 28.12.1972 г., стр. 162. като има предвидл, обаче, че продължават цда съществуват основни различия между законодателствата на различните държави-членки относно степента на това задължение за застрахователно покри- тие; като има предвид, че тези различия имат пряк ефект върху установяването и функционирането на общия пазар; като има предвид, по-специално, че разширяването на задълже- нието за застрахователно покритие, така че то да ОбХВЗЩЗ отговор- ността, понасяна за увреждане на имущшество, е оправдано; като има предвид, че сумите, за които е задължителна застрахов- ката, трябва при всяко събитие да гарантират на пострадалите адекватно обезщетение, независимо от това в коя държава-членка се е случило произшествието; като има предвицп, че е НеОбХОЦИМО да се създаде разпоредба за орган, което да гарантира, че пострадалият няма да остане без обезщетение, когато превозното средство, което е причинило произшествието не е застраховано или не е ИЦСНТИфИЦИРЗНО; като има предвид, че е важно, без да се изменят и допълват разпоред- бите, прилагани от лдържавите-членки по отношение на СУбСИДИЗРНОТО или НеСУбСИДИЗРНОТО естество на обезщетението, изплатено от този орган и по отношение на правилата, приложими с оглед на суброгацията, да се предвиди, че пострадалият при такова едно произшествие би могъл да се обърне директно към този орган, като първо място за контакт; като има предвид, обаче, че на държавите-членки трябва да се даде възможност да прилагат определени ограничени изключения по отношение изплащането на обезщетението от този орган и да предвидпят, че обезщетение за увреждане на имущество, причинено от неицентифицирано моторно превозно средство, може да бъце ограничено или изключено с оглед на опасността от измама; като има предвид, че е в интерес на пострадалите последствията от определени клаузи за изключение да 6ЪЦЗТ ограничени пдо взаимо- отношенията межпу застрахователя и лицето, отговорно за произшествието; като има предвид, обаче, че в случая на откраднати или взети чрез насилие моторни превозни средства, дпдържавите-членки могат да уточнят, че обезщетението ще бъде изплатено от посочения по-горе орган;