8.11.2008 г. Официален вестник на Европейския съюз Гг. 299/25 ДИРЕКТИВИ ДИРЕКТИВА 2008/95|Е0 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (кодифицирана версия) (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него, като взеха предвид предложението на КОМИСИЯТЗ, като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (!), в съответствие с процепурата, предвидена в член 251 от Договора (2), като имат предвид, че: () Директива 89/П104/ЕИО на (Съвета от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата  на пържавите-членки  относно марките () се  била изменяна (2). С оглед постигане на яснота и рационалност посочената циректива следва да бъпе кодифицирана. В законодателството за марките, които се прилагаха в държавите-членки преди влизането в сила на Директива 89|104|ЕИО, имаше различия, които можеха да възпре- пятстват свободното движение на стоки и свободата на предоставяне на услуги и да опорочат конкуренцията в общия пазар. Поради това с оглед гарантирането на правилното функциониране на вътрешния пазар беше необходимо законодателствата на държавите-членки да бъдат сближени. Важно е да не се пренебрегват решенията и предимствата, които системата за марки на Общността може да предложи на  предприятията, които желаят  дца придобият такива марки. () ОВ С 161, 13.7.2007 г., стр. 44. () Становище на Европейския парламент от 19 юни 2007 г. (О0В С 146 Е, 12.6.2008 г., стр. 76) и Решение на Съвета от 25 септември 2008 г. () ОВ Г. 40, 11.2.1989 г., стр. 1. () Вж. приложение Г, част А. ( (?) Не изглежда необходимо да се пристъпва към всеобхватно сближаване на законодателствата относно марките на пържавите-членки. Ще бъде достатъчно сближаването да се ограничи до онези национални разпоредби, които най- пряко засягат функционирането на вътрешния пазар. Директивата не следва да лишава държавите-членки от правото да продължат да защитават марките, придобити чрез използване, но следва да отчита съществуването им само във връзка с отношението между тях и марките, придобити чрез регистрация. Държавите-членки също следва да останат свободни да установят разпоредби във връзка с производствата по регистрация, отмяна и недействителност на марките, придобити чрез регистрация. Те например могат да определят формата на произволствата за регистрация и за недействителност на марка, да вземат решение дали в производството за регистрация или в производството за недействителност, или и в двете производства може дца се прави позоваване на по-ранни права, и ако разрешат позоваване на по-ранни права в производството за реги- страция, да предвидят производство за противопоставяне или производство за служебна експертиза, или и пвете. Държавите-членки следва Дда останат свободни да определят последиците от отмяната или недействител- ността на марките. Настоящата циректива не следва да изключва възмож- ността към марките да бъдат прилагани разпоредби на пържавите-членки извън правото в областта на марките, например разпоредбите за нелоялна конкуренция, граж- данска отговорност или защита на потребителите. Постигането на целите, към които е насочено сближа- ването на законодателствата, изисква условията за придо- биване и запазване на правата върху марка по принцип да бъдат ипентични във всички държави-членки. За тази цел е необходимо да бъдат изброени примери за знаци, които могат да съставляват марка, при условие че тези знаци могат да послужат за разграничаване на стоките или услугите на едно предприятие от тези на други пред- приятия. Основанията за отказ или недействителност във връзка със самата марка, например липсата на всякакъв