Г. 138/14 Официален вестник на Европейския съюз 4.6.2009 г. (Актове, приети по силата на Договора за ЕС) АКТОВЕ, ПРИЕТИ ПО СИЛАТА НА ДЯЛ УТ ОТ ДОГОВОРА ЗА ЕС РЕШЕНИЕ 2009426/ПВР НА СЪВЕТА от 16 декември 2008 година за укрепване на Евроюст и за изменение на Решение 2002/187|ПВР за създаване на Евроюст с оглед засилване на борбата срещу сериозната престъпност СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 31, параграф 2 и член 34, параграф 2, буква в) от него, като взе предвид инициативата на Кралство Белгия, Чешката република, Република Естония, Кралство Испания, Френската република, Италианската  република, Великото херцогство Люксембург Кралство Нидерландия, Република Австрия, Република Полша, Португалската  република, Република Словения, Словашката република и Кралство Швеция, като взе предвид становището на Европейския парламент (!), като има предвид, че: (11 - Евроюст бе създаден с Решение 20021187|ПВР на Съвета (2) като орган на Европейския съюз с юридическа правосубектност, за да насърчава и подобрява коорди- нацията и сътрудничеството межлу компетентните съдебни органи на държавите-членки. (2)  - Въз основа на оценка на придобития от Евроюст опит е необходимо по-нататъшно подобряване на неговата оперативна ефективност, като се отчита този опит. (3) - Настъпи моментът да се осигури по-добра оперативност на Евроюст и да се сближи статутът на националните членове. (3) Становище от 2 септември 2008 г. (все още непубликувано в Официален вестник). (2) ОВ Г. 63, 6.3.2002 г., стр. 1. ( За да се осигури непрекъснат и ефективен принос от държавите-членки за постигането от Евроюст на неговите цели, от националния член следва ца се изисква обичайното му работно място да бъде в седа- лището на Евроюст. Необходимо е цдца се определи Обща основа за право- мощията, които всеки национален член следва да има в качеството си на компетентен национален орган, действащ в съответствие с националното законодателство. Някои от тези правомощия следва да се предоставят на нацио- налния член за неотложни случаи, когато той не е в състояние своевременно да „ определи компетентния национален орган или да се свърже с него. ПОЦРЗЗбИРЗ се че тези правомощия не е наложително да се упражняват, когато е възможно да се определи компе- тентният орган или да се осъществи връзка с него. Настоящото решение не засяга начина, по който пържавите-членки организират вътрешната си съдебна система или административни процедури за посочване на националния член и за определяне на вътрешното функциониране на националните бюра в Евроюст. Съзцаването на дежурен координационен център (ДКЦ) в рамките на Евроюст е необходимо за непрекъсната достъпност на Евроюст, както и за да му се даде възможност за намеса при неотложни случаи. Всяка държава-членка следва да отговаря за осигуряването на възможност на представителите си в ДКЦ ца действат денонощно всеки ден от седмицата. ДЪРЖЗВИТС-ЧПСНКИ следва да гарантират, че компетентните национални органи без излишно забавяне отговарят на исканията съгласно настоящото решение, дори и ако националните компетентни органи ооткажат да се СЪОбраЗЯТ с отправени от националния член искания. Ролята на колегиалния орган следва да бЪПС засилена в СПУЧЗЙ на спорове за компетентност и в СПУЧЗЙ на системни откази или затруднения по отношение на изпъл- нението на искания за съцебно сътрудничество и решения в тази обпаст, включително по отношение на правни инструменти, които въвеждат в ДСЙСТВИС принципа на взаимно признаване.