06/т. 5 Официален вестник на Европейския съюз 183 320021.0087 1.35П ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ 11.2.2003 ДИРЕКТИВА 2002187|ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73|239|ЕИО, 79|267|ЕИО, 92/49|ЕИО, 9296|ЕИО, 93/6|ЕИО и 9322|ЕИО на Съвета и Директиви 98/78|ЕО и 2000Г12|ЕО на Европейския парламент и на Съвета ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 47, параграф 2 от него, като взеха предвид предложението на Комисията (1), като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2), след консултиране с Комитета на регионите, като взеха предвид становището на Европейската централна банка (2), при спазване на процелурата, уредена в член 251 от Договора (2), като имат предвид, че: (0 Настоящото законодателство на Общността съдържа всеобхватни правила, организиращи разумния надзор по отношение на кредитните институции, на застраховател- ните предприятия и на инвестиционните посредници на индивидуална основа, както и на разумния надзор по отно- шение на кредитните институции, на застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадле- жащи съответно към една банкова групировка и/или към една групировка инвестиционни посредници или към една групировка застрахователни предприятия, т. е. към групировка, упражняваща хомогенни финансови дейности. Новите развития на финансовите пазари доведоха до създа- ването на финансови групировки, наречени „финансови конгломерати“, които доставят продукти и услуги, спадащи към различни сектори на финансовите пазари. Все още не съществува никаква форма на разумен напзор върху групировката от кредитните институции, на застраховател- ните предприятия и на инвестиционните посредници, при- надлежащи към този вид конгломерати, по-специално що ОВС 213 Е, 31.7.2001 г., стр. 227. ОВ С 36, 8.2.2002 г., стр. 1. ОВ С 271, 26.9.2001 г.., стр. 10. Становище на Европейския парламент от 14 март 2002 г. (все още непубликувано в Официален вестник), Обща позиция на Съвета от 12 септември 2002 г. (ОВ С 253 Е, 22.10.2002 г., стр. 1) и Решение на Европейския парламент от 20 ноември 2002 г. (все още непубли- кувано в Официален вестник). се отнася до платежоспособността и концентрацията на риска на равнище такъв конгломерат, сделките вътре в групировката, условията на вътрешно управление на риска на равнище конгломерат и почтеността и компетентността на управлението. Някои от тези конгломерати спадат към най-големите финансови групировки, които упражняват дейността си на финансовите пазари и предоставят услуги в целия свят. Ако тези конгломерати и по-специално кредит- ните институции, застрахователните предприятия и инвес- тиционните посредници, които са част от тях, бъдат изправени пред финансови трудности, финансовата система би могла ца бъде сериозно затруднена с отрицателни после- дици върху отделните вложители, притежателите на застра- хователни полици и инвеститорите. Планът за действие за финансовите услуги, представен от Комисията, изброява известен брой действия, необходими, за да се завърши Единният пазар на финансови услуги, и обявява разработването на допълнително законодателство за разумния надзор на финансовите конгломерати с оглед да се запълнят празнотите на сегашното секторно законо- цателство и да бъде намерено средство за борба с допълни- телните рискове за финансовата сигурност, така че да бъде осигурен стабилен режим на финансовите групировки, упражняващи межлдусекторни финансови дейности. Една толкова амбициозна цел би могла да бъде постигната само на етапи. Въвеждането на допълнителен надзор за кредит- ните институции, за застрахователните предприятия и инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат, представлява един от тези етапи. Други международни форуми също установиха необходи мостта от изработване на подходящи надзорни концепции на финансова сигурност по отношение на финансовите конгломерати. За да бъде ефективен, допълнителният надзор на кредит- ните институции, на застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници, принадлежащи към един финансов конгломерат, следва ца се прилага по отношение на всички конгломерати, чиито междусекторни дейности са значими, какъвто е случаят, когато бъцат достигнати някои прагове, каквато и да е структурата им. Той би трябвало да обхваща всички финансови дДдейности, описани от секторното финансово законодателство, както и всички