15|т.6 Официален вестник на Европейския съюз 2л 3200010076 1.332/91 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 28.12.2000 ДИРЕКТИВА 2000/76/Е0 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 4 декември 2000 година относно изгарянето на отпадъците ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф Т от него, като взеха предвид предложението на Комисията (1), като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2), като взеха предвид становището на Комитета на регионите (3), в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2), и в светлината на съвместния текст, одобрен на 11 октомври 2000 г. от Помирителния комитет, като имат предвид, че: (1) “ Петата програма за действие в областта на околната среда: Към устойчиво развитие -- Програма на Европейската общност за политика и действие, свързани с околната среда и устойчивото  развитие, Ддопълнена от Решение Ме 2179198/ЕО относно нейното преразглеждцане (?), пос- тавя за цел да не се надвишават критичните съдържания и нива на някои замърсяващи вещества, като азотните оксиди (МО,), серния двуоксид (50,), тежките метали и циоксините, докато по отношение на качеството на възпуха целта е ца се осигури ефективна защита на всяко лице срещу санитарните рискове, идентифицирани и свързани със замърсяването на атмосферата. Същата програма визира от прута страна па се намалят до 90 96 емисиите на диоксини, произлизащи от източници, идентифицирани до 2005 г. (равнище 1985 г.) и да се намалят най-малко до 70 96 еми- сиите на кадмий (Са), на живак (Не) и на олово (РЬ), произлизащи от всякакви източници през 1995 г. (2) Протоколът за устойчивите замърсяващи органични веще- ства, подписан от Общността в рамките на Конвенцията за трансграничното замърсяване на въздуха на далечни раз- стояния на Икономическата комисия за Европа на Органи- зацията на обединените нации (ООН/(ИКЕ), установява правно задължителната норма за допустими емисиите на циоксини и на фурани до 0,1 по/т; ТЕ (Токсични еквиваленти) за инсталациите, в които се изгарят повече от три тона твърди битови отпадъци на час, до 0.5 пе/т; ТЕ за инсталациите, в които се изгарят повече от един тон ()) ОВС13,17.1.1998 г., стр. би ОВ С 372, 2.12.1998 г., стр. 11. (2) ОВС116,28.4.1999 г., стр. 40. (?) ОВСТ198, 14.7.1999 г., стр. 37. (#) Становище на Европейския парламент от 14 април 1999 г. (ОВ С 219, 30.7.1999 г., стр. 249), Обща позиция на Съвета от 25 ноември 1999 г. (ОВ С 25, 28.1.2000 г., стр. 17) и Решение на Европейския парламент от 15 март 2000 г. (все още непубликувано в Официален вестник). Решение на Европейския парламент от 16 ноември 2000 г. и Решение на Съвета от 20 ноември 2000 г. (?) ОВС138, 17.5.1993 г., стр. Ти ОВТ. 275, 10.10.1998 г., стр. 1. е отпадъци от медицински произход на час, и до 0,2 ПЗ/Ш; ТЕ за тези, в които се изгарят повече от един тон опасни отпадъци на час. Протоколът за тежки метали, подписан от Общността в рамките на Конвенцията за трансгранично замърсяване на въздуха на далечни разстояния на Икономическата коми- сия за Европа на Организацията на обединените нации, установява правно задължителна гранична стойност до 10 те за емисии на частици, произлизащи от изгарянето на отпадъци от медицински произход и на опасни отпа- пъци, до 0,05 то/т” за емисиите на олово, произлизащо от изгарянето на опасни отпадъци, и до 0,08 те гп” за еми- сиите от олово, произлизащи от изгарянето на битови отпа- дъцИ. Международната агенция за изследователски център по ракови заболявания и Световната зцправна организация отбелязват, че някои въглеводородни полициклични аро- матни горива (ВПАГ) са канцерогенни. Вследствие на това държавите-членки могат да установят ограничения за еми- сии на ВПАГ сред другите замърсители. Съобразно принципите на субсидиарност и на пропорцио- налност, посочени в член 5 на Договора, е необходимо да се предприемат действия на равнище Общност. Принципът на превенция предоставя база за последващи мерки. Настоя- щата директива се ограничава до минимални изисквания за инсталациите за изгаряне и за съвместно изгаряне. Освен това, член 174 предвижда политиката на Общността в областта на околната среда ца подкрепя опазването на човешкото здраве. Високото равнишще на защита на околната среда и на човеш- кото здраве изисква установяване и поддържане на стриктни експлоатационни условия, технически изисква- ния и норми за допустими емисии за инсталациите за изга- ряне и съвместно изгаряне на отпадъци в Общността. Тези гранични стойности трябва да предвиждат или да ограни- чават във възможно най-висока степен отрицателното въз- ДеЙСТВИС върху околната среда и рисковете за човешкото зправе, които произлизат от това. Съобщението на Общността, отнасящо се до преразглеж- цане на Стратегията на Общността в областта на управле- нието на отпадъците, поставя превенцията начело на ней- ните приоритети, следвана от повторната употреба и оползотворяването и накрая, чрез безопасното отстраня- ване на отпадъците. В своята Резолюция от 24 февруари 1997 г. по Стратегия на Общността за управление на отпадъците (6), Съветът затвърди своето убеждение, че превенцията, визираща намаляването на производството на отпадъци и собствеността върху опасните такива, трябва да бъде първи приоритет за всяка рационална политика в областта на отпадъците. ОВ С 76, 11.3.1997 г., стр. 1.