13Г. 35 Официален вестник на Европейския съюз 169 320021.0019 1108/7 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 24.4.2002 ДИРЕКТИВА 2002/19/Е0 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 7 март 2002 година относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (Директива за достъпа) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него, като взеха предвид предложението на Комисията (1), като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2), в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (?), като имат предвид, че: (1 “ Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова циректива) () определя целите на регулаторната рамка, която обхваща електронните съобщителни мрежи и услуги в Общността, включително фиксираните мобилни далеко- съобщителни мрежи, кабелните телевизионни мрежи, мре- жите за наземно радио- и телевизионно разпръскване, сателитните мрежи и мрежите в Интернет, независимо от това дали се използват за предаване на глас, факс, данни или изображения. Мрежите могат да бъдат лицензирани от пържавите-членки в съответствие с Директива 2002/20/Е0 на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно лицензирането на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за лицензирането) () или в съответствие с предишни регулаторни мерки. Разпоредбите на настоящата директива се прилагат към мрежите, които се използват за предоставяне на обществени електронни съобщителни услуги. Директивата обхваща достъпа и поговореностите за взаимосвързаност между доставчиците на услуги. Частните мрежи нямат задължения по настоя- щата директива, освен ако се възползват от достъпа до ()) ОВС 365 Е, 19.12.2000 г., стр. 215 и ОВС 270 Е, 25.9.2001 г., стр. 161. (2) ОВСТ123, 25.4.2001 г., стр. 50. () Становище на Европейския парламент от 1 март 2001 г. (ОВ С 277, 1.10.2001 г., стр. 72), Обща позиция на Съвета от 17 септември 2001 г. (ОВ С 337, 30.11.2001 г., стр. 1) и Решение на Европейския парламент от 12 пекември 2001 г. (все още непубликувано в Офи- циален вестник). Решение на Съвета от 14 февруари 2002 г. ОВ . 108, 24.4.2002 г., стр. 33. ОВ Т. 108, 24.4.2002 г., стр. 21. а ПЕ е 6 > ) ) обществени мрежи и по такъв начин попаднат в обхвата на разпоредбите, които са приети от държавите-членки. Общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги не обхваща услугите, които предоставят съдържание, като например предложенията за продажба на пакет звуково или телевизионно съдържание за радио- или телевизионно разпръскване. Понятието „достъп“ се употребява с различни значения и следователно е необходимо да се определи точно неговата употреба в настоящата директива, без да се нарушава вложеният в него смисъл в други актове на Общността. Операторите могат да бъдат собственици на мрежата или инфраструктурата или наематели на цялата мрежа или инфраструктура, или на част от тях. Директива 9 547 |ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. относно използването на стандарти за пренасяне на телевизионни сигнали (6) не предвижда конкретни изисквания за определена цифрова телевизионна преносна система или услуга, като по такъв начин създава възможност за пазарните субекти да поемат инициативата и ца разработят подходящи системи. Чрез Групата за циф- рово видеоразпръскване европейските пазарни субекти разработиха серия телевизионни преносни системи, които са приети от разпространителите на радио и телевизионни програми по цял свят. Преносните системи са стандартизи- рани от Европейския  институт за стандарти в цалекосъобщенията (ЕТ5!) и се препоръчват от Междуна- родния съюз по -далекосъобщения. Във връзка с широкоекранната цифрова телевизия съотношението 16:9 е препоръчителният формат за широкоформатните телеви- зионни услуги и програми и вече се налага на пазарите на пържавите-членки в резултат на Решение 93/424/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 г. относно плана за действие за внедряването на усъвършенствани телевизионни услуги в Европа (”). В една отворена и конкурентна пазарна среда не бива да съществуват ограничения за предприятията в договарянето на достъп и взаимосвързаност межлу тях, особено за транс- граничните им договорености в съответствие с правилата на ОВГ. 281, 23.11.1995 г., стр. 51. ОВ Г 196, 5.8.1993 г., стр. 48.