151.13 Официален вестник на Европейския съюз 143 32005к0208 1343 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ 8.2.2005 РЕГЛАМЕНТ (ЕО) Ме 2082005 НА КОМИСИЯТА от 4 февруари 2005 година за изменение на Регламент (ЕО) Ме 4662001 по отношение на полициклични ароматни въглеводороди (текст от значение за ЕИП) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на ЕВРОПСЙСКЗТЗ ОбЩНОСТ, като взе предвид Регламент (ЕИО) Ме 31 5/93 на Съвета от 8 фев- руари 1993 г. за установяване на процедури на Общността относно замърсители в храните (?), и по-специално член 2, параг- раф 3 от него, след консултация с НЗУЧНИЯТ комитет по храните, като има предвид, че: (0 Регламент (ЕО) Ме 466/2001 (2) на Комисията определя максимално съдържание на някои замърсители в храните включително в храните, предназначени за кърмачета и малки деца, описани в Директива 91/321 ЕИО на Коми- сията от 14 май 1991 г. относно храните за кърмачета и преходните храни (?) и Директива 96/5|ЕО на Комисията от 16 февруари 1996 г. относно преработените храни на зърнена основа и детските храни, предназначени за кърма- чета и малки дпеца (?). Някои пържави-членки са въвели максимално съдържание за полицикличните ароматни въглеводороди (ПАВ) в опре- делени храни. Предвид различията в законодателството на пържавите-членки и предвид произтичащата от това опасност от нарушаване правилата на конкуренцията са необходими мерки на Общността с цел гарантиране на единството на пазара, като същевременно се спазва прин- ципът на пропорционалността. Научният комитет по храните в своето становище от 4 пекември 2002 г. стига до заключението, че редица ПАВ са генотоксични канцерогени. При лабораторните изслед- вания количествата, за които се установява че причиняват експериментални тумори, са били в пъти по-големи от количествата, за които се е очаквало, че ще бъдат открити в храните и съответно погълнати. Въпреки това поради факта, че няма установен праг за въздействието на генотоксичните вещества, съдържанието на ПАВ в храните следва да бъде сведено до реално постижими ниски нива. () ОВГ 37,13.2.1993 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) Мо 31 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ Г. 284, .10.2003 г., стр. 1). (2) ОВГЕ 77,16.3.2001 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Регла- мент (ЕО) Ме 684/2004 (ОВ Т. 106, 15.4.2004 г., стр. 6). () ОВ Т 175, 4.7.1991 г., стр. 35. Директива, последно изменена с Директива 2003/14/ЕО (ОВ 1. 41, 14.2.2003 г., стр. 37). (#2 ОВГ 49, 28.2.1996 г., стр. 17. Директива, последно изменена с Директива 2003 /13/ЕО (ОВ Г. 41, 14.2.2003 г., стр. 33). ( Според Научния комитет по храните бензо(а)пиренът може ца се използва като маркер за появата и въздействието на канцерогенни ПАВ в храните  включително и бензо(4)антрацен, бензо(Ъ)флуорантен, бензо()флуорантен, бензо(К)флуорантен, бензо(о,Н, ) перилен, хрисен, циклопента(с,а)пирен, дибензо(а,Н)антрацен, дибензод(а,е) пирен, дибензо(а,П)пирен, дибензо(а,)пирен, индено(1,2,3- са)пирен и 5-метилхрисен. Ще е необходимо извършването на още анализи на относителния дял на тези ПАВ в хра- ните, за да се събере информация за едно бъдещо прераз- глеждане по отношение на това, доколко е уцачно бензо(а)пиренът да продължи да се използва като маркер. ПАВ могат да доведат до замърсяване на храните по време на топлинна обработка и процеси на сушене, които позво- ляват на продуктите на горенето да влизат в пряк контакт. Процесите на пряко сушене с димни газове и топлинна обработка, които се използват по време на производството на хранителни масла например зехтин от остатъчен мате- риал, могат да доведат до високо съпържание на ПАВ. По време на рафинирането на маслата може да се използва активен въглен за отстраняване на бензо(а)пирена. Не е ясно обаче цали процесите на рафиниране отстраняват ефек- тивно всички ПАВ, за които се касае. Следва да се изпол- зват производствени методи и методи за преработка, които предотвратяват първоначалното замърсяване на маслата с ПАВ. С оглед опазване на общественото здраве е необходимо да се определи максимално съдържание за бензо(а)пирен в определени мазнини и масла, а също и в храни, при които процесите на опушване или сушене могат цда поведат до висока степен на замърсяване. При храните за кърмачета е необходимо да се определят отделни по-ниски стойности на максималното съцдържание, които могат да се постигнат чрез строг контрол на производството и опаковането на храни за кърмачета, преходни храни, детски храни и храни на зърнена основа, предназначени за кърмачета и малки цеца. Определянето на максимално съдържание е необхо- цимо и за храните, по отношение на които замърсяването на околната среда може да доведе до висока степен на замърсяване, по-специално за риба и рибни продукти, например при разливането на масло (гориво), причинено от кораби. При някои храни като сушените плодове и хранителните побавки е открито съдържание на бензо(а)пирен, но налич- ните данни не са достатъчни, за ца се стигне до заключението какви нива могат ца са реално постижими. Необходимо е по-нататъшно изследване за уточняване на нивата, които са реално постижими при тези храни. Межпувременно следва да се прилага максимално съдържа- ние за бензо(а)пирен в съответните съставки в храните като например в мазнините и маслата, използвани при храни- телни побавки.