13Г.43 Официален вестник на Европейския съюз 219 3200310114 1.24/58 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ 29.1.2004 ДИРЕКТИВА 2003/114/ЕО0 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 22 декември 2003 година за изменение на Директива 95/2 |ЕО относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 95 от него, като взеха предвид предложението на КОМИСИЯТЗ., като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (!), в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (2), като имат предвиц, че: (1) - Хранителни добавки могат цда бъдат одобрени за използване в храни само при условие, че отговарят на изискванията в приложение П към Директива 89/107 |ЕИО от 21 декември 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите- членки относно хранителни побавки, разрешени за влагане в храни, предназначени за консумация от човека (?). (2) В Директива 95/2|ЕО на Европейския парламент и Съвета от 20 февруари 1995 г. относно добавките в храни, раз- лични от оцветители и подсладители, () е посочен списък с хранителни добавки, които могат да се използват в Общ- ността и условията за тяхната употреба. (3) - Налице са технически разработки в областта на хранител- ните добавки от времето на приемане на Директива 95/2|ЕО. Тази директива следва да се адаптира, за да се отрази това развитие. (4 “ ДЦиректива 88/388|ЕИО на Съвета от 22 юни 1988 г. за сближаване на законодцателствата на държавите-членки относно ароматизантите, предназначени за влагане в хра- ните и изходните материали за тяхното производство (?), предвижда приемането на списък с добавки, необходими за съхраняването и използването на ароматизанти и приема- нето на всякакви специални условия за употребата на такива добавки, които могат да са от необходимост за защи- тата на общественото зправе и за гарантиране на честна тър- гоВия. ()) ОВС208, 3.9.2003 г., стр. 30. (2) Становище на Европейския парламент от 3 юли 2003 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 1 декем- ври 2003 г. (?) ОВГ 40, 11.2.1989 г., стр. 27. Директива, изменена с Директива 94/34|Е0 на Европейския парламент и (Съвета (ОВ Г. 237, 10.9.1994 г., стр. 1). (#2 ОВГ 61, 18.3.1995 г., стр. 1. Директива, изменена с Директива 2003/52(Е0 (ОВ Г. 178, 17.7.2003 г., стр. 23). (?) ОВТГ 184, 15.7.1988 г., стр. 61. Директива, последно изменена с Директива 917 1|ЕИО на Комисията (ОВ 1Г. 42, 15.2.1991 г., стр. 25). (5) Желателно е в Директива 95 2/ЕО да се включат тези мерки по добавките, необходими за съхраняването и употребата на ароматизантите, за да се допринесе за прозрачността и съгласуваност на общностното законодателство, както и за улесняване спазването на общностното законодателство относно хранителните добавки от страна на производите- лите на храни, особено от малките и средни предприятия. Освен това, съгласно Регламент (ЕО) Ме 178/2002 на Евро- пейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за определяне на общите принципи и изисквания към зако- нодателството в областта на храните, за създаване на Евро- пейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури в областта на безопасността на храните (6), ароматизантите влизат в дефиницията за „храни“. Докато използването на добавки, които са необходими за обезпечаване на безопасността и качеството на ароматизантите и за улесняване на тяхното съхранение и употреба, следва да бъде разрешено, нивата на добавки, присъстващи в такива ароматизанти, следва да са в мини- мално изискваното количество, необходимо за постигането на планираната цел. Освен това, на потребителите следва да се гарантира коректна, адекватна и неподвеждаща инфор- мация относно употребата на добавките. Наличието на добавка в дадена храна, вследствие на упот- ребата на ароматизант, е по правило ниско и добавката няма технологична функция в храната. Въпреки това, ако при определени обстоятелства добавката има технологична функция в съставната храна, тя следва да се счита за добавка към съставната храна, а не като добавка в ароматизанта, като при това следва да се прилагат съответните правила, свързани с добавката в конкретната храна, включително правилата за етикетиране, отразени в Директива 2000/13/|ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаването на законодателствата на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламирането на храни (”). В съответствие с Директива 88/388/ЕИО производителите на храни следва да бъдат информирани относно концент- рациите на всички добавки в ароматизантите, с цел да им се цаде възможност да спазят общностното законодател- ство. Освен това, в настоящата директива се изисква коли- чествено етикетиране на всеки компонент, който подлежи на  количествено ограничение в  дадена  храна. Количественото ограничение се изразява или в числа, или по принципа диатит зай5. ОВ 1Г. 31, 1.2.2002 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) Ме 164212003 (ОВ 1. 245, 29.9.2003 г., стр. 4). ОВ Г. 109, 6.5.2000 г., стр. 29. Директива, последно изменена с Директива 2003189)ЕО (ОВ 1. 308, 25.11.2003 г., стр. 15).