158 Официален вестник на Европейския съюз 15. 15 320051.0035 30.9.2005 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ 1255111 ДИРЕКТИВА 2005/35|ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 7 септември 2005 година относно замърсяване от кораби и налагане на санкции при нарушения (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 8#0, параграф 2 от него, като взеха предвид предложението на КОМИСИЯТЗ, като взеха предвид становището Европейския икономически и социален комитет (!), след консултации с Комитета на регионите, в съответствие с процедурата, определена в член 251 от Договора (2), като имат предвид, че: (1) - Политиката за морска безопасност на Общността има за цел високо ниво на безопасност и защита на околната среда и се базира на разбирането, че всички страни, включени в системата за морски транспорт на стоки, имат отговорност ца гарантират, че корабите, плаващи във водите на Общ- ността, спазват приложимите правила и стандарти. (2)  Материалните стандарти във всички държави-членки за изхвърляне на замърсяващи вещества от корабите са осно- вани на Конвенцията Марпол 7 3|7 8; тези правила обаче се пренебрегват ежедневно от много голям брой кораби, пла- ващи във водите на Общността, без да се предприемат корективни действия. (3) - Прилагането на Марпол 73/78 показва несъответствия сред държавите-членки и следователно е налице необходимост от хармонизиране на нейното прилагане на равнище Общност; по-специално практиките на държавите-членки относно налагането на санкции за изхвърляне на замърся- ващи вещества от корабите се различават значително. (4 “ Възпиращите мерки са част от политиката за морска без- опасност на Общността, тъй като те осигуряват връзка между отговорността на всяка от страните, включени в транспорта на замърсяващи стоки по море, и тяхното изла- гане на санкции; следователно, с оглед постигането на ()) ОВС 220, 16.9.2003 г., стр. 72. (2) Становище на Европейския парламент от 13 януари 2004 г. (ОВ С 92 Е, 16.4.2004 г., стр. 77), Обща позиция на Съвета от 7 октомври 2004 г. (О0В С 25 Е, 1.2.2005 г., стр. 29), Позиция на Европейския парламент от 23 февруари 2005 г. (все още не е публи- кувана в Официален вестник) и Решение на Съвета от 12 юли 2005 г. () ефективна защита на околната среда, съществува необходи- мост от ефективни, съразмерни и възпиращи санкции. За тази цел е съществено да се доближат, чрез подходящи правни инструменти, съществуващите правни разпоредби, по-специално за точно дефиниране на въпросните санкции, случаите на освобождаване от задължение и минималните правила за санкции, както и за отговорностите и правораздаването. Настоящата директива е допълнена от подробни правила за криминални престъпления и санкции, а също и други раз- поредби, определени в Рамково решение 2005/667 /ПВР на Съвета от 12 юли 2005 г. за заздравяване рамката на наказателното право за прилагането на закона срещу замърсявания от кораби (?). Нито межпународният режим за гражданска отговорност и обезщетение при Нефтено замърсяване, нито пък този, отна- сящ се до замърсяване с други опасни или вредни вещества не гарантират достатъчно възпиращи резултати, за да попречат на страните, извършващи транспорт на опасни товари по море, да ползват извънстандартни практики; желаните възпиращи резултати могат да се постигнат само чрез въвеждането на санкции, прилагани спрямо всяко лицпе, което причинява или допринася за морско замърся- ване; санкциите следва да бъпат приложими не само към собственика или капитана на кораба, а също и към собстве- ника на товара, обществената класа или всяко друго замесено лицпе. Изхвърлянето на замърсяващи вещества от корабите трябва да се счита като нарушение, ако е извършено умишлено, безотговорно или поради сериозна небрежност. Тези нару- шения се считат за криминални престъпления поради и при обстоятелствата,  предвидени в Рамково  решение 2005667 |ПВР, допълващо настоящата директива. Санкциите за изхвърляне на замърсяващи вещшества от кора- бите не се отнасят до гражданската отговорност на засегна- тите страни и следователно не са предмет на никакви пра- вила, отнасящи се до ограничаването или канализирането на граждански отговорности, нито пък ограничават ефек- тивноТто обезщетение на жертвите на инциденти със замър- сяване. ОВ 1Т. 255, 30.9.2005 г., стр. 164.