Г. 79)42 Официален вестник на Европейския съюз 25.3.2009 г. КОМИиСИЯ РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА от 20 март 2009 година относно проекта на наредба на ИРПННДИЯ за обозначаване на страната на произход при етикетиране на птиче, свинско и овче месо (нотифицирано под номер С(2009) 1931) (СЗМО текстът на английски език е автентичен) (текст от значение за ЕИП) (20091291|Е0) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид ДОГОВОРЗ за създаване на ЕВРОПСЙСКЗТЗ ОбЩНОСТ, като взе предвид Директива 2000/13/Е0 на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (), последно изменена с Директива 2003/89(ЕО (2), и по-специално членове 19 и 20 от нея, като има предвид, че: () 8 ОВ ОВ В съответствие с процелурата, предвидена в член 19, втора алинея от Директива 2000Г13/ЕО, на 25 юни 2008 г. ирландските органи нотифицираха Комисията за проект на зправна наредба за задължително обозначаване на страната на произход при етикетиране на птиче, свинско и овче месо. Проектът на наредба изисква върху етикета на всяко птиче, свинско и овче месо, както и на храни с минимум 7096 тегловно съдържание на тези видове месо по ясен и четлив начин да бъде обозначена тяхната страна на произход на ирландски и/или английски език. „Страна на произход“ е страната, в която животното е било отглеждано през по-голямата част от живота му, а когато те се различават -- страната, в която то е било заклано. Г. 109, 6.5.2000 г., стр. 29. Г. 308, 25.11.2003 г., стр. 15. () (5) С Директива 2000/13|ЕО се хармонизират правилата, на които се подчинява етикетирането на храните, като се предвижда хармонизиране на някои национални разпоредби, от една страна, и правила във връзка с нехар- монизираните национални разпоредби, от друга. Обхватът на хармонизирането е определен в член 3, параграф 1, в който са изброени всички задължителни указания при етикетирането на храни „в съответствие с условията и уговорката за дерогациите, предвидени в Ччленове 4--17“. Освен това член 4, параграф 2 предвижда, че за някои определени храни с разпоредби на Общността или, при липса на такива, с национални разпоредби, в допълнение към изброените в член 3, параграф 1 обоз- начения, могат ца се изискват и други задължителни о603- начения. Член 18, параграф 2 от Директива 2000 1 3/ЕО разрешава приемането на нехармонизирани национални разпоредби, в случай че те бъдат аргументирани с едно от изброените в него основания, включително, ег айа, препотвратяване на измамата и защита на общественото зправе, при условие че тези разпоредби не възпрепятстват прилагането на определенията и правилата, постановени в Директива 2000(13/ЕО; ето защо, когато в държава-членка са пред- ложени национални  разпоредби за етикетиране, е необходимо ца се провери тяхната съвместимост с посо- чените по-горе изисквания и разпоредби на Договора за съзцаване на Европейската общност. В съответствие с член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000(13|ЕО е задължително да бъпе обозначено „мястото на произход или мястото, от което идва храната, когато липсата на това посочване може да заблуди потребителя относно истинския произход на храната“. Предвиждайки задължение за посочване на произхода или мястото, от което идва храната, когато други обозначения върху етикета на даден продукт биха могли да оставят впечат- лението, че този продукт има различен произход, тази разпоредба представлява подходящ механизъм за неутра- лизиране на риска потребителите да бъдат подведени.