15|т.8 Официален вестник на Европейския съюз 119 32002к0472 17518 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 16.3.2002 РЕГЛАМЕНТ (ЕО) Ме 4722002 НА КОМИСИЯТА от 12 март 2002 година за изменение на Регламент (ЕО) Ме 466/2001 за определяне на максимално допустимото съдържание на определени замърсители в храните (текст от значение за ЕИП) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на ЕВРОПСЙСКЗТЗ ОбЩНОСТ, като взе предвид Регламент (ЕИО) Ме 31 5/93 на Съвета от 8 фев- руари 1993 г. за определяне на процедури на Общността относно замърсителите в храните (?), и по-специално член 2, параграф 3 от него, след консултации с Научния комитет по храните (НКХ), като има предвид, че: (0 Регламент (ЕЙО) Ме 315/93 предвижда, че трябва да бъде фиксирано максимално допустимото съпържание на опре- делени замърсители в храните, с цел да се защити общест- веното зправе. Регламент (ЕО) Ме 466/2001 на Комисията (2), последно изменен с Регламент (ЕО) Ме 2572002 (3), определя мак- симално допустимото съдържание на определени замърси- тели в храните, което да се прилага от 5 април 2002 г. Някои държави-членки са приели или планират да прие- мат максимално допустимото съдържание на афПЗТОКСИНИ в подправките и максимално допустимото съдържание на охратоксин Ав определени храни. С оглед на несъответств- ията между държавите-членки и произтичащата опасност от нарушаване на конкуренцията са НеОбХОДИМИ мерки на Общностга, за да се гарантира единството на пазара, като същевременно се съблюдава принципът на пропорционал- ност. Афлатоксините, по-специално  афлатоксин ВТ1, са генотоксични канцерогенни вещества. За вещества от този вид няма праг, под който да не се наблюдава вредно въз- цействие и следователно не може да бъде определен допус- тим дневен прием. Съвременното научно и техническо поз- нание и подобренията в техниките на производство и съхранение не могат да предотвратят развитието на тези плесени и следователно няма възможност напълно да се премахне наличието на афлатоксини в подправките. Следо- вателно трябва да бъдат фиксирани граници, които да са толкова ниски, колкото е разумно постижимо. Резултатите от координирана програма за контрол, прове- дена от държавите-членки в съответствие с Препоръка 97|77|ЕО на Комисията от 8 януари 1997 г. относно координираната програма за официален контрол на хра- ните за 1997 г. (#), станаха достъпни след като беше ОВ Т. 37, 13.2.1993 г., стр. 1. ОВ Г 77, 16.3. 2001 г., стр. 1. ОВГ. 41, 13.2.2002 г., стр. 12. ОВ Г 22, 24.1.1997 г., стр. 27. (10) установено максимално допустимото съдържание на афлатоксини в други храни. Те показват, че няколко вида подправки съдържат високо ниво на афлатоксини. Следо- вателно е уместно да се установят максимални граници за видовете подправки, които се използват в големи коли- чества и сред които замърсяването е широко разпространено. Максималните граници трябва да се преразгледат и, ако е необходимо, да се намалят преди 31 декември 2003 г., имайки предвид възможностите за намаляване на замърся- ването с афлатоксини в подправките, чрез подобрения в метоците за производство, събиране и складиране и напре- дъка на научното и техническо познание. Охратоксин А е микотоксин, отделян от няколко гъбички (видовете Ретсй ит и АзретеШи5). Той се среща обикно- вено в много растителни продукти като зърнени храни, зърна от кафе, какаови зърна и сушени плодове по целия свят. Той е открит в продукти като продуктите на базата на зърнени храни, кафе, вино, бира, подправки и гроздов сок, но също и в продукти от животински произход, а именно свински бъбреци. Изследванията за честотата и нивата на наличие на охратоксин А в пробите от храни и човешка кръв показват, че храните са често замърсени. Охратоксин А е микотоксин с канцерогенни, нефро- токсични, тератогенни, имунотоксични и Ввъзможни невротоксични свойства. Той е бил свързан с нефропатията при хората. Охратоксин А може да бъде с дълъг период на полуразпадане при хората. Научният комитет по храните счете в становището си относно охратоксин А от 17 септември 1998 г., че би било благоразумно да се намали, доколкото е възможно, излага- нето на охратоксин А, като се следи за това излаганията да са близо до долната граница на обхвата на допустимия дне- вен прием от 1,2--14 пе/Ке телесно тегло/ден, които са били оценени от други органи, например на под 5 по ке телесно тегло/пен. С настоящото научно и техническо познание и въпреки поцобренията в техниките на производство и съхранение, не е възможно да се предотврати изцяло развитието на тези плесени. СПСДОВЗТСПНО охратоксин А не може да бъце напълно отстранен от храната. СПСДОВЗТеПНО трябва да бъдат зацадени граници, които да са толкова ниски, кол- кото е разумно постижимо.