84 Официален вестник на Европейския съюз 13Гг. 36 320021.0072 15.8.2002 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 1220118 ДИРЕКТИВА 2002172|Е0 НА КОМИСИЯТА от 6 август 2002 година относно материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни (текст от значение за ЕИП) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид ДОГОВОРЗ за създаване на Европейската ОбЩНОСТ, като взе предвид Директива 89 109/ЕИО на Съвета от 21 декем- ври 1988 г. за сближаване на законодателствата на държавите- членки относно материали и предмети, предназначени за контакт с храни (?!), и по-специално член 3 от нея, след консултации с НЗУЧНИЯ комитет по храните, като има предвид, че: () Директива 90/128/ЕИО на Комисията от 23 февруари 1990 г. относно материали и предмети от пластмаси, пред- назначени за контакт с храни (2), последно изменена с Директива 2002 17(ЕО (?), е често и съществено изменяна. Поради това, от съображения за яснота и рационалност, тя следва да бъде консолидирана. Член 2 от Директива 89/109|ЕИО постановява, че материа- лите и предметите в своя завършен вид не трябва ца пренасят съставки в храните в количества, които биха могли да застрашат здравето на хората или да доведат до недопустима промяна в състава на храните. За ца се постигне тази цел, в случая с материалите и пред- метите от пластмаси подходящ инструмент е специална директива по смисъла на член 3 от Директива 89/109/ЕИО, чиито общи разпоредби са приложими и за разглежцания случай. Обхватът на настоящата директива трябва да съвпада с обхвата на Директива 82/711/ЕИО на Съвета (3). Тъй като правилата, установени в настоящата директива, не са подходящи за Йонообменни смоли, тези материали и предмети ще бъцат предмет на последваща специална директива. Силиконите следва да се разглеждцат като еластомерни мате- риали, а не като пластмаси и по тази причина трябва да бъдат изключени от определението за пластмаси. Съставянето на списък на одобрените вещества, заедно с установяване на граница на общата миграция, когато е необходимо, и други специфични ограничения, ще бъде достатъчно за постигане на целта, посочена в член 2 на Директива 89 109/ЕИО. ОВ Г. 40, 11.2.1989 г., стр. 38. ОВ 1Г. 75, 21.3.1990 г., поправено в ОВ Т. 349, 13.12.1990 г., стр. 26. ОВ Г. 58, 28.2.2002 г., стр. 19. ОВ Т. 297, 23.10.1982 г., стр. 26. Директива, последно изменена с Директива 97/48/ЕО0 (ОВ Г. 222, 12.8.1997 г., стр. 10). (8) (10) () (13) () Наред с мономерите и другите изходни вещества, напълно оценени и разрешени за употреба на равнище Общност, съществуват и мономери и изходни вещества, оценени и разрешени за употреба в поне една държава-членка, които могат да се използват до оценяването им от Научния коми- тет по храните и вземането на решение за включването им в списъка на Общността; настоящата директива ще бъде съответно своевременно разширена, за да обхване временно изключените вещества и сектори. Настоящият списък на Добавките е непълен, доколкото не съдържа всички вещшества, които понастоящем са приети в една или повече държави-членки; съответно, тези вещества могат да продължат дпда се регламентират от националните законодателства до вземането на решение за включването им в списъка на Общността. Настоящата директива определя спецификации само за някои вещества. Другите вещества, за които може ца са необходими спецификации, остават поради това регламен- тирани от националните законодателства до вземане на решение на равнище Общност. За някои ЦОбаВКИ установените в настоящата директива ограничения не могат все още да се прилагат във всички случаи, докато не се съберат и оценят всички данни, необ- ходими за ПО-ДОбРО преценяване на излагането на опасност на потребитепя при някои СПСЦИфИЧНИ ситуации; ето защо тези ЦОбаВКИ се появяват в списък, различен от списъка на Добавките, напълно регламентирани на равнище ОбЩНОСТ. Директива 821711/ЕИО полага определя основните пра- вила, необхоцими за анализи на миграцията на съставките на материали и предмети от пластмаси, а Директива 85/572|ЕИО на Съвета (?) определя списъка на моделните разтвори, които се използват при анализите за миграция. Определянето на количеството вещество в готовия материал или предмет е по-лесно, отколкото определянето на него- вото ниво на специфична миграция. Следователно, при определени условия трябва да се разреши проверката за съответствие чрез определяне на количеството, а не на нивото на специфична миграция. За определени видове пластмаси наличието на всеобщо признати модели на разпространение, основаващи се на експериментални данни, позволява да се изчисли нивото на миграция на дадено вещество при определени Уусловия, и следователно да се избегне сложното, скъпо и продължи- телно изследване. ОВ Т. 372, 31.12.1985 г., стр. 14.