13Г. 4 Официален вестник на Европейския съюз 29 3197810142 144/15 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 15.2.1978 ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА от 30 януари 1978 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно материалите и предметите, които съдържат винилхлориден мономер и са предназначени за контакт с храни (78/142|ЕИО) СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономи- ческа общност, и по-специално член 100 от него, като взе предвид Директива 76|893/|ЕИО на Съвета от 23 ноем- ври 1976 г. за сближаване на законодателствата на държавите- членки относно материалите и предметите, предназначени за контакт с храни (?), и по-специално член 3 от нея, като взе предвид предложението на Комисията, като взе предвид становището на Асамблеята (2), като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (?), като има предвид, че член 2 от Директива 76/893|ЕИО от 23 ноем- ври 1976 г. постановява, че такива материали и предмети не трябва да оставят върху храни никакви съставни вещества в коли- чества, които могат да застрашат човешкото здраве; като има предвид, че член 3 от същата директива постановява, че Съветът според процедурата, постановена в член 100 от Договора, приема с помощта на директивите специални разпоредби, отна- сящи се до определени групи материали и предмети (конкретни цдирективи); като има предвиц, че тези разпоредби могат да включват конкретни граници за отделяне на определени съставки във или върху хранителните продукти, а също и други правила, за ца осигурят съответствие с член 2 от посочената директива; като има предвид, че е доказано, че прилагането на високи дози винилхлориден мономер върху експериментални животни има вредни ефекти; като има предвидп, че такива ефекти могат да се проявят и при човека; като има предвид, че НЗУЧНИЯТ комитет по храните е дал стано- више, че нивата на винилхлориден мономер в поливинилхлорида и сродните полимери ТРЯбВН да бъдат колкото е възможно по-ниски и в същото време се препоръчва да не се откриват доловими следи от винилхлорид в храната или питейната вода с ()) ОВГ 340, 9.12.1976 г., стр. 19. (2) ОВСТ118, 16.5.1977 г., стр. 70. () ОВвС114, 11.5.1977 г., стр. 13. помощта на метод, който е ОбЩО приложим за повечето храни- телни пропукти в повечето ПабОРЗТОРИИ; като има предвид, че в момента се провеждат по-нататъшни научни изследвания върху винилхлоридния мономер, но като предпазна мярка поглъщането на винилхлориден мономер трябва да бЪДе ограничено, докато не станат ясни резултатите; като има предвид, че подходящото средство за постигане на тази цел е конкретна директива по смисъла на член 3 от Директива 76)893|ЕИО, чиито общи разпоредби са приложими и в този кон- кретен случай; като има предвид обаче, че настоящата директива не засяга всички аспекти на материалите и  артикулите направени от винилхлоридни полимери или кополимери, и че на държавите- членки следователно трябва да бъде разрешено да не изискват на етикетите да бъдат отбелязани всички подробности, посочени в член 7 от Директива 76|893/|ЕИО, според възможностите ановищата, постановени в параграфи 4 и 5 на посочения член, ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: Член 1 1. Настоящата директива представлява специална директива по смисъла на член 3 от Директива 76/893/ЕИО. 2. Настоящата  директива се отнася до наличието на винилхлориден мономер във и възможното му отделяне от мате- риали и артикули, направени от винилхлоридни полимери или кополимери, по-долу наричани „материали и артикули“, които в окончателния си вид са предназначени за контакт с храни и са предназначени за тази цел. Член 2 1. Материалите и предметите не трябва да съдържат винилхлориден мономер в количество, превишаващо посоченото в приложение Г. 2. Материалите и предметите не трябва да отделят върху храни, които са или са били поставени в контакт с такива материали и артикули, никакъв винилхлорид, който е определен с помощта на метод, отговарящ на критериите, формулирани в приложение П.