06/т. 9 Официален вестник на Европейския съюз 3 320061.0048 .177П ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ 30.6.2006 ДИРЕКТИВА 2006/48/ЕО0 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 14 юни 2006 година относно предприемането и осъществяването на дейност от кредитните институции (преработена) (текст от значение за ЕИП) ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 47, параграф 2, първото и третото изречение от него, като взеха предвид предложението на КОМИСИЯТЗ., като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (!), като взеха предвид становището на Европейската централна банка (2), в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (?), като имат предвид, че: (1) “ Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. относно предприемането и осъ- ществяването на дейност от кредитните институции (2) е значително изменяна няколко пъти. Сега, когато се правят нови изменения на посочената директива, е желателно същата да бъде преработена, за да се изясни съдържа- нието Йй. (2)  Зацасе улесни предприемането и осъществяването на дей- ността на кредитни институции, е необходимо ца се пре- махнат различията, които създават най-големи затруднения, между законите на държавите-членки по отношение на правилата, на които се подчиняват тези институции. (3) Настоящата директива представлява основно средство за изграждането на вътрешния пазар от гледна точка на сво- боцата на установяване и СВОбОДНОТО предоставяне на фИНЗ.НСОВИ услуги в областта на кредитните институции. ()) ОВСО234, 22.9.2005 г., стр. 8. (2) ОВС 52, 2.3.2005 г., стр. 37. () Становище на Европейския парламент от 28 септември 2005 г. (все още непубликувано в Официален вестник) и Решение на Съвета от 7 юни 2006 г. (#2 ОВТГ 126, 26.5.2000 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 2006)29)ЕО0 (ОВ 1. 70, 9.3.2006 г., стр. 50). Съобщението на Комисията от 11 май 1999 г., озаглавено „Прилагане на рамката за финансовите пазари: план за дей- ствие“, изброява редица цели, които трябва да бъдат постиг- нати, за да бъде завършен вътрешният пазар на финансови услуги.Европейският съвет в Лисабон на 23 и 24 март 2000 г. постави целта за изпълнението на плана за действие по 2005 г. Преработването на разпоредбите за собствения капитал е ключов елемент от плана за действие. Мерките за координиране на ДСЙНОСТТН на кредитните институции трябва да се прилагат спрямо всички кредитни институции, както Зза да се защитят спестяванията, така и за създаването на еднакви условия на конкуренция междпу институциите. Трябва обаче да се имат предвид обективните различия между техните устави и съответни цели, предви- дени в националното законодателство. СПСДОВЗТСПНО приложното поле на тези мерки трябва да бъпе максимално широко и да ОбХВЗ.ЩЗ всички институции, чиято ДСЙНОСТ е да приемат възстановими средства от насе- лението, било то под формата на депозити, или под други фОРМИ, като например постоянна емисия на 06ПИГЗЦИИ и други ПОДОбНИ ценни книжа и да отпускат кредити за своя собствена сметка. Трябва да бъпат предвидени изключения в случите, когато настоящата директива не може да се при- плага спрямо някои кредитни институции. Разпоредбите на настоящата директива не следва да засягат прилагането на националните закони, които предвиждат специални допъл- нителни лицензи, позволяващи на кредитните институции да извършват конкретни ДеЙНОСТИ или да предприемат спе- ЦИфИЧНИ вицове операции. Уместно е да се извърши само съществената хармонизация, необходима и цостатъчна за осигуряването на взаимното признаване на лицензите и на системите за надзор, която позволява издаването на един-единствен лиценз, признаван в цялата Общност, и прилагането на принципа за надзор на държавата-членка по седалище. Затова изискването за изготвянето на програма за дейността трябва да се раз- глежда само като фактор, който позволява на компетен- тните власти да вземат решения въз основа на по-точна информация, използвайки обективни критерии. Въпреки това, трябва да бъце възможна известна гъвкавост по отно- шение на изискванията за правната форма на кредитните институции относно защитата на банковите имена.