13Г. 58 Официален вестник на Европейския съюз 3 32006Е1881 1,36415 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ 20.12.2006 РЕГЛАМЕНТ (ЕО) Ме 1881/2006 НА КОМИСИЯТА от 19 декември 2006 година за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (текст от значение за ЕИП) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на ЕВРОПСЙСКЗТЗ ОбЩНОСТ, като взе предвид Регламент (ЕИО) Ме 31 5/93 на Съвета от 8 фев- руари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (?), и по-специално член 2, параграф 3 от него, като има предвид, че: (0 ) 8 Регламент (ЕИО) Ме 466/2001 на Комисията от 8 март 2001 г. за определяне на максималното съдържание на някои замърсители в храните (2) беше съществено изменян много пъти. Необходимо е ца се изменят отново макси- мално допустимите количества на някои замърсители, за да се вземат предвид новата информация и развитието на Содех АйЙтепгашни5. В същото време там, където е подхо- дящо, текстът следва да бъде пояснен. Следователно Регла- мент (ЕО) Ме 4662001 следва да бъде заменен. Съществено е, с оглед защитата на общественото здпдраве, замърсителите да се задържат в количества, които са прием- ливи от токсикологична гледна точка. С оглед на несъответствията межпу законодателствата на държавите членки и произтичащата от това опасност от нарушаване на конкуренцията, за някои замърсители са НеОбХОДИМИ мерки на ОбЩНОСТНО ниво, за да се гарантира единството на пазара, като същевременно се спазва прин- ципът на пропорционалността. Максимално допустимите количества следва да бъдат опре- делени на точни нива, които са разумно достижими чрез прилагането на добри селскостопански, риболовни и про- изводствени практики и като се отчита рискът, свързан с консумирането на храни. В случай на замърсители, които се разглеждат като генотоксични канцерогени или в случаи, при които текущшото излагане на населението или на уязвими групи от населението е близо до или надхвърля приемливата доза, максимално допустимите количества следва да бъцат определени на най-ниското ниво, което е разумно достижимо (АТАВА). Такива подходи позволяват на ръководителите на хранителни предприятия да ОВ 1Г. 37, 13.2.1993 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) Ме 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ Т. 284, 31.10.2003 г., стр. 1). ОВ 1Г. 77, 16.3.2001 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) Ме 1992006 (ОВ Г. 32, 4.2.2006 г., стр. 32). (6) прилагат мерки за предотвратяване и намаляване на замър- сяването, до колкото е възможно, с оглед на защитата на общественото зправе. Освен това е подходящо за защитата на зправето на кърмачетата и малките деца, които представ- ляват уязвима група, да се въведат най-ниските максимално допустими количества, които са достижими чрез точен ПОЦбОР на суровините, използвани за производството на храни за кърмачета и малки деца. Този точен ПОДбОр на суровините е подходящ и за производството на някои спе- ЦИфИЧНИ храни като трици за директна консумация от човека. За да може максимално допустимите количества да бъдат прилагани към храни, които са изсушени, разтворени, пре- работени и съставени от повече от една съставка, когато няма въведени специфични максимално допустими коли- чества на Общността, ръководителите на хранителни пред- приятия следва да предоставят специфични коефициенти на концентрация и разреждане, придружени с подходящи екс- периментални данни, които обосновават предложения коефициент. За ца се гарантира ефикасна защита на общественото зправе, продукти, съдпържащи замърсители, надхвърлящи макси- мално допустимите СТОЙНОСТИ, не следва да бъпат пускани на пазара както като такива, така и след смесване с други храни или използвани като съставки на други храни. Приема се, че сортирането или пруга механична обработка дават възможност за намаляване на съдпържанието на афлатоксини в партиди от фъстъци, черупчести и сушени плодове и от царевица. С оглед да се сведе до минимум отражението върху търговията, е препоръчително да се раз- реши по-високо съдържание на афлатоксини за тези про- дукти, които не са предназначени за пряка консумация от човека или за съставка в храни. В тези случаи, максимално допустимите количества на афлатоксини следва да бъцат определени, като се вземе предвид ефективността на горе- посочените обработки за намаляване на съдържанието на афлатоксини във фъстъци, черупчести и сушени плодове и в царевица под максимално допустимите количества, опре- делени за тези продукти, предназначени за директна кон- сумация от човека или за влагане като съставка в храни. За ца се гарантира ефективното спазване на максимално допустимите количества на някои замърсители в някои храни, уместно е да се предвидят подходящи разпоредби за етикетирането в тези случаи.