06/т. 7 Официален вестник на Европейския съюз 3 319931.0022 1.14127 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 11.6.1993 ДИРЕКТИВА 93/22|ЕЙО НА СЪВЕТА от 10 май 1993 година относно инвестиционните услуги в областта на ценните книжа СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономи- ческа общност, и по-специално член 57, параграф 2 от него, като взе предвид предложението на Комисията (!), в сътрудничество с Европейския парламент (2), като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (?), като има предвид, че настоящата директива представлява същест- вен инструмент за осъществяване на вътрешния пазар, както е определено от Единния СВРОПСЙСКИ акт и изложено под формата на график в Бялата книга на КОМИСИЯТЗ, от гледна точка както на правото на установяване, така и на СВОбОДНОТО предоставяне на фИНЗНСОВИ услуги от инвестиционните посредници; като има предвидп, че посредниците, които предоставят инвести- ционните услуги, обхванати от настоящата директива, подлежат на разрешение, издадено от пържавата-членка по произход на инвестиционния посредник, с цел да 6ЪЦЗТ защитени инвестито- рите и стабилността на фИНННСОВЗТа система; като има предвид, че възприетият подход е да се осъществи само съществената хармонизация, НеОбХОДИМЗ и достатъчна за осигуря- ването на взаимното признаване на разрешенията и на системите за напзор върху фИНЗНСОВИТе институции, като позволява предо- ставянето на едно единствено разрешение, валидно в цялата ОбЩНОСТ и прилагането на принципа на контрол от държавата- членка по произход; като има предвид, че по силата на взаимното признаване, инвестиционни посредници, на които са издадени раз- решения в държавата-членка по произход, могат да осъществяват всички или част от услугите, обхванати от настоящата директива, за които са получили разрешение, в цялата ОбЩНОСТ, като учредят клонове или по силата на свобоцата на предоставяне на услуги; като има предвид, че принципите на взаимно признаване и на контрол, извършван от държавата-членка по произход, изискват компетентните власти на държавите-членки да не дават или да отнемат разрешението в случаите, когато фактори, като съдържа- нието на програмите на операциите, местоположението или Дей- ностите, които реално са осъществени, посочват ясно, че инвестиционният посредник е Избрап правната система на една държава-членка, с цел да избегне по-строгите стандарти, които са в сила в пруга държава-членка, на чиято територия възнамерява да осъществява или осъществява по-голямата част от Дейността СИи; като има предвид, че за целите на настоящата директива ()) ОВС43, 22.2.1989 г., стр. 7 и ОВ С 42, 22.2.1990 г., стр. 7. (2) ОВС 304, 4.12.1989 г., стр. 39 и ОВ С115, 26.4.1993 г. () ОВС 298, 27.11.1989 г., стр. 6. инвестиционният посредник, който е юридическо липе, трябва да има разрешение, издадено в държавата-членка, в която се намира седалището му; като има предвицп, че инвестиционният посредник, който не е юридическо липе, ТРЯбВЗ. да има издадено разрешение в държавата-членка, където се намира централното му управление; като има предвицп, че освен това държавите-членки трябва да изи- скват апресът на управление на инвестиционния посредник винаги да се намира в държавата-членка по произход, и действително да осъществява Дейностга си там; като има предвицд, че с цел защита на инвеститорите е необхоцимо да се гарантира вътрешният контрол на посредника, или посред- ством двучленно ръководство или когато това не се изисква от настоящата директива, чрез други, осигуряващи еквивалентен резултат механизми; като има предвид, че за да бъде гарантирана лоялна конкуренция, трябва да бъде гарантирано, че инвестиционните посредници, които не са кредитни институции, имат същата свобода да учредяват клонове и предоставят услуги зад граница, както пред- вижда Втората директива на Съвета (891646/ЕИО) от 15 декември 1989 г. относно съгласуване на законовите, подзаконовите и адми- нистративните разпоредби, отнасящи се по започване и осъщест- вяване на дейност от кредитни институции (2); като има предвид, че инвестиционният посредник не може да се позовава на настоящата директива, за да осъществява валутни спот или форуърд спелки, различни от услугите, свързани с предоста- вянето на инвестиционни услути; като има предвид следователно, че използването на клон само за такива валутни сделки би представлявало неправилно използване на механизма на настоя- щата директива; като има предвид, че инвестиционният посредник, който е полу- чил разрешение, издадено в държавата-членка по произход, може ца осъществява дейност в цялата Общност с всякакви средства, които счита за подходящи; като има предвид, че за тази цел, ако счете за необходимо, той може да използва свързани агенти, които получават и предават нареждания за своя сметка и на своя пълна и безусловна отговорност; като има предвид, че при тези обстоя- телства дейността на тези агенти трябва да се разглежда като дейност на посредника; като има предвид освен това, че настоя- щата директива не препятства държавата-членка по произход да подчини статута на тези агенти на специални изисквания; като има предвид, че ако инвестиционният посредник осъществява транс- гранична дейност, приемащата държава-членка трябва да третира тези агенти както самия посредник; като има предвид, че продаж- бата „от врата до врата“ на прехвърлими ценни книжа не трябва ца се разглежда от настоящата директива и тяхното уреждане трябва да бъде предмет на националните разпоредби; (#2 ОВГ 386, 30.12.1989 г., стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 92/30|ЕИО (ОВ Г. 110, 28.4.1992 г., стр. 52).