191. 3 Официален вестник на Европейския съюз 257 320020р0494 Г.1671 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 26.6.2002 РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА от 13 юни 2002 година за създаване на европейска мрежа на точки за контакт по отношение на лицата, отговорни за геноцид, престъпления срещу човечеството и военни престъпления (2002/494|ПВР) СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид дял УТ от Договора за Европейския съюз, и по-специално член 30 и член 34, параграф 2, буква в) от него, като взе предвид инициативата на Крапство НИЦСРПЗНЦИЯ, като взе предвид становището на Европейския парламент (!), като има предвид, че: (0 () Международните наказателни трибунали за бивша Югославия и за Руанда от 1995 г. насам разследват, преследват и довеждат на съд случаи на нарушаване на законите и обичаите на войната, на геноцид и престъпле- ния срешу човечеството. В Римския статут на Международния наказателен съд, приет на 17 юли 1998 г., се изтъква, че най-тежките пре- стъпления срещу цялата международна общност, а именно геноцидът, престъпленията срещу човечеството и военните престъпления, не могат цда останат ненаказани, а трябва да им се противодейства ефективно чрез мерки на национално равнище и засилване на международното сътрудничество. Римският статут напомня, че е задължение на всяка дър- жава да предприеме наказателно производство спрямо лицата, които са отговорни зЗа такъв вид международни пре- стъпления. Римският статут напомня, че МеЖДУНЗРОДНИЯ наказателен съд трябва да е допълващ спрямо националните наказа- телни юрисдикции. Всички държави-членки на Европейския съюз са подписали и ратифицирали Римския статут на Международния наказателен съд. Разследването и наказателното преследване, както и размя- ната на ИНфОРМЗЦИЯ по случаи на геноцид, престъпления срешу човечеството и военни престъпления остава ОВ С 295, 20.10.2001 г., стр. 7. отговорност на националните органи, освен когато тези пеяния не попадат в обхвата на международноправните раз- поредби. (7) - Държавите-членки се противопоставят на лица, които са били замесени в такъв вид престъпления, и които търсят убежище в границите на Европейския съюз. (83 “ Ефективността на националните действия за разследване и наказателно преследване на тези престъпления зависи до голяма степен от активното сътрудничество между различ- ните органи, които работят за борба срешу тези деяния. (9)  Особено важно е заинтересованите органи на държавите, които са страни по Римския статут на Международния наказателен съд, в това число и държави-членки на Евро- пейския съюз, да установят помежду си тясно сътрудниче- ство в тази област. (10) За насърчаване на активното сътрудничество би било удачно държавите-членки да приемат разпоредби, които позволяват на централните и специализираните точки за контакт да контактуват пряко помежду си. (11) Едно тясно сътрудничество между звената за контакт може ца осигтури по-пълна информация за въвлечените в този вид престъпления лица, и по-специално за това в кои държави- членки те вече са предмет на разследване. (12) В Обща позиция 20011443/ОВППС на Съвета от 11 юни 2001 г. относно Междпународния наказателен съд (2) държавите-членки заявиха, че престъпленията, които попадат в юрисдикцията на Межпународния наказателен съд, представляват загриженост за всички държави-членки, които са решени да си сътрудничат, не само за предотвра- тяване на тези престъпления, но и да се сложи край на фактическата безнаказаност на техните извършители. (13) Настоящото решение няма действие по отношение на конвенции, споразумения и договорености за взаимопомощ по наказателноправни въпроси между съдебните органи, (2) Позиция от 9 април 2002 г. (все още непубликувана в Официален вестник).