04/т. 6 Официален вестник на Европейския съюз 237 32002К2371 1,35859 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 31.12.2002 РЕГЛАМЕНТ (ЕО) Ме 2371/2002 НА СЪВЕТА от 20 декември 2002 година относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него, като взе предвид предложението на Комисията (!), като взе предвид становището на Европейския парламент (2), като има предвид, че: (0 Регламент (ЕИО) Ме 3760/92 на Съвета (?) установи общностен режим за рибарството и аквакултурите. Съоб- разно посочения регламент, Съветът взема решение за всяко необходимо ацаптиране, което трябва да се направи до 31 декември 2002 г. Обхватът на общата политика в областта на рибарството включва опазването, управлението и експлоатацията на живите водни ресурси и аквакултурите, както и преработ- ката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти от аквакултури, при условие че тези дейности се извършват на териториите на държавите-членки или общностните води, или от риболовни кораби на Общността, или от граж- цани на държавите-членки, в съответствие с разпоредбите на член 117 от Конвенцията на Организацията на Обеди- нените нации по морско право, без да се засяга първичната отговорност на пържавата-членка на флага. Предвид непрекъснатото намаляване на голям брой рибни запаси е целесъобразно ца се подобри общата политика в областта на рибарството с цел гарантиране в дългосрочен план жизнеспособността на сектор рибарство чрез устойчива експлоатация на живите водни ресурси, почиваща на сериозни научни становища и на подхода на предпазливост, който се основава на същите съображения като принципа на предпазливостта, визиран в член 174 от Договора. Целта на общата политика в областта на рибарството трябва ца бъде устойчивата експлоатация на живите водни ресурси и на аквакултурите в рамките на трайното развитие като взема предвид равновесието между екологичните, икономи- ческите и социалните аспекти. Важно е воденето на общата политика в областта на рибарството да се основава на принципа на доброто управ- ление и вземаните мерки да бъдат последователни и съвмес- тими с останалите общностни политики. Многогодишният подход към управлението на РИбОПОВЗ, включващ изготвянето на многогодишни планове за управ- ление на запасите, чийто обем се установява на равнището ОВС 203 Е, 27.8.2002 г., стр. 284. Становище от 5 декември 2002 г. (все още непубликувано в Официа- лен вестник). ОВГ. 389, 31.12.1992 г., стр. 1. Регламент, последно изменен с Рег- ламент (ЕО) Ме 1181/98 (ОВ 1. 164, 9.6.1998 г., стр. 1). (10) (12) (13) на разумните биологични граници или в тези граници, ще позволи постигането на целите за устойчива експлоатация. За запасите, чийто обем се движи извън разумните биоло- гични граници, приемането на многогодишни планове за възстановяване представлява абсолютен приоритет. В зави- симост от научните становища може да се окаже наложително чувствителното намаляване на риболовното усилие за тези запаси. Посочените многогодишни планове трябва да определят цели за постигане на устойчива експлоатация на въпрос- ните запаси, да съдържат правила за експлоатация, опреде- лящи начините за изчисляване на границите по отношение годишния улов и/или риболовното усилие и да предвижцат и други специфични мерки за управление, като едновре- менно с това държат сметка за отражението върху остана- лите вицпове. СЪДЪРЖЗНИСТО на многогодишните планове трябва да бъце определено в зависимост от състоянието на опазване на запасите, от степента на спешност на тяхното възстановя- ване, както и от характеристиките на въпросните запаси и на РИбОПОВНИТе полета, в които се извършва техния Улов. Устойчивата експлоатация на запасите, за които не е изгот- вен никакъв многогодишен план, следва да бъде гаранти- рана чрез определяне на граници на улова и/или риболовното усилие. Следва да се предвидят разпорецби за ПРИСП0606ЯВЗНСТО на спешните мерки от държавите-членки или от Комисията в СПУЧЗЙ на сериозна заплаха за опазването на ресурсите или за морските екосистеми, произтичаща от РИбОПОВНИТе Дей- ности и да налагаща незабавна реакция. Следва да се разреши на държавите-членки да приемат мерки за опазване и управление, приложими общо за всички риболовни кораби в границите на съответните им зони от дванадесет морски мили, при условие че приетите мерки, когато се прилагат за риболовните кораби на други държави-членки, не са дискриминиращи, че е проведена предварителна консултация, и при условие че Общността не е приела мерки, отнасящи се конкретно до опазването и управлението на ресурсите в тази зона. Следва цда се намали флотът на Общността, за ца бъде съобразен с наличните ресурси и да се предвидят специ- фични мерки за постигането на тази цел като определянето на базисни равнища, които цда не бъдат превишавани по отношение риболовния капацитет, изготвянето на специа- лен общностен инструмент за поощряване бракуването на риболовните кораби и за установяване на национален режим на отписване и на записване на кораби във флота. Всяка държава-членка следва да поддържа национален регистър на риболовните кораби, който да бъде предоставян на Комисията, за да позволи упражняване на контрол върху размера на флотите на държавите-членки.