L 251/12 Europeiska unionens officiella tidning 3.10.2003 RÅDETS DIREKTIV 2003/86/EG av den 22 september 2003 om rätt till familjeåterförening EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 63.3 a i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (7), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (?), och med beaktande av Regionkommitténs yttrande ('), och av följande skäl: (1) ( ( ( ( 1 2 3 4 ) EG ) EG ) EG ) EU För att gradvis inrätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa föreskrivs i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen dels att det skall vidtas åtgärder som syftar till att säkerställa den fria rörligheten för personer, och i samband därmed direkt relaterade stödåtgärder avseende kontroller vid yttre gränser, asyl och invandring, dels att det skall vidtas åtgärder som rör asyl, invandring och skydd av rättigheter för tredjelands- medborgare. Åtgärderna avseende familjeåterförening bör antas i överensstämmelse med den skyldighet att skydda familjen och att respektera familjelivet som har stadfästs i en rad folkrättsliga instrument. Detta direktiv respek- terar de grundläggande rättigheter och iakttar de prin- ciper som erkänns särskilt i artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och i Europeiska unio- nens stadga om de grundläggande rättigheterna. Europeiska rådet erkände vid sitt särskilda möte i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 behovet av tillnärmning av nationell lagstiftning om villkoren för rätt till inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare. I detta sammanhang fastslog Europeiska rådet särskilt att Europeiska unionen bör säkerställa en rättvis behandling av tredjelandsmedborgare som  lagligen vistas på medlemsstaternas territorium, och att en mer kraftfull integrationspolitik bör syfta till att ge dem rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med EU-medbor- garnas. Europeiska rådet uppmanade därför rådet att, på grundval av förslag från kommissionen, snabbt anta rättsliga instrument. Behovet av att uppnå de mål som fastställdes i Tammerfors bekräftades av Europeiska rådet i Laeken den 14 och 15 december 2001. T C 116 E, 26.4.2000, s. 66, och EGT C 62 E, 27.2.2001, s. 99. T C135, 7.5.2001, s. 174. T C 204, 18.7.2000, s. 40. T C 73, 26.3.2003, s. 16. (4) (10) Familjeåterförening är ett nödvändigt medel för att möjliggöra familjelivet. Familjeåterförening bidrar till att skapa en social och kulturell stabilitet som underlättar tredjelandsmedborgarnas integrering i medlemsstaterna, som även främjar den ekonomiska och sociala samman- hållningen, vilket är ett av gemenskapens grundläggande mål enligt fördraget. Medlemsstaterna bör sätta i kraft bestämmelserna i detta direktiv utan diskriminering med avseende på kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska egen- skaper, språk, religion eller övertygelse, politiska eller andra åsikter, tillhörighet till en nationell minoritet, förmögenhet, födelseort, funktionshinder, ålder  eller sexuell läggning. För att säkerställa skyddet för familjen och bevarandet eller skapandet av familjelivet, bör de materiella villkoren för utövandet av rätten till familjeåterförening fastställas enligt gemensamma kriterier. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att tillämpa detta direktiv även om alla familjemedlemmar anländer till- sammans. Situationen för flyktingar bör ges särskild uppmärk- samhet med anledning av de skäl som tvingat dem att fly från sitt land och hindrar dem från att leva ett normalt familjeliv där. Deras rätt till familjeåterförening bör därför regleras av förmånligare villkor. Familjeåterförening bör under alla omständigheter gälla medlemmarna i kärnfamiljen, det vill säga make/maka och underåriga barn. Det är upp till medlemsstaterna att avgöra huruvida de önskar tillåta familjeåterförening för släktingar i rakt uppstigande led, ogifta myndiga barn, ogifta eller regi- strerade partners samt, när det gäller polygama hushåll, underåriga barn till ytterligare en make/maka och refe- renspersonen. Att en medlemsstat beviljar familjeåter- förening för dessa personer skall inte påverka möjlig- heten för de medlemsstater som inte godkänner familje- band i de fall som täcks av denna bestämmelse att inte bevilja dessa personer behandling som familjemed- lemmar när det gäller rätten till vistelse i en annan medlemsstat, enligt definitionen i relevant EG-lagstift- ning.