26.6.1999 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 160/73 RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1256/1999 av den 17 maj 1999 om ändring av förordning (EEG) nr 3950/92 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (?), med beaktande av Regionkommitténs yttrande (”), med beaktande av revisionsrättens yttrande (?), och av följande skäl: 1. . Genom rådets förordning (EEG) nr 3950/92 av den 28 december 1992 om införande av en till- läggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkpro- dukter (?) förlängdes systemet med tilläggsavgift, som ursprungligen infördes för sektorn i fråga från och med den 2 april 1984, med ytterligare sju tolvmånadersperioder. Syftet med systemet var att minska obalansen mellan tillgång och efterfrågan på marknaden för mjölk och mjölk- produkter och de därmed sammanhängande strukturella överskotten. Systemet kommer även i framtiden att behövas för att uppnå en bättre balans på marknaden. Det bör därför tillämpas i ytterligare åtta på varandra följande tolvmåna- dersperioder som börjar löpa den 1 april år 2000. 2. — Prisstödets nivå inom mjölksektorn kommer suc- cessivt att minskas med totalt 15 26 under de tre (1) EGT C 170, 4.6.1998, s. 60. (?) Yttrandet avgett den 6 maj 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT). (3) EGT C 407, 28.12.1998, s. 203. () EGT C 93, 6.4.1999, s. 1. (5) EGT C 401, 22.12.1998, s. 3. () EGT L 405, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast änd- rad genom kommissionens förordning (EG) nr 751/1999 (EGT L 96, 10.4.1999, s. 11 ). regleringsåren från och med den 1 juli 2005. Denna åtgärds effekter på den inre konsumtionen och exporten av mjölk och mjölkprodukter moti- verar en välavvägd höjning av den totala referenskvantiteten för mjölk inom gemenskapen efter de olika prissänkningarna och genom inrikt- ning på vissa strukturproblem i ett tidigare skede. Den individuella referenskvantiteten bör, obe- roende av de kvantiteter som temporärt kan ha överförts, definieras som tillgänglig kvantitet den 31 mars 2000, vilket är slutdatum för de sju till- lämpningsperioderna av tilläggssystemet, efter beslutet att förlänga detta år 1992. Om producenterna underutnyttjar referenskvan- titeterna kan mjölksektorn hindras från att utvecklas i rätt riktning. För att detta skall und- vikas bör medlemsstaterna ha möjlighet att bestämma, i överensstämmelse med gemenskaps- lagstiftningens allmänna principer, vid fall av betydande underutnyttjande under en längre tid- period, att de outnyttjande referenskvantiteterna skall återgå till den nationella reserven för att kunna åter tilldelas andra producenter. För att förbättra möjligheterna för decentralise- rad förvaltning av referenskvantiteterna för omstrukturering av mjölkproduktionen eller för- bättring av miljön bör medlemsstaterna ges befo- genhet att genomföra vissa bestämmelser i det sammanhanget på lämplig geografisk nivå eller i uppsamlingsområden. Erfarenheterna från systemet med tilläggsavgift har visat att en överföring av referenskvantiteter genom juridiska instrument såsom utarrendering, som inte automatiskt leder till att referenskvanti- teten permanent överlåtes på den övertagande parten, kan öka mjölkproduktionens kostnader och hämma förbättrandet av produktionsstruktu- rerna. För att stärka referenskvantitetens karak- tär av regleringsåtgärd på marknaden för mjölk och mjölkprodukter bör medlemsstaterna tillåtas att överlåta de referenskvantiteter som har över- förts genom utarrendering eller jämförbara juri- diska instrument till den nationella reserven för att omfördelas på grundval av objektiva kriterier till aktiva producenter, särskilt till dem som har