4.2.1999 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 30/35 RÅDETS BESLUT av den 31 december 1998 om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindel- serna med Vatikanstaten (1999/98/EG) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 109.3 i detta, med beaktande av kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och av följande skäl: (1) Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron (') kommer euron från och med den 1 januari 1999 att ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till om- räkningskursen. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växelkurs- frågor i de medlemsstater som antar euron. Rådet skall besluta om en ordning för förhandling- arna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. Italien har ingått ett avtal med Vatikanstaten, vilket innefattar bestämmelser om monetära frågor (?). Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999. Enligt förklaring (nr 6) som utgör en bilaga till slutakten till Fördraget om Europeiska unionen åtar sig gemenskapen att underlätta de omförhand- lingar av den nuvarande ordningen med Vatikan- staten som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs. Det nuvarande avtalet mellan Italien och Vatikan- staten måste så snart som möjligt ändras eller even- tuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. (') EGT L 139, 11.5.1998, s. 1. (') Convenzione monetaria tra la Repubblica italiana e lo Stato della Cittå del Vaticano stipulata il 3 dicembre 1991. (8) (10) (11) (12) Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Vatikanstaten och gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Vatikanstaten ingås mellan gemenskapen och Vati- kanstaten. Med tanke på de historiska banden mellan Italien och Vatikanstaten är det lämpligt att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. För att göra det möjligt för Vatikanstaten att ha samma valuta som Italien är det lämpligt att komma överens om att Vatikanstaten skall använda euron som sin officiella valuta och göra sedlar och mynt i euro, som givits ut av Europeiska central- bankssystemet och de medlemsstater som antagit euron, till lagliga betalningsmedel. Det är viktigt att Vatikanstaten ser till att gemen- skapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Vatikanstaten. Sedlar och mynt i euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Vatikanstaten vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på detta område. Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna kan genomföra alla slag av bank- transaktioner med finansinstitut i tredje land. ECB och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge finansinstitut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan gemen- skapen och Vatikanstaten får inte medföra att några skyldigheter åläggs ECB eller någon nationell cent- ralbank. Kommissionen och ECB, inom sitt behörighets- område, måste i full omfattning medverka vid dessa förhandlingar. Italien bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Det kommer att bli nödvändigt att lägga fram utkastet till avtal för rådet om kommis- sionen eller ECB eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt.