03/Vol. 29 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 211 389R2043 14.7.89 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 202/1 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2043/89 av den 19 juni 1989 om ändring av förordning (EEG) nr 823/87 om särskilda bestämmelser om kvalitetsvin framställt inom specificerade områden ” EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag(!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande(?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(?), och med beaktande av följande: Erfarenheten av tillämpningen av förordning (EEG) nr 823/87() har visat dels att det är nödvändigt att betona den övergripande karaktären av den förordningen, som gäller för alla kategorier av kvalitetsviner framställda inom specificerade områden i gemenskapen, härefter kallade ”kvalitetsviner fso”, dels att det är nödvändigt, för att åstadkomma en mera metodisk presentation av föreskrifterna inom vinsektorn, att från förordningen bryta ut de detaljerade tekniska bestämmelserna, som i stället bör tas med i de särskilda förordningar som redan finns eller skall fastställas på det här området. Det bör i detta sammanhang betonas att bestämmelserna i den förordningen gäller för samtliga kvalitetsviner fso, inbegripet mousserande vin, pärlande vin och likörvin, med undantag av vissa särskilda bestämmelser som uttryckligen anges. De detaljerade bestämmelser som gäller endast mousserande kvalitetsvin framställt inom specificerade områden, bör införlivas med rådets förordning (EEG) nr 358/79 av den 5 februari 1979 om mousserande vin framställt inom gemenskapen enligt definitionen i punkt 15 i bilaga 1 till förordning (EEG) nr 822/87(5), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3805/85(5). De särskilda regler som gäller för specialviner framställda inom specificerade områden ingår i förordningar som främst berör produktion och eventuellt övergången  till fri omsättning för sådant vin. (') EGT nr C 14, 19.1.1988, s. 8. (2) EGT nr C 235, 12.9.1988, s. 38. (2) EGT nr C 208, 8.8.1988, s. 8. (4) EGT nr L 84, 27.3.1987, s. 59. (2) EGT nr L 54, 5.3.1979, s. 130. (£) EGT nr L 367, 31.12.1985, s. 39. Egenskaperna hos ett kvalitetsvin bestäms i stor utsträckning av vinodlingens läge och väderleksförhållandena under de olika årstiderna samt av vinodlingstekniken, särskilt de enologiska metoder och processer som tillämpas omedelbart efter druvskörden. Av detta skäl och för att minska risken för förfalskning när råvaror byter ägare bör det föreskrivas att bearbetning av druvor till must och bearbetning av denna must till vin samt framställning av mousserande vin från dessa produkter endast skall ske inom eller i omedelbar närhet av det specificerade område, vars namn skall anges. För att skydda de berörda företagen mot förluster till följd av införandet av ett nytt handelsbruk bör medlemsstaterna ges möjlighet att tillåta att ett kvalitetsvin fso får framställas genom tillsats till den använda basprodukten av en eller flera vinprodukter som inte härstammar från det specificerade område med vars namn vinet betecknas. Dessa processers undantagskaraktär skall klart framgå genom att det i til- lämpningsföreskrifterna fastställs gränser för den sam- manlagda mängd produkter som får tillsättas och upprättas en lista över de kvalitetsviner fso för vilka tillsatserna är tillåtna samt att undantaget tidsbegränsas i varje särskilt fall. ” Medlemsstaterna måste också ges möjlighet att i vissa fall tillåta att druvor och druvmust bearbetas till kvalitetsvin fso utanför det specificerade område med vars namn vinet betecknas. Det bör preciseras att vintillverkarna inom vissa specificerade områden där medlemsstaterna har tillåtit en höjning av alkoholhalten i kvalitetsvin framställt inom specificerade områden fritt får välja mellan de berikningsprocesser som anges i artikel 19.1 i rådets förordning (EEG) nr 822/87 av den 16 mars 1987 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin(7), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1236/89(2). Detta val gäller dock under förutsättning att användning av sackaros, om medlemsstaten gett tillstånd till detta, endast får förekomma inom de specificerade områden där det av tradition eller undantagsvis har använts i enlighet med de bestämmelser som gällde före den 8 maj 1970. För att förebygga negativa följder för kvaliteten hos vin som genomgår berikning bör användningen av renad koncentrerad druvmust ges företräde framför koncentrerad druvmust, och medlemsstaterna bör bemyndigas att förbjuda att koncentrerad druvmust används för att höja den naturliga alkoholhalten i volymprocent i produkter avsedda för bearbetning till kvalitetsvin fso och för sötning av sådant vin. (7) EGT nr L 84, 27.3.1987, s. 1. (2) EGT nr L 128, 11.5.1989, s. 31.