Nr L 70/4 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20. 3. 96 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 482/96 av den 19 mars 1996 om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemen- skapen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen ('), senast ändrad genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 249 i denna, och med beaktande av följande: Det är nödvändigt att ange en korrekt beskrivning av de fall där vissa dokument inte behöver bifogas tulldeklara- tionen. I de fall deklaranten vägrar att närvara vid provtagningen eller att utse en företrädare eller på annat sätt underlåter att bistå tullmyndigheterna i nödvändig utsträckning, skall tullmyndigheterna ha möjligheten att ogiltigförklara deklarationen. Genom artiklarna 325 — 340 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (?) av den 2 juli 1993, senast ändrad genom förordning (EG) nr 1762/95 ('), inrättas en särskild metod för administrativt samarbete för att bevisa att produkter från havsfiske som fångas av medlemsstaters fartyg och varor som framställs av sådana produkter ombord på sådana fartyg har status som gemenskapsvaror. Med tanke på det speciella sätt på vilket dessa produkter fångas, dessa varor framställs och dessa produkter och varor transporteras till gemenskapen bör ett separat avsnitt med de särskilda villkoren för dem läggas till i del I, avdelning II, kapitel 3 (Varors status som gemenskapsva- ror) i förordning (EEG) nr 2454/93. Dessa produkters och varors status som gemenskapsvaror bör undersökas oberoende av deras tullbehandling, klassi- ficering, nationalitet, transportsätt eller genom vilken medlemsstat de införs i gemenskapen. Begreppen gemenskapsfiskefartyg och  gemenskaps- fabriksfartyg bör definieras exakt. För att undvika onödigt pappersarbete bör tullmyndig- heter få medge undantag från det förfarande som beskrivs (') EGT nr L 302, 19.10.1992, s. 1. () EGT nr L 253, 11.10.1993, s. 1. () EGT nr L 171, 21.7.1995, s. 8. i denna förordning för landning av dessa produkter och varor från fiskefartyg. För att förbättra kontrollen av hur det nedan beskrivna förfarandet tillämpas förefaller det lämpligt att föreskriva att T2M-formulär skall påtecknas av den myndighet som är ansvarig för registreringen av det fartyg för vilket formulären utfärdas. Intygande som görs av en tredje part bör tas med i de nämnda dokumenten och den utfärdande tullmyndigheten bör underrättas om hur doku- menten har använts. På grund av det ständiga problemet med bedrägliga förfa- randen i samband med gemenskapens transiteringsförfa- rande är det lämpligt att införa bestämmelser som gör det tillåtet att föreskriva bindande färdvägar och förbjuda ändring av bestämmelsetullkontor, särskilt vid transport av varor beträffande vilka användning av samlad säkerhet tillfälligt är upphävd. Det är nödvändigt att stärka systemet för användning av samlad säkerhet och att införa större flexibilitet i bestämmelserna rörande  tillfälligt upphävande av samlad säkerhet genom att ändra dessa bestämmelser. För tydlighets skull behöver artiklarna 360, 361 och 362 i förordning (EEG) nr 2454/93 ordnas om. Det är nödvändigt att anpassa motsvarande bestämmelser i artiklarna 368 och 376 i ovan nämnda förordning. För att underlätta granskning och godkännande vid gemenskapstransitering i de fall där exemplar nr 5 av enhetsdokumentet inte återsänds bör hanteringen av de olika bevisen göras mer flexibel. Gemenskapens tullområde anses som ett enda område enligt de regler som styr användandet av TIR-carneten. Den ökande förekomsten av bedrägerier i samband med transport av varor med tillämpning av TIR-förfarandet kan föranleda behöriga myndigheter att med stöd av artikel 38 i TIR-konventionen vidta åtgärder för uteslut- ning från detta förfarande. De regler som gäller för tillämpningen av artikel 38 i TIR-konventionen bör samordnas inom gemenskapen. De ekonomiska villkoren för förfarandet för aktiv föräd- ling bör tillämpas enhetligt inom hela gemenskapen. Det har visat sig att medlemsstaternas tullkontor stöter på svårigheter när de skall bevilja tillstånd för temporär import av de varor som avses i artikel 684 i förordning (EEG) nr 2454/93, då det rör sig om stora belopp. I sådana fall har dessa myndigheter endast möjlighet att begära en skriftlig deklaration. Den skriftliga deklara- tionen är knuten till att det ställs en obligatorisk säkerhet som uppgår till samma belopp som tullskulden. Detta