32 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 04/ Vol. 03 387R2241 29.7.87 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 207/1 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2241/87 av den 23 juli 1987 om fastställande av vissa åtgärder för kontroll av fisket EUROPFISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 170/83 av den 25 januari 1983 om ett gemenskapssystem för bevarande och förvaltning av fiskeresurserna(!), särskilt artikel 11 i denna, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: Till följd av de väsentliga förändringar som införts för inspektion och kontroll av fisket som behandlas i förordning (EEG) nr 2057/82(2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 4027/86(3), är det för tydlighetens skull lämpligt att kodifiera den förordningen. Det är viktigt att fastställa regler för kontroll av fiskefartygens fångster för att säkerställa att de begränsnin- gar i fiskemöjligheterna som antagits någon annanstans respekteras. Dessa regler måste innehålla bestämmelser om att myndigheterna i medlemsstaterna skall inspektera och kontrollera samtliga fiskefartyg, inberäknat fartyg från tredje land, såväl till havs som i hamn, och all sådan verksamhet där man genom en inspektion har möjlighet att granska tillämpningen av denna förordning samt beivra brott mot bestämmelserna om bevarande och kontroll. Medlemsstaterna skall regelbundet avge rapport till kommissionen om sin inspektionsverksamhet och om de åtgärder som vidtagits med avseende på eventuella brott mot bestämmelserna om bevarande och kontroll. En effektiv kontroll av landningarna av sådana fiskarter för vilka en total tillåten fångstmängd (TAC) har fastställts per bestånd eller grupp av bestånd, eller någon annan form av kvantitativ begränsning har införts, kräver att befälhavar- na på fiskefartygen för register över fiskeverksamheten och (!) EGT nr L 24, 27.1.1983, s. 1. (2) EGT nr L 220, 29.7.1982, s. 1. () EGT nr L 376, 31.12.1986, s. 4. avlägger rapport om denna. Det är dock lämpligt att undanta mindre fartyg och fartyg med en begränsad aktionsradie från förpliktelsen att föra loggbok, eftersom detta skulle innebära en oproportionerlig belastning i förhållande till deras fångstmöjligheter. Det är dock viktigt att befälhavarna på fartyg med en största längd av mer än 10 m, eller deras ställföreträdare, vid återkomsten från varje resa fyller i en fångstdeklara- tion, eftersom denna deklaration med tanke på antalet fartyg ifråga är det enda sättet att kunna kontrollera deras verksamhet och följaktligen få en uppfattning om ifall gällande bestämmelser om bevarande efterlevs. Kontrollen av fisket gör det nödvändigt att medlemsstater- na granskar riktigheten av uppgifterna i loggböckerna och landnings- och omlastningsdeklarationerna. Medlemsstaterna bör åläggas att registrera landningar av sådana bestånd eller grupper av bestånd som omfattas av TAC:er eller kvoter, och sörja för att registreringen av sådana landningar kan granskas. Kontrollen av fisket skulle förbättras om en mer ingående information oftare gavs till kommissionen på dennas begäran. Landningar som sker utanför gemenskapens territorium samt omlastningar av fisk från ett fartyg till ett annat bör registreras. Bestämmelserna om loggbok, landningsdeklaration och uppgifter om omlastningar och registrering av fångster bör utvidgas till att omfatta sådana bestånd som inte omfattas av TAC:er eller kvoter. Om fiskarna i en medlemsstat förbrukat en kvot som denna stat fått sig tilldelad bör kommissionen fatta beslut om att fisket skall upphöra. Gemenskapen har dessutom enligt fördraget fullmakt att internt vidta sådana åtgärder som syftar till att bevara havets biologiska resurser. Det är i detta sammanhang lämpligt att planera för ett stopp av fisket så snart den totala tillåtna fångstmängden, kvoten, tilldelningen eller andelen som gemenskapen förfogar över har förbrukats. Det är dock lämpligt att gottgöra den förlust som en medlemsstat lidit som inte förbrukat sin kvot, tilldelning eller andel av beståndet eller gruppen av bestånd ifråga. Av denna anledning bör en kompensationsordning införas