14.2.2003 Europeiska unionens officiella tidning L 41/41 (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 13 februari 2003 om fastställande av minimikrav för inrättandet av avelsprogram för resistens mot transmissibel spongiform encefalopati hos får [delgivet med nr K(2003) 498] (Text av betydelse för EES) (2003/100/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (!), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1494/ 2002 (?), särskilt artikel 23 i denna, och av följande skäl: (1) Skrapie är ett betydande hot mot djurhälsan inom gemenskapens population av får och getter. Det finns ingen validerad rutindiagnosmetod för att skilja mellan infektioner orsakade av bovin spongiform encefa- lopati (BSE) och skrapie hos får och getter. Det har inte kunnat påvisas att BSE-infektioner är naturligt förekom- mande hos får och getter. Det råder emellertid en viss osäkerhet om huruvida BSE kan ha infekterat får och getter och eventuellt fortfarande förekommer i popula- tionen. Därför utgör transmissibel spongiform encefalo- pati (TSE) hos får och getter också ett potentiellt hot mot folkhälsan. Forskning har visat att vissa genotyper av prionprotein hos får är resistenta mot skrapie. Det finns i dagsläget belägg för att en liknande genetiskt bestämd resistens mot BSE förekommer hos får som utsatts oralt för BSE- infektion i samband med experiment. (') EGT L 147, 31.5.2001, s. 1. () EGT L 225, 28.8.2002, s. 3. (4) I Vetenskapliga styrkommitténs yttrande av den 4—5 april 2002 om säker källbestämning av material från mindre idisslare fastställs de viktigaste punkterna i ett avelsprogram för resistens mot TSE hos får. Vetenskap- liga styrkommittén anser att ett sådant program bör inriktas på riskpopulationer eller riskområden. Ett krav för ett sådant avelsprogram är en uppskattning av frekvensen av får med genotyp ARR/ARR inom varje huvudras. För att få denna information har genom komissionens beslut 2002/1003/EG (') fastställts att en undersökning av fårraser skall genomföras i medlemssta- terna. Det borde vara möjligt att bevilja undantag från kravet att upprätta ett avelsprogram enligt detta beslut för vissa raser med en låg naturlig resistens och för lokala raser som har sitt ursprung i området och vars hållande riskerar att upphöra inom lantbruket enligt förordning (EG) nr 445/2002 av den 26 februari 2002 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden ('). I Vetenskapliga styrkommitténs yttrande rekommenderas inrättande av certifierade besättningar med en försumbar risk för skrapie/BSE. Ett av de rekommenderade alterna- tiven är certifiering av besättningar baserat på fullständig genetisk resistens mot TSE kombinerat med regelbunden TSE-testning. (') EGT L 349, 24.12.2002, s. 105. (') EGT L 74, 15.3.2002, s. 1.