L 338/30 Europeiska unionens officiella tidning 23.12.2003 (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) RÅDET RÅDETS BESLUT av den 27 november 2003 om bemyndigande för de medlemsstater som är fördragsslutande parter i Pariskonventionen av den 29 juli 1960 om skadeståndsansvar på atomenergins område att i Europeiska gemenskapens intresse underteckna protokollet om ändring av konventionen (2003/882/EG) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 61 c och artikel 67.5, jämförda med artikel 300.2 första stycket i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och av följande skäl: (1) Protokollet om ändring av konventionen av den 29 juli 1960 om skadeståndsansvar på atomenergins område, ändrad genom tilläggsprotokollet av den 28 januari 1964 och protokollet av den 16 november 1982 (nedan kallad ”Pariskonventionen”) har förhandlats fram för att förbättra ersättningen till den som lider skada orsakad av atomolyckor. Enligt protokollet skall ansvargränserna höjas och = skadeståndsansvaret vid atomolyckor utsträckas till att omfatta även miljöskador. Kommissionen har, i enlighet med de förhandlingsdirek- tiv rådet utfärdade den 13 september 2002, på gemen- skapens vägnar förhandlat om protokollet om ändring av Pariskonventionen, när det gäller de delar av pro- tokollet som omfattas av Europeiska gemenskapens behörighet. Förhandlingsdirektiven från rådet innehöll dock inga mandat för förhandlingar om gemenskapens anslutning till protokollet. Protokollet har antagits slutgiltigen av de fördragsslu- tande parterna till Pariskonventionen. Protokollstexten överensstämmer med förhandlingsdirektiven från rådet. Gemenskapen har exklusiv behörighet i fråga om änd- ringen av artikel 13 i Pariskonventionen i den utsträck- ning ändringen får återverkningar på bestämmelserna i (5) förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verk- ställighet av domar på privaträttens område (!). När det gäller frågor som inte inverkar på gemenskapsrätten behåller medlemsstaterna sin behörighet. Ändringspro- tokollets mål och syften innebär dock att det inte är gör- ligt att hålla isär å ena sidan godtagandet av de bestäm- melser i protokollet som rör gemenskapens behörighet och å andra sidan de bestämmelser som omfattas av medlemsstaternas behörighet. Protokollet om ändring av Pariskonventionen är av sär- skild vikt för gemenskapen och dess medlemsstater, eftersom det kommer att medföra en förbättring av ersättningen för skador orsakade av atomolyckor. Pariskonventionen och ändringsprotokollet är inte öppna för anslutning av regionala organisationer. Gemenskapen kan alltså varken underteckna, ratificera eller ansluta sig till protokollet. Under dessa omständig- heter är det därför berättigat att, såsom ett undantag, medlemsstaterna undertecknar protokollet i gemenska- pens intresse. Tre medlemsstater — Irland, Luxemburg och Österrike — är emellertid inte fördragsslutande parter i Pariskonven- tionen. Eftersom protokollet ändrar Pariskonventionen, eftersom förordning (EG) nr 44/2001 ger de medlems- stater som är bundna av Pariskonventionen möjlighet att fortsätta att tillämpa konventionens behörighetsregler och slutligen, eftersom protokollet inte i någon bety- dande utsträckning berör konventionens bestämmelser (!) EGT L 12, 16.1.2001, s. 1.