L 142/22 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 5.6.1999 KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/51/EG av den 26 maj 1999 om anpassning till tekniska framsteg för femte gången av bilaga I till rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (tenn, pentaklorfenol och kadmium) (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) ('), senast ändrat genom kommis- sionens direktiv 97/64/EG (7), särskilt artikel 2a i detta, införd genom rådets direktiv 89/678/EEG (?), och av följande skäl: I anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artiklarna 69, 84 respektive 112, föreskrivs att vissa bestämmelser i bilaga I till direktiv 76/769/EEG inte skall tillämpas på Öster- rike, Finland och Sverige under en fyraårsperiod från den 1 januari 1995, och att bestämmelserna skall ses över i enlighet med de förfaranden som anges i EG-fördraget. (1) Vissa tennorganiska föreningar, i synnerhet tribu- tyltenn (TBT), som används i antifoulingfärg utgör fortfarande en risk för vattenmiljön och för människors hälsa, bland annat därför att de kan störa de endokrina körtlarnas funktion. Internatio- nella sjöfartsorganisationen (IMO) är medveten om riskerna med TBT och IMO:s kommitté för skydd av den marina miljön verkar för ett internationellt förbud mot användning av — tennorganiska föreningar som fungerar som biocider i antifouling- färg avsedd för fartyg, från och med den 1 januari 2003. Bestämmelserna om TBT skall ses över med hänsyn tagen till utvecklingen inom IMO. Skepps- bottenfärg med begränsad avgivning av TBT har utvecklats och bör användas i stället för fritt associ- erad färg. (') EGT L 262, 27.9.1976, s. 24. () EGT L 315, 19.11.1997, s. 13. () EGT L 398, 30.12.1989, s. 24. (3) td td to m G G G G Inlandsvatten och Östersjön är särskilt känsliga miljöer. Österrike och Sverige bör under en över- gångsperiod = tillåtas bibehålla sina strängare bestämmelser om användning av TBT i dessa käns- liga miljöer. Användning av TBT i gemenskapens inlandsvatten bör förbjudas. Trots de restriktioner som infördes i och med direktiv 76/769/EEG utgör pentaklorfenol (PCP) fortfarande en risk för människors hälsa och för miljön. Användningen av PCP bör därför begränsas ytterligare. Av tekniska skäl är emellertid viss användning av PCP fortfarande nödvändig i medlemsstater som ligger vid Atlanten. I rådets resolution av den 25 januari 1988 efterlyses en Övergripande strategi för att motverka miljöför- orening genom kadmium, vilken bland annat skulle omfatta åtgärder för att begränsa använd- ningen av kadmium och främja utvecklingen av ersättningsämnen. Riskerna med kadmium är för närvarande föremål för en bedömning inom ramen för rådets förordning (EEG) nr 793/93 ("), och mot bakgrund av resultatet av denna bedömning kommer kommissionen att se över restriktionerna rörande kadmium. Sverige och Österrike, som tillämpar mer långtgående restriktioner än de som gäller i gemenskapen, bör under en övergångspe- riod få bibehålla dessa. Vetenskapliga kommittén för toxikologi, ekotoxi- kologi och miljö har avgivit yttranden om tennor- ganiska föreningar och PCP. Detta direktiv påverkar inte de minimikrav som ställs beträffande skydd av arbetstagare i rådets direktiv 89/391/EEG (") och i enskilda direktiv som grundas på det direktivet, särskilt rådets direktiv 90/394/EEG (”) och rådets direktiv 98/24/EG om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet (”). T L 84, 5.4.1993, s. 1. T L 183, 29.6.1989, s. 1. T L 196, 26.7.1990, s. 1. T L 131, 5.5.1998, s. 11.