L 53/8 Europeiska unionens officiella tidning 28.2.2003 EUROP KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 358/2003 av den 27 februari 2003 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade för- faranden inom försäkringssektorn (Text av betydelse för EES) EISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen med b skapen, eaktande av rådets förordning (EEG) nr 1534/91 av den 31 maj 1991 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden inom försäkringssektorn ('), särskilt artikel 1.1 a, b, c och e i denna, efter att ha offentliggjort ett utkast till denna förordning (?), efter att ha samrått med den rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor, och av (1) följande skäl: Genom förordning (EEG) nr 1534/91 får kommissionen befogenhet att genom förordning tillämpa artikel 81.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samord- nade förfaranden på försäkringsområdet som syftar till samarbete i följande avseenden: Fastställande av gemensamma tariffer för riskpremier på grundval av gemensamt upprättad statistik om antalet försäkringsfall. Fastställande av gemensamma standardvillkor. Gemensam täckning av vissa typer av risker. Skadereglering. Provning och godkännande av säkerhetsanordningar. Registerföring av och information om  förhöjda risker. Med stöd av den förordningen antog kommissionen förordning (EEG) nr 3932/92 av den 21 december 1992 om tillämpningen av fördragets artikel 85.3 på vissa (') EGT L 143, 7.6.1991, s. 1. () EGT C 163, 9.7.2002, s. 7. ( ( ( ( grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden inom försäkringssektorn ("). Förordning (EEG) nr 3932/ 92, ändrad genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, upphör att gälla den 31 mars 2003. Genom förordning (EEG) nr 3932/92 beviljas inget undantag för avtal som gäller skadereglering och de som gäller registerföring och information om förhöjda risker. Kommissionen ansåg att den saknade tillräcklig er- farenhet av att handlägga enskilda ärenden för att kunna använda sina befogenheter enligt förordning (EEG) nr 1534/91 på de områdena. Situationen har inte förändrats. Den 12 maj 1999 antog kommissionen en rapport (') till rådet och Europaparlamentet om hur förordning (EEG) nr 3932/92 fungerat. Den 15 december 1999 antog Ekonomiska och sociala kommittén ett yttrande om kommissionens rapport (). Den 19 maj 2000 antog Europaparlamentet ett betänkande om kommissionens rapport (5). Den 28 juni 2000 höll kommissionen ett samrådsmöte om förordningen med berörda parter, däribland företrädare för försäkringssektorn och de nationella konkurrensmyndigheterna. Den 9 juli 2002 offentliggjorde kommissionen ett utkast till denna förordning i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, tillsammans med en inbjudan till berörda parter att lämna synpunkter senast den 30 september 2002. En ny förordning skall uppfylla två krav: den skall skydda konkurrensen effektivt och den skall ge företagen tillräcklig klarhet angående rättsläget. Samtidigt som man strävar efter dessa mål bör man också ta hänsyn till behovet att förenkla den administrativa tillsynen i så stor utsträckning som möjligt. Kommissionens erfarenheter på detta område sedan 1992, resultaten av samrådet om 1999 års rapport och samrådet som ledde till att denna förordning antogs måste också beaktas. I förordning (EEG) nr 1534/91 sägs att det i kommissio- nens förordning om undantag skall anges vilka grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden som den är tillämplig på, vilka begränsningar eller bestämmelser som avtal, beslut och samordnade förfaranden får eller inte får innehålla, och vilka bestämmelser som avtal, beslut och samordnade förfaranden skall innehålla eller vilka andra villkor som skall vara uppfyllda. ”) EGT L 398, 31.12.1992, s. 7. ” KOM(1999) 192 slutlig. 5 6 ) ) CES 1139/99. PE A5 — 0104/00.