L 118/4 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19.5.2000 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1042/2000 av den 18 maj 2000 om ändring av förordning (EG) nr 2342/1999 om tillämpningsföreskrifter för bidragsordningen inom sektorn för nötkött EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av mark- naden för nötkött (!), ändrad genom kommissionens förord- ning (EG) nr 907/2000 (?), särskilt artikel 4.8, artikel 6.7, artikel 11.5, artikel 12.3 och artikel 50 andra strecksatsen i denna, och av följande skäl: (1) Inom ramen för det särskilda slaktbidraget och slaktbi- draget, har tidsfristen visat sig vara otillräcklig, särskilt med hänsyn till vissa veterinära krav i samband med export. Denna anges för slakt, avsändning eller export till mindre än en månad efter det att djurhållningspe- rioden löpt ut, vilket föreskrivs i artikel 9.1 och artikel 37.1 i kommissionens förordning (EG) nr 2342/1999 av den 28 oktober 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemen- samma organisationen av marknaden för nötkött när det gäller bidragstermen (?). Därför bör i detta fall en längre tidsfrist tillåtas. Av rättviseskäl bör också denna åtgärd, om producenten så begär, tillämpas efter det att en ny bidragsordning införts. Terminologiskt sett används ordet ”disponibel” i samband med den individuella referenskvantiteten för mjölk i artikel 4 i rådets förordning (EEG) nr 3950/92 av den 28 december 1992 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter (), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 749/ 2000 (). Så är också fallet i artikel 16.3 i rådets förord- ning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (5). Å andra sidan används i artik- larna 17 och 31 i förordning (EG) nr 2342/1999 ordet ”tilldela” vid hänvisningen till samma kriterium. För juri- disk klarhet bör samma term användas för samma krite- rium. Alltså bör denna redaktionella fråga åtgärdas sedan en ny bidragsordning införts. Tillämpandet av bestämmelsen i artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1254/1999 om att kvigor får utgöra högst 20 £ av det antal djur för vilket am- och dikobidrag sökts 160, 26.6.1999, s. 21. 105, 3.5.2000, s. 6. 281, 4.11.1999, s. 30. 90, 12.4.2000, s. 4. 160, 26.6.1999, s. 48. (!) EGT L (2) EGT L (?) EGT L (4) EGT L 405, 31.12.1992, s. 1. (7) EGT L (5) EGT L leder till att småproducenter inte får ta med kvigor som stödberättigande i sin bidragsansökan, när tillämpandet av procenttalet 20 24 i ansökan ger en siffra som är lägre än ett. Syftet med denna åtgärd är, enligt skäl 7 i förord- ningen, att antalet kvigor bör begränsas till den normala ersättningsnivån. I detta syfte får kommissionen enligt artikel 50 i förordningen vidta de åtgärder som krävs för att lösa särskilda praktiska problem. För att undvika diskriminering av producenter bör därför, sedan en ny bidragsordning införts, småproducenter tillåtas få stöd för en ersättningskviga om ansökan om am- och diko- bidrag omfattar minst två djur. För det särskilda bidraget och am- och dikobidraget får medlemsstaterna enligt artikel 30 i förordning (EG) nr 2342/1999 fastställa perioder och datum för inläm- nande av bidragsansökningar och även fastställa antalet ansökningar som en producent får inkomma med per bidragsordning och kalenderår. Detta motiveras av kraven på god förvaltning och bidragskontroll. Av samma skäl som för slaktbidrag bör bestämmelserna även omfatta detta bidrag. Den individuella referenskvantitet för mjölk som fast- ställs i artikel 16.3 i förordning (EG) nr 1255/1999 används för att fastställa antalet kor som berättigar till am- och dikobidrag för blandade kobesättningar, i enlighet med artikel 6.2 b i förordning (EG) nr 1254/ 1999. Denna referenskvantitet används också för den djurtäthetsfaktor som avses i artikel 12 i den förord- ningen. Den antas bäst motsvara jordbruksföretagets faktiska antal am- och dikor, nämligen det antal som är tillgängligt den 31 mars eller 1 april, beroende på om producenten frigör eller övertar referenskvantiteten i fråga. Om emellertid en individuell referenskvantitet överlåts, får detta ingen effekt förrän i början av följande regleringsår, dvs. den 1 april, varvid syftet med beräk- ningen inte uppnås annat än om referenskvantiteten för den 1 april används. För nämnda fall leder en strikt tillämpning av ovannämnda bestämmelser till oöverstig- liga problem. I sådana fall bör särskilda bestämmelser fastställas, i enlighet med artikel 50 i förordning (EG) nr 1254/1999, så att det inte uppstår någon diskriminering bland producenterna. Atgärden är frivillig för berörda medlemsstater och bör tillämpas från och med 2001 till och med tidpunkten för när direktbetalningar inom mjölksektorn börjar tillämpas. Undantag bör göras för de producenter som redan begär att åtgärden skall till- lämpas och som återfinns i de medlemsstater som