L 122/24 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 12.5.1999 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 997/1999 av den 11 maj 1999 om ändring av bilagorna I, II och III i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med anima- liskt ursprung (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfa- rande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livs- medel med animaliskt ursprung ('), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 954/1999 (?), särskilt artiklarna 6, 7 och 8 i denna, och av följande skäl: (1) I enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 måste gränsvärden för högsta tillåtna restmängder succes- sivt fastställas för samtliga farmakologiskt verk- samma substanser som används inom gemen- skapen veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda att ges till livsmedelsproducerande djur. Gränsvärden bör fastställas först efter det att Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel har granskat all relevant information beträffande säker- heten med restmängder av ämnet i fråga för den som <konsumerar livsmedel med <animaliskt ursprung samt restmängdernas påverkan på den industriella bearbetningen av livsmedel. Vid fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung är det nödvän- digt att ange de djurarter i vilka restmängder kan förekomma, vilka mängder som kan förekomma i var och en av de relevanta vävnaderna från det behandlade djuret (målvävnad) samt vilket slag av restmängd som är relevant vid övervakningen av restmängder (restmarkör). (') EGT L 224, 18.8.1990, s. 1. () EGT L 118, 6.5.1999, s. 28. (4) (10) För kontroll av resthalter bör enligt tillämplig gemenskapslagstiftning gränsvärden vanligtvis fast- ställas för målvävnaderna lever eller njure. I den internationella handeln avlägsnas dock ofta lever och njure från slaktkroppen, och gränsvärden bör därför alltid fastställas även för muskel- eller fett- vävnader. För veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda för äggläggande fåglar, mjölkdjur eller honungsbin, måste gränsvärden även fastställas för ägg, mjölk eller honung. Nitroxinil bör införas i bilaga I till förordning (EEG) nr 2377/90. Pyrantel, embonat, bromhexin, merkaptamin- hydroklorid, biotin, Prazikvantel, vitamin E, natriumglycerofosfat, vitamin Bl, vitamin B2, vitamin B3, vitamin BS5, vitamin B6 och vitamin B12 skall införas i bilaga II till förordning (EEG) nr 23771/90. För att möjliggöra komplettering av vetenskapliga studier rörande morantel, halofuginone, difluben- zuron, difloxacin och Ozxyklozanid bör bilaga III föras till förordning (EEG) nr 2377/90. En tidsfrist på 60 dagar bör tillåtas innan denna förordning träder i kraft så att medlemsstaterna kan göra de nödvändiga anpassningarna till bestämmel- serna i denna förordning av tillstånden att släppa ut de berörda veterinärmedicinska läkemedlen på marknaden, vilka beviljats enligt rådets direktiv 81/ 851/EEG (), senast ändrat genom direktiv 93/ 40/EEG ('). De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för veterinärmedicinska läkemedel. () EGT L 317, 6.11.1981, s. 1. () EGT L 214, 24.8.1993, s. 31.