L 126/34 Europeiska unionens officiella tidning 22.5.2003 KOMMISSIONENS DIREKTIV 2003/40/EG av den 16 maj 2003 om fastställande av förteckningen över, gränsvärden för halter av och märkningsuppgifter för beståndsdelarna i naturligt mineralvatten samt villkor för behandling av naturligt mineralvatten och källvatten med ozonberikad luft EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 80/777/EEG av den 15 juli 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om utvinning och saluförande av naturliga mineralvatten ('), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 96/70/ EG (?), särskilt artikel 11.1 i detta, och av följande skäl: (1) — Naturliga beståndsdelar som kan förekomma i vissa naturliga mineralvatten på grund av deras hydrogeolo- giska ursprung kan utgöra en fara för folkhälsan om halten överstiger en viss gräns. Det verkar därför vara nödvändigt att fastställa gränsvärden för halter av dessa beståndsdelar i naturligt mineralvatten. (2) — Tartikel 11 i direktiv 80/777/EEG föreskrivs möjligheten att anta harmoniserade gränsvärden för halterna av de beståndsdelar som ingår i naturligt mineralvatten efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén samt att anta föreskrifter för att i förekommande fall ange i märkningen om det förekommer höga halter av vissa beståndsdelar. (3) - Vetenskapliga livsmedelskommittén har avgett ett yttrande (?) om arsenik, barium, fluorid, bor och mangan och har för andra beståndsdelar i naturliga mineralvatten godkänt de gränsvärden som rekommenderas av Världshälsoorganisationen (WHO) för dricksvatten. (4) — I den reviderade Codex-standarden för naturliga mineral- vatten (') fastställs av hälsoskyddsskäl en förteckning över beståndsdelar och gränsvärden för dessa bestånds- delar. Den antogs på grundval av de senaste internatio- nella vetenskapliga uppgifterna och säkerställer ett tillräckligt skydd av folkhälsan. (5) — Det är allmänt erkänt att intag av små mängder av fluorid kan vara välgörande för tänderna. Däremot kan alltför stora totala mängder ge effekter som är skadliga för folkhälsan. Det bör därför fastställas ett harmoniserat gränsvärde för fluoridhalten i naturligt mineralvatten som gör det möjligt att ge ett tillräckligt skydd till befolkningen som helhet. (6) — Världshälsoorganisationen har rekommenderat = ett riktvärde för fluorid i dricksvatten och Vetenskapliga livsmedelskommittén har godkänt det för naturligt mine- (') EGT L 229, 30.8.1980, s. 1. (2) EGT L 299, 23.11.1996, s. 26. () Yttrande om arsenik, barium, fluor, bor och mangan i naturligt mineralvatten av den 13 december 1996. (') CODEX STAN 108-1981, REV 1 1997, reviderat vid det sjunde mötet i Codex Committee on Natural Mineral Waters (CCNMW) (oktober 2000). ralvatten i det ovan nämnda yttrandet. För att skydda spädbarn och små barn, som utgör den känsligaste gruppen när det gäller fluoridrisker, bör man dessutom föreskriva att för vatten som har en högre fluoridhalt än detta riktvärde skall det finnas en uppgift i märkningen som konsumenten skall kunna se klart och tydligt. Vetenskapliga — livsmedelskommittén har angett  ett riktvärde för bor i naturliga mineralvatten på grundval av WHO:s rekommendationer () från 1996. Sedan dess har dock WHO och andra internationellt erkända veten- skapliga organisationer gjort nya utvärderingar av bors effekter på folkhälsan och har rekommenderat högre gränsvärden. Det är därför lämpligt att samråda med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet om bor i naturligt mineralvatten för att ta hänsyn till de nya vetenskapliga utvärderingar som finns tillgängliga och att inte i nuvarande läge föreskriva ett gränsvärde för bor. Vetenskapliga livsmedelskommittén har även angett det godtagbara gränsvärdet för barium, mangan och arsenik i naturligt mineralvatten. För de andra beståndsdelarna föreskrivs i - den = reviderade = Codex-standarden gränsvärden som säkerställer ett tillräckligt skydd av folkhälsan. Gränsvärdet för nitrit tycks dock vara för lågt enligt tillgängliga uppgifter och borde anpassas till dem som föreskrivs för dricksvatten ('). Codex-standardens gränsvärde för nitrat gör det möjligt att säkerställa ett tillräckligt skydd av folkhälsan och bör tjäna som referens för handel inom EU och internationell handel med naturliga mineralvatten. Inom ramen för förfarandet med officiellt erkännande enligt artikel 1 i det ovan nämnda direktivet kan dock medlemsstaternas behöriga myndigheter använda sig av ett lägre riktvärde för nitrat för de naturliga mineralvatten som tas upp på deras territorium. Naturligt mineralvatten, där halten av vissa beståndsdelar överskrider de högsta gränsvärdena, bör av folkhälsoskäl behandlas genom separering av dessa beståndsdelar. För att företagarna skall kunna göra de investeringar som är nödvändiga för att följa dessa nya standarder bör det fastställas tillräckliga tidsfrister innan de högsta tillåtna halterna av dessa beståndsdelar skall börja tillämpas. Det gäller särskilt fluorid och nickel, för vilka det ännu inte har gjorts någon bedömning eller utfärdats något godkännande av behandling med separering på gemen- skapsnivå. () WHO (1996): riktlinjer för kvalitet på dricksvatten, andra utgåvan, volym 2. (5) Rådets direktiv 98/83/EG (EGT L 330, 5.12.1998, s. 32).