44 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 13/Vol. 08 378L0142 15.2.78 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 44/15 RÅDETS DIREKTIV av den 30 januari 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter som innehåller vinylkloridmonomer och är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (78/142/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta, med beaktande av rådets direktiv 76/893/EEG den 23 novem- ber 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter som är avsedda att komma i kon- takt med livsmedel('), särskilt artikel 3 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande(?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt- rande(2), och med beaktande av följande: I artikel 2 i direktiv 76/893/EEG föreskrivs att material och produkter inte får överföra några ämnen till livsmedel i sådana mängder att de skulle kunna innebära fara för människors hälsa. I artikel 3 i samma direktiv föreskrivs att rådet, enligt bestäm- melserna i artikel 100 i fördraget, genom direktiv skall anta särskilda bestämmelser för vissa grupper av material och pro- dukter (särdirektiv). Dessa bestämmelser får innehålla sär- skilda gränsvärden för migrationen av vissa ämnen till livs- medel, liksom andra regler för att säkerställa att artikel 2 i direktiv 78/893/EEG följs. Att ge stora doser vinylkloridmonomer till försöksdjur har visat sig framkalla skadliga effekter. Sådana effekter skulle också kunna uppstå hos människan. Vetenskapliga livsmedelskommittén har uttalat att halten vinylkloridmonomer i polyvinylklorid och besläktade poly- merer bör reduceras så mycket som möjligt och kommittén har samtidigt rekommenderat att inga spår av vinylklorid skall kunna upptäckas i livsmedel eller dricksvatten med en metod (!) EGT nr L 340, 9.12.1976, s. 19. (2) EGT nr C 118, 16.5.1977, s. 70. (C) EGT nr C 114, 11.5.1977, s. 13. som de flesta laboratorier som regel kan tillämpa på flertalet livsmedel. Fortsatt forskning om vinylkloridmonomer pågår för närva- rande, men som en försiktighetsåtgärd bör intaget av vinylklo- ridmonomer begränsas till dess resultaten är kända. En lämplig väg för att uppnå detta mål är att utarbeta ett sär- direktiv enligt artikel 3 i direktiv 76/893/EEG, vars allmänna bestämmelser också blir tillämpliga i detta särskilda fall. Detta direktiv berör emellertid inte alla typer av material och produkter som är beredda av vinylkloridpolymerer eller sam- polymerer, och medlemsstaterna bör därför få rätt att inte kräva att på etiketter skall lämnas de uppgifter som anges i artikel 7 i direktiv 76/893/EEG i överensstämmelse med de yttranden som avses i punkterna 4 och 5 i den artikeln. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel I 1. — Detta direktiv är ett särdirektiv enligt artikel 3 i direktiv 76/893/EEG. 2. — Detta direktiv avser förekomsten av vinylkloridmono- mer i och möjlig migration från material och produkter som beretts med vinylkloridpolymerer eller sampolymerer, häref- ter kallade ”material och produkter”, som är avsedda att i fär- digt skick komma i kontakt med livsmedel eller som är i kon- takt med livsmedel och är avsedda för det ändamålet. Artikel 2 1. — Material och produkter får inte innehålla vinylkloridmo- nomer i större kvantitet än den som fastställs i bilaga 1. 2. - Material och produkter får inte till livsmedel som är eller har varit i kontakt med sådana material och produkter överföra någon vinylklorid som kan spåras med den metod som stäm- mer överens med kriterierna i bilaga 2.