24.7.1999 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 192/9 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1617/1999 av den 23 juli 1999 om närmare bestämmelser för genomförandet av rådets förordning (EG) nr 2494/95 med avseende på minimistandarder för behandlingen av försäkringar inom ramen för det harmoniserade indexet för konsumentpriser och om ändring av förordning (EG) nr 2214/96 (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2494/95 av den 23 oktober 1995 om harmoniserade konsumentprisindex ('), särskilt artikel 4 och artikel 5.3 i denna, efter samråd med Europeiska centralbanken (?), och av följande skäl: 1. Enligt artikel 5.1 b i förordning (EG) nr 2494/95 skall varje medlemsstat upprätta ett harmoniserat index för konsumentpriser (HIKP) med ett första index för januari 1997. 2. I kommissionens förordning (EG) nr 1749/96 (?), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1688/98 ('), anges att täckningen för HIKP inledningsvis skall begränsas till de varor och tjänster som täcks av alla eller de flesta natio- nella konsumentprisindex (KPI). I rådets förordning (EG) nr 1687/98 (?) om ändring av förordning (EG) nr 1749/ 96 definieras omfattningen av HIKP som de varor och tjänster som ingår i hushållens slutliga monetära konsumtionsutgifter. Försäkringar ingår i HIKP. 3. Det finns ett stort utrymme för skillnader i tillvägagångs- sätt vid behandlingen av försäkringar inom ramen för HIKP. Det är därför viktigt att tillse att det finns harmo- niserade metoder för försäkringar så att de HIKP man räknar fram verkligen uppfyller de krav på jämförbarhet som föreskrivs i artikel 4 i förordning (EG) nr 2494/95. 1 praktiken är det inte möjligt att ta hänsyn till månatliga serviceavgifter för specifika försäkringar. 4. Det tillvägagångssätt som föreslås för försäkringar står i överensstämmelse med de definitioner som återfinns i Europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS) 1995 (). 5. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är fören- liga med yttrandet från Kommittén för det statistiska programmet. 1 (') EGT L 257, 27.10.1995, s. 1. — (") Yttrande av den 23 juni 1999 (Ännu ej offentliggjort i EGT). (;) EGT L 229, 10.9.1996, s. 3. () EGT L 214, 31.7.1998, s. 23. () EGT L 214, 31.7.1998, s. 12. (£) Rådets förordning (EG) nr 2223/96 (EGT L 310, 30.11.1996). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Syftet Syftet med denna förordning är att uppställa minimistandarder för behandlingen av försäkringar (") inom ramen för det harmoniserade indexet för konsumentpriser (HIKP) för att säkerställa att uppgifterna är tillförlitliga och relevanta samt att de är jämförbara i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 2494/95. Artikel 2 Definitioner Inom ramen för denna förordning skall nedanstående termer ha följande betydelse: 1) försäkringspremier brutto: den summa som en försäkringsta- gare av viss försäkring inbetalat för att erhålla försäkrings- skydd. 2) försäkringsersättningar: den summa som försäkringsbolaget utbetalar till försäkringstagaren eller annan person som ersättning för person- eller sakskada. 3) premietillskott: de inkomster som försäkringsbolaget erhållit genom att investera de tekniska avsättningarna som består av ej intjänade premier, avsättningar för ännu ej utbetalda försäkringsersättningar samt avsättningar för kvardröjande risker. 4) försäkringstekniska avsättningar: försäkringsbolagets avsätt- ningar till tekniska avsättningar mot kvardröjande risker. 5) serviceavgift: försäkringspremier brutto plus premietillskott minus  försäkringsersättningar minus förändringar i de försäkringstekniska avsättningarna. Artikel 3 Viktning av försäkringar 1. — Korrigeringskoefficienterna för försäkringar utgörs av en skattning av hushållens samlade utgifter för serviceavgifter på försäkringar som täcks av HIKP, uttryckt som en andel av de sammanlagda utgifterna för alla varor och tjänster som täcks. Korrigeringskoefficienterna skall spegla de genomsnittliga sammanlagda utgifterna under tre år. () Enligt definitionen i förordning (EG) nr 1687/98.