80 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15/Vol. 08 388L0314 9.6.88 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 142/19 RÅDETS DIREKTIV av den 7 juni 1988 om konsumentskydd i samband med prismärkning av andra varor än livsmedel (88/314/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta, med beaktande av kommissionens förslag(!), i samarbete med Europaparlamentet (?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(?), och med beaktande av följande: Europeiska gemenskapens konsumentpolitiska program(') innehåller bestämmelser om att det skall utarbetas gemensamma principer för prismärkning. Rådets direktiv 79/581/EEG av den 19 juni 1979 om konsumentskydd i samband med prismärkning av livsmedel(5) innebär att det blir obligatoriskt att prismärka livsmedel. Rådets resolutionen av den 19 juni 1979 om prismärkning av livsmedel och andra hushållsartiklar än livsmedel som färdigförpackats i förutbestämda mängder(6) inbjuder kommissionen att inkomma med ett förslag om hur försäljningspriset och jämförpriset skall anges på andra hushållsartiklar än livsmedel. Det är viktigt att besluta om åtgärder i syfte att gradvis genomföra den inre marknaden inom en period som utlöper senast den 31 december 1992. Om försäljningspriset och jämförpriset anges på andra varor än livsmedel underlättar detta för konsumenterna att jämföra priser på = försäljningsstället. Härigenom = underlättas överblicken över marknaden och ett bättre konsumentskydd säkerställs. () EGT nr C 8, 13.1.1984, s. 2 och EGT nr C 121, 7.5.1987,s. 9. (2) EGT nr C 122, 20.5.1985, s. 148 och beslut av den 18 maj 1988. (2) EGT nr C 343, 24.12.1984, s. 34. (") EGT nr C 92, 25.4.1975, s. 2 och EGT nr C 133, 3.6.1981, s. 2. (5) EGT nr L 158, 26.6.1979, s. 19. (£) EGT nr C 163, 30.6.1979, s. 1. I princip måste skyldigheten att ange dessa priser gälla alla varor som inte är livsmedel när de bjuds ut till konsumenten. Närhelst upplysningar om försäljningspriset på varorna anges skriftligen eller tryckt i annonser och kataloger måste denna skyldighet också gälla. Försäljningspriset och jämförpriset måste anges i enlighet med de särskilda förfaranden som gäller för varje kategori varor så att inte detaljisten onödigt belastas vad beträffar märkningen. Medlemsstaterna får frångå kravet på jämförprismärkning av de produkter där sådan märkning skulle vara meningslös. Beträffande färdigförpackade produkter borde skyldigheten att ange jämförpriset ersättas med förutbestämda mängder när det är möjligt. Hänsyn bör tas till den utveckling som skett ifråga om standardiseringen av vikt och volymserier på gemenskapsnivå avseende varor som är färdigförpackade i förutbestämda mängder. Åtgärder bör därför vidtas så att de vikt och volymserier som standardiserats på detta sätt undantas från kravet på prisjämförelse. Rådets direktiv 80/232/EEG(7) i dess senaste lydelse enligt direktiv 87/356/EEG(2) fastställer de nominella vikter och volymer samt volymserier för behållare som är tillåtna för vissa färdigförpackade varor. De regler som fastställs i detta direktiv syftar till att upplysa och skydda konsumenterna. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. — Detta direktiv rör märkningen med försäljningspris och jämförpris på andra varor än livsmedel som utbjuds till konsumenten eller som annonseras med försäljningspriset angivet, vare sig de säljs i lös vikt eller färdigförpackade i förutbestämda eller variabla mängder. () EGT nr L 51, 25.2.1980, s. 1. (3) EGT nr L 192, 11.7.1987, s. 48.