28.12.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 332/91 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), med beaktande av Regionkommitténs yttrande (?), enligt förfarandet i artikel 251 i fördraget ("), mot bakgrund av det gemensamma utkast som godkändes av förlikningskom- mittén den 11 oktober 2000, och av följande skäl: (1) — I det femte miljöhandlingsprogrammet ”Mot en hållbar utveckling — Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling”, kompletterat av beslut nr 2179/98/EG om en översyn av programmet (), fastställs målet att kritiska belastningsgränser och nivåer för vissa föroreningar, t.ex. kväveoxider (NO,), svaveldi- oxid (SO)), tungmetaller och dioxiner, inte får över- skridas och att målet när det gäller luftkvalitet är att alla människor effektivt skall skyddas mot de kända hälso- risker som har samband med luftföroreningar. Vidare fastställs i programmet målet att dioxinutsläppen från identifierade källor skall ha minskat med 90 4 senast år 2005 (1985 års nivå) och att utsläppen av kadmium (Cd), kvicksilver (Hg) och bly (Pb) från alla spridnings- vägar under 1995 skall ha minskat med åtminstone 70 K. (2) — I protokollet om långlivade organiska föroreningar som undertecknats av gemenskapen inom ramen för FN:s ekonomiska kommissions för Europa (FN-ECE) konven- tion om långväga gränsöverskridande luftföroreningar fastställs följande rättsligt bindande gränsvärden för utsläpp av dioxiner och furaner: 0,1 ng TE (toxiska ekvivalenter)/m? för anläggningar som förbränner mer än tre ton fast kommunalt avfall i timmen, 0,5 ng TE/m? för anläggningar som förbränner mer en ett ton sjuk- (') EGT C 13, 17.1.1998, s. 6 och EGT C 372, 2.12.1998, s. 11. (?) EGT C 116, 28.4.1999, s. 40. (;) EGT C 198, 14.7.1999, s. 37. (') Europaparlamentets yttrande av den 14 april 1999 (EGT C 219, 30.7.1999, s. 249), rådets gemensamma ståndpunkt av den 25 november 1999 (EGT C 25, 28.1.2000, s. 17) och Europaparlamen- tets beslut av den 15 mars 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT). Europaparlamentets beslut av den 16 november 2000 och rådets beslut av den 20 november 2000. (7) EGT C 138, 17.5.1993, s. 1 och EGT L 275, 10.10.1998, s. 1. vårdsavfall i timmen och 0,2 ng TE/m? för anläggningar som förbränner mer än ett ton farligt avfall i timmen. (3) — I protokollet om tungmetaller som undertecknats av gemenskapen inom ramen för FN-ECE:s konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar fastställs följande rättsligt bindande gränsvärden: 10 mg/m? för utsläpp av partiklar vid förbränning av farligt avfall och sjukvårdsavfall, 0,05 mg/m? för kvicksilver vid förbrän- ning av farligt avfall och 0,08 mg/m? för kvicksilver vid förbränning av kommunalt avfall. (4) — Internationella centrumet för cancerforskning och Världshälsoorganisationen anger att vissa polycykliska aromatiska kolväten är cancerframkallande. Medlemssta- terna får därför fastställa gränsvärden för utsläpp av bland annat polycykliska aromatiska kolväten. (5) — I enlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprin- ciperna i artikel 5 i fördraget är det nödvändigt att vidta åtgärder på gemenskapsnivå. Försiktighetsprincipen utgör grunden för ytterligare åtgärder. Detta direktiv begränsas till att omfatta minimikrav för förbrännings- och samförbränningsanläggningar. (6) — Vidare skall enligt artikel 174 i gemenskapens miljöpo- litik bidra till att skydda människors hälsa. (7) - En hög skyddsnivå för miljö och för människors hälsa kräver därför att det fastställs och upprätthålls stränga driftvillkor, tekniska krav och utsläppsgränsvärden för förbrännings- och samförbränningsanläggningar för avfall inom gemenskapen. De fastställda gränsvärdena bör förhindra eller i görligaste mån begränsa de negativa effekterna på miljön och de därav följande riskerna för människors hälsa. (83 - Kommissionens meddelande om översyn av gemen- skapens strategi för avfallshantering ger högsta prioritet åt förebyggande av avfall, därefter åt återanvändning och återvinning samt slutligen åt ett säkert bortskaffande av avfall. I sin resolution av den 24 februari 1997 om en gemenskapsstrategi för avfallshantering (5) upprepade rådet sin övertygelse att förebyggande av avfall bör ges högsta prioritet i all rationell avfallspolitik för att mini- mera uppkomsten av avfall och avfallets farliga egen- skaper. (5) EGT C 76, 11.3.1997, s. 1.