7.7.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 174/65 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1068/2005 av den 6 juli 2005 om ändring av förordning (EG) nr 824/2000 om fastställande av förfarandet och villkoren för interventionsorganens övertagande av spannmål samt analysmetoderna för kvalitetsbestämning EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1784/2003 av den 29 september 2003 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmil (!), särskilt artikel 6 i denna, och av följande skäl: I förordning (EG) nr 1784/2003 föreskrivs inte längre någon intervention för råg från och med regleringsåret 2004/2005. Kommissionens = förordning - (EG) nr 824/2000 (?) bör därför ändras med tanke på denna nya situation. Vanligt vete och durumvete är spannmål för vilka det fastställts minimikrav för kvalitet med avseende på livs- medelsbruk och som måste uppfylla de hälsonormer som fastställs i rådets förordning (EEG) nr 315/93 av den 8 februari 1993 om fastställande av gemenskapsförfaran- den för främmande ämnen i livsmedel (?). Övriga spann- mål är huvudsakligen avsedda att användas som foder och skall vara förenliga med Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/32/EG av den 7 maj 2002 om främ- mande ämnen och produkter i djurfoder ('). Det bör före- skrivas att dessa normer skall gälla när de berörda pro- dukterna övertas inom ramen för den nuvarande inter- ventionsordningen. Vissa av dessa normer gäller från och med den 1 juli 2006 vid den första bearbetningen av produkterna. För att spannmål som övertagits för intervention vid ovan- nämnda datum skall kunna saluföras under förmånligast (') EUT L 270, 21.10.2003, s. 78. (?) EGT L 100, 20.4.2000, s. 31. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 777/2004 (EUT L 123, 27.4.2004, s. 50). () EGT L 37, 13.2.1993, s. 1. Förordningen ändrad genom Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1). (') EGT L 140, 30.5.2002, s. 10. Direktivet senast ändrat genom kom- missionens direktiv 2005/8/EG (EUT L 27, 29.1.2005, s. 44). möjliga villkor den dag de levereras efter att ha tagits ur intervention, bör de produkter som erbjuds för interven- tion uppfylla kraven i dessa normer från och med regle- ringsåret 2005/2006. Utvecklingsmöjligheterna för mykotoxiner visar sig vara knutna till särskilda förhållanden som i allt väsentligt kan fastställas på grundval av de klimatförhållanden som kon- stateras under spannmålens tillväxt, framför allt under blomningen. Interventionsorganen kan, med hjälp av de uppgifter som lämnas av anbudsgivarna och sina egna analyskriterier, bedöma de inneboende riskerna för att den högsta till- åtna halten av främmande ämnen överskrids. I syfte att begränsa kostnaderna är det därför berättigat att före intervention inte kräva några andra analyser under inter- ventionsorganens ansvar än sådana som grundar sig på en riskanalys som gör det möjligt att garantera produk- ternas kvalitet vid den tidpunkt då de övertas för inter- vention. Ansvarsbestämmelser fastställs i artiklarna 2 och 5 i rå- dets förordning (EEG) nr 3492/90 av den 27 november 1990 om fastställande av de faktorer som skall beaktas i årsredovisningarna för finansiering av interventionsåtgär- der i form av offentlig lagring genom garantisektionen inom Europeiska utvecklings- och garantifonden för jord- bruket (?). I nämnda artiklar fastställs särskilt att med- lemsstaterna skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att produkter som har varit föremål för intervention förvaras på rätt sätt och att alla kvantiteter som försämrats på grund av de fysiska förhållandena vid lagring eller för lång lagring bokförs som utlagrade från interventionslagret den dag då kvalitetsförsämringen kon- staterades. En produkt skall enligt dessa bestämmelser bedömas som försämrad om den inte längre uppfyller de kvalitetskrav som gällde vid uppköpet. Gemenskaps- budgeten täcker endast sådana försämringar som berörs av dessa bestämmelser. Ett olämpligt beslut med avse- ende på den riskanalys som krävs enligt den här lagstift- ningen och som fattats av en medlemsstat vid uppköpet av en produkt, bör alltså leda till att medlemsstaten själv blir ansvarig om det i efterhand visar sig att produkten inte uppfyllde minimikraven. Ett sådant beslut gör det inte möjligt att garantera produktens kvalitet och därmed inte heller att se till att den bibehålls i gott skick. Villko- ren för när medlemsstaten själv blir ansvarig bör därför fastställas. () EGT L 337, 4.12.1990, s. 3.