110 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 03/Vol. 13 381R 1785 Nr L 177/4 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 1.7.81 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3) , och med beaktande av följande: De grundläggande bestämmelserna om den gemensam- ma organisationen av marknaderna för socker och isoglukos har ändrats många gånger sedan de antogs. Dessa bestämmelser måste åter ändras på ett genomgri- pande sätt, framför allt med hänsyn till att kvoteringsbe- stämmelserna för socker och isoglukos inom kort upphör att gälla. Det är därför väsentligt att de grundläggande bestämmelserna vad beträffar dessa två sektorer ses över. För att den gemensamma marknaden för jordbrukspro- dukter skall kunna fungera och utvecklas måste den kompletteras av en gemensam jordbrukspolitik, som framför allt innefattar gemensam organisation av mark- naderna för olika jordbruksprodukter. Denna organisa- tion kan utformas på olika sätt beroende på vilken produkt det är fråga om. Isoglukos är ett direkt substitut till flytande socker som erhållits ur sockerbetor eller sockerrör. Marknaderna för socker och isoglukos är därför nära förbundna. Marknaden för sötningsmedel inom gemenskapen utmärks av strukturella överskott och alla beslut inom gemenskapen som hänför sig till någon av dessa produkter har ofrånkomligen återverk- ningar på de andra. Det är därför nödvändigt att skapa en marknadsorganisation som är gemensam för sockersektorn och isoglukossektorn men som också tar vederbörlig hänsyn till de produktionsförutsättningar som är specifika för den ena eller den andra sektorn. (1) EGT nr C 271, 18.10.1980, s. 2. (2) EGT nr C 90, 21.4.1981, s. 88. (3) EGT nr C 348, 31.12.1980, s. 14. För att de som odlar sockerbetor och sockerrör inom gemenskapen skall kunna garanteras vissa miniminivåer när det gäller sysselsättning och levnadsstandard, bör åtgärder vidtas som syftar till att stabilisera marknaden för socker; i detta syfte bör det varje år fastställas ett riktpris på vitsocker och, för de områden som inte är underskottsområden, ett interventionspris för vardera vitsocker och råsocker; för vart och ett av under- skottsområdena bör vidare ett härlett interventionspris fastställas för vitsocker och, vid behov, för råsocker. Det ovan angivna målet kan uppnås genom att interven- tionsorganen köper upp till interventionspriserna. Ett system med en kompensation för lagringskostnader för socker som tillverkats såväl av råvaror, inbegripet melass, med ursprung i gemenskapen, som av förmåns- socker skulle tjäna samma syfte. Prisgarantier för socker kommer också sockersirap och isoglukos till godo, vars priser baseras på sockerpriserna. Regleringsåtgärderna måste ge rimliga garantier både åt företagen i förädlingsledet och åt producenterna av basprodukten. Vad gäller betor bör det därför, utöver ett baspris, fastställas dels minimipriser på A-betor avsedda för förädling till A-socker, dels minimipriser på B-betor avsedda för förädling till B-socker, och dessa priser måste respekteras när sockertillverkarna köper betor. Åtgärder bör också vidtas för att en rättvis balans i fråga om rättigheter och skyldigheter skall kunna upprätthållas mellan bearbetnings- och råvaruledet på jordbruksområdet; särskilt bör rambestämmelser inom gemenskapen fastställas som reglerar avtalsförhållande- na mellan köpare och säljare av betor och lämpliga åtgärder beslutas för att nå detta mål i fråga om sockerrör. Förverkligandet av en gemenskapsmarknad för socker och isoglukos förutsätter att gemensamma regler införs för handeln vid gemenskapens yttre gränser. Ett handels- system som innefattar importavgifter och exportbidrag skulle ha en stabiliserande inverkan på gemenskapens marknad, framför allt genom att prissvängningar på världsmarknaden inte tillåts påverka de priser som gäller för de två varorna inom gemenskapen. Därför bör en importavgift tas ut på import från tredje land och