03/Vol. 04 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 69 372R0100 15.1.72 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 12/15 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 100/72 av den 14 januari 1972 om tillämpningsföreskrifter för denaturering av socker till djurfoder EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR AN- TAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska ekonomiska gemenskapen, ' med beaktande av rådets förordning nr 1009/67/EEG(!) av den 18 december 1967 om den gemensamma organi- sationen av marknaden för socker, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2727/71(2), särskilt artiklarna 9.8 "och 38 i denna, och med beaktande av följande: Rådets förordning (EEG) nr 2049/69(?) av den 17 okto- ber 1969 om fastställande av allmänna bestämmelser för denaturering av socker till djurfoder, ändrad genom för- ordning (EEG) nr 2863/71(), innehåller inga vidare bestämmelser om bidragslicenser för denaturering. Före- skrifterna för detta område finns i kommissionens förord- ning (EEG) nr 2061/69(7) av den 20 oktober 1969 om närmare bestämmelser om denaturering av socker till djurfoder, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 772171(5). Förordning (EEG) nr 2061/69 har redan änd- rats flera gånger och andra viktiga ändringar har visat sig nödvändiga. För tydlighets skull bör därför föreskrifterna för denaturering av socker till djurfoder sammanställas i en ny förordning. I förordning (EEG) nr 2049/69 anges två metoder för att fastställa denatureringsbidraget, dels ett enhetligt förfa- rande för hela gemenskapen, dels ett anbudsförfarande. Föreskrifterna för anbudsförfarandet kan utformas så att de till största delen motsvarar de föreskrifter som anges i förordning (EEG) nr 394/70(7) vad avser anbudsinford- ran för att fastställa exportbidrag för socker. Det är nödvändigt att fastställa på vilka villkor en bidragslicens för denaturering kan erhållas och att preci- sera vissa administrativa regler för sådana licenser. 1 2 3 (!) EGT nr 308, 18.12.1967, s. 1. (2) EGT nr L 282, 23.12.1971, s. 8. (2) EGT nr L 263, 21.10.1969, s. 1. (") EGT nr L 288, 31.12.1971, s. 1. (5) EGT nr L 263, 21.10.1969, s. 19. (£) EGT nr L 85, 15.4.1971, s. 18. (7) EGT nr L 50, 4.3.1970, s. 1. Särskilt med hänsyn till den kvantitetsförlust som i all- mänhet uppstår under en denatureringsprocess bör en viss toleransmarginal tillåtas mellan den kvantitet socker som denaturerats och den kvantitet som anges på bidragslicensen. En liknande marginal kan användas vid beräkning av hur stor del av den ställda säkerheten som förverkas om endast en del av den sockerkvantitet som anges på licensen har denaturerats. En förutsättning för att en enhetlig marknad skall kunna fungera tillfredsställande är att marknaden är så flexibel som möjligt. Därför bör det anges att licensen för denatu- reringsbidrag får överföras eller bytas enligt vissa for- mella regler. Vidare bör en licens för denatureringsbidrag, som innebär rätt att erhålla bidraget och skyldighet att denaturera sockret i fråga, ha en så lång giltighetstid att foderproducenterna kan planera på lång sikt. Endast socker avsett för djurfoder berättigar till denature- ringsbidrag. Den särskilda denatureringsprocess som mås- te användas för att bidraget skall betalas ut behöver därför fastställas. Vidare måste bestämmelser anges. om noggrann kontroll av de olika delmomenten i denature- ringen, särskilt ett förhandsgodkännande av de platser där denatureringen skall genomföras. Eftersom denaturerat socker bara får användas till djurfo- der måste medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgär- der för att se till att det bara används till detta ända- mål. Kontroller av de denatureringsmedel som definieras i denna förordning har visat att resultaten för en och samma produkt ibland avviker från dem som anges i definitionen. Det kan hända att dessa resultat inte är helt korrekta. Därför bör en viss tekniskt baserad marginal tillåtas när det gäller de fastställda minimihalterna. Näringsvärdet i råsocker beror i huvudsak på dess sacka- roshalt. Därför bör bidraget för råsocker av annan kvali-