5.6.97 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr L 147/3 RÅDETS BESLUT av den 26 maj 1997 angående utbyte av information om bistånd till medborgare i tredje land som frivilligt återvänder till hemlandet (97/340/RIF) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel K 3.2 a i detta, och med beaktande av följande: Enligt artikel K 1.3 i Fördraget om Europeiska unionen skall medlemsstaterna i Europeiska unionen betrakta invandringspolitik 'och politik mot medborgare i tredje land som frågor av gemensamt interesse. I punkt 111 i kommissionens meddelande av den 23 fe- bruari 1994 om invandrings- och asylpolitik finns ett förslag om tillnärmning av medlemsstaternas politik när det gäller medborgare i tredje land som frivilligt återvän- der till hemlandet. Ett antal medlemsstater har utformat program för stöd till frivilligt återvändande för personer som vistas där lagligt eller olagligt och som är medborgare i tredje land. När det gäller medborgare i tredje land som vistas lagligt eller olagligt i medlemsstaterna bör dessas politik syfta till att de integreras i samhället och bistånd till frivilligt återvändande bör inte tolkas som en återspegling av en politik som aktivt främjar dylikt återvändande utan är enbart avsett att underlätta för dem som av egen fri vilja har beslutat sig för att återvända. Bistånd till frivilligt återvändande för dem som vistas olagligt i medlemsstaterna och som är medborgare i tredje land ligger i linje med den europeiska humanitära traditionen och kan bidra till en värdig lösning för att minska antalet medborgare i tredje land som vistas olag- ligt i medlemsstaterna. Det bör undvikas att detta stöd får oönskade ”drivfjädereffekter”. Detta beslut påverkar inte tillämpningen av bestämmel- serna i Europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna av den 4 november 1950 och i Genevekonventionen av den 28 juli 1951 angående flyktingars rättsliga ställning, i dess lydelse enligt New York-protokollet av den 31 ja- nuari 1967. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Informationsutbyte 1. — De medlemsstater som har vidtagit åtgärder för att utarbeta program för att stödja medborgare i tredje land att frivilligt återvända till sitt ursprungsland skall avlägga rapport om dem en gång om året till rådets generalsekre- tariat. Generalsekretariatet skall sprida sådan information till alla medlemsstater och till kommissionen. 2. — Informationen rörande dessa nationella program för återvändande skall särskilt innefatta följande uppgifter: — Vilka myndigheter som har till uppgift att genomföra programmet, det vill säga icke-statliga och/eller inter- nationella organisationer. — Programmets räckvidd uttryckt i vilka personer som omfattas. — Eventuella ytterligare krav på enskilda återvändande för att komma i fråga för stöd enligt programmet. — Eventuella krav på ursprungslandet enligt program- met. — Stödets art och storlek (t.ex. resekostnader för den återvändande och hans/hennes familj, flyttkostnader, repatrieringsbidrag). — De beräknade följderna av programmet, inbegripet antalet understödstagare och förekomsten av eventu- ella drivfjädereffekter. = Artikel 2 Analys 1. — Rådets generalsekretariat skall äårligen göra ett utkast till rapport tillgängligt för medlemsstaterna och kommissionen om information som mottagits på grund- val av artikel 1. Denna rapport skall vara uttömmande och innehålla särskilda upplysningar om var och en av de punkter som nämns i artikel 1.2. 2. - Det utkast till rapport som avses i punkt 1 skall granskas av de berörda medlemsstaterna och kommissio- nen och om nödvändigt justeras.