L 96/16 Europeiska unionens officiella tidning 12.4.2003 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (?), med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande ('), i enlighet med förfarandet i artikel 251 ('), och av följande skäl: (1) — En verklig inre marknad för finansiella tjänster är avgörande för ekonomisk tillväxt och skapande av arbetstillfällen i gemenskapen. (2) — För en integrerad och effektiv finansmarknad krävs marknadsintegritet. . Att - värdepappersmarknaderna fungerar väl och att allmänheten har förtroende för dem är förutsättningar för ekonomisk tillväxt och välstånd. Marknadsmissbruk skadar finansmarknadernas integritet och allmänhetens förtroende för värdepapper och derivatinstrument. (3) - I kommissionens meddelande av den 11 maj 1999, ”Att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan”, anges en rad åtgärder som behövs för att fullborda den inre marknaden för finansiella tjänster. Europeiska rådet i Lissabon i april 2000 uttalade sig för att handlingsplanen skall genomföras senast 2005. I handlingsplanen betonas behovet av att utarbeta ett direktiv mot otillbörlig marknadspåverkan. (4) — Vid mötet den 17 juli 2000 inrättade rådet Visemanna- kommittén om regleringen av de europeiska värdepap- persmarknaderna. I sin slutrapport föreslog visemanna- kommittén att en ny lagstiftningsmetod baserad på en strategi i fyra nivåer skulle införas: grundläggande prin- ciper, åtgärder för genomförandet, samarbete och verkställighet. Nivå 1, direktivet, bör begränsas till allmänna övergripande ramprinciper, medan nivå 2 bör omfatta tekniska genomförandeåtgärder, som skall antas av kommissionen biträdd av en kommitté. (5) — I den resolution som Europeiska rådet i Stockholm antog i mars 2001 godkändes slutrapporten från visemanna- kommittén och den föreslagna metoden med fyra nivåer i syfte att göra processen för gemenskapens lagstiftning om värdepapper effektivare och öppnare. () EGT C 240 E, 28.8.2001, s. 265. () EGT C 80, 3.4.2002, s. 61. () EGT C 24, 26.1.2002, s. 8. (') Europaparlamentets yttrande av den 14 mars 2002 (ännu ej offent- liggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 19 juli 2002 (EGT C 228 E, 25.9.2002, s. 19) och Europaparlamentets beslut av den 24 oktober 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT). (6) (10) (11) Även i Europaparlamentets resolution om genom- förandet av lagstiftningen om finansiella tjänster av den 5 februari 2002 godkändes visemannakommitténs rapport på grundval av den hösgtidliga förklaring som kommissionen gjorde inför Europaparlamentet samma dag och den skrivelse av den 2 oktober 2001 från kommissionären med ansvar för den inre marknaden till ordföranden för parlamentets utskott för ekonomi och valutafrågor som rör garantier för Europaparlamentets roll i denna process. De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/ 468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genom- förandebefogenheter ('). Enligt Europeiska rådet i Stockholm bör genomföran- deåtgärder på nivå 2 användas oftare, för att säkerställa att de tekniska bestämmelserna uppdateras i förhållande till utvecklingen på marknaden och på tillsynsområdet, och tidsfrister bör fastställas för alla etapper av arbetet på nivå 2. Europaparlamentet bör få en tidsfrist om tre månader från och med det datum då förslaget till genomföran- deåtgärderna överlämnas för att behandla dessa och avge ett yttrande. Denna tidsfrist kan emellertid kortas ned i brådskande och vederbörligen motiverade fall. Om Euro- paparlamentet under denna period antar en resolution bör kommissionen göra en ny genomgång av förslaget till åtgärder. Den finansiella och tekniska utvecklingen skapar fler incitament till, medel för och tillfällen till marknadsmiss- bruk: med hjälp av nya produkter, ny teknik, ökad gränsöverskridande verksamhet samt Internet. Gemenskapens befintliga rättsliga ram för skydd av marknadens integritet är ofullständig. De rättsliga kraven skiljer sig åt mellan medlemsstaterna, vilket ofta gör de ekonomiska aktörerna osäkra på begrepp, definitioner och tillämpning. I vissa medlemsstater finns det ingen lagstiftning som behandlar prismanipulationer och sprid- ning av vilseledande uppgifter. (") EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.