Nr L 145/10 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 6. 96 RÅDETS DIREKTIV 96/35/EG av den 3 juni 1996 om utnämning av och kompetens hos säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods på väg, järnväg eller inre vattenvägar EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 75 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), i enlighet med det i artikel 189 c i fördraget angivna förfarandet (?), och med beaktande av följande: Under åren har nationella och internationella transporter av farligt gods ökat avsevärt, vilket medför ökade risker för olyckor. Vissa olyckor som inträffar vid transport av farligt gods kan vara förorsakade av bristande kunskaper om de risker som är förenade med sådana transporter. Vid inrättandet av en inre marknad visar det sig nödvän- digt att anta åtgärder för att på ett bättre sätt förebygga de risker som är förenade med sådana transporter. Genom rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa (') införs inga åtgärder mot de risker som är förenade med transport av farligt gods. Det är angeläget att kräva att de företag som utför trans- porter av farligt gods eller lastning eller lossning i samband med sådana transporter, följer bestämmelserna för att förebygga de risker som är förenade med transport av farligt gods, oavsett om det gäller transport på väg, järnväg eller inre vattenvägar och för att underlätta uppnå- endet av detta syfte bör säkerhetsrådgivare med lämplig utbildning utses vad gäller transport av farligt gods. (') EGT nr C 185, 17.7.1991, s. 5 och C 233, 11.9.1992, s. 5. (2) Yttrandet avgivet den 27 november 1991 (EGT nr C 40, 17.2.1992, s. 46). () Yttrande avgivet den 15 maj 1992 (EGT nr C 150, 15.6.1992, s. 332), rådets gemensamma ståndpunkt av den 6 oktober 1995 (EGT nr C 297, 10.11.1995, s. 13) och Europaparlamen- tets beslut av den 17 januari 1996 (EGT nr C 32, 5.2.1996, s. 49). () EåT nr L 183, 29.6.1989, s. 1. Utbildningen måste syfta till att ge rådgivaren kunskaper och de väsentliga bestämmelser i lagar, förordningar och föreskrifter som är tillämpliga för sådan transport. Medlemsstaterna måste fastställa en lägsta gemensam utbildningsnivå vilken skall bekräftas genom en godkänd examen. Medlemsstaterna måste utfärda ett intyg enligt en gemen- skapsmodell om rådgivarens kompetens så att denne kan utföra sitt arbete i hela gemenskapen. Rådgivarens kompetens kommer att bidra till bättre kvalitet i den verksamhet de verkar i vilket främjar använ- darnas intressen. Den bidrar även till minskade risker för olyckor som kan medföra oåterkallelig försämring av miljön och allvarliga fysiska skador för människor som kan komma i kontakt med det farliga godset. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Syfte Medlemsstaterna skall, i enlighet med villkoren i detta direktiv, vidta nödvändiga åtgärder för att varje företag som i sin verksamhet utför transport av farligt gods på väg, järnväg eller inre vattenvägar, eller lastning eller loss- ning i samband med sådana transporter, senast den 31 december 1999 utser en eller flera säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods, med uppdrag att medverka till att förebygga de risker för människor eller egendom eller i miljön som är förenade med sådan verksamhet. Artikel 2 Definitioner I detta direktiv avses med: a) företag: varje fysisk eller juridisk person med eller utan vinstsyfte, varje förening eller grupp av personer, som inte utgör en juridisk person, med eller utan vinstsyfte, och varje myndighetsorgan som antingen för egen del utgör en juridisk person eller som är beroende av en myndighet som är en juridisk person och som trans- porterar, lastar eller lossar farligt gods;