Nr L 33/24 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 4, 2. 97 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 210/97/EG av den 19 december 1996 om antagandet av ett åtgärdsprogram för tullfrågor i gemenskapen (”Tull 2000”) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 100a, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), i enlighet med det i artikel 189b i fördraget () angivna förfarandet och mot bakgrund av det den 10 oktober 1996 av förlikningskommittén godkända gemensamma utkas- tet, och med beaktande av följande: 1. Fullbordandet av den inre marknaden, som gäller se- dan den 1 januari 1993, ikraftträdandet av Fördraget om Europeiska unionen, utvidgningen av gemenska- pen till att omfatta nya stater, utvidgningen av trans- itbestämmelserna till att omfatta Polen, Tjeckien, Slovakien och Ungern och den snabba utvecklingen av gemenskapens handelsutbyte med den övriga värl- den, särskilt genom de avtal som undertecknades in- om ramen för Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) i april 1994 och som rådet godkände den 19 december 1994, gör det nödvändigt att tydligt fast- ställa och genomföra strategiska riktlinjer för att kla- rare definiera tullmyndigheternas roll inom gemen- skapen. 2. Om fullbordandet av den inre marknaden har med- fört att varukontrollerna vid alla unionens inre grän- ser försvunnit, föreligger det fortfarande väsentliga skillnader mellan medlemsstaternas hemmamarkna- der och den inre marknaden. Man bör därför främja (') EGT nr C 346, 23.12.1995, s. 4, EGT nr C 23, 27.1.1996, s. 7. () EGT nr C 301, 13.11.1995, s. 5. () Europaparlamentets yttrande av den 25 oktober 1995 (EGT nr C 308, 20.11.1995, s. 46), rådets gemensamma ståndpunkt av den 22 december 1995 (EGT nr C 37, 9.2.1996, s. 11) och Eu- ropaparlamentets beslut av den 16 april 1996 (EGT nr C 141, 13.5.1996, s. 36). Europaparlamentets beslut av den 10 decem- ber 1996 och rådets beslut av den 19 december 1996. den fortsatta utvecklingen av den inre marknaden mot en verklig europeisk ”hemmamarknad”. . Medlemsstaterna och kommissionen skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att tullmyndigheterna på bästa sätt skall kunna utöva sitt ansvar enligt de bestämmelser som gäller för tillämpning av gemen- sam policy, särskilt i samband med kontrollen av ge- nomförandet av den gemensamma handelspolitiken, den gemensamma jordbrukspolitiken och den ge- mensamma fiskeripolitiken. Frånvaron av inre gränser, vilken gör att varor kan cirkulera fritt utan tullformaliteter inom hela gemen- skapens tullområde, gör det nödvändigt att genomfö- ra lika effektiva förfaranden och kontroller vid varje in- och utförselplats inom detta tullområde, för att säkerställa att gemenskapspolitiken tillämpas och skydda medborgarnas och de ekonomiska aktörernas legitima intressen samt gemenskapens ekonomiska intressen, med beaktande av utrikeshandelns krav på snabbhet och smidighet. . Genomförandet av dessa förfaranden och kontroller vid in- eller utförselplatser i gemenskapens tullområ- de eller på den plats inom området där tullformalite- ter fullgörs, åligger medlemsstaternas tullförvaltning- ar. Effektivitet i dessa tullförvaltningars arbete är en nödvändig förutsättning för att säkerställa god för- valtning av den inre marknaden. I de fall då det är nödvändigt att tillförsäkra sig om en hög skyddsnivå för gemenskapens finansiella intressen, skall på ge- menskapsnivå överenskomna kriterier bestämma ar- ten av de kontroller som ska verkställas. För att skydda Europeiska gemenskapens finansiella intressen skall samarbetet förstärkas så att medlems- staternas tullmyndigheter kan fungera på ett så effek- tivt och verkningsfullt sätt som om de var en och samma myndighet. Ett likvärdigt resultat av tullverksamheten vid tillämpningen av gemenskapsrätten kan endast uppnås genom förstärkt samverkan och samarbete dels mellan medlemsstaternas tullförvaltningar, dels mellan dessa och kommissionen. Utvecklingen av denna samverkan kan bara förstärka effektiviteten hos de instrument som förvaltar den inre markna-