64 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 08/Vol. 017 385R0417 22.2.85 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 53/1 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 417/85 av den 19 december 1984 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på grupper av specialiseringsavtal EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, | med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2821/71 av den 20 december 1971 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden (!'), i dess lydelse enligt Greklands anslutnings- akt, särskilt artikel 1 i denna, efter att ha offentliggjort ett utkast till denna förord- ning (2), efter samråd med den rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor, och med beaktande av följande: 1) Enligt förordning (EEG) nr 2821/71 har kommissionen befogenhet att genom förordning tillämpa fördragets artikel 85.3 på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden som omfattas av artikel 85.1 och som avser specialisering, inklusive avtal som är nödvändiga för att åstadkomma specialisering. 2) Avtal om specialisering inom nuvarande eller framtida produktion kan omfattas av artikel 85.1. 3) Avtal om specialisering inom produktionen bidrar i allmänhet till att förbättra produktionen eller distribu- tionen av varor, eftersom de berörda företagen kan koncentrera sig på tillverkning av vissa varor och följaktligen arbeta mera effektivt och erbjuda varorna till lägre priser. Med en effektiv konkurrens kommer konsumenterna troligen att få en skälig andel av de uppnådda fördelarna. 4) Dessa fördelar kan uppnås både genom avtal enligt vilka varje part avstår från att tillverka vissa varor till förmån för en annan part och avtal enligt vilka parterna förbinder sig att endast gemensamt tillverka eller låta tillverka vissa varor. 5) I förordningen skall anges vilka konkurrensbegräns- ningar som specialiseringsavtal får innehålla. De konkurrensbegränsningar som är tillåtna enligt förord- (') EGT nr L 285, 29.12.1971, s. 46. () EGT nr C 211, 11.8.1984, s. 2. ningen är i förening med en ömsesidig skyldighet att avstå från tillverkning i regel nödvändiga för att sådana avtal skall kunna ingås och fullföljas. Dessa begräns- ningar är därför i allmänhet nödvändiga för att de deltagande företagen och konsumenterna skall uppnå de eftersträvade fördelarna. Det kan överlåtas åt avtalsparterna att bestämma vilka av dessa bestäm- melser de vill ta med i sina avtal. 6) Undantaget skall inskränkas till avtal som inte gör det möjligt att sätta konkurrensen ur spel beträffande en betydande del av varorna i fråga. Förordningen skall därför endast gälla så länge de deltagande företagens marknadsandel och omsättning inte överstiger en viss gräns. 7) Företag vars omsättning överstiger den gräns som fast- ställs i förordningen bör emellertid erbjudas en för- enklad procedur för att uppnå den rättssäkerhet som gruppundantaget innebär. Denna procedur bör samti- digt tillåta kommissionen att utöva en effektiv övervak- ning och förenkla dess administration av sådana avtal. 8) För att underlätta ingåendet av långfristiga specialise- ringsavtal, som kan påverka de deltagande företagens struktur, bör förordningens giltighetstid bestämmas till 13 år. Om det inom denna tidsperiod sker väsentliga ändringar i de förhållanden på grundval av vilka förordningen har utfärdats, skall kommissionen vidta de ändringar som behövs. 9) Avtal, beslut och samordnade förfaranden som automa- tiskt är undantagna enligt denna förordning behöver inte anmälas. Företag får dock i ett enskilt fall begära ett beslut enligt rådets förordning nr 170() i dess lydelse enligt Greklands anslutningsakt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Enligt fördragets artikel 85.3 och på de villkor som före- skrivs i denna förordning förklaras att fördragets artikel 85.1 inte gäller specialiseringsavtal enligt vilka företag under avtalstiden åtar sig ömsesidiga skyldigheter () EGT nr 13, 21.2.1962, s. 204/62.