218 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 03/Vol. 29 389R2046 Nr L 202/14 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 14.7.89 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2046/89 av den 19 juni 1989 om allmänna bestämmelser om destillation av vin och biprodukter från vinframställning EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 822/87 av den 16 mars 1987 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin(!), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1236/89(2), särskilt artiklarna 35.7, 36.5, 38.4, 39.8, 41.8, 42.4 samt 79.2 i denna, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: De allmänna bestämmelserna om destillation av vin och biprodukter från vinframställning som ' fastställs i rådets förordning (EEG) nr 2179/83 av den 25 juli 1983 om allmänna bestämmelser om  destillation av vin och biprodukter från vinframställning(?), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2505/88(4), har genomgått omfattande ändringar. Dessa bestämmelser bör för tydlighetens skull kodifieras. Handeln med nytt, icke färdigjäst vin är av liten omfattning. Det bör undvikas att denna handel används av vissa näringsidkare enbart för att få tillgång till frivillig destillation och att vin som avsätts på detta produktionsstadium på detta sätt undandras den obligatoriska destillationen. För att även hindra missbruk av interventionsåtgärderna bör särskilda undantagsbestämmelser = fastställas för att förhindra eventuella spekulationer i handeln med vinprodukter. När vinkooperativ har bildat sammanslutningar, kan den administrativa och praktiska hanteringen av leveranser av vin till destillation underlättas om sammanslutningarna tillåts att svara för den. Det är därför lämpligt att medlemsstaterna under en begränsad tid, efter vilken resultaten skall utvärderas, får möjlighet att på vissa villkor tillåta sam- manslutningarna att handla för vinkooperativens räkning när (!) EGT nr L 84, 27.3.1987, s. 1. (2) EGT nr L 128, 11.5.1989, s. 31. () EGT nr L 212, 3.8.1988, s. 1. () EGT nr L 225, 26.7.1988, s. 14. det gäller att ingå kontrakt och leverera vin. Det måste klargöras att samma garantier skall gälla för att producenterna uppfyller sina skyldigheter och att deras fördelar begränsas som gäller vid det normala förfarandet. Det bör fastställas vilka produkter som får framställas genom destillation, och särskilt bör minimikvalitetskrav fastställas för neutral alkohol. Dessa krav skall fastställas med hänsyn till den senaste tekniska utvecklingen och behovet av att säkerställa att det produceras alkohol som kan avsättas på normala marknadsvillkor för olika ändamål. Kontrollen av produkter som levereras till destillation bör skärpas. Vad gäller frivillig destillation bör det fastställas att producenterna skall ingå leveranskontrakt med destillatörer som är godkända av interventionsorganet för att göra det möjligt att kontrollera att verksamheten genomförs och att båda parter uppfyller sina skyldigheter. Detta system gör det dessutom möjligt att förbättra uppföljningen av den kvantitativa verkan av destillationsåtgärderna på marknaden. Kontraktssystemet behöver dock anpassas för att ta hänsyn såväl till de producenter som önskar anlita en utomstående destillatör som dem som har eget bränneri. Det är särskilt viktigt att införa särskilda kontrollbestäm- melser för att säkerställa att det vin som levereras till frivillig destillation härrör från producentens egen produktion. För detta ändamål skall producenten styrka att han verkligen har framställt och innehar det vin som skall levereras, Dessutom bör regler fastställas som garanterar den nödvändiga kontrol- len av huvudmomenten i destillationskontrakten. Enligt artikel 47 i förordning (EEG) nr 822/87 är villkoret för att producenten skall omfattas av den destillation som avses i artiklarna 38, 41 och 42 i samma förordning att han uppfyller vissa skyldigheter. Det bör därför fastställas att producenten skall styrka för interventionsorganet att han har uppfyllt dessa skyldigheter. Bestämmelser bör fastställas som säkerställer att gemenskapen endast lämnar finansiella bidrag till de producenter som har uppfyllt dessa skyldigheter. Erfarenheten visar att en viss tolerans bör tillåtas i fråga om den vinmängd och den verkliga alkoholhalten i volymprocent som anges i leveranskontrakten.