25.11.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 309/9 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1889/2005 av den 26 oktober 2005 om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 95 och 135, med beaktande av kommissionens förslag ('), efter att ha hört Europeiska ekonomiska och  sociala kommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) — En av gemenskapens uppgifter är att främja harmonisk, väl avvägd och hållbar utveckling av ekonomiska verk- samheter i hela gemenskapen genom att inrätta en gemensam marknad och en ekonomisk och monetär union. Den inre marknaden omfattar därför ett område utan inre gränser, i vilket fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. (2) — Att vinning av olaglig verksamhet förs in i det finansiella systemet och investeras efter att ha varit föremål för tvätt är till skada för en sund och hållbar ekonomisk utveck- ling. Genom rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (?) har därför en gemenskapsmekanism införts för att förebygga penningtvätt genom övervakning av transaktioner som utförs genom kredit- och finansinstitut och vissa typer av yrken. Eftersom det finns risk för att tillämpningen av denna mekanism kommer att leda till ökad förflyttning av kontanta medel i olagliga syften, bör direktiv 91/308/EEG kompletteras med ett kontrollsystem för kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen. (3) — Sådana kontrollsystem tillämpas för närvarande av endast ett fåtal medlemsstater, i enlighet med nationell lagstiftning. Olikheterna i lagstiftningen är till skada för en väl fungerande inre marknad. De grundläggande inslagen bör därför harmonieras på gemenskapsnivå för att garantera en likvärdig kontrollnivå när det gäller förflyttningar av kontanta medel över gemenskapens gränser. En sådan harmonisering bör dock inte påverka möjligheten för medlemsstaterna att i enlighet med de befintliga bestämmelserna i fördraget tillämpa nationella (!) EGT C 227 E, 24.9.2002, s. 574. () Europaparlamentets yttrande av den 15 maj 2003 (EUT C 67 E, 17.3.2004, s. 259), rådets gemensamma ståndpunkt av den 17 februari 2005 (EUT C 144 E, 14.6.2005, s. 1) och Europaparla- mentets ståndpunkt av den 8 juni 2005. Rådets beslut av den 12 juli 2005. () EGT L 166, 28.6.1991, s. 77. Direktivet ändrat genom Europaparla- mentets och rådets direktiv 2001/97/EG (EGT L 344, 28.12.2001, s. 76). kontroller av förflyttningar av kontanta medel inom gemenskapen. Hänsyn bör även tas till det kompletterande arbete som bedrivs inom andra internationella forum, särskilt arbets- gruppen för finansiella åtgärder mot penningtvätt (FATF), som bildades vid det G7-toppmöte som hölls i Paris 1989. I FATF: s särskilda rekommendation IX av den 22 oktober 2004 uppmanas staterna att genomföra åtgärder i syfte att spåra fysiska förflyttningar av kontanta medel, inbegripet ett anmälningssystem eller annan meddelandeplikt. Därför bör kontanta medel som medförs av fysiska personer som reser in i eller ut ur gemenskapen omfattas av principen om anmälningsplikt. Denna princip skulle göra det möjligt för tullmyndigheterna att samla infor- mation om sådana förflyttningar av kontanta medel och vid behov överföra denna information till andra myndig- heter. Tullmyndigheter finns vid gemenskapens gränser, där kontrollerna är mest effektiva, och vissa av dem har redan skaffat sig praktisk erfarenhet på detta område. Rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas admi- nistrativa myndigheter och om samarbetet mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämp- ning av tull- och  jordbrukslagstiftningen (') bör tillämpas. Detta ömsesidiga bistånd bör säkerställa dels korrekt tillämpning av kontroller av kontanta medel, dels överföring av information som skulle kunna bidra till att målen för direktiv 91/308/EEG uppnås. Med hänsyn till att anmälningsplikten har ett förebyg- gande och avskräckande syfte, bör den fullgöras vid inresa till eller utresa från gemenskapen. För att myndig- heternas åtgärder skall inriktas på betydande förflytt- ningar av kontanta medel, bör dock endast förflyttningar motsvarande ett belopp av minst 10 000 EUR omfattas av anmälningsplikten. Dessutom bör det anges att anmälningsplikten åligger den fysiska person som medför de kontanta medlen, oavsett om denne är ägare till dem. En gemensam standard för den information som skall lämnas bör användas. Detta kommer att underlätta behö- riga myndigheters informationsutbyte. (') EGT L 82, 22.3.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).