2. 7. 96 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr L 163/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 130w, i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189c i fördraget (2), och med beaktande av följande: De nödlidande befolkningsgrupper som är offer för natur- katastrofer, krig, konflikter eller andra liknande extraordi- nära omständigheter har rätt till internationellt humani- tärt bistånd, när det visar sig att de inte på ett effektivt sätt kan få hjälp av sina egna myndigheter. Civila insatser för att skydda offer för konflikter eller liknande extraordinära omständigheter omfattas av inter- nationell humanitär rätt och följaktligen bör dessa inför- livas i de humanitära insatserna. Humanitärt bistånd omfattar inte bara genomförandet av akuta hjälpinsatser för att rädda och skydda människoliv i och efter krissituationer, utan också genomförandet av insatser som syftar till att underlätta eller möjliggöra fritt tillträde till offren och till fri framkomlighet för denna hjälp. Humanitärt bistånd kan utgöra en förutsättning för ut- vecklings- eller återuppbyggnadsåtgärder och bör följakt- ligen omfatta en krissituations och dess efterverkningars hela längd, och i detta sammanhang kan den omfatta kortsiktiga rehabiliteringsåtgärder för att underlätta att hjälpen kommer fram, förebygga att effekterna av krisen förvärras och börja hjälpa de drabbade befolkningsgrup- perna att åter uppnå ett minimum av självförsörjning. (') EGT nr C 180, 14.7.1995, s. 6. (;) Europaparlamentets yttrande av den 30 november 1995 (EGT nr C 339, 18.12.1993, s. 60), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 januari 1996 (EGT nr C 87, 25.3.1996, s. 46) och Europaparlamentets beslut av den 21 maj 1996 (EGT nr C 166, 10.6.1996). Insatser bör i synnerhet göras på det katastrofförebyg- gande området för att säkerställa en beredskap för de risker som är förbundna med katastrofer och följaktligen bör ett lämpligt varnings- och interventionssystem inrät- tas. Följaktligen är det lämpligt att säkra och öka effektiviteten och enhetligheten mellan de gemenskaps- bestämmelser och de nationella och internationella bestämmelser som rör förebyggande åtgärder och inter- vention för att avhjälpa de behov som uppstått till följd av naturkatastrofer eller katastrofer som framkallats av människan eller av jämförbara extraordinära omständighe- ter. Humanitärt bistånd som endast syftar till att förebygga och lindra mänskligt lidande bör, beviljas utan åtskillnad mellan offren vad gäller ras, etniskt ursprung, religion, kön, ålder, nationalitet eller politisk tillhörighet och får inte styras av eller underordnas politiska hänsynstaganden. Beslut om humanitärt bistånd bör fattas opartiskt och enbart grunda sig på offrens behov och intressen. Grundläggande för att Europeiska gemenskapens humani- tära insatser skall vara effektiva är en nära samordning mellan medlemsstaterna och kommissionen, både på beslutsnivå och på plats. Europeiska gemenskapen bör, inom ramen för sin medverkan till att öka det humanitära biståndets effekti- vitet på internationell nivå, bemöda sig om samarbete och samordning med tredje land. Dessutom bör i samma syfte kriterier fastställas för samar- bete med icke-statliga organisationer samt internationella organ och organisationer som är specialiserade på huma- nitärt bistånd. Icke-statliga organisationer och andra humanitära institu- tioners oberoende och opartiskhet måste bibehållas, respekteras och uppmuntras när humanitärt bistånd ges. På det humanitära området bör samarbete främjas mellan icke-statliga organisationer i medlemsstaterna samt i andra i-länder och likartade organisationer i berörda tredje länder.