L 19/12 Europeiska unionens officiella tidning 24.1.2006 KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/8/EG av den 23 januari 2006 om ändring, på grund av anpassning till den tekniska utvecklingen, av bilagorna II, III och V till Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/45/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/45/EG av den 31 maj 1999 om tillnärmning av medlems- staternas lagar och andra författningar om klassificering, för- packning och märkning av farliga preparat (!), särskilt artikel 20 första stycket, och av följande skäl: (1) — Preparat som består av fler än ett av de ämnen som i bilaga I till rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (?)  klassificeras som cancerogena, mutagena ochfeller reproduktionstoxiska måste nu märkas med riskfraser (R-fraser) som anger klassificering i både kate- gori 1 eller 2 och 3. Men märkning med två R-fraser ger ett motsägelsefullt budskap. Därför bör preparat bara klassificeras i och märkas med den högre kategorin. (2) — För ämnen som är mycket toxiska för vattenmiljön (klas- sificerade som N) och som tilldelas R-fraserna R50 eller R50/53 tillämpas nu särskilda koncentrationsgränser på ämnen som förtecknas i bilaga I till direktiv 67/548/EEG så att faran inte underskattas. Detta skapar en obalans mellan preparat som innehåller ämnen förtecknade i bi- laga I till direktiv 67/548/EEG, på vilka koncentrations- gränser tillämpas, och preparat som innehåller ämnen vilka ännu ej införts i bilaga I men provisoriskt klassifi- ceras och märks enligt artikel 6 i direktiv 67/548/EEG och på vilka inga koncentrationsgränser tillämpas. Det är därför nödvändigt att se till att koncentrationsgränser till- lämpas på samma sätt på alla preparat som innehåller ämnen som är mycket toxiska för vattenmiljön. 3) Den 6 augusti 2001 antog kommissionen direktiv 2001/59/EG (?) om anpassning av direktiv 67/548/EEG till den tekniska utvecklingen. I direktiv 2001/59/EG änd- (!) EGT L 200, 30.7.1999, s. 1. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 2004/66/EG (EUT L 168, 1.5.2004, s. 35). (2) EGT 196, 16.8.1967 s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommis- sionens direktiv 2004/73/EG (EUT L 152, 30.4.2004, s. 1). () EGT L 225, 21.8.2001, s. 1. rades kriterierna i bilaga VI till direktiv 67/548/EEG för klassificering och märkning av ämnen som bryter ned ozon. I sin ändrade lydelse anger bilaga III nu endast symbolen N tillsammans med R-fras R59. (4) — De begrepp som används för att beskriva kraven på för- packning och märkning i bilaga V till direktiv 1999/45/EG har lett till kritik mot bristande konsekvens. Det är därför lämpligt att ändra lydelsen i bilaga V till direktiv 1999/45/EG så att den blir mer exakt. (5) Bilagorna II, III och V till direktiv 1999/45/EG bör därför ändras i enlighet med detta. (6) — Åtgärderna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté för anpassning till teknisk utveckling av direktiven om avskaffande av tekniska handelshinder för farliga ämnen och preparat som inrättats i enlighet med artikel 20 i direktiv 1999/45/EG. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Bilagorna I, III och V till direktiv 1999/45/EG skall ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet. Artikel 2 1. - Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra för- ordningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 mars 2007. De skall genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförel- setabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvis- ning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvis- ningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. - Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.