L 13/12 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19.1. 2000 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 1999/93/EG av den 13 december 1999 om ett gemenskapsramverk för elektroniska signaturer EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 samt artiklarna 55 och 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?) med beaktande av Regionkommitténs yttrande (?), enligt förfarandet i artikel 251 i fördraget ("), och av följande skäl: 1. Den 16 april 1997 lade kommissionen fram medde- landet om ett europeiskt initiativ inom elektronisk handel för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. 2. Den 8 oktober 1997 lade kommissionen fram medde- landet ”Säkerhet och  tillförlitlighet vid elektronisk kommunikation — Mot en europeisk ram för digitala signaturer och kryptering” för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkom- mittén. 3. Den 1 december 1997 uppmanade rådet kommissionen att så snart som möjligt lägga fram ett förslag till Euro- paparlamentets och rådets direktiv om digitala signa- turer. 4. Elektronisk kommunikation och handel kräver elektro- niska signaturer och därtill hörande tjänster som gör det möjligt att autentisera uppgifter. Olika bestämmelser om rättslig erkännande av elektroniska signaturer och ackre- ditering av — tillhandahållare av = certifikattjänster i medlemsstaterna kan skapa betydande hinder för elek- tronisk kommunikation och elektroniska handel. Ett tydligt gemenskapsramverk för de villkor som skall gälla för elektroniska signaturer kommer dock att stärka förtroendet för och ett allmänt godtagande av den nya tekniken. Lagstiftningen i medlemsstaterna får inte hindra den fria rörligheten för varor och tjänster på den inre marknaden. 5. Driftskompatibiliteten för produkter för elektroniska signaturer bör främjas. Enligt artikel 14 i fördraget skall den inre marknaden omfatta ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor säkerställs. För att 1 (!) EGT C 325, 23.10.1998, s. 5. (2) EGT C 40, 15.2.1999, s. 29. (?) EGT C 93, 6.4.1999, s. 33. (') Europaparlamentets yttrande av den 13 januari 1999 (EGT C 104, 14.4.1999, s. 49), rådets gemensamma ståndpunkt av den 28 juni 1999 ( EGT C 243, 27.8.1999, s. 33) och Europaparlamentets beslut av den 27 oktober 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av den 30 november 1999. 10. kunna säkerställa fri rörlighet på den inre marknaden och bygga upp förtroendet för elektroniska signaturer måste därför vissa grundläggande krav, som är specifika för produkter för elektroniska signaturer uppfyllas, utan att det påverkar tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 3381/94 av dels 19 december 1994 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av varor med dubbla användningsområden (?) och rådets beslut 94/942/GUSP av den 19 december 1994 om den gemensamma åtgärd för kontroll av export av varor med dubbla användningsområden som antagits av rådet ('). Detta direktiv harmoniserar inte tillhandahållande av tjänster som avser informationssekretess när dessa tjänster omfattas av nationell lagstiftning om allmän ordning eller allmän säkerhet. Den inre marknaden säkerställer fri rörlighet för personer, vilket innebär att medborgare och invånare i Europeiska unionen i allt större omfattning behöver komma i kontakt med myndigheter i andra medlems- stater än den där de är bosatta. Tillgången till elektronisk kommunikation skulle kunna vara till mycket stor nytta i detta avseende. Den snabba tekniska utvecklingen och Internets globala karaktär kräver öppenhet inför olika tekniker och tjänster för att autentisera Uppgifter elektroniskt. Elektroniska signaturer kommer att användas under mycket skiftande omständigheter och i många olika tillämpningar vilket kommer att ge upphov till ett brett utbud av nya tjänster och produkter som har anknytning till eller som utnyttjar elektroniska signaturer. Defini- tionen av sådana produkter och tjänster bör inte begränsas till utfärdande och hantering av certifikat utan bör också omfatta alla andra tjänster och produkter som använder eller stöder elektroniska signaturer, till exempel registrerings-, tidsregistrerings-, katalog-, databehand- lings- eller konsulttjänster med anknytning till elektro- niska signaturer. Den inre marknaden gör det möjligt för tillhandahållare av certifikattjänster att utveckla sin gränsöverskridande verksamhet för att stärka sin konkurrenskraft och däri- genom erbjuda konsumenter och företag nya möjlig- heter att utbyta information och bedriva elektronisk handel på ett säkert sätt oberoende av gränser. För att stimulera tillhandahållandet av certifikattjänster i hela gemenskapen via öppna nät bör tillhandahållare av certi- fikattjänster - kunna = erbjuda sina = tjänster - utan () EGT L 367, 31.12.1994, s. 1. Förordningen ändrad genom förord- ning (EG) nr 837/95 (EGT L 90, 21.4.1995, s. 1). () EGT L 367, 31.12.1994, s. 8. Beslutet senast ändrat genom beslut 1999/193/GUSP (EGT L 73, 19.3.1999, s. 1).