L 118/12 Europeiska unionens officiella tidning 14.5.2003 (Rättsakter som antagits med tillämpning av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen) RÅDETS BESLUT 2003/335/RIF av den 8 maj 2003 om utredning och lagföring av folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 30, 31 och 34.2 c i detta, med beaktande av Konungariket Danmarks initiativ ('), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (?), och av följande skäl: (1) De internationella tribunalerna för f.d. Jugoslavien och för Rwanda har sedan 1993 utrett, lagfört och dömt kränkningar av folkrätten i samband med krig, folkmord och brott mot mänskligheten. I Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen av den 17 juli 1998, som ratificerats av samtliga Europeiska unionens medlemsstater, fastställs det att de mest allvar- liga brotten som angår hela det internationella samfundet, i synnerhet folkmord, brott mot mänsklig- heten och krigsförbrytelser, inte får förbli ostraffade och att en effektiv lagföring av dem måste säkras genom åtgärder på det nationella planet och ett förstärkt inter- nationellt samarbete. I Romstadgan erinras det om att det åligger varje stat att utöva straffrättslig jurisdiktion över dem som har gjort sig skyldiga till sådana internationella brott. I Romstadgan betonas det att den internationella brott- målsdomstol, som upprättas i enlighet med denna stadga, skall komplettera nationell straffrättslig jurisdik- tion. Effektiva utredningar och, i tillämpliga  fall, lagföring av folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser bör säkerställas utan att intrång görs på Internationella brottmålsdomstolens jurisdiktion. Utredning, lagföring och utbyte av information med avseende på folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser bör även i fortsättningen vara de natio- nella myndigheternas ansvar, om inte annat framgår av folkrätten. () EGT C 223, 19.9.2002, s. 19. () Yttrandet avgivet den 17 december 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT). (6) (11) Medlemsstaterna konfronteras regelbundet med personer som har varit inblandade i sådana brott och söker resa in i och uppehålla sig i Europeiska unionen. Medlemsstaternas behöriga myndigheter måste, om de får veta att en person som ansökt om uppehållstillstånd misstänks för att ha begått eller medverkat till folkmord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelser, se till att de aktuella gärningarna utreds och, när det är befogat, lagförs i överensstämmelse med nationell lagstiftning. De relevanta nationella brottsbekämpande myndighe- terna och invandringsmyndigheterna bör, trots skilda uppgifter och ansvar, samarbeta mycket nära för att ge de myndigheter som har jurisdiktion på nationell nivå möjlighet att effektivt utreda och lagföra sådana brott. Medlemsstaterna bör se till att de brottsbekämpande myndigheterna — och = invandringsmyndigheterna har tillräckliga resurser och lämpliga strukturer för att effek- tivt samarbeta samt effektivt utreda och när så är lämpligt lagföra folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser. För att sådana brott skall kunna utredas och lagföras effektivt krävs också att myndigheterna i de stater som är parter i Romstadgan, inbegripet medlemsstaterna, har ett nära samarbete över gränserna. Rådet antog den 13 juni 2002 beslut 2002/494/RIF om inrättande av ett europeiskt nätverk av kontaktpunkter med avseende på personer som har gjort sig skyldiga till folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbry- telser (?).. Medlemsstaterna bör säkerställa att kontakt- punkterna används till fullo för att underlätta samarbetet mellan de behöriga internationella myndigheterna. (?) EGT L 167, 26.6.2002, s. 1.