11.6.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 148/5 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 883/2005 av den 10 juni 2005 om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemen- skapen (!), särskilt artikel 247 i denna, och av följande skäl: Tullkonventionen om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet (TIR-konventionen) av den 14 no- vember 1975 godkändes på gemenskapens vägnar ge- nom rådets förordning (EEG) nr 2112/78 (2) och trädde i kraft i gemenskapen den 20 juni 1983 (?). Med hänsyn till den internationella handelns betydelse för gemenska- pen bör tullformaliteterna när det gäller TIR-förfarandet moderniseras. Enligt artikel 49 i TIR-konventionen är det möjligt att tillämpa större lättnader för de ekonomiska aktörerna, förutsatt att dessa inte hindrar tillämpningen av bestämmelserna i konventionen. För närvarande anges i gemenskapsbestämmelserna om TIR-förfarandet inte nå- gonting om ställning som godkänd mottagare. I syfte att tillmötesgå de ekonomiska aktörernas behov och under- lätta internationell handel bör bestämmelser utarbetas, på grundval av de nuvarande bestämmelserna om gemen- skapstransitering/gemensam transitering, som gör det möjligt att i samband med TIR-förfarandet använda den lättnad som ställningen som godkänd mottagare utgör. Konventionen om temporär import av den 26 juni 1990 (Istanbulkonventionen) och bilagorna till denna godkän- des av Europeiska gemenskapen genom rådets beslut 93/329/EEG ('). Bilaga A till Istanbulkonventionen ersät- (!) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom 2003 års anslutningsakt. (2) EGT L 252, 14.9.1978, s. 1. (2) EGT L 31, 2.2.1983, s. 13. (4) EGT L 130, 27.5.1993, s. 1. ter tullkonventionen om ATA-carnet för tillfällig införsel av varor av den 6 december 1961 (ATA-konventionen) när det gäller förbindelser mellan länder som antagit Is- tanbulkonventionen och bilaga A till denna. Det är därför nödvändigt att ändra bestämmelserna avseende ATA-för- farandet så att de omfattar hänvisningar till Istanbulkon- ventionen. För att underlätta den internationella handeln mellan gemenskapen och de länder som ännu inte har godtagit bilaga A till Istanbulkonventionen bör emellertid hänvisningarna till ATA-konventionen bibehållas. Inom ramen för förfarandet för passiv förädling är det enligt kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (5), sedan 2001 tillåtet att beräkna partiell befrielse från im- porttullar efter passiv förädling på grundval av förädlings- kostnaderna, den s.k. mervärdemetoden. Denna metod får emellertid inte tillämpas om temporärt exporterade varor som inte har ursprung i gemenskapen har övergått till fri omsättning till nolltullsats. Dessa begränsningar för varor som inte har sitt ursprung i gemenskapen bör ändras i syfte att öka användningen av mervärdemetoden. För att hindra missbruk av systemet bör dock befrielse av detta slag kunna vägras om det visas att övergången till fri omsättning av de temporärt exporterade varorna hade som enda syfte att dra nytta av denna befrielse. Det är som regel obligatoriskt att ange identiteten och nationaliteten för transportmedlet vid avgång i fält 18 i transiteringsdeklarationen. Vid containerterminaler där trafikvolymen är hög kan det hända att alla uppgifter om det vägtransportmedel som kommer att användas för en transport inte är kända vid den tidpunkt då transi- teringsformaliteterna fullgörs. Identiteten för den contai- ner i vilken de varor som omfattas av transiteringsdekla- rationen transporteras är dock redan känd och anges i fält 31 i transiteringsdeklarationen. Med hänsyn till att varukontroll kan ske på grundval av containeridentiteten bör det kunna tillåtas att fält 18 i transiteringsdeklaratio- nen inte behöver fyllas i om det kan garanteras att de erforderliga uppgifterna kommer att fyllas i senare i det relevanta fältet. () EGT L 253, 11.10.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2286/2003 (EUT L 343, 31.12.2003, s. 1).