16. 11. 96 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr L 293/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2193/96 av den 15 november 1996 om ändring av förordning (EEG) nr 2131/93 om förfarandet vid och villkoren för försäljning av spannmål som innehas av interventionsorgan EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål('), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 923/96 (), särskilt artikel 5 i denna, och med beaktande av följande: I kommissionens förordning (EEG) nr 2131/93 (?), senast ändrad genom förordning (EG) nr 120/94 ('), fastställs förfarandet vid och villkoren för försäljning av spannmål som innehas av interventionsorgan. I de medlemsstater som saknar hamn drabbas de anbuds- givare som lämnat anbud avseende spannmål för vilket anbudsinfordran skett, av höga transportkostnader. På grund av dessa extrakostnader har spannmålsexport från dessa medlemsstater försvårats, vilket bland annat medfört förlängda lagringstider vid intervention samt extrakost- nader som belastar gemenskapens budget. Det är därför nödvändigt att föreskriva en möjlighet att i vissa fall ersätta de lägsta transportkostnaderna från lagringsorten till den faktiska utförselorten, så att anbudsgivarnas anbud blir jämförbara. I enlighet därmed bör artikel 7 i förord- (') EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 21. () EGT nr L 126, 24.5.1996, s. 37. ) ( () EGT nr L 21, 26.1.1994, s. 1. ning (EEG) nr 2131/93 anpassas i fråga om transportkost- naderna. I artikel 18 i kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 av den 27 november 1987 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1384/95 (5), föreskrivs allmänna bestämmelser vad avser bevis på tullformaliteternas fullgörande för frisläp- pande för konsumtion. I artikel 17 i förordning (EEG) nr 2131/93 föreskrivs att den säkerhet som täcker skillnaden mellan det betalda priset och det lägsta priset för försälj- ning på gemenskapsmarknaden, får frisläppas när exporten sker genom sjötransport. Samma bestämmelse föreskrivs i kommissionens förordning (EG) nr 1501/ 95 (”), senast ändrad genom förordning (EG) nr 95/96 ("), när det gäller betalning av exportbidrag som fastställts inom ramen för en anbudsinfordran, så att det stora antalet exporter inom gemenskapen inte försvåras genom krav på bevis för att produkter nått sin bestämmelse. Samma situation gäller för spannmål som exporteras i interventionssyfte som för spannmål som exporteras från den fria marknaden. För att främja en konsekvent och sammanhängande tillämpning måste samma bestämmelse tillämpas på betalning av exportbidrag, men endast då det finns ett differentierat bidrag som motsvarar skillnaden mellan Schweiz och Liechtenstein å den ena sidan och bestämmelseorten ”övriga tredje länder eller då anbudsgi- varen har förutfastställt det lägsta bidraget enligt rättspra- xis” å den andra. Därför bör förordning (EEG) nr 2131/93 ändras. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för spannmål. (') EGT nr L 351, 14.12.1987, s. 1. () EGT nr L 134, 20.6.1995, s. 14. () EGT nr L 147, 30.6.1995, s. 7. () EGT nr L 18, 24.1.1996, s. 10.