172 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 06/Vol. 01 375L0034 Nr L 14/10 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 20.1.75 RÅDETS DIREKTIV av den 17 december 1974 om rätten för medborgare i en medlemsstat att stanna kvar inom en annan medlemsstats territorium efter att där ha drivit egen rörelse (75/34/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten ('), och särskilt avdelning II i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande (7), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), och med beaktande av följande: I enlighet med rådets direktiv Nr 73/148/EEG (') av den 21 maj 1973 om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medborgare i medlemsstaterna i fråga om etablering och tillhandahål- lande av tjänster beviljar varje medlemsstat rätt till varaktig bosättning för andra medlemsstaters medborgare som etablerar sig inom dess territorium för att driva egen rörelse, när restriktioner för denna verksamhet avskaffats i enlighet med fördraget. Det är normalt att en person förlänger en period av varaktig bosättning inom en medlemsstats territorium genom att stanna kvar efter att ha bedrivit en verksamhet där; frånvaron av rätten att under sådana omständigheter stanna kvar utgör ett hinder för att etableringsfriheten skall kunna uppnås; för anställda personer har villkoren för utövandet av denna rätt redan fastställts i förordningen (EEG) Nr 1251/70 ('). Artikel 48.3 d i fördraget erkänner arbetstagarnas rätt att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha varit anställda i denna stat; artikel 54.2 föreskriver inte uttryckligen en liknande rätt för egna företagare, likväl innebär etableringens karaktär samt de band som knyts (') EGT nr 2, 15.1.1962, s. 36/62. () EGT nr C 14, 27.3.1973, s. 20. () EGT nr C 142, 31.12.1972, s. 12. () EGT nr L 172, 28.6.1973, s. 14. () EGT nr L 142, 30.6.1970, s. 24. med de länder där de varit verksamma att dessa personer har ett avgjort intresse av att komma i åtnjutande av samma rätt att stanna kvar som den rätt arbetstagare har; för att göra denna åtgärd berättigad bör hänvisas till den bestämmelse i fördraget som gör åtgärden möjlig. Etableringsfriheten - inom <gemenskapen <kräver = att medborgare i medlemsstater får driva egen rörelse i flera medlemsstater i följd utan att detta blir till deras nackdel. En medborgare i en medlemsstat som bor inom en annan medlemsstats territorium bör bli garanterad rätten att stanna kvar inom detta territorium, då han upphör med sin rörelse där, därför att han uppnått pensionsåldern eller på grund av bestående arbetsoförmåga; en sådan rätt bör även garanteras den medborgare i en medlemsstat som efter en tids verksamhet som egen företagare och bosätt- ning inom en andra medlemsstats territorium bedriver verksamhet i en tredje medlemsstats territorium, under det att han har kvar sin bostad inom den andra statens territorium. För att bestämma enligt vilka villkor rätten att stanna kvar skall gälla bör hänsyn tas till de orsaker som lett till att verksamheten upphörde inom den berörda medlems- statens territorium och i synnerhet till skillnaden mellan pensionering, det normala och förutsebara slutet på det yrkesverksamma livet, och bestående arbetsoförmåga som leder till ett för tidigt och oförutsebart slut på det yrkesverksamma livet; särskilda villkor måste fastställas, när maken är eller var medborgare i ifrågavarande medlemsstat, eller när verksamheten uppbhör till följd av olycksfall eller yrkessjukdom. Den medborgare i en medlemsstat som har nått slutet på sitt yrkesverksamma liv efter att ha verkat som egen före- tagare inom en annan medlemsstats territorium bör få tillräckligt god tid på sig för att besluta var han slutligen vill bosätta sig. Att en medlemsstats medborgare som driver egen rörelse begagnar sig av rätten att stanna kvar medför att denna rätt bör utvidgas till att gälla medlemmarna av hans familj; om en medlemsstats medborgare som driver egen rörelse skulle avlida under sitt yrkesverksamma liv, måste även hans familjemedlemmar tillerkännas rätten  till bosättning och särskilda bestämmelser gälla om detta.