4 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14/Vol. 01 391R1911 29.6.91 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 171/1 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1911/91 av den 26 juni 1991 om tillämpningen av gemenskapsrättens bestämmelser på Kanarieöarna EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska gemenskapen, med beaktande av Anslutningsakten för Spanien och Portugal, särskilt artikel 25.4 första stycket i denna, med beaktande av det ändrade förslaget från kommis- sionen (!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), och med beaktande av följande: Med stöd av artikel 25 i anslutningsakten är fördragen och de rättsakter som utfärdas av Europeiska gemenskapernas institutioner tillämpliga på Kanarieöarna, om inte annat följer av de undantag som föreskrivs i nämnda artikel, i artikel 155 och i protokoll 2 till anslutningsakten. Denna ordning utesluter Kanarieöarna särskilt från gemenskapens tullområde och från tillämpningen av den gemensamma handelspolitiken, den gemensamma jord- brukspolitiken och den gemensamma fiskepolitiken. Erfa- renheten — visar - emellertid att = utvecklingen = av Kanarieöarna skulle vara bättre betjänt av en fullständig integration i den gemensamma politiken och i processen att genomföra den inre marknaden. Bestämmelserna i anslutningsakten bör därför ändras och Kanarieöarna in- tegreras i gemenskapens tullområde. Enligt artikel 25.4 första stycket i anslutningsakten kan rådet på Spaniens begäran på förslag från kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet enhälligt besluta att innefatta Kanarieöarna i gemenskapens tullområde och bestämma lämpliga åtgärder inriktade på att utsträcka gemenskapsrättens gällande bestämmelser till Kanarie- öarna. Spanien begärde detta den 7 mars 1990 enligt den nämnda artikeln. Integrationen av Kanarieöarna i all gemenskapspolitik kräver en gradvis process under en lämplig övergångspe- (') EGT nr C 67, 15.3.1991, s. 8. () EGT nr C 158, 17.6.1991. () Yttrande avgett den 30 maj 1991. riod, utan att detta påverkar tillämpningen av de särskilda åtgärder som är avsedda att ta hänsyn till de speciella restriktioner som är ett resultat av Kanarieöarnas avsides belägenhet, deras ökaraktär samt deras traditionella ekonomiska och skattemässiga ställning. Med beaktande av dessa åtgärder bör på grundval av den här förordningen ett särskilt program antas som tar hänsyn till Kanarie- öarnas avsides belägenhet och ökaraktär. Tillämpningen av den gemensamma jordbrukspolitiken på Kanarieöarna kommer, med undantag av den komplet- terande handelsmekanismen vad avser varuförsörjningen av Kanarieöarna, att göra fri rörlighet av varor möjlig på de villkor som tillämpas på det spanska fastlandet (slut på övergångsperioden: 31 december 1995). Inom denna ram kommer fri rörlighet av varor mellan Kanarieöarna och resten av Spanien att säkerställas. Fullständig tillämpning av den gemensamma jordbrukspolitiken förutsätter att en särskild försörjningsordning träder i kraft. Tillämpningen av denna politik måste dessutom åtföljas av särskilda åtgärder i fråga om jordbruksproduktionen på Kanarie- öarna. Det är därför nödvändigt att — med undantag för de bestämmelser som reglerar tillträdet för jordbrukspro- dukter med ursprung på Kanarieöarna till andra delar av gemenskapen — bibehålla bestämmelserna i anslutnings- akten beträffande tillämpningen av den gemensamma jordbrukspolitiken på Kanarieöarna till dess en särskild försörjningsordning träder i kraft. Bestämmelserna om tillträde av jordbruksprodukter med ursprung på Kanarie- öarna till andra delar av gemenskapen undantas. Bestäm- melserna i protokoll 2 om bananer måste fortsätta att gälla. . Den gemensamma fiskepolitiken skall tillämpas på Kana- rieöarna redan när denna förordning träder i kraft på samma villkor som för spanska fastlandet (slut på över- gångsperioden: 31 december 1995), om inte annat följer av de särskilda åtgärder som bestäms inom ramen för : gällande lagstiftning. Kanarieöarnas östatus avspeglas traditionellt i särskilda ekonomiska och skattemässiga undantagsregleringar som är avsedda att kompensera för de nackdelar som följer av ögruppens geografiska isolering. I detta sammanhang är stärkandet av Kanarieöarnas inte- gration i gemenskapen inte oförenlig med bibehållandet av indirekt beskattning specifik för dessa öar, särskilt den fortsatta uteslutningen av Kanarieöarna från det territori-