2.7.98 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 188/35 RÅDETS DIREKTIV nr 98/41/EG av den 18 juni 1998 om registrering av personer som färdas ombord på passagerarfartyg som ankommer till eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (7), och med beaktande av följande: (1) Ytterligare åtgärder måste vidtas inom ramen för den gemensamma transportpolitiken för att öka säkerheten vid transporter till sjöss. Gemenskapen är allvarligt oroad av de fartygso- lyckor i vilka passagerarfartyg har varit inblandade och som har resulterat i omfattande förluster av människoliv, särskilt olyckorna med ”Herald of Free Enterprise” och ”Estonia”. Personer som färdas med passagerarfartyg och höghastighetspassagerar- fartyg inom gemenskapen har rätt att vänta sig och kunna lita på en tillräcklig säkerhetsnivå och på ett ändamålsenligt informationssystem, som under- lättar sjöräddning och en effektiv hantering av de vidare efterverkningarna om en olycka skulle inträffa. Det är nödvändigt att säkerställa att antalet passage- rare ombord inte överstiger det antal som fartyget och dess säkerhetsutrustning är certifierad för. Företagen bör kunna informera sjöräddnings- tjänsten om hur många personer som är inblandade i en olycka. Uppgifter om passagerare och besättning måste sammanställas för att underlätta sjöräddning och den effektiva hanteringen av efterverkningarna av en olycka, t.ex. för att identifiera de inblandade personerna, ge klarare upplysningar om dithörande rättsliga frågor och bidra till en mer ändamålsenlig läkarvård för dem som räddats. Sådana uppgifter skulle också förhindra onödig ängslan hos anhöriga (') EGT C 31, 31.1.1997, s. 5, och EGT C 275, 11.9.1997, s. 7. () EGT C 206, 7.7.1997, s. 111. () Europaparlamentets yttrande av den 29 maj 1997 (EGT C 138 av den 16.6.1998, s. 31), rådets gemensamma ståndpunkt av den 11 december 1997 (EGT C 23 av den 23.1.1998, s. 17), och Europaparlamentets beslut av den 11 mars 1998 (EGT C 104, 6.4.1998). (10) och andra personer med anknytning till personer ombord på passagerarfartyg, som är inblandade i olyckor till sjöss i farvatten för vilka medlemssta- terna har ansvar enligt 1979 års internationella sjöräddningskonvention (SAR). Passagerare bör därför räknas och registreras före fartygets avgång. Kapitel III i internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS) före- skriver att alla personer ombord på samtliga passa- gerarfartyg i internationell trafik skall räknas och registreras från den 1 juli 1997 respektive den 1 januari 1999, medan den tillåter administrationerna att medge undantag för passagerarfartyg som trafikerar skyddande farvatten från dessa krav liksom från kravet att registrera om den fastställda tidtabellen för sådana fartyg gör det praktiskt omöj- ligt att färdigställa sådan information. Det SOLAS- kapitlet gäller inte för inrikes resor och överlåter viktiga delar av tolkningen till enskilda medlems- staters avgörande. Detta direktiv är i Ööverensstämmelse med medlemsstaternas rätt att för passagerarfartyg som trafikerar deras hamnar införa vissa strängare krav än dem som fastställs i SOLAS-konventionen. Särskilt med tanke på betydelsen av passagerar- transporter till sjöss för den inre marknaden är åtgärder på gemenskapsnivå det mest effektiva sättet att fastställa en gemensam lägsta säkerhets- nivå för fartyg inom hela gemenskapen. Med tanke på proportionalitetsprincipen är ett rådsdirektiv det lämpliga rättsliga instrumentet eftersom det ger medlemsstaterna en ram för enhetlig och obligatorisk tillämpning av säkerhets- normerna, samtidigt som det ger medlemsstaterna rätt att välja de metoder för genomförandet som bäst passar deras interna system. En medlemsstat kan säkerställa att de tillämpliga säkerhetsreglerna följs av de passagerarfartyg som för dess flagg och av de företag som driver dem. Dessa regler bör inte införas i fråga om fartyg som trafikerar hamnar i tredje land; SOLAS-bestämmel- serna gäller för sådana resor.