13.6.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 157/1 I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1030/2002 av den 13 juni 2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORD- NING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 63.3 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (?), och av följande skäl: (1) I Amsterdamfördraget eftersträvas ett gradvis upprät- tande av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, och kommissionen ges där delad initiativrätt för att kunna vidta de åtgärder som krävs för att uppnå en harmoniserad invandringspolitik. I rådets och kommissionens handlingsplan för att på bästa sätt genomföra bestämmelserna i Amsterdamför- draget om upprättande av ett område med  frihet, säkerhet och rättvisa (?) föreskrivs i åtgärd 38 punkt c ii utarbetande av regler om medlemsstaternas förfaranden för att utfärda viseringar och uppehållstillstånd för längre tid. Europeiska rådet i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 framhöll behovet av en harmoniserad invandrings- politik med hänvisning till fördragets bestämmelser om rätt till inresa och bosättning på medlemsstaternas terri- torium för medborgare i tredjeland. Behovet av att harmonisera utformningen av sådana uppehållstillstånd som utfärdas till medborgare i tredje- land bekräftas i rådets gemensamma åtgärd 97/11/RIF (') av den 16 december 1996, om en enhetlig modell för uppehållstillstånd. Följaktligen bör gemensam åtgärd 97/ 11/RIF ersättas av en gemenskapsrättsakt. Det är viktigt att det enhetligt utformade uppehållstill- ståndet innehåller alla nödvändiga uppgifter och uppfyller mycket höga tekniska krav, särskilt i fråga om (') EGT C 180 E, 26.6.2001, s. 304. (?) Yttrandet avgivet den 12 december 2001 (ännu inte offentliggjort i EGT). (?) EGT C 19, 23.1.1999, s. 1. (') EGT L 7, 10.1.1997, s. 1. garantier mot hel- och delförfalskningar. Detta kommer att bidra till förebyggande och bekämpning av olaglig invandring och bosättning. Handlingen bör också vara utformad så att den kan användas av samtliga medlems- stater och innefatta harmoniserade säkerhetsdetaljer som är allmänt igenkännliga och kan uppfattas med blotta ögat. För att förbättra skyddet av uppehållstillstånd mot hel- eller delförfalskningar undersöker medlemsstaterna och kommissionen med jämna mellanrum, allteftersom den tekniska utvecklingen fortskrider, vilka ändringar som skall göras i de säkerhetsegenskaper som utgör en del av tillståndet, särskilt när det gäller införande och använd- ning av nya biometriska egenskaper och metoder. I denna förordning fastställs endast de specifikationer som inte är av konfidentiell art. Dessa specifikationer bör kompletteras med ytterligare specifikationer som skall förbli hemliga för att förebygga risken för hel- och delförfalskningar och som inte får innefatta personupp- gifter eller hänvisning till sådana. Kommissionen bör ges behörighet att anta dessa ytterligare specifikationer, biträdd av den kommitté som inrättats genom artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 1683/95 av den 29 maj 1995 om en enhetlig utformning av visumhandlingar. (?) Det är i detta avseende viktigt att se till att sambandet med uppehållstillstånden enligt rådets beslut av den 17 december 1997 och av den 8 juni 2001 inte går förlorat. För att undvika att uppgifterna i fråga sprids till fler personer än nödvändigt är det också viktigt att varje medlemsstat utser endast ett organ för tryckningen av det enhetligt utformade uppehållstillståndet, dock utan att hinder föreligger för att vid behov kunna ersätta organet med ett annat organ. Av säkerhetsskäl bör varje medlemsstat underrätta kommissionen och de övriga medlemsstaterna om det behöriga organets namn. () EGT L 164, 14.7.1995, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 334/2002 (EGT L 53, 23.2.2002, s. 7).