L 75/18 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16.3.2002 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 472/2002 av den 12 mars 2002 om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 466/2001 om fastställande av högsta tillåtna halt för vissa främmande ämnen i livsmedel (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 315/93 av den 8 februari 1993 om fastställande av gemenskapsförfaranden för främmande ämnen i livsmedel (!), särskilt artikel 2.3 i denna, efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén, och av följande skäl: (1) Enligt förordning (EEG) nr 315/93 måste den högsta tillåtna halten för främmande ämnen i livsmedel fast- ställas i syfte att skydda folkhälsan. I kommissionens förordning (EG) nr 466/2001 (), senast ändrad genom förordning (EG) nr 257/2002 (?), fastställs för vissa främmande ämnen i livsmedel högsta tillåtna halter som skall gälla från och med den 35 april 2002. Vissa medlemsstater har fastställt eller har för avsikt att fastställa högsta tillåtna halter för aflatoxiner i kryddor och för ochratoxin A i vissa livsmedel. Med tanke på de skillnader som finns mellan medlemsstaterna, och den risk för konkurrenssnedvridning som följer av detta, är åtgärder på gemenskapsnivå nödvändiga för att säker- ställa en enhetlig marknad, samtidigt som proportionali- tetsprincipen måste beaktas. Aflatoxiner, särskilt aflatoxin B1, är genotoxiska och cancerframkallande ämnen. För ämnen av denna typ finns det inget tröskelvärde under vilket inga skadliga effekter kan observeras och det går därför inte att fast- ställa ett acceptabelt dagligt intag. Det är heller inte möjligt att utifrån dagens vetenskapliga och tekniska kunskapsnivå eller genom förbättrade produktions- och lagringstekniker förhindra uppkomsten av dessa mögel- svampar och därigenom helt och hållet avlägsna aflato- xiner i kryddor. Därför bör gränsvärdena sättas så lågt som rimligen är möjligt. Resultaten av ett samordnat kontrollprogram, som genomfördes av medlemsstaterna i enlighet med kommissionens rekommendation 97/77/EG av den 8 januari 1997 om ett samordnat program för offentlig (!) EGT L 37, 13.2.1993, s. 1. (2) EGT L 77, 16.3.2001, s. 1. (?) EGT L 41, 13.2.2002, s. 12. (10) kontroll av livsmedel 1997 ('), har blivit tillgängliga efter det att den högsta tillåtna halten för aflatoxiner i andra livsmedel fastställdes. De visar att ett flertal arter av kryddväxter innehåller höga halter av aflatoxiner. Det är därför lämpligt att fastställa gränsvärden för de krydd- slag som används i stora mängder och som ofta är starkt förorenade. Gränsvärdena bör ses över och, om nödvändigt, sänkas före den 31 december 2003 och hänsyn bör härvid tas till möjligheterna att minska halten av aflatoxiner i kryddor genom en förbättring av produktion, skörd och lagring samt vetenskapliga och tekniska framsteg. Ochratoxin A är ett mykotoxin som bildas av olika mögelsvampar (Penicillium- och Aspergillus-arter). Det förekommer naturligt i en mängd olika vegetabiliska produkter som spannmål, kaffebönor, kakao och torkad frukt över hela världen. Det har påvisats i produkter som spannmålsprodukter, kaffe, vin, öl och druvsaft men även i produkter av animaliskt ursprung såsom gris- njurar. Undersökningar av hur ofta och i vilken mängd ochratoxin A förekommer i livsmedel och i blodprov från människor tyder på att livsmedel ofta är förorenade. Ochratoxin A är ett mykotoxin som har cancerframkal- lande, njurtoxiska, teratogena, immunotoxiska och möjligen neurotoxiska egenskaper. Ochratoxin A har kopplats till nefropati hos människor. Ochratoxin A kan ha en lång halveringstid hos människor. Vetenskapliga livsmedelskommittén anser i sitt yttrande angående ochratoxin A av den 17 september 19938 att det skulle vara klokt att minska intaget av ochratoxin A så mycket som möjligt, att se till att exponeringen ligger runt de lägre värdena av det tolerabla dagliga intaget på 1,2-14 ng/kg kroppsvikt som har beräknats av veten- skapliga organisationer, t.ex. ett dagligt intag på lägre än 5 ng/kg kroppsvikt. Det är inte möjligt att utifrån dagens vetenskapliga och tekniska kunskapsnivå eller genom förbättrade produk- tions- och = lagringstekniker = fullständigt — förhindra uppkomsten av dessa mögelsvampar. Följaktligen kan ochratoxin A inte avlägsnas helt och hållet ur livsmedel. Därför bör gränsvärdena sättas så lågt som rimligen är möjligt. () EGT L 22, 24.1.1997, s. 27.