70 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 07/Vol. 01 369R 1192 Nr L 156/8 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 28.6.69 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1192/69 av den 26 juni 1969 om införande av enhetliga regler för järnvägsföretagens redovisning EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR AN- TAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 75 och 94 i detta, med beaktande av rådets beslut av den 13 maj 1965 (!) om harmonisering av vissa föreskrifter om konkurrens vid transporter på järnväg, landsväg och inre vatten- vägar, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), och | med beaktande av följande: Ett av målen för den gemensamma transportpolitiken är att undanröja sådana skillnader som uppkommer genom ekonomiska belastningar på eller förmåner för järnvägsföretag genom myndigheters åtgärder och som kan väntas förorsaka en avsevärd snedvridning av konkurrensvillkoren. Det är därför lämpligt att vidta åtgärder som eliminerar effekterna av dessa ekonomiska belastningar eller förmå- ner för att uppnå lika behandling av alla transportslag. Åtgärderna kan i vissa fall bestå i att få de ekonomiska belastningarna eller förmånerna att upphöra inom en snar framtid; i andra fall skall åtgärderna genomföras som en del av en process i riktning mot normaliserad redovisning för järnvägsföretagen, varvid ett moment i denna normaliseringsprocess är att effekterna av sådana ekonomiska belastningar eller förmåner kompenseras. Det slutliga ställningstagandet med avseende på vissa typer av ekonomiska belastningar eller förmåner som skall omfattas av normaliseringen måste ske i samband med den stegvisa harmoniseringen av reglerna för de ekonomiska relationerna mellan järnvägsföretag och stater enligt artikel 8 i rådets beslut av den 13 maj 1965 om harmonisering av vissa föreskrifter om konkurrens vid transporter på järnväg, landsväg och inre vattenvä- (!1) EGT nr 88, 24.5.1965, s. 1500/65. (2) EGT nr C 135, 14.12.19638, s. 34. (3) EGT nr C 118, 11.11.1968, s. 7. gar. I avvaktan på en slutlig reglering är det i fråga om dessa typer av belastningar eller förmåner därför lämpligt att till varje stat överlåta rätten att i varje enskilt fall besluta om normalisering skall äga rum. Om beslut om normalisering fattas, bör denna genomföras i enlighet med de gemensamma regler som fastställts i denna förordning, i synnerhet vad avser metoderna för beräkning av ekonomisk ersättning. Innan det kan bli tal om någon ersättning på grund av normaliserad redovisning är det nödvändigt att fastställa de ekonomiska belastningar som järnvägsföretagen drabbas av samt de förmåner som de har i jämförelse med vad som skulle gälla om de arbetade på samma villkor som andra transportföretag. För att fastställa detta måste man identifiera de fall på vilka normaliseringen bör tillämpas. Samtliga sådana fall inom medlemsstaterna bör omfattas av normaliseringen, med undantag för dels allmän trafikplikt i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 1191/69(4) av den 26 juni 1969 om medlemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt på järnväg, väg och inre vattenvägar, dels olikheter i infrastruktur och skattebördor enligt de regler som gäller för de tre transportslagen — olikheter som i vederbörlig ordning kommer att avskaffas enligt de åtgärder som föreslagits om betalning för utnyttjande av infrastruktur och i samband med en anpassning av allmänna skatteregler och skatteregler för transporter. Eftersom varje normaliseringsfall har sina egna särdrag, är det lämpligt att fastställa omfattningen av varje sådant fall och att bestämma vilka metoder som skall tillämpas vid beräkningen av de ekonomiska belastning- arna eller förmånerna för järnvägsföretagen. För att beräkna sådana belastningar eller förmåner är det nödvändigt att jämföra det system som tillämpas på järnvägsföretag med det system som tillämpas på privata transportföretag som arbetar med andra transportslag. De ekonomiska belastningarna för järnvägsföretag är vanligen större än de förmåner de åtnjuter; dessa företag kan lätt tillhandahålla det redovisningsunderlag som krävs för beräkning av sådana belastningar eller förmå- ner. Det är därför lämpligt att ge sådana företag en initiativrätt i saken och att låta medlemsstaternas () EGT nr L 156, 28.6.1969, s. 1.