3.5.2000 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 106/21 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2000/9/EG av den 20 mars 2000 om linbaneanläggningar för persontransport EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 och artiklarna 55 och 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs ytt- rande (?), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) Linbaneanläggningar för persontransport (nedan kallade linbaneanläggningar) konstrueras, tillverkas, tas i drift och drivs för att transportera personer. Linbaneanlägg- ningar är i första hand trafikanläggningar som används på turistorter i bergstrakter och omfattar bergbanor, lin- banor, kabinlinbanor, stolliftar och släpliftar men det kan emellertid också röra sig om linbaneanläggningar som används i stadstrafiksystem. Vissa sorters linbane- anläggningar kan också bygga på helt andra grundläg- gande principer som på förhand inte kan uteslutas. Det skall därför vara möjligt att införa särskilda krav som avser att uppnå samma säkerhetsmål som i detta direk- tiv. Bruket av linbaneanläggningar förknippas särskilt med turism, framför allt i bergstrakter, vilken spelar en väsentlig roll för dessa regioners ekonomi och även får allt större betydelse för medlemsstaternas handelsbalans. Å andra sidan hör linbaneanläggningar från teknisk syn- punkt till såväl kapitalvaruindustrin som till byggnads- och anläggningsindustrin. Medlemsstaterna har under uppförandet, idrifttagandet och driften ansvaret för att säkerheten i linbaneanlägg- ningar säkerställs. De skall dessutom tillsammans med de behöriga myndigheterna ansvara för markrätt, fysisk planering och miljöskydd. I de nationella lagstiftningarna (1) EGT C 70, 8.3.1994, s. 8 samt EGT C 22, 26.1.1996, s. 12. (2) EGT C 388, 31.12.1994, s. 26. () Europaparlamentets yttrande av den 6 april 1995 (EGT C 109, 1.5.1995, s. 122), bekräftat den 27 oktober 1999 (ännu ej offent- liggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 28 juni 1999 (EGT C 243, 27.8.1999, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 27 oktober 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av den 16 december 1999. (4) förekommer avsevärda skillnader till följd av teknik som är speciell för den nationella industrin samt i fråga om regional praxis och regionalt kunnande. Det föreskrivs särskild dimensionering, särskilda anordningar och sär- skilda kännetecken. Detta tvingar tillverkarna att anpassa sina produkter för varje marknad och detta motverkar utbudet av standardlösningar och inverkar negativt på konkurrenskraften. De grundläggande hälso- och säkerhetskraven måste uppfyllas för att garantera att linbaneanläggningar är säkra. Dessa krav bör tillämpas med omdöme, så att hänsyn tas till den tekniska utvecklingsnivån vid tillverk- ningstillfället och till tekniska och ekonomiska krav. Linbaneanläggningar kan dessutom vara gränsöverskri- dande, vilket gör att färdigställandet av en anläggning försvåras av motstridiga nationella föreskrifter. Det är således nödvändigt att för hela gemenskapen fast- ställa grundläggande krav i fråga om människors säker- het och hälsa, hälsoskydd, miljöskydd och konsument- skydd vad gäller linbaneanläggningarna, delsystemen och säkerhetskomponenterna, delsystemen och säker- hetskomponenterna i dessa anläggningar. Utan sådana grundläggande krav skulle det ömsesidiga erkännandet av de nationella lagarna i politiskt och tekniskt hänse- ende kunna vålla olösliga problem i fråga om tolknings- och ansvarsfrågor. Inte heller kan en standardisering som inte föregås av en harmonisering av de grundläg- gande kraven lösa de problem som uppstår. I de olika medlemsstaterna kommer normalt ansvaret för godkännande av linbaneanläggningarna att anförtros någon enhet inom den behöriga myndigheten. I vissa fall kan godkännandet av komponenter inte ges på för- hand utan först sedan kunden ansökt härom. Dessutom kan den ålagda översynen av en linbaneanläggning innan den tas i drift innebära att vissa komponenter eller vissa tekniska lösningar förkastas. Detta medför extra kostnader, förlänger leveranstiderna och är till stor nackdel särskilt för utländska tillverkare. Å andra sidan är linbaneanläggningar även under driften underkastade sträng övervakning från myndigheternas sida. Orsakerna till allvarliga olyckor kan hänföras till den valda platsen för anläggningen, själva transportsystemet, anläggnings- konstruktioner eller till hur linbaneanläggningen drivs och underhålls. Under dessa förhållanden beror linbaneanläggningens säkerhet lika mycket på de lokala förhållandena som på