12 . Europeiska gemenskapernas officiella tidning 07/Vol. 04 391R0613 15.3.91 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 68/1 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 613/91 av den 4 mars 1991 om överflyttning av fartyg från ett register till ett annat inom gemenskapen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), och med beaktande av följande: Upprättande av en fungerande inre marknad innefattar undanröjande av tekniska hinder för överflyttning av fartyg mellan medlemsstaternas nationella register. Åt- gärder för att underlätta en överflyttning av fartyg inom gemenskapen behövs också för att befria de europeiska redarna från de kostnader och administrativa förfaran- den som ett byte av register inom gemenskapen medför och också för att därigenom förbättra driftsvillkoren och konkurrensläget för gemenskapens sjöfart. Det är samtidigt nödvändigt att trygga en hög nivå då det gäller fartygssäkerhet och miljöskydd, i enlighet med internationella konventioner. Det får därför inte finnas några tekniska hinder för överflyttning mellan medlemsstaternas register av fartyg som för en medlemsstats flagga, förutsatt att fartygen har visats uppfylla föreskrifterna i dessa internationella konventioner. Staterna har ansvaret för att utfärda internationella certifikat för säkerhet och förhindrande av förorening enligt 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS 1974), 1966 års internationella lastlinjekonvention (LL 1966), 1973 års internationella konvention om förhindrande av förore- ning från fartyg, i dess lydelse enligt 1978 års protokoll (MARPOL 73/78), samt därtill hörande bindande resolu- tioner, som antagits av Internationella sjöfartsorganisa- tionen (IMO). Om privata organisationer utfärdar (1) EGT nr C 153, 22.6.1990, s. 14. (2) EGT nr C 19, 28.1.1991. () EGT nr C 60, 8.3.1991. certifikat på en medlemsstats vägnar, i överensstämmelse med ovan nämnda konventioner, sker också detta på medlemsstatens ansvar, enligt vad som bestäms i dessa konventioner. De internationella konventionerna överlåter viktiga tolkningsfrågor till varje enskild fördragsslutande stat. På grundval av sina respektive tolkningar av konventio- nerna utfärdar regeringarna i medlemsstaterna till alla fartyg som för deras flagga och som lyder under föreskrifterna i dessa konventioner, internationella certi- fikat som intygar att fartygen uppfyller dessa föreskrifter. Medlemsstaterna tillämpar nationella tekniska före- skrifter, av vilka vissa innehåller andra krav än dem som finns i internationella konventioner och tillhörande tekniska standarder. Ett lämpligt förfarande bör inrättas för att lösa sådana skiljaktigheter vid tolkningen av befintliga föreskrifter som kan uppkomma vid en begä- ran om överflyttning av fartyg och för att ta hänsyn till nya föreskrifter i dessa konventioner. Denna förordning föregriper på intet sätt Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) utarbetande och tolkning av konventioner. För att föreskrifterna i förordningen skall kunna utnytt- jas måste fartygen ha varit registrerade och i drift under en medlemsstats flagga i minst sex månader för att ge denna stat tillräcklig tid att kontrollera deras skick. En kommitté bör inrättas för att biträda kommissionen vid tillämpning och tolkning av denna förordning i syfte att underlätta överflyttning av fartyg inom gemenskapen och samtidigt se till att nivån för sjösäkerhet och miljöskydd inte försämras. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) Konventioner: 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS 1974), 1966 års internationella lastlinjekonvention (LL 66) och den internationella konventionen om förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL