140 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 03/Vol. 09 377R2960 Nr L 348/46 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 30.12.77 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2960/77 av den 23 december 1977 om tillämpningsföreskrifter för försäljning av olivolja som innehas av interventionsorgan EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22 september 1966 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden för oljor och fetter(!), senast änd- rad genom förordning (EEG) nr 1707/73(?), särskilt arti- kel 11.5 i denna, med beaktande av rådets förordning nr 171/67/EEG av den 27 juni 1967 om exportbidrag och avgifter på olivolja(?), senast ändrad genom förordning nr 2429/ 72("), särskilt artikel 11 i denna, och med beaktande av följande: I kommissionens förordning (EEG) nr 1226/77 av den 8 juni 1977(2), ändrad genom förordning (EEG) nr 2375/ 77(5), fastställs tillämpningsföreskrifter för försäljning av olivolja som innehas av interventionsorgan. Den ovan nämnda förordningen bör kompletteras, så att olivolja kan säljas för export. Med tanke på de många tillägg som gjorts och för klarhetens skull bör förordning (EEG) nr 1226/77 ersättas med en ny förordning. Olivolja som innehas av interventionsorgan skall säljas på gemenskapens marknad eller för export på bästa möjliga villkor, utan diskriminering bland gemenskapens köpare. Försäljning genom anbud synes vara ett lämpligt förfa- rande för detta ändamål. Vissa särskilda situationer kan kräva att andra förfaran- den används. För att säkerställa att olivolja säljs när marknadsförhål- landena är gynnsammast, bör beslut om försäljning fattas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 38 i förordning nr 136/66/EEG. Om det finns risk för att marknaden störs, bör en begränsning föreskrivas av den kvantitet som kan tilldelas en anbudsgivare. !) EGT nr 172, 30.9.1966, s. 3025/66. ( (2) EGT nr L 175, 29.6.1973, s. 5. (2) EGT nr 130, 28.6.1967, s. 2600/67. (1) EGT nr L 264, 23.11.1972, s. 1. () EGT nr L 141, 9.6.1977, s. 20. (6) EGT nr L 277, 29.10.1977, s. 29. Eftersom syftet med att infordra anbud är att få det bästa priset bör, kontrakt tilldelas de anbudsgivare som bjuder de högsta priserna, dock förutsatt att ett minimipris som fastställts med hänsyn till marknadsläget beaktas. Des- sutom bör bestämmelser fastställas för att behandla fall där det finns två eller flera anbud på samma kvantitet till samma pris. I fråga om försäljning för export får emeller- tid mer än ett minirhipris fastställas vid varje tillfälle på grund av avståndet mellan gemenskapens marknad och bestämmelseländerna och på grund av de särskilda importvillkoren i vissa bestämmelseländer. Ett enhetligt system bör upprättas för det stadium som minimiförsäljningspriserna på de varor som erbjuds till intervention hänför sig till. Till dess att detta problem är utrett bör det nuvarande systemet i olivoljesektorn behål- las. I en del fall lagras olivolja av pressrester i särskilt stora behållare. Inköp av dessa kvantiteter kan intressera endast ett begränsat antal handlare. Att överföra denna olja till andra behållare skulle kunna innebära tekniska problem. Bestämmelser bör därför utfärdas så att denna olja får säljas i mer än ett parti. För att säkerställa att försäljningen sker på rätt sätt bör det föreskrivas att vissa upplysningar skall lämnas vid infordrandet av anbud och i varje anbud. Eventuella anbudsgivare bör uppmuntras genom att få möjlighet att undersöka de erbjudna varornas egenskaper. Som en följd av denna möjlighet bör dessa personer anmodas att avstå från alla krav avseende egenskaperna hos den olja som de eventuellt slutligen tilldelats. För att garantera fullgörandet av de skyldigheter som följer av att ett anbud inlämnats, bör det föreskrivas att en säkerhet skall ställas.