03/Vol. 26 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 125 388R0892 6.4.88 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 89/1 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 892/88 av den 29 mars 1988 om ändring av förordning (EEG) nr 2261/84 om allmänna föreskrifter för stöd till framställning av olivolja och om stöd till producentorganisationer EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22 september 1966 om den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter(!), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3994/87(2), särskilt artikel 5.4 i denna, och med beaktande av följande: Produktionsstöd är inte längre begränsat till arealer som är planterade med olivträd före vissa fastställda dagar. Rådets - förordning (EEG) nr 1590/83 av den 14 juni 1983 om faststäl- landet av vilka arealer bevuxna med olivträd som är berät- tigade till stöd för olivoljetillverkningen(?) bör därför upphävas. Normer bör anges för fastställandet av de olivodlare vars genomsnittliga framställning överskrider en viss kvantitet. Producentorganisationerna bör befrias från vissa åligganden som rör kontrollen av skördedeklarationer eftersom de nu genomförs av specialiserade organ. Bestämmelserna om användningen av det belopp som undantagits från produktionsstöd till producentorganisationerna bör ses över. Genom förordning (EEG) nr 1915/87(4) ändrades bla. systemet med stöd för olivoljetillverkningen genom faststäl- landet av en maximikvantitet för olivolja som produktions- stödet utbetalas för. I dessa bestämmelser föreskrivs att om den faktiska mängd som har framställts överskrider maximimängden, skall det enhetsstöd som utbetalas minskas genom en koefficient. Om den framställda mängden är mindre än maximikvantiteten, skall skillnaden läggas till den fastställda maximikvantiteten för följande regleringsår. Alla minskningar av stödet gäller inte för småproducenter. Bestämmelser bör antas för fastställande av det slutliga stöd som skall beviljas, för preliminär utbetalning av stödet och för fastställande av beräknad framställning och av den faktiska mängd som har framställts, Stödet beviljas enligt olika normer beroende på om olivodlarna är medlemmar i någon producentorganisation och om deras framställning (!) EGT nr 172, 30.9.1966, s. 3025/66. (2) EGT nr L 377, 31.12.1987, s. 31. (2) EGT nr 163, 22.6.1983, s. 39. (") EGT nr L 183, 3.7.1987, s. 7. överstiger en viss mängd. Bestämmelser bör antas för faststäl- lande av denna mängd. Förordning (EEG) nr 2261/84(5), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3763/86(6), bör därför ändras. Erfarenheterna från genomförandet av systemet med produktionsstöd är ännu inte tillräckliga för att ett förslag om en revidering av systemet skall kunna ges, framförallt därför att systemet nu tillämpas i två nya medlemsstater. Tiden för inlämnande av rapporten om arbetet med arrangemangen för produktionsstöd bör därför utsträckas. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Förordning (EEG) nr 2261/84 ändras på följande sätt: 1. Artikel 2.1 skall ersättas med följande: ”1. — Produktionsstöd skall beviljas för olivolja enligt punkterna 1 och 4 i bilagan till förordning nr 136/66/EEG.” 2. Iartikel 2.4, skall talet "100” ersättas med "200”. 3. Artikel 2.5 och 2.6 skall ersättas med följande punkt: 5. — De producerande medlemsstaterna skall fastställa vilka olivodlare som har en framställning av minst 200 kg olja enligt artikel 5.2 i förordning nr 136/66/EEG på grundval av att den genomsnittliga mängden framställd olja som har godkänts som berättigad till stöd under de två föregående regleringsåren. Om nödvändiga uppgifter saknas eller inte är tillgängliga eller olivodlaren har ändrat sin skördedeklaration och angett en ändring av produktionspotentialen, skall rätten till stöd fastställas genom att antalet producerande olivträd - multipliceras med den = genomsnittliga avkastningen av oliver och den enligt artikel 18 fastställda avkastningen av oliver för de två föregående regleringsåren.” (5) EGT nr L 208, 3.8.1984, s. 3. (5) EGT nr L 349, 11.12.1986, s. 10.