28 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 09/Vol. 01 377L0388 13.6.77 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 145/1 RÅDETS SJÄTTE DIREKTIV av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter — Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (77/388/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV, med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europei- ska ekonomiska gemenskapen, och särskilt artiklarna 99 och 100 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande(!), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), och med beaktande av följande: Alla medlemsstater har infört ett mervärdeskattesystem i enlighet med första och andra rådsdirektiven av den 11 april 1967 om harmonisering av medlemsstaternas lagstift- ning rörande omsättningsskatter(2). Beslutet av den 21 april 1970 om att byta ut de ekonomiska bidragen från medlemsstaterna mot gemenskapernas egna medel(”) föreskriver att gemenskapernas budget skall, oberoende av Öövriga intäkter, finansieras helt med gemenskapernas egna medel. Dessa medel skall omfatta intäkter från mervärdeskatt som erhålls genom tillämpning av en gemensam skattesats baserad på en beräkningsgrund som bestäms på ett enhetligt sätt enligt gemenskapens regler. Ytterligare framsteg bör göras när det gäller att verksamt avlägsna restriktioner för rörligheten av personer, varor, tjänster och kapital och integrationen av de nationella ekonomierna. Hänsyn bör tas till målsättningen att avskaffa skatt på införsel liksom återbäring vid utförsel i handeln medlems- staterna emellan. För att en gemensam marknad som tillåter sund konkurrens och som liknar en verklig inre marknad till slut skall kunna uppnås bör det gemensamma systemet för omsättningsskatter inte göra åtskillnad beroende på ursprung av varor och tjänster. (1) EGT nr C 40, 8.4.1974, s. 25. (2) EGT nr C 139, 12.11.1974, s. 15. (3) EGT nr 71, 14.4.1967, s, 1301/ 67. (t) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 19. För att förstärka skattens icke-diskriminerande karaktär måste termen ”skattskyldig person” klarläggas för att göra det möjligt för medlemsstaterna att utvidga den till att omfatta personer som tillfälligt genomför vissa tran- saktioner. Termen ”skattepliktig transaktion” har lett till svårigheter, särskilt vad beträffar sådana transaktioner som likställs med skattepliktiga transaktioner. Dessa begrepp måste klarläggas. Fastställandet av platsen för skattepliktiga transaktioner har gett upphov till kompetenskonflikter mellan medlems- staterna, särskilt vad beträffar leverans av varor för sammansättning och tillhandahållande av tjänster. Även om platsen för tillhandahållande av tjänster i princip bör definieras som den plats där den person som tillhandahåller tjänsterna har sitt huvudsakliga driftsställe, bör den ändå definieras såsom liggande i mottagarens land, särskilt vid vissa tjänster som tillhandahålls mellan skattskyldiga personer då kostnaden för tjänsterna ingår i varornas pris. Begreppen skattskyldighetens inträde och skatteuttag måste harmoniseras, om införandet och eventuella senare ändringar av gemenskapens skattesats skall kunna träda i kraft samtidigt i alla medlemsstater. Beskattningsunderlaget måste harmoniseras, så att tillämp- ningen av gemenskapens skattesats på skattepliktiga transaktioner leder till jämförbara resultat i alla medlems- stater. De skattesatser som tillämpas av medlemsstaterna måste vara sådana att de medger normalt avdrag av den skatt som uttagits i tidigare omsättningsled. En gemensam förteckning över undantag bör upprättas så att gemenskapernas egna medel kan uppbäras på ett enhetligt sätt i alla medlemsstater. Avdragsreglerna bör harmoniseras till den del de påverkar de faktiska belopp som uppbärs. Den avdragsgilla andelen bör beräknas på liknande sätt i alla medlemsstater. Det bör anges vilka personer som är skattskyldiga, särskilt vad beträffar tjänster som tillhandahålls av en person som är etablerad i ett annat land.