L 207/18 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 8. 1999 KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/77/EG av den 26 juli 1999 om anpassning till tekniska framsteg för sjätte gången av bilaga I till rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (asbest) (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (!), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/ 43/EG (?), särskilt artikel 2a i detta, införd genom rådets direktiv 89/678/EEG (7), och av följande skäl: 1. Användningen av asbest och produkter som innehåller asbest kan orsaka asbestos, mesoteliom och lungcancer om fibrer frigörs. Strängast möjliga restriktioner bör därför gälla för användningen och utsläppandet på marknaden. 2. I rådets direktiv 83/478/EEG (') om ändring för femte gången av direktiv 76/769/EEG anges att asbestfibern krokidolit och produkter som innehåller denna med tre undantag inte längre får släppas ut på marknaden eller användas. Genom samma direktiv införs bestämmelser om obligatorisk märkning av produkter som innehåller asbestfibrer. 3. I rådets direktiv 85/610/EEG (?) om ändring för sjunde gången av direktiv 76/769/EEG fastställs att asbestfibrer inte längre får släppas ut på marknaden eller användas i leksaker, i material eller preparat avsedda att appliceras genom sprutning, i färdiga produkter som  säljs till allmänheten i pulverform, i artiklar för rökare, i kataly- tiska värmeapparater eller i färger och fernissor. 4. I kommissionens direktiv 91/659/EEG (5) om anpassning till tekniska framsteg av bilaga I till rådets direktiv 76/ 769/EEG föreskrivs att alla slags amfibolasbestfibrer och produkter som innehåller dessa inte längre får släppas ut på marknaden eller användas. I samma direktiv fastställs att asbestfibern krysotil och produkter som innehåller (!) EGT L 262, 27.9.1976, s. 24. () EGT L 166, 1.7.1999, s. 87. (?) EGT L 398, 30.12.1989, s. 24. (4) EGT L 263, 24.9.1983, s. 33. (?) EGT L 375, 31.12.1985, s. 1. (5) EGT L 363, 31.12.1991, s. 36. 10. 11. denna inte längre får släppas ut på marknaden eller användas inom fjorton produktkategorier. Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö har tillfrågats om hälsoeffekterna av asbestfibern krysotil och dess ersättningsmaterial. Inom de flesta kvarvarande användningsområden för krysotilasbest finns numera alternativ som inte klassifice- rats som carcinogener och som anses vara mindre farliga. Hittills har det inte fastställts någon nedre gräns för exponering, under vilken krysotilasbest inte utgör någon risk för cancer. Arbetstagares och andra användares exponering för produkter som innehåller asbest är ytterst svår att kontrollera och kan emellanåt långt överstiga nuvarande gränsvärden, vilket är just det slags exponering som numera utgör de största riskerna för sjukdomar framkal- lade av asbest. Ett effektivt sätt att skydda människors hälsa är att förbjuda användningen av  krysotilasbestfibrer och produkter som innehåller dessa. Det kommer ständigt nya vetenskapliga rön om asbest och dess ersättningsmaterial. Kommissionen kommer därför att före den 1 januari 2003 uppmana Vetenskap- liga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö att än en gång gå igenom varje relevant ny vetenskaplig uppgift om hälsorisker relaterade till krysotilasbest och dess ersättningsmaterial. I detta sammanhang kommer även andra aspekter i direktivet, bland annat undan- tagen, att ses över mot bakgrund av den tekniska utveck- lingen. Kommissionen kommer vid behov att föreslå lämpliga lagändringar. Det krävs en anpassningsperiod för att fasa ut försälj- ningen och användningen av  krysotilasbest och produkter som innehåller sådana fibrer. Denna period bör vara längre för diafragmer i befintliga elektrolysan- läggningar, eftersom exponeringsrisken är ytterst liten och då det krävs mer tid för att utveckla lämpliga alter- nativ för denna ur säkerhetssynpunkt kritiska tillämp- ning. Kommissionen kommer att se över detta undantag före den 1 januari 2008 efter samråd med Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö.