14. 3. 97 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr L 73/S5 RÅDETS DIREKTIV 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 130s.1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), med beaktande av Regionkommitténs yttrande (), i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 189 c i fördraget ('), och med beaktande av följande: 1. Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (7) har till syfte att förse de ansva- riga myndigheterna med relevanta uppgifter så att de kan fatta ett beslut om ett visst projekt med full- ständig kännedom om projektets sannolika betydande miljöpåverkan, och bedömningsförfarandet är därför grundläggande för miljöpolitiken enligt artikel 130r i fördraget och för gemenskapens femte åtgärds- program för miljön och en hållbar utveckling. 2. Enligt artikel 130r.2 i fördraget skall gemenskapens miljöpolitik bygga på försiktighetsprincipen och på principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring förträdesvis bör hejdas vid källan och att förorenaren skall betala. 3. De huvudsakliga principerna för bedömning av miljö- påverkan bör harmoniseras, och medlemsstaterna får fastställa strängare regler för att skydda miljön. 4. Erfarenheter av miljökonsekvensbeskrivningar, enligt rapporten om genomförandet av direktiv 85/337/ (') EGT nr C 130, 12.5.1994, s. 8 och EGT nr C 81, 19.3.1996, s. 14 () EGT nr C 393, 31.12.1994, s. 1. () EGT nr C 210, 14.8.1995, s. 78. (') Europaparlamentets yttrande av den 11 oktober 1995 (EGT nr C 287, 30.10.1995, s. 101), rådets gemensamma ståndpunkt av den 25 juni 1996 (EGT nr C 248, 26.8.1996, s. 75) och Euro- paparlamentets beslut av den 13 november 1996 (EGT nr C 362, 2.12.1996, s. 103). (?) EGT nr L 175, 5.7.1985, s. 40. Direktivet senast ändrat genom anslutningsakten från 1994. EEG, antagen av kommissionen den 2 april 1993, visar att det är nödvändigt att införa bestämmelser för att förtydliga, komplettera och förbättra reglerna för bedömningsförfarandet, i syfte att säkerställa att direktivet tillämpas på ett alltmer harmoniserat och effektivt sätt. 5. Projekt som kräver bedömning bör omfattas av krav på tillstånd. Bedömningen bör utföras innan ett sådant tillstånd lämnas. 6. Förteckningen över de projekt som medför en bety- dande miljöpåverkan och som därför som regel måste underställas systematisk bedömning, bör utökas. 7. Andra slag av projekt medför inte alltid betydande miljöpåverkan, och då bör dessa projekt bedömas när medlemsstaterna anser att de kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. 8. Medlemsstaterna får fastställa gränsvärden eller krite- rier i syfte att bestämma vilka av dessa projekt som bör bli föremål för bedömning, med utgångspunkt i deras miljöpåverkan, och medlemsstaterna bör inte vara förpliktade att granska enskilda projekt som ligger under dessa tröskelvärden eller utanför dessa kriterier. 9. När medlemsstaterna fastställer sådana gränsvärden eller kriterier eller när de granskar enskilda projekt för att bestämma vilka projekt som skall bli föremål för bedömning på grund av betydande miljöpåverkan, bör medlemsstaterna ta hänsyn till de relevanta urvalskriterier som anges i detta direktiv. I enlighet med subsidiaritetsprincipen är det medlemsstaterna som bäst kan tillämpa dessa kriterier i konkreta fall. 10. Förekomsten av ett lokaliseringskriterium som hänvisar till särskilda skyddsområden som medlems- staterna utsett i enlighet med rådets direktiv 79/409/ EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (5) och rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (”) betyder inte nödvändigtvis att projekt inom sådana områden automatiskt skall bedömas enligt detta direktiv. (') EGT nr L 103, 25.4.1979, s. 1. Direktivet senast ändrat genom anslutningsakten från 1994. (') EGT nr L 206, 22.7.1992, s. 7.