29.9.2005 Europeiska unionens officiella tidning L 253/21 (1) (3) (4) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 22 juni 2005 om ett förfarande i enlighet med artikel 82 i EG-fördraget och artikel 54 i EES-avtalet (Ärende COMP/A.39.116/B2 - Coca-Cola) [delgivet med nr K(2005) 1829] (Endast den engelska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (2005/670/EG) Detta beslut som antagits i enlighet med artikel 9.1 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 (!) riktas till Coca-Cola Company (TCCC) och företagets tre största tappningsföretag, Bottling Holdings (Luxemburg) sarl, Coca-Cola Erfrischungsgetränke AG och Coca-Cola Hellenic Bottling Company SA (nedan kallade ”parterna”). Förfarandet avser TCCC:s och dess tappningsföretags agerande i anslutning till utbudet av kolsyrade läskedrycker i både distributionskanalen för konsumtion i hemmet och konsumtion på plats i EU:s medlemsstater, Island och Norge. I en preliminär bedömning uttryckte kommissionen farhågor enligt artikel 82 i EG-fördraget och artikel 54 i EES-avtalet avseende praxis som bestod av krav på ensamrätt, rabatter som är relaterade till försäljningsökningar och försäljningsmål och påverkan på marknadsstyrkan hos olika produktkategorier. Kommissionen anser att de åtaganden som parterna erbjudit till följd av den preliminära bedömningen och de synpunkter den tagit emot av berörda tredje parter är tillräckliga för att lösa konkurrenspro- blemen i distributionskanaler där parterna når upp till bestämda trösklar för marknadsandelar. Parterna skall särskilt avhålla sig från att ingå avtal om ensamrätt, med undantag för särskilda omständigheter, och från att bevilja rabatter som är relaterade till försäljningsökningar och försäljningsmål. I den preliminära bedömningen ansågs denna praxis göra det svårare för tredje parter att konkurrera på lika villkor. Kraven avseende sortiment och hyllplats skall definieras separat för vissa kategorier av varumärken, och därmed kan man lösa konkurrensproblemen i den preliminära bedömningen vad gäller att starka märken skulle kunna tränga undan de svagare. Beträffande finansiering och teknisk utrustning minskar åtagandena avtalens löptider, ger kunderna möjlighet att återbetala och upphäva avtalen utan straff och frigör en viss del av platsen i kylarna, vilket därmed löser problemen om att befintliga avtal skulle binda upp kunderna och leda till ensamrätt av försäljningen. Mot bakgrund av de åtaganden som lämnats anser kommissionen att det inte längre finns någon grund för att ingripa. Beslutet skall vara bindande till den 31 december 2010. Rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor avgav ett positivt yttrande den 20 maj 2005. (!) EGT L 1, 4.1.2003, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 411/2004 (EUT L 68, 6.3.2004, s. 1).