L 167/8 Europeiska unionens officiella tidning 20.6.2006 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 896/2006/EG av den 14 juni 2006 om en förenklad ordning för personkontroller vid de yttre gränserna på grundval av ett unilateralt erkännande av medlemsstaterna av vissa uppehållstillstånd utfärdade av Schweiz och Liechtenstein för genomresa via deras territorier EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 62.2 a, med beaktande av kommissionens förslag, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (!), och av följande skäl: Enligt artikel 21 i konventionen av den 19 juni 1990 om tilämpningen av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubli- ken Tyskland och Franska republiken om gradvis avskaf- fande av kontroller vid de gemensamma gränserna (?) (nedan kallad ”Schengenkonventionen”) skall uppehålls- tillstånd utfärdade av medlemsstater som till fullo ge- nomfört Schengenregelverket ömsesidigt erkännas som likvärdiga med enhetliga viseringar. Nuvarande gemenskapsregler innehåller dock inte någon förenklad ordning för personkontroller vid de yttre grän- serna som skulle kunna möjliggöra att uppehållstillstånd utfärdade av tredjeländer erkänns som likvärdiga med den enhetliga viseringen för genomresor eller kortare vistelser inom det gemensamma området. Tredjelandsmedborgare med schweiziskt uppehållstill- stånd som är viseringspliktiga enligt rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001 om fastställande (!) Europaparlamentets yttrande av den 6 april 2006 (ännu ej offentlig- gjort i EUT) och rådets beslut av den 1 juni 2006. (2) EGT L 239, 22.9.2000, s. 19. av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre grän- serna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav (?) är skyldiga att ansöka om visering när de reser genom det gemen- samma området på återväg till sitt ursprungsland. Med- lemsstaternas konsulat i Schweiz måste följaktligen hand- lägga ett stort antal viseringsansökningar från sådana tredjelandsmedborgare. Liknande svårigheter har uppstått i fråga om ansökningar om visering för innehavare av uppehållstillstånd utfärdade av Liechtenstein. Till följd av tvåstegsgenomförandet av Schengenregelver- ket måste de nya medlemsstater som anslöt sig till Euro- peiska unionen den 1 maj 2004 från och med detta datum utfärda nationella viseringar till tredjelandsmed- borgare med uppehållstillstånd utfärdade av Schweiz och Liechtenstein och som är viseringspliktiga enligt för- ordning (EG) nr 539/2001. Några av de nya medlems- staterna har uttryckt farhågor beträffande den ytterligare administrativa börda som detta kommer att ge upphov till vid deras konsulat i Schweiz och Liechtenstein. Det förefaller inte nödvändigt för medlemsstaterna att kräva att denna kategori personer skall inneha visering, eftersom risken för att de skall stanna kvar olagligt i medlemsstaterna är låg. För att åtgärda situationen på konsulaten i Schweiz och Liechtenstein både för de medlemsstater som tillämpar Schengenregelverket till fullo och för de nya medlems- staterna bör en förenklad ordning införas för personkon- troller vid de yttre gränserna, grundad på att vissa uppe- hållstillstånd utfärdade av myndigheterna i Schweiz och Liechtenstein unilateralt erkänns som likvärdiga med en- hetliga eller nationella viseringar. Erkännandet bör begränsas till genomresor och bör inte påverka medlemsstaternas möjligheter att utfärda vise- ringar för en kortare vistelse. (3) EGT L 81, 21.3.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 851/2005 (EUT L 141, 4.6.2005, s. 3).