L 216/8 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26.8.2000 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1825/2000 av den 25 augusti 2000 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 när det gäller märkning av nötkött och nötköttsprodukter EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur, om märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphä- vande av rådets förordning (EG) nr 820/97 (!), särskilt artikel 19 i denna, och av följande skäl: (1) Tillämpningsföreskrifter bör fastställas för förordning (EG) nr 1760/2000, särskilt för handeln mellan medlemsstaterna, så att märkningssystemet inte leder till störningar av handeln på nötköttsmarknaden. I såväl systemet för frivillig märkning och systemet för obligatorisk märkning är det nödvändigt att alla aktörer och organisationer, vid varje etapp av produktion och försäljning, använder sig av ett identifieringssystem och ett heltäckande registreringssystem på ett sådant sätt att det säkert går att spåra nötköttets ursprung. När det gäller identifiering av slakterier, för vilka det inte finns några godkännandenummer att tillgå, bör det under en Öövergångsperiod tillhandahållas alternativa identifieringsmetoder. Det är även nödvändigt att fastställa ett förfarande för märkningen av nötkött som kommer från djur för vilka det inte finns några födelsedata eller uppgifter om förflyttningar, eftersom krav på sådana uppgifter först infördes från och med den 1 januari 1998 genom rådets förordning (EG) nr 820/97 av den 21 april 1997 om upprättande av ett system för identifiering och registre- ring av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter (?). En liknande bestämmelse krävs när det gäller märkning av nötkött från djur som impor- terats levande från tredje land till gemenskapen. I fråga om ursprungsangivelse bör de uppgifter som anges på den etikett som fästs av den medlemsstat eller det tredje land där djuret föddes upp inte upprepas i onödan, utan ett förenklat förfarande bör införas, som bygger på hur länge det aktuella djuret hölls i den medlemsstat eller det tredje land där det föddes eller slaktades. (!) EGT L 204, 11.8.2000, s. 1. () EGT L 117, 7.5.1997, s. 1. (6) (10) (11) (12) Det bör klargöras vilka ytterligare uppgifter som kan anges på etiketten inom ramen för ett förenklat märk- ningsförfarande för malet kött. Ytterligare uppgifter i enlighet med artikel 13 i förordning (EG) nr 1760/2000 kan anges efter den 1 september 2000. Vissa uppgifter får endast anges fram till och med den 1 januari 2002 om medlemsstaten har fattat beslut om att införa ett nationellt system för obligatorisk märkning som inbe- griper uppgifter av det aktuella slaget eller om den aktu- elle aktören anger uppgifterna frivilligt. Inom ramen för systemet för frivillig märkning av nötkött är det nödvändigt att sörja för ett snabbare eller förenklat godkännandeförfarande för vissa stycknings- delar av nötkött som märks i en medlemsstat i enlighet med en godkänd specifikation och förs in i en annan medlemsstat. För att säkerställa att specifikationen är tillförlitlig är det nödvändigt att det oberoende organet och den behöriga myndigheten har tillgång till alla register som förs av aktörer och organisationer och att det genomförs regel- bundna stickprov på grundval av en riskanalys. I artikel 17 i förordning (EG) nr 1760/2000 fastställs vissa bestämmelser avseende produktion av nötkött som helt eller delvis äger rum i ett tredje land. Detaljerade genomförandebestämmelser bör fastställas för förfa- randet för godkännande av import av nötkött från tredje land. För att säkerställa att märkningen av importerat nötkött är lika tillförlitlig som märkningen på nötkött från gemenskapen skall kommissionen granska de underrät- telser som inkommer från tredje land. Fullständiga underrättelser skall utan dröjsmål överlämnas  till medlemsstaterna om kommissionen konstaterar att de förfaranden ochfeller kriterier som tillämpas i det tredje landet i fråga motsvarar de normer som fastställs i förordning (EG) nr 1760/2000. För att garantera att de märkningssystem som används i tredje land är tillförlitliga får kommissionen begära in ytterligare information och bör mot bakgrund av denna information vidta nödvändiga åtgärder. Kommissionen får utföra kontroller i tredje länder. För att kommissionen skall kunna utföra kontroller i tredje land krävs förhandsgodkännande från det aktuella landet. Om godkännande inte ges bör kommissionen vidta nödvändiga åtgärder.