2.3.1999 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 54/11 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 452/1999 av den 1 mars 1999 om fastställande av den minimiavkastning som skall uppnås för att produktions- stöd skall beviljas för spånadslin och hampa EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1308/70 av den 29 juni 1970 om den gemensamma organisationen av marknaden för lin och hampa ('), senast ändrad genom förordning (EG) nr 3290/94 (7), med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 619/71 av den 22 mars 1971 om allmänna bestämmelser för bevil- jande av stöd för lin och hampa (7), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1420/98 (), särskilt artikel 6 i denna, och av följande skäl: I kommissionens förordning (EEG) nr 1164/89 av den 28 april 1989 om närmare bestämmelser för stödet för spånadslin och hampa (5), senast ändrad genom förord- ning (EG) nr 2814/98 (), fastställs villkoren för att rätten till stöd skall beviljas. Enligt förordning (EEG) nr 619/71 får kommissionen fastställa kriterier för normalt odlings- arbete, särskilt genom att bestämma en minimiavkastning som bör respekteras. Det är nödvändigt att fastställa en minimiavkastning för att undvika att spånadslin och hampa inte odlas i produktionshänseende utan endast för att få ett högre stöd än för andra jordbruksgrödor. Den minimiavkastning som skall uppnås för att produk- tionsstöd skall beviljas för spånadslin från och med regle- ringsåret 1998/99  fastställdes genom kommissionens förordning (EG) nr 2183/97 (”). De erfarenheter som gjorts under det regleringsåret visar att bestämmelserna i nämnda förordning bör förenklas och därmed bör även nivån på den fastställda minimiavkastningen anpassas. Dessutom har det visat sig att det för enhetlighetens skull även bör fastställas en minimiavkastning som skall uppnås för att produktionsstöd för hampa skall beviljas. Förordning (EG) nr 2183/97 bör därför upphöra att gälla och det bör utifrån gemensamma principer fastställas nya minimiavkastningar som skall uppnås för att produktions- stöd skall beviljas för spånadslin och hampa. För att ta hänsyn till de särskilda mark- och klimatförhål- landena bör det föreskrivas att det skall införas minimiav- kastningar för spånadslin och för hampa som är anpas- (') EGT L 146, 4.7.1970, s. 1. () EGT L 349, 31.12.1994, s. 105. () EGT L 72, 26.3.1971, s. 2. () EGT L 190, 4.7.1998, s. 7. () EGT L 121, 29.4.1989, s. 4. (9) EGT L 349, 22.12.1998, s. 50. () EGT L 299, 4.11.1997, s. 4. sade till odlingsförhållandena i gemenskapens viktigaste odlingsområden och som överensttämmer med god odlingspraxis. För enkelhetens skull bör antalet olika nivåer på den minimiavkastning som skall uppfyllas begränsas. För att ta hänsyn til befintliga odlingssätt, särskilt i Före- nade kungariket, bör det för denna medlemsstat före- skrivas en övergångsperiod så att landet gradvis kan införa minimiavkastningar i enlighet med god odlingspraxis. Den areal och produktion som avkastningen skall beräknas på bör fastställas. Om den fastställda avkastningen är lägre än minimiav- kastningen skall enligt förordning (EG) nr 2183/97 effek- terna av eventuella särskilda väderleksförhållanden under- sökas i varje enskilt fall, liksom möjligheterna att gradvis minska stödet, dock alltid med en gräns för avkastningen under vilken det inte beviljas något stöd. Det kan hända att minimiavkastningen inte kan uppnås av flera sammanhängande orsaker vars enskilda effekter är svåra att identifiera. Trots vissa minskningar av minimiavkast- ningen til följd av denna förordning får de berörda area- lerna inte helt uteslutas från stöd, utan beviljas i sådana fall ett nedsatt stöd. Det bör fastställas en enhetlig nivå för nedsatt stöd som är lätt att tillämpa och som inte utgör ett incitament i förhållande till stöd som beviljas för andra jordbruksgrödor. Förvaltningskommittén för lin och hampa har inte avgivit något yttrande inom den tid som dess ordförande bestämt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Stöd till produktion av spånadslin och stöd till produktion av hampa får beviljas endast för arealer vars avkastning i linhalm som inte är urtröskad eller hampstjälkar som inte är urtröskade uppgår till minst följande miniminivåer: — För arealer i Tyskland, Österrike, Belgien, Danmark, Finland, Frankrike, Irland, Luxemburg, Nederlän- derna, Förenade kungariket och Sverige: 2,5 ton per hektar. — För arealer i övriga medlemsstater: 1,5 ton per hektar.