11/Vol. 13 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3 387R2200 25.7.87 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 204/1 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2200/87 av den 8 juli 1987 om fastställande av allmänna bestämmelser för framskaffande inom gemenskapen av varor som skall levereras som livsmedelsbistånd från gemenskapen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 3972/86 av den 22 december 1986 om politiken för livsmedelsbi- stånd och administreringen av det('), särskilt artikel 5 i denna, och med beaktande av följande: I rådets förordning (EEG) nr 3972/86 fastställs regler för anskaffning av varor som skall levereras som livsme- delsbistånd från gemenskapen, men förfarandena måste specificeras när det gäller anskaffningen inom gemenska- pen. Vilket som är det mest lämpliga förfarandet för att säkra att kostnaderna för anskaffningen och tillhandahållandet blir optimala och att företagen inom gemenskapen får likvärdiga villkor är en fråga om anbudsförfarande. Åt- gärder borde också vidtas för att sluta kontrakt genom selektiv upphandling med tanke på behovet av flexibilitet och snabbhet under vissa omständigheter. Emellertid kan det visa sig att det blir nödvändigt att tillfälligt eller för gott förbjuda deltagande i anbudsförfarandet av de före- tag som har begått uppenbara och allvarliga brott mot åtaganden i samband med tidigare tillhandahållande av livsmedelsbistånd. Det bör klargöras att reglerna för att anskaffa varor, i synnerhet varor från de lager som hålls av biståndsorgan, uppställts inom ramen för gemenskapens regler om han- del med varorna i fråga. Det skall också klargöras att de leveransanbud som avges skall anses inte inbegripa be- lopp som motsvarar exportåterbäringar eller avgifter eller andra kompensationer (monetära eller andra) som fast- ställs i tillämpliga förordningar inom gemenskapen, för- (') EGT nr L 370, 30.12.1986, s. 1. utsatt att dessa belopp kommer att erläggas eller tas ut vid export från gemenskapen eller i vissa fall vid handel inom gemenskapen. Senare års erfarenheter visar att det ofta är olämpligt att inom ramen för gemenskapens livsmedelsbistånd tillämpa det internationella handelsbruk som betecknas leverans cif. I synnerhet med tanke på de åtaganden som gemen- skapen har gjort gentemot mottagarna bör leverans ske fritt lossningshamnen, varvid den framgångsrike anbuds- givaren personligen svarar för de risker som är förenade med leveransen fram till den lossningshamn som har an- getts av mottagaren, antingen varorna Jossas där eller inte. Med beaktande av att de skyldigheter som åläggs de framgångsrika anbudsgivarna är av specifik natur eller till och med avviker från normal handelspraxis, bör man både av tydlighetsskäl och för rättssäkerhetens skull und- vika handelstermer, t.ex. de termer som används i Inco- terms. Om leveransen görs fritt gemenskapens utskeppnings- hamn får den eventuella sjötransport till destinationslan- det som anbudsgivaren måste räkna med genom att ange en hamn i sitt anbud, innefatta maximalt en omlastning inom gemenskapen. När det gäller gemenskapens livsme- delsbistånd är det otänkbart att mottagaren skulle be- höva svara för de kostnader och risker som är förknip- pade med flera omlastningar. Om leverans görs fritt lossningshamnen eller fritt desti- nationen, gör tidigare erfarenhet och särskilt de orimliga kostnader som flera gånger har begärts för sjötransport och påföljande landtransport, det önskvärt att kommis- sionen håller möjligheten öppen att skriva kontrakt för ett annat steg i leveransen än det som anges i anbudsin- fordran. För att göra det möjligt för kommissionen att göra en riktig bedömning av dessa poster i anbudet mot bakgrund av priserna på fraktmarknaden är det önskvärt att fastställa att anbudsgivaren skall inkomma med flera anbud för olika steg i leveransen.