L 278/24 Europeiska unionens officiella tidning 10.10.2006 KOMMISSIONENS BESLUT av den 3 oktober 2006 om de finansiella följder som skall fastställas i vissa oegentlighetsärenden i samband med avslutandet av räkenskaperna för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) [delgivet med nr K(2006) 4324] (Endast de engelska, franska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, och tyska texterna är giltiga) (2006/678/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbruks- politiken (!), särskilt artikel 8.2, efter samråd med fondkommittén, och av följande skäl: (1) Enligt artikel 8.1 c i förordning (EEG) nr 729/70 skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att indriva belopp som förlorats till följd av oegentlig- heter eller försumlighet. Enligt artikel 8.2 i förordning (EEG) nr 729/70 skall, i de fall då en fullständig indriv- ning inte kan åstadkommas, de ekonomiska följderna av oegentligheter eller försumlighet bäras av gemenskapen, med undantag av följderna av sådana oegentligheter eller sådan försumlighet som kan tillskrivas medlemsstaternas myndigheter eller andra organ i medlemsstaterna. I målen C-34/89 — Italien mot kommissionen (?), C-54/95 — Förbundsrepubliken Tyskland mot Europeiska kommissionen (?) och C-277/98 — Franska republiken mot Europeiska kommissionen (") har domstolen slagit fast att medlemsstaterna måste vidta åtgärder för att sna- rast åtgärda oegentligheter. I domen i mål C-34/89 anges tydligt att en medlemsstat inte får förhålla sig passiv under fyra år från och med tidpunkten för det första tecknet på en oegentlighet (?). Inom den perioden skall det i allmänhet göras en undersökning, och det skall fattas beslut om inledande av ett återvinningsförfarande. I mål C-54/95 beslutade domstolen vidare att medlems- staterna måste inleda återvinningsförfarandet inom ett år efter det att alla relevanta fakta avseende oegentligheten finns tillgängliga. (!) EGT L 94, 28.4.1970, s. 13. Förordningen senast ändrad genom 5 ( ( (4 ( förordning (EG) nr 1287/95 (EGT L 125, 8.6.1995, s. 1). Domstolens dom 11.10.1990, REG 1990, s. 1-03603. Domstolens dom 21.1.1999, REG 1999 s. I-00035. Domstolens dom 13.11.2001, REG 2001 s. I-08453. Punkterna 12-13. (3) Kommissionen har, för att kunna fastställa finansiella följder i enlighet med artikel 8.2 i förordning (EEG) nr 729/70, kontrollerat de återvinningsförfaranden som medlemsstaterna genomfört avseende oegentligheter som rapporterats före den 1 januari 1999 (och som avser belopp på mer än 500 000 euro) i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 595/91 av den 4 mars 1991 om oriktigheter och återvinning av belopp som felaktigt har utbetalats i samband med finansieringen av den gemen- samma jordbrukspolitiken och om organisationen av ett informationssystem på detta område och om upphä- vande av förordning (EEG) nr 283/72 (?). Kommissionen tillämpade förfarandet i artikel 3 i förordningen och artikel 8 i kommissionens förordning (EG) nr 1663/95 av den 7 juli 1995 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 729/70 i fråga om förfarandet vid avslutande av räkenskaperna för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) ('). Kontrollerna och de bilaterala diskussionerna med med- lemsstaterna har visat att medlemsstaterna i vissa ärenden inte agerat tillräckligt snabbt eller med tillräcklig omsorg. De finansiella följderna av att beloppen inte kunnat åter- vinnas bör därför inte bäras av gemenskapen i sådana fall. I övriga ärenden bör de finansiella följderna av de oe- gentligheter som kontrollerats bäras av gemenskapen. Oegentligheter som anmälts enligt förordning (EEG) nr 595/91 och för vilka fullständig återvinning gjorts eller för vilka det efter kontroll visat sig att det inte är fråga om felaktiga utbetalningar, bör strykas från de för- teckningar som avses i artikel 3 och 5 i förordningen. Kommissionen har i en sammanfattande rapport under- rättat medlemsstaterna om vilka belopp som inte skall finansieras av gemenskapen och skälen för detta. ($) EGT L 67, 14.3.1991, s. 11. (") EGT L 1538, 8.7.1995, s. 6. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 465/2005 (EUT L 77, 23.3.2005, s. 6).