L 264/28 Europeiska unionens officiella tidning 15.10.2003 KOMMISSIONENS BESLUT av den 13 november 2002 om det statliga stöd som Italien har genomfört till förmån för Pertusola Sud [delgivet med nr K(2002) 4360] (Endast den italienska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (2003/731/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta, med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samar- betsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta, efter att i enlighet med nämnda artiklar (!) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig, och med beaktande av dessa synpunkter, och av följande skäl: I. FÖRFARANDE Genom en skrivelse av den 18 september 2000 vidarebe- fordrade Italien ett avtalsutkast till kommissionen om försäljningen av Pertusola Sud SpA i likvidation till Zincocalabra Spa, en privat koncern som leds av Cogefin SpA. Avtalet insändes i enlighet med artikel 3.1 a i kommissionens beslut 98/212/EG av den 16 april 1997 (?) om det stöd som Italien beviljat Enirisorse SpA eftersom avtalet innehåller en suspensiv klausul enligt vilken dess giltighet beror på kommissionens godkän- nande. Genom en skrivelse av den 13 februari 2001 under- rättade kommissionen Italien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avse- ende detta stöd. Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas = officiella tidning (?). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet i fråga. Kommissionen har mottagit synpunkter från Förenade kungariket samt dessutom från Union Miniere, Meta- leurop och Nuova Solmine. Den har översänt dessa synpunkter till Italien som givits tillfälle att bemöta dem. Dess kommentarer mottogs i en skrivelse av den 22 oktober 2001. I. BESKRIVNING Genom beslut 98/212/EG godkände kommissionen stöd till ett belopp av 1819 miljarder italienska lire som beviljats av Italien till förmån för Enirisorse SpA för (') EGT C 149, 19.5.2001, s. 13. (2) EGT L 80, 18.3.1998, s. 32. () Se fotnot 1. omstrukturering av några företag som  Enirisorse kontrollerade, bland annat Pertusola Sud SpA. Det stöd som avsåg Pertusola Sud SpA uppgick till 280 miljoner lire och gällde perioden 1992-1996. På grundval av artikel 2 i ovannämnda beslut ålades Italien att uppfylla uppgifterna i omstruktureringsplanen, dvs. att privatisera Enirisorse — SpA:s återstående bolag och produk- tionsställen senast den 31 december 1998. Ett av bolagen i fråga var Pertusola Sud. Enligt beslut 98/212/EG skulle Pertusola Sud ha stängts och nedmonterats 1997 eller överlåtits till en köpare som visat intresse. Under alla omständigheter skulle företaget inte fortsätta att producera zink. Kommissionen ansåg dessutom att Enirisorse SpA:s minskning av zink- produktionen med 453 £, som motsvarade nedläggningen av Pertusola Sud, var tillräcklig kompensation för det stöd som beviljats Enirisorse SpA. Kommissionen drog härav slutsatsen att stödet inte påverkade konkurrensen i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Den 24 juli 1997 publicerade Enirisorse ett meddelande om försäljning av Pertusola Sud. Den 31 mars 1998 försattes Pertusola Sud i likvidation och produktionen upphörde i februari 1999. Pertusola Suds kapital uppgick till 22 miljarder lire som till 100 & ägdes av Enirisorse. I augusti 2000 accepterade Enirisorse SpA att avyttra hela aktiekapitalet i Pertusola Sud SpA till Zincocalabra SpA. Zincocalabra SpA är ett nytt företag som ägs av en privat koncern som leds av den italienska koncernen Cogefin SpA, vars bolag i huvudsak är verksamma inom zinksektorn. Zincocalabra SpA avsåg att öka Pertusola SpA:s zinkproduktion till 185 000 ton per år och genomföra ett investeringsprogram till en total kostnad av 500 miljarder lire, och räknade själv med att bidra med 250 miljarder lire. Återstående 50 2 skulle komma via offentlig finansiering i form av regionalstöd som skall anmälas i enlighet med de sektorsövergripande rambe- stämmelserna. I avtalet angavs även att Enirisorse SpA skulle betala kostnaderna för att åtgärda tidigare förorsa- kade miljöskador med upp till 180 miljoner lire, vilket Enirisorse redan hade samtyckt till.