7.5.1999 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 119/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 955/1999 av den 13 april 1999 om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 vad gäller förfarandet för extern transitering EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artiklarna 28, 100a och 113 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), i enlighet med det i artikel 189b i fördraget angivna förfarandet (7), och av följande skäl: (1) Förfarandet för extern transitering som regleras av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (") är främst avsett att underlätta handeln med icke-gemenskapsvaror på gemen- skapens tullområde. Behovet av att använda detta förfarande i samband med exporten av gemen- skapsvaror måste utvärderas i förhållande  till mycket olikartade situationer. Man bör i alla händelser förhindra att produkter som omfattas av eller gynnas av exportåtgärder antingen undandras dessa åtgärder eller genom dessa ges otillbörliga fördelar, genom att säkerställa att gemenskapstul- lagstiftningen i sin helhet borgar för en övervak- ning och kontroll som åtminstone motsvarar vad som erbjuds vid extern gemenskapstransitering. Aven om man behåller möjligheten att utnyttja (') EGT C 337, 7.11.1997, s. 52. () EGT C 73, 9.3.1998, s. 17. (') Europaparlamentets yttrande av den 13 maj 1998 (EGT C 167, 1.6.1998, s. 99), rådets gemensamma ståndpunkt av den 24 september 1998 (EGT C 333, 30.10.1998, s. 65) och Euro- paparlamentets beslut av den 16 december 1998 (EGT C 98, 9.4.1999). Rådets beslut av den 29 mars 1999. (') EGT L 302, 19.10.1992. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 82/97 (EGT L 17, 21.1.1997, s. 1). förfarandet i vissa av dessa situationer bör man överlåta till kommittéförfarandet att definiera dem. Alla beslut som fattas enligt kommittéförfarandet skall vara genomblickbara såväl för tullmyndigheter som för ekonomiska aktörer. Det sätt på vilket tullmyndigheterna skall avsluta tullförfarandet, i förhållande till platsen, tidpunkten och de förutsättningar under vilka tullförfarandet avslutas bör definieras, för att tydligare fastställa räckvidden av och gränserna för de skyldigheter som den som beviljats ett externt transiteringsförfa- rande har och för att säkerställa att dennes ansvar förblir oförändrat i avsaknad av bevis som gör det möjligt att fastställa att förfarandet har avslutats. För att öka säkerheten och effektiviteten inom transi- teringsförfarandena är det nödvändigt att avslu- tandet förbättras genom operativa åtgärder och genom genomförandebestämmelser som skall fast- ställas i enlighet med kommittéförfarandet, vilket skall säkerställa att tullmyndigheterna avslutar förfarandet inom kortast möjliga tid. Reglerna för säkerheter vid transitering bör defini- eras bättre, inbegripet möjligheten att tillämpa olika system för säkerheter samt de fall som omfattas av befrielse från kravet att ställa säkerhet, särskilt med hänvisning till den ändrade räck- vidden av transitering till sjöss. För att säkerställa ett adekvat skydd för medlemsstaternas och gemen- skapens ekonomiska intressen, utan att lägga en oproportionerligt stor börda på användarna, bör denna säkerhet och fastställandet av beloppet för säkerheten grunda sig på hänsyn till aktörens trovärdighet och de risker som är förknippade med varorna. Det är vidare önskvärt med en mer logisk och bättre strukturerad framställning av bestäm- melserna om säkerheter vid transitering.