L 126/10 Europeiska unionens officiella tidning 19.5.2005 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 749/2005 av den 18 maj 2005 om ändring av förordning (EEG) nr 2131/93 om förfarandet vid och villkoren för försäljning av spannmål som innehas av interventionsorgan EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1784/2003 av den 29 september 2003 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål (!), särskilt artikel 6 i denna, och av följande skäl: (1) — I kommissionens förordning (EEG) nr 2131/93 (?) fast- ställs förfarandet vid och villkoren för försäljning av spannmål som innehas av interventionsorgan. (2) — I medlemsstater som inte har yttre hamnar straffas an- budsgivare som lämnar in anbud för spannmål som bjuds ut till försäljning genom högre transportkostnader. Till följd av dessa merkostnader är det svårare att ex- portera spannmål från de medlemsstaterna, vilket resul- terar i bl.a. längre förvaring i interventionslagren och extra kostnader för gemenskapens budget. För att göra det möjligt att jämföra anbuden föreskrivs därför i artikel 7 i förordning (EEG) nr 2131/93 möjligheten att i vissa fall utbetala ersättning för de lägsta transportkostnaderna mellan lagringsorten och utförselorten. (3) — De kroatiska hamnarna Rijeka och Split var traditionellt utförselhamnar för länderna i Centraleuropa innan dessa blev medlemmar i unionen. Rijeka och Split bör därför upptas bland de utförselorter som kan berättiga till utbe- talning av en ersättning för transportkostnaderna i sam- band med export. (!) EUT L 270, 21.10.2003, s. 78. (?) EGT L 191, 31.7.1993, s. 76. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2045/2004 (EUT L 354, 30.11.2004, s. 17). (4) I syfte att förenkla och harmonisera förfarandena vid försäljning av spannmål för export bör det, på grundval av bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 800/1999 av den 15 april 1999 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (?), klargöras hur frisläppandet av säkerheter enligt artikel 17 i förordning (EEG) nr 2131/93 skall ske, särskilt när det gäller bevisen på att tullformaliteterna för import till tredjeland har fullgjorts. Förordning (EEG) nr 2131/93 bör därför ändras. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är fören- liga med yttrandet från Förvaltningskommittén för spannmål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Artikel 7.2a i förordning (EEG) nr 2131/93 skall ersättas med följande: Om en medlemsstat saknar yttre hamn får det emel- lertid, enligt förfarandet i punkt 1, beslutas om att göra undantag från punkt 2 och för de fall då exporten sker från en yttre hamn föreskriva ersättning av de lägsta trans- portkostnaderna från lagringsorten till den faktiska utförselor- ten, upp till det tak som anges i anbudsinfordran. Vid tillämpningen av denna punkt anses den rumänska ham- nen Constanta och de kroatiska hamnarna Rijeka och Split som utförselorter.” () EGT L 102, 17.4.1991, s. 11. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 671/2004 (EUT L 105, 5.10.2004, s. 5).