L 187/42 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20.7.1999 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 71.1 och 93 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2) med beaktande av Regionkommitténs yttrande (?), i enlighet med artikel 251 i fördraget (), och av följande skäl: 1. Det är en förutsättning för att kunna avlägsna snedvrid- ning av konkurrensen mellan transportföretag i medlemsstaterna att avgiftssystemen harmoniseras och att rättvisa ordningar införs för att ta ut infrastruktur- kostnader av åkare. 2. Dessa mål kan endast uppnås i etapper. 3. En viss grad av harmonisering av skatte- och avgiftssys- temen har redan uppnåtts genom antagandet av rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmo- nisering av strukturerna för punktskatter på mineral- oljor (?) och rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor (). 4. Europeiska gemenskapernas domstol upphävde genom dom den 53 juli 1995 i mål C-21/94, Europaparlamentet mot rådet (7), rådets direktiv 93/89/EEG av den 253 oktober 1993 om medlemsstaternas tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användningen av vissa infrastrukturer (?), men förklarade att direktivet alltjämt skulle vara tillämpligt till dess att rådet antar ett nytt 1 (') EGT C 59, 26.2.1997, s. 9. (2) EGT C 206, 7.7.1997, s. 17. () Yttrandet avgett den 3 juni 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT). (') Europaparlamentets yttrande av den 17 juli 1997 (EGT C 286, 22.9.1997, s. 217), rådets gemensamma ståndpunkt av den 18 januari 1999 (EGT C 58, 1.3.1999, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 7 maj 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT). () EGT L 316, 31.10.1992, s. 12. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/74/EG (EGT L 365, 31.12.1994, s. 46). (9 EGT L 316, 31.10.1992, s. 19. Direktivet ändrat genom direktiv 94/74/EG. (") REG 1995, 1-1827. ($) EGT L 279, 12.11.1993, s. 32. 10. 11. 12. direktiv. Direktiv 93/89/EEG ersätts därför av detta direktiv. Under nuvarande omständigheter bör anpassningen av nationella — avgiftssystem begränsas till kommersiella fordon vars högsta tillåtna bruttolastvikt överstiger en viss nivå. För detta ändamål bör vissa minimiskattesatser bestämmas för de fordonsskatter som för närvarande tillämpas av medlemsstaterna eller som  eventuellt kommer att ersätta dessa. Användandet av vägvänliga och mindre förorenande fordon bör uppmuntras genom en differentiering av skatter eller avgifter, förutsatt att en sådan differentiering inte hindrar den inre marknadens funktion. Vissa medlemsstater bör kunna undantas från minimi- skattesatserna under en period för att underlätta anpass- ningen till de nivåer som krävs enligt detta direktiv. Viss lokal inhemsk transportverksamhet med liten inver- kan på gemenskapens transportmarknad är för närva- rande föremål för nedsatta fordonsskattesatser. Medlems- staterna bör för att säkerställa en smidig övergång tillåtas föreskriva tillfälliga undantag från minimiskattesatserna. Medlemsstaterna bör tillåtas att tillämpa nedsatta skatte- satser eller undantag från fordonsskatt för fordon vars användning sannolikt inte kan inverka på gemenskapens transportmarknad. För att ta hänsyn till vissa särskilda situationer bör det fastställas ett förfarande genom vilket medlemsstater kan tillåtas behålla ytterligare undantag eller nedsättning. Befintliga snedvridningar av konkurrensen kan inte avlägsnas enbart genom harmonisering av skatter eller punktskatter på bränsle, men till dess tekniskt och ekonomiskt lämpligare avgiftsformer införs kan sådana snedvridningar minskas genom möjligheten att behålla eller införa vägtullar och/eller vägavgift på motorvägar. Medlemsstaterna bör dessutom tillåtas att ta ut avgifter för användandet av broar, tunnlar och bergspass.