06/Vol. 02 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 53 384L0641 27.12.84 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 339/21 RÅDETS DIREKTIV av den 10 december 1984 om ändring, speciellt med avseende på reserisker, i första direktivet (73/239/EEG) om samordning av lagar och andra författningar om rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (84/641/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 57.2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommittens yttrande (), och med beaktande av följande: I rådets första direktiv (73/239/EEG) av den 24 juli 1973 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt för- säkring än livförsäkring ('), härnedan kallat första direkti- vet, i dess lydelse enligt direktiv 76/580/EEG ('), har vissa skillnader mellan medlemsstaternas lagbestämmelser tagits bort för att underlätta etablering och drift av verk- samhet enligt ovan. Betydande framsteg har gjorts inom den del av kommer- siell verksamhet som består i att tillhandahålla serviceför- måner. Dessa förmåner regleras i bestämmelser som skiljer sig från en medlemsstat till en annan, och dessa skillnader utgör ett hinder för utövandet av den fria rätten till företagsetablering. För att avlägsna detta hinder bör det fastställas att en viss verksamhet inte är undantagen från tillämpning av bestämmelserna i första direktivet enbart därför att den enbart erbjuder serviceförmåner eller är en rörelse där rörelseidkaren enbart använder sig av egen personal eller utrustning för detta ändamål. Tillhandahållande av sådan räddningsservice som består i utfästelse om hjälp om en oförutsedd händelse skulle inträffa bör följaktligen täckas av bestämmelserna i ovannämnda direktiv, varvid arten av denna assistans skall beaktas. (') EGT nr C S51, 10. 3. 1981, s. 5 och EGT nr C 30, 4. 2. 1983, s. 6. (") EGT nr C 149, 14.6.1982, s. 129. (') EGT nr L 343, 31.12.1981, s. 9. (') EGT nr L 228, 16.8.1973, s. 3. () EGT nr L 189, 13.7.1976, s. 13. De målsättningar som gäller för att av tillsynsskäl låta bestämmelserna i första direktivet även gälla räddnings- service, fastän direktivet inte innehåller någon definition av detta slags verksamhet, bör inte påverka de skatteregler som gäller för sådan verksamhet. Första direktivets bestämmelser bör emellertid inte komma att gälla person eller företag, som inte är ett för- säkringsföretag, enbart av det skälet att ifrågavarande person eller företag tillhandahåller viss form av assistans i samband med vanligen förekommande olyckor eller maskinhaverier med landsvägsfordon inom den medlems- stat där det företag som tillhandahåller sådan service är beläget. Beslut bör fattas om vissa lättnader i villkoret att olyckan eller maskinhaveriet skall ha inträffat i den medlemsstat där det företag som tillhandhåller räddningstjänsterna är beläget, detta för att ta hänsyn antingen till befintliga ömsesidiga avtal eller speciella omständigheter som hänför sig till berörda företags struktur eller geografiska läge eller till den mycket begränsade ekonomiska bety- delsen av den här åsyftade verksamheten. Ett företag i en medlemsstat vars huvudsakliga verksamhet är att tillhandahålla tjänsterna för offentliga myndigheters räkning bör undantas från första direktivets tillämpning. Företag som tillhandahåller räddningsservice skall förfoga över erforderliga medel för att kunna tillhandahålla de erbjudna serviceförmånerna tillräckligt snabbt. Särskilda bestämmelser bör införas när det gäller beräkningen av den solvensmarginal och den minsta storleken på den garantifond som ett sådant företag måste ha. Vissa övergångsbestämmelser fordras för att företag som enbart = tillhandahåller räddningsservice skall kunna anpassa sig till bestämmelserna i första direktivet. På grund av särskilda strukturella och geografiska svårig- heter måste en övergångsperiod medges för automobil- klubbarna i medlemsstaterna så att de kan anpassa sig efter bestämmelserna i första direktivet när det gäller hemtransport av fordonet, eventuellt tillsammans med förare och passagerare. Bestämmelserna i första direktivet måste aktualiseras när det gäller försäkringsföretagens juridiska status. Vidare bör de regler som gäller agenturer eller filialer etablerade inom gemenskapen, som tillhör företag vars huvudkontor