L 82/14 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 3. 98 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 613/98 av den 18 mars 1998 om ändring av bilagorna II, III och IV i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfa- rande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna rest- mängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung ('), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 426/98 (), särskilt artikel 6 och 8 i denna, och med beaktande av följande: I enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 måste gränsvärden för högsta tillåtna restmängder successivt fast- ställas för samtliga farmakologiskt verksamma substanser som används inom gemenskapen i veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda att ges till livsmedelsproduce- rande djur. Gränsvärden bör fastställas först efter det att Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel har granskat all rele- vant information beträffande säkerheten med restmängder av ämnet i fråga för den som konsumerar livsmedel med animaliskt ursprung samt restmängdernas påverkan på den industriella bearbetningen av livsmedel. Vid fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna rest- mängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung är det nödvändigt att ange de djurarter i vilka restmängder kan förekomma, vilka mängder som kan förekomma i var och en av de relevanta vävnaderna från det behandlade djuret (målvävnad) samt vilket slag av restmängd som är relevant vid övervakningen av restmängder (restmarkör). För kontroll av resthalter bör enligt tillämplig gemen- skapslagstiftning gränsvärden vanligtvis fastställas för målvävnaderna lever eller njure. I den internationella handeln avlägsnas dock ofta lever och njure från slakt- kroppen, och gränsvärden bör därför alltid fastställas även för muskel- eller fettvävnader. För veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda för äggläggande fåglar, mjölkdjur eller honungsbin, måste gränsvärden även fastställas för ägg, mjölk eller honung. (') EGT L 224, 18.8.1990, s. 1. () EGT L 53, 24.2.1998, s. 3. Kaliumnitrat, kalium dl-aspartat, kaliumglukuronat och kaliumglycerofosfat skall införas i bilaga II till förordning (EEG) nr 2377/90. För att möjliggöra komplettering av vetenskapliga studier skall florfenikol och moxidectin införas i bilaga III föras till förordning (EEG) nr 2377/90. För att möjliggöra komplettering av vetenskapliga studier, bör giltighetstiden för temporära MRL, tidigare definerad i bilaga III till förordning (EEG) nr 2377/90, förlängas för albendazolsulfoxid och karprofen. Det har visat sig att högsta gränsvärden för resthalter av metronidazol inte kan fastställas eftersom dessa rester i livsmedel av animaliskt ursprung utgör en risk för konsu- menthälsan oavsett gränsvärde. Metronidazol bör därför införas i bilaga IV till förordning (EEG) nr 2377/90. En tidsfrist på 60 dagar bör tillåtas innan denna förord- ning träder i kraft så att medlemsstaterna kan göra de nödvändiga anpassningarna till bestämmelserna i denna förordning av tillstånden att släppa ut de berörda veteri- närmedicinska läkemedlen på marknaden, vilka beviljats enligt rådets direktiv 81/851/EEG (), senast ändrat genom direktiv 93/40/EEG ('). De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för veterinärme- dicinska läkemedel. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Bilaga II, III och IV till förordning (EEG) nr 2377/90 skall ändras i enlighet med bilagan till den här förord- ningen. Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den sextionde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenska- pernas officiella tidning. (?) EGT L 317, 6.11.1981, s. 1. (') EGT L 214, 24.8.1993, s. 31.