L 123/22 Europeiska unionens officiella tidning 17.5.2003 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2003/25/EG av den 14 april 2003 om särskilda stabilitetskrav för ro-ro-passagerarfartyg (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (?), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget ("), och av följande skäl: (1) - Inom ramen för den gemensamma transportpolitiken bör ytterligare åtgärder vidtas för att öka säkerheten vid (8) passagerartransporter till sjöss. (2) — Gemenskapen vill med alla lämpliga medel undvika att det inträffar olyckor till sjöss i vilka ro-ro-passagerar- fartyg är inblandade och som resulterar i förluster av människoliv. (3) — Ro-ro-passagerarfartygens överlevnadsförmåga efter en kollisionsskada, som beror på den standard de håller när det gäller läckstabilitet, är en viktig faktor för passage- rarnas och besättningens säkerhet och är särskilt betydel- sefull vid räddningsinsatser. Det allvarligaste problemet för ett ro-ro-passagerarfartyg med slutet ro-ro-däck efter en kollisionsskada är effekten av den stora mängd vatten som samlas på det däcket. (10) (4) — Passagerarna och besättningen ombord på ro-ro-passage- rarfartyg i hela gemenskapen bör ha rätt att begära att fartyget håller samma höga säkerhetsnivå, oavsett i vilket område det går i trafik. (5) — Med tanke på den betydelse som passagerartransporter till sjöss har för den inre marknaden, är åtgärder på gemenskapsnivå det effektivaste sättet att fastställa en gemensam lägsta säkerhetsnivå för fartyg i hela gemen- skapen. (11) (6) — Åtgärder på gemenskapsnivå är det bästa sättet att säkerställa ett harmoniserat genomförande av de prin- ciper som överenskommits inom Internationella sjöfarts- (') EGT C 20 E, 28.1.2003, s. 21. () Yttrandet avgivet den 11 december 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT). (') Europaparlamentets yttrande av den 7 november 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 17 mars 2003. organisationen (IMO), samtidigt som därigenom en snedvridning av konkurrensen mellan olika operatörer av ro-ro-passagerarfartyg som går i trafik i gemenskapen kan undvikas. Allmänna stabilitetskrav för ro-ro-passagerarfartyg i skadat skick fastställdes på internationell nivå genom 1990 års konferens om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS 90) och infördes i regel II-1/B/8 i SOLAS- konventionen (SOLAS 90-kriterierna). Dessa krav gäller i hela gemenskapen, genom att SOLAS-konventionen är direkt tillämplig på internationella resor och genom att rådets direktiv 98/18/EG av den 17 mars 1998 om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passage- rarfartyg (') tillämpas på inrikes resor. Skadestabilitetskriterierna i SOLAS 90 omfattar under- förstått effekten av vatten som tränger in på ro-ro-däcket under sjöförhållanden med ungefär 1,5 meters signifi- kant våghöjd. Genom IMO-resolution 14 från 1995 gav SOLAS IMO- medlemmar rätt att ingå regionala överenskommelser om de anser att de rådande sjöförhållandena och andra lokala förhållanden kräver särskilda stabilitetskrav i ett visst område. I Stockholm den 28 februari 1996 kom åtta nordeuro- peiska länder, däribland sju medlemsstater, överens om att införa strängare stabilitetskriterier för ro-ro-passage- rarfartyg i skadat skick för att hänsyn skall tas till effekten av vatten som samlas på ro-ro-däcket och för att fartygen skall kunna överleva under svårare sjöförhål- landen än enligt kriterierna i SOLAS 90 och klara signifi- kanta våghöjder på upp till 4 meter. Enligt denna överenskommelse, den s.k. Stockholmsöve- renskommelsen, beror de särskilda stabilitetskriterierna på det fartområde där fartyget går i trafik och närmare bestämt på den signifikanta våghöjd som registrerats i detta område. Den signifikanta våghöjden i det område där fartyget går i trafik bestämmer vattennivån på bil- däcket efter en olycka där fartyget skadas. (') EGT L 144, 15.5.1998, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europa- parlamentets och rådets direktiv 2002/84/EG (EGT L 324, 29.11.2002, s. 53).