15.5.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 128/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 792/2002 av den 7 maj 2002 om ändring för en begränsad tid av förordning (EEG) nr 218/92 om administrativt samarbete inom området för indirekt beskattning (mervärdesskatt) när det gäller ytterligare åtgärder för elektronisk handel EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), och av följande skäl: (1) — Rådets direktiv 2002/38/EG (") av den 7 maj 2002 om ändring och ändring för en begränsad tid av direktiv 77|388/EEG när det gäller mervärdesskatteordningen för radio- och televisionssändningar samt vissa tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg anger ramen för beskattning av tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg i gemenskapen av skattskyldiga personer som varken är etablerade eller måste registreras för skatteän- damål inom gemenskapen. (2) - Konsumtionsmedlemsstaten har det grundläggande ansvaret för att säkerställa att de som inte är etablerade inom gemenskapen uppfyller sina åligganden. Därför måste sådan information som är nödvändig för att den särskilda ordningen för tjänster som  tillhandahålls elektroniskt som anges i artikel 26 c i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmoni- sering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsätt- ningsskatter — Gemensamt system för mervärdesskatt — enhetlig beräkningsgrund (7) skall fungera, överföras till dessa medlemsstater. (3) — Det är nödvändigt att föreskriva att mervärdesskatt som skall betalas för sådana tillhandahållanden skall över- föras till konton som anges av konsumtionsmedlemssta- terna. (4) — Enligt bestämmelserna i direktiv 77/388/EEG skall en icke-etablerad skattskyldig person som tillhandahåller sådana tjänster som avses i artikel 9.2 e sista strecksatsen (') EGT C 337 E, 28.11.2000, s. 63. () EGT C 232, 17.8.2001, s. 202 och yttrandet av den 25 april 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT). () EGT C 116, 20.4.2001, s. 59. (') Se sidan 41 i detta nummer av EGT. () EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2002/38/EG. i direktivet påföra en kund som är etablerad eller bosatt inom gemenskapen mervärdesskatt, såvida han inte är övertygad om att hans kund är en skattskyldig person. Den särskilda ordning som avses i artikel 26c i direktivet gäller endast tjänster som  tillhandahålls icke-skatt- skyldiga personer som är etablerade eller bosatta inom gemenskapen. Det framgår således klart att en icke- etablerad skattskyldig person behöver vissa uppgifter om sin kund. (5) — För detta syfte är det oftast möjligt att använda de resurser som finns i medlemsstaterna i form av elektro- niska databaser som innehåller ett register över de personer för vilka ett registreringsnummer för mervär- desskatt har utfärdats i medlemsstaterna i fråga. (6) — Det är således nödvändigt att utvidga det gemensamma system för utbyte av viss information om transaktioner inom gemenskapen som föreskrivs i artikel 6 i förord- ning (EEG) nr 218/92 (). (7) — Bestämmelserna i förordningen skall gälla för en begränsad tidsperiod på tre år som kan förlängas av praktiska skäl, och förordning (EEG) nr 218/92 bör därför ändras i enlighet därmed för en begränsad tid. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Förordning (EEG) nr 218/92 ändras för en begränsad tid på följande sätt: 1. Artikel 1 andra stycket skall ersättas med följande: ”I detta syfte fastställer den förfaranden för utbyte av infor- mation på elektronisk väg om mervärdesskatt vid transak- tioner inom gemenskapen och vid tillhandahållanden av tjänster på elektronisk väg enligt den särskilda ordning som anges i artikel 26c i direktiv 77/388/EEG samt för allt ytterligare informationsutbyte samt, när det gäller tjänster som omfattas av den särskilda ordningen, för överföring av pengar mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter.” (5) EGT L 24, 1.2.1992, s. 1.