25.9.1999 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 252/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2038/1999 av den 13 september 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 36 och 37 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande (!), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), och av följande skäl: 1. Rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 om den gemensamma organisationen av mark- naden för socker (?), har ändrats på ett omfattande sätt vid ett flertal tillfällen (). Av klarhetsskäl och av ratio- nella skäl bör den förordningen kodifieras. 2. För att den gemensamma marknaden för jordbrukspro- dukter skall kunna fungera och utvecklas måste den kompletteras av en gemensam jordbrukspolitik, som framför allt innefattar gemensam organisation av mark- naderna för olika jordbruksprodukter. Denna organisa- tion kan utformas på olika sätt beroende på vilken produkt det är fråga om. Isoglukos och inulinsirap är direkta substitut till flytande socker som erhållits ur sockerbetor eller sockerrör. Marknaderna för socker, isoglukos och inulinsirap är därför nära förbundna. Marknaden för sötningsmedel inom gemenskapen utmärks av strukturella överskott och alla beslut inom gemenskapen som hänför sig till någon av dessa produkter har ofrånkomligen återverkningar på de andra. Det är därför nödvändigt att skapa en marknads- organisation som är gemensam för sockersektorn, isoglukossektorn och inulinsirapssektorn men som (') EGT C 219, 30.7.1999. (") EGT C 138, 18.5.1999, s. 18. () EGT L 177, 1.7.1981 s. 4. Förordning senast ändrad genom kommissonens förordning (EG) nr 1148/98 (EGT L 159, 3.6.1998, s. 38). () Se bilaga III, del B. också tar vederbörlig hänsyn till de produktionsförut- sättningar som är specifika för dessa sektorer. För att de som odlar sockerbetor och sockerrör inom gemenskapen skall kunna garanteras vissa miniminivåer när det gäller sysselsättning och levnadsstandard, bör åtgärder vidtas som syftar till att stabilisera marknaden för socker; i detta syfte bör det varje år fastställas ett riktpris på vitsocker och, för de områden som inte är underskottsområden, ett interventionspris för vardera vitsocker och råsocker; för vart och ett av underskotts- områdena bör vidare ett härlett interventionspris fast- ställas för vitsocker och, vid behov, för råsocker. Det ovan angivna målet kan uppnås genom att interven- tionsorganen köper upp till interventionspriserna. Ett system med en kompensation för lagringskostnader för socker som  tillverkats såväl av råvaror, inbegripet melass, med ursprung i gemenskapen, som av förmåns- socker skulle tjäna samma syfte. Prisgarantier för socker kommer också sockersirap, isoglukos och inulinsirap till godo, vars priser baseras på sockerpriserna. För att ovanstående prisgarantier inte skall orsakas skada, får interventionsorganen bara sälja socker till ett pris som är högre än interventionspriset såvida det inte skall exporteras antingen i oberarbetat skick eller efter bearbetning eller skall användas till djurfoder. Denna bestämmelse gör att det inte går att avyttra socker till välgörenhetsorganisationer för livsmedelsbruk inom gemenskapen. Det bör därför beredas en möjlighet till detta för att som en humanitär insats kunna utföra enstaka katastrofhjälpsåtgärder i syfte att säkra livsme- delsförsörjningen. Sådana insatser kan bara bli effektiva om de genomförs snabbt. Bestämmelser bör därför fast- ställas om det tillvägagångsätt som är det mest lämpliga i sådana situationer. Regleringsåtgärderna måste ge rimliga garantier både åt företagen i förädlingsledet och åt producenterna av basprodukten. Vad gäller betor bör det därför, utöver ett