L 331/14 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 7.12.2002 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2181/2002 av den 6 december 2002 om ändring av förordning (EG) nr 1239/95 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2100/94 i fråga om förfaranden inför Gemenskapens växtsortsmyndighet EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2100/94 av den 27 juli 1994 om gemenskapens växtförädlarrätt ('), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2506/95 (?), särskilt artikel 114 i denna, och av följande skäl: (1) ( ( ( ( 1 2 3 4 ) ) ) ) o en tn Växtsortsmyndigheten som inrättades genom förordning (EG) nr 2100/94 genomför och tillämpar ordningen för skydd av växtförädlarrätter. Reglerna som berör förfaranden inför växtsortsmyndig- heten fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1239/95 (?), ändrad genom förordning (EG) nr 448/ 96 ('). Enligt artikel 27 i den förordningen föreskrivs att provningsrapporter som genomförts under ansvar av de behöriga myndigheterna i en medlemsstat eller i ett tredje land som är medlem av internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (UPOV) kan anses utgöra tillräckligt beslutsunderlag. Artikel 27 var emel- lertid en tillfällig bestämmelse vars giltighetstid löpte ut den 30 juni 1998. Avsikten med en tillfällig tillämpning av artikel 27 i förordning (EG) nr 1239/95 var att bygga upp en oberoende gemenskapsordning där växtsortsmyndig- heten står för den tekniska provningen av de sorter som lämnas in med en ansökan om  växtförädlarrätt. Växtsortsmyndighetens erfarenheter visar emellertid att det är nödvändigt att ta hänsyn till andra gransknings- rapporter enligt specifikationen i artikel 27. Merparten av gemenskapens förädlarrätter som beviljats efter den 30 juni 1998 har grundats på beslut med beak- tande av tekniska provningar som genomförts under ansvar av andra myndigheter än växtsortsmyndigheten som beviljar godkännanden på en marknad där det råder stark konkurrens. Därför måste växtsortmyndighetens verksamhet efter den 1 juli 1998 regleras. Samtidigt bör möjligheterna till framtida tillämpning av artikel 27 hållas öppna. Förord- ning (EG) nr 1239/95 bör därför ändras med verkan från och med den 1 juli 1998. GTL 227, 1.9.1994, s. 1. GT L 258, 28.10.1995, s. 3. GT L 121, 1.6.1995, s. 37. GT L 62, 13.3.1996, s. 3. (6) Samråd har ägt rum med förvaltningsrådet vid Gemen- skapens växtsortsmyndighet. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är fören- liga med yttrandet från Ständiga kommittén för växtförädlarrätt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Förordning (EG) nr 1239/95 ändras på följande sätt: 1. Artikel 27 skall ersättas med följande: ”Artikel 27 Övriga provningsrapporter 1. - En provningsrapport om resultaten från en teknisk provning som genomförts eller som håller på att genom- föras för officiella ändamål i en medlemsstat av en av de myndigheter som är ansvariga för arten i fråga enligt artikel 55.1 i förordningen kan av växtsortsmyndigheten anses utgöra ett tillräckligt beslutsunderlag, under förutsättning att — det material som lämnats för den tekniska provningen både vad gäller kvantitet och kvalitet har uppfyllt de normer som eventuellt har fastställts i enlighet med artikel 55.4 i grundförordningen, den tekniska provningen har genomförts på ett sätt som är förenligt med det uppdrag som getts av förvaltnings- rådet i enlighet med artikel 55.1 i grundförordningen och har utförts i enlighet med de riktlinjer för prov- ningen som utfärdats eller de allmänna anvisningar som lämnats i enlighet med artikel 56.2 i den förordningen och artiklarna 22 och 23 i den här förordningen, växtsortsmyndigheten har haft tillfälle att övervaka genomförandet av den aktuella tekniska provningen, och i det fall den slutliga provningsrapporten inte omedel- bart är tillgänglig, delrapporterna om varje växtperiod lämnas till växtsortsmyndigheten innan provningsrap- porten lämnas. 2. Om  växtsortsmyndigheten inte anser att den provningsrapport som avses i punkt 1 utgör ett tillräckligt beslutsunderlag får den, efter samråd med sökanden och den berörda provningsmyndigheten, tillämpa förfarandet i artikel 55 i förordningen.