120 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 08/Vol. 01 389R0556 4.3.89 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 61/1 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 556/89 av den 30 november 1988 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper av know-how- licensavtal EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning nr 19/65/EEG av den 2 mars 1965 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper av avtal och samordnade förfaranden ('), i dess lydelse enligt Anslutningsakten för Spanien och Portugal, särskilt artikel 1 i denna, efter att ha offentliggjort ett utkast till denna förord- ning (7), efter att ha samrått med Rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor, och med beaktande av följande: (1) — Enligt förordning nr 19/65/EEG har kommissionen befogenhet att genom förordning tillämpa fördra- gets artikel 85.3 på vissa grupper av dubbelsidiga avtal och samordnade förfaranden som omfattas av artikel 85.1 och som innehåller begränsningar i fråga om förvärv eller utnyttjande av rättigheter som åtnjuter industriellt rättsskydd, särskilt patent, bruksmönster, mönster eller varumärken, eller i fråga om rättigheter som följer av avtal om överlå- telse eller upplåtelse av rätten att använda en tillverkningsmetod eller kunskaper om användning eller tillämpning av industriella processer. På grund av den växande ekonomiska betydelsen av icke-patentskyddat tekniskt kunnande (t. ex. beskrivningar av — tillverkningsprocesser, recept, formler, mönster och ritningar), som vanligen kallas ”know-how”, det stora antal avtal som för närva- rande träffas mellan företag, däri inbegripet offent- liga forskningsinstitut, endast för utnyttjandet av sådan information (så kallade ”rena” know-howli- censavtal) och det förhållandet att meddelandet av know-how i praktiken ofta är oåterkalleligt är det nödvändigt att skapa större rättssäkerhet när det gäller dessa avtals ställning enligt konkurrensreg- lerna och därigenom främja spridningen av tekniskt kunnande inom gemenskapen. Mot (') EGT nr 36, 6.3.1965, s. 533/65. () EGT nr C 214, 12.8.1987, s. 2. bakgrund av de erfarenheter som har vunnits hittills är det möjligt att bestämma en grupp av know-howlicensavtal, som täcker hela den gemen- samma marknaden eller en del av den och som kan omfattas av artikel 85.1, men som i regel kan anses uppfylla villkoren i artikel 85.3, i vilka det rör sig om licensierat know-how som är hemligt, substan- tiellt och identifierat i någon lämplig form (know- how). Dessa definitionsmässiga krav syftar endast till att säkerställa att meddelandet av know-how utgör en saklig grund för tillämpningen av denna förordning, särskilt vad gäller undantag för konkur- rensbegränsande skyldigheter. Artikel 1 innhåller en lista över definitioner som används i denna förordning. (2) — Vid sidan av rena know-howavtal får blandade know-how- och patentlicensavtal allt större bety- delse för tekniköverföring. Därför bör denna förordning även omfatta sådana blandade avtal som inte är undantaga enligt kommissionens förordning (EEG) nr 2349/84 (artikel 1, 2 eller 4)(), särskilt följande: — Blandade avtal enligt vilka de licensierade patenten inte är nödvändiga för att uppnå målen för den licensierade tekniken, som inne- håller såväl patenterade som icke-patenterade moment; detta kan vara fallet om sådana patent inte ger något effektivt skydd mot tredje mans utnyttjande av tekniken. — Blandade avtal som, oavsett om de licensierade patenten är nödvändiga för att uppnå målen för den licensierade tekniken, innehåller skyldig- heter som begränsar licensgivarens eller licens- tagarens utnyttjande av tekniken inom med- lemsstater där patentskydd saknas, i den mån och så länge som dessa skyldigheter helt eller delvis baseras på utnyttjandet av licensierat know-how samt uppfyller övriga villkor enligt denna förordning. Denna förordning bör även omfatta rena eller blandade avtal som <innehåller underordnade bestämmelser om varumärken och andra immateri- () EGT nr L 219, 16.8.1984, s. 15.