234 - Europeiska gemenskapernas officiella tidning 03/Vol. 11 380R0456 Nr L 57/16 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 29.2.80 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 456/80 av den 18 februari 1980 om bevnllande av bidrag för tillfällig och slutgiltig nedläggning av vissa vinodlingsarealer och bidrag för avstående från återplantering . EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i denna, med beaktande av kommissionens förslag('), med beaktande av Europaparlamentets yttrande(?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(?), och med beaktande av följande: Skillnaden mellan produktion och konsumtion av vin inom gemenskapen beror inte enbart på konjunkturs- vängningarna. De marknadsstabiliserande interven- tionsåtgärder som fastställs i rådets förordning (EEG) nr 337/79 av den 5 februari 1979 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin(?), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 454/80(5), har visat sig vara otillräckliga. Erfarenheterna från genomförandet av rådets förordning (EEG) nr 1163/76 av den 17 maj 1976 om beviljande av ett omställningsbidrag inom . vinsektorn(6), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 361/79(7), har visat att större insatser behövs för att minska gemenskapens vinodlingskapacitet. För att stimulera till de nödvändiga åtgärderna från vinodlarnas sida bör bidrag beviljas för tillfällig eller slutgiltig nedläggning av arealer som är klassificerade inom kategori2 eller 3 enligt artiklarna 29 och 29a i förordning (EEG) nr 337/79 och för slutgiltig nedläggning av vissa andra särskilda vinodlingsarealer. För att undvika omotiverade utgifter bör kumulering av dessa bidrag och andra bidrag som har fastställts i gemenskapsbestämmelser vara förbjuden. (!1) EGT nr C 209, 2.9.1978, s. 3 och EGT nr C 232, 30.9.1978, s. 10. 2) EGT nr C 6, 8.1.1979, s. 66. 3) EGT nr C 105, 26.4.1979, s. 46. 4) EGT nr L 54, 5.3.1979, s. 1. 5) EGT nr L 57, 29.2.1980, s. 7. 6) EGT nr L 135, 24.5. 1976 s. 34. 7) EGT nr L 46, 23.2.1979, s. 2. Stimulansen till nedläggning av vinodlingsarealer bör utformas med sikte på att minska mängden vin av sämre kvalitet på marknaden. Bidrag för tillfällig nedläggning bör därför endast ges för vissa vinstockssorter vars odling inte är önskvärd och som är planterade på arealer inom kategori 2, liksom för alla vinstockssorter planterade på arealer inom kategori 3. För att stimulera producenterna till att inom en nära framtid lägga ned vinodlingsarealer tillfälligt eller even- tuellt slutgiltigt och därigenom påskynda återställandet av balansen på marknaden, bör nedläggningsbidrag endast ges under en begränsad tidsperiod, särskilt vad gäller vissa särskilda vinodlingsarealer. För att säkerställa en korrekt handläggning av nedlägg- ningsbidragen, bör tidsfrister fastställas inom vilka ansökningar skall lämnas in och de villkor som sökande- na skall uppfylla bör anges. För att varaktiga resultat skall uppnås bör mottagare av tillfälliga och slutgiltiga nedläggningsbidrag förpliktas att inte utöka sina vinod- lingsarealer under åtta respektive femton vinproduk- tionsår. Det tillfälliga nedläggningsbidraget skall fastställas med hänsyn till kostnaderna för röjning och, i viss utsträck- ning, till det framtida inkomstbortfallet. Olika belopp bör därför fastställas för detta bidrag beroende på vinodlingsarealernas produktivitet. Eftersom det slutgil- tiga nedläggningsbidraget omfattar redan röjda arealer för vilka tillfälliga nedläggningsbidrag har betalats ut, eller särskilda vinodlingsarealer, bör detta bidrag fastställas till samma belopp. Att stimulera producenter att avstå från återplanterings- rättigheter som upphävdes till och med den 29 februari 1980 genom artikel4irådets förordning (EEG) nr 348/79