11.5.1999 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 121/13 RÅDETS DIREKTIV 1999/32/EG av den 26 april 1999 om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen och om ändring av direktiv 93/12/EEG EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 130s.1 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (), och av följande skäl: (1) De mål och principer för gemenskapens miljöpo- litik som  fastställs i handlingsprogrammen för miljön, särskilt det femte miljöhandlingspro- grammet ("), som bygger på de principer som uttrycks i artikel 130r i fördraget, syftar i synnerhet till att säkerställa att alla människor effektivt skyddas från de erkända riskerna med svaveldioxid- utsläpp och till att skydda miljön genom att förhindra att svavelhalterna i miljön överskrider kritiska mängder och nivåer. I enlighet med artikel 129 i fördraget skall hälso- skyddskraven ingå som ett led i gemenskapens övriga politik. I enlighet med artikel 3 o i fördraget skall gemenskapens verksamhet bidra till att en hög hälsoskyddsnivå uppnås. Utsläppen av svaveldioxid bidrar väsentligt till försurningsproblemen inom gemenskapen. Svavel- dioxid har också en direkt inverkan på människans hälsa och på miljön. Försurningen och svaveldioxiden i atmosfären skadar känsliga ekosystem, minskar den biologiska mångfalden och naturens skönhet och har en negativ inverkan på <skördeproduktion och skogarnas tillväxt. I städerna kan det sura regnet allvarligt skada byggnader och det arkitektoniska arvet. Svaveldioxid kan också ha en avsevärd in- (') EGT C 190, 21.6.1997, s. 9 och EGT C 259, 18.8.1998, s. 5. () EGT C 355, 21.11.1997, s. 1. () Europaparlamentets yttrande av den 13 maj 1998 (EGT C 167, 1.6.1998, s. 6 oktober 1998 (EGT C 364, 25.11.1998, s. 20) och Europa- parlamentets beslut av den 9 februari 1999 (ännu ej offent- liggjort i EGT). 111), rådets gemensamma ståndpunkt av den (') EGT C 138, 17.5.1993, s. 5. verkan på människors hälsa, i synnerhet när det gäller människor som lider av luftvägssjukdomar. Försurningen är en gränsöverskridande företeelse som kräver såväl lösningar på gemenskapsnivå som nationella eller lokala lösningar. Utsläppen av svaveldioxid bidrar till stoftbild- ningen i atmosfären. Såväl gemenskapen som de enskilda medlemssta- terna är avtalsslutande parter i UN-ECE:s konven- tion om långväga gränsöverskridande luftförore- ningar. I det andra UN-ECE-protokollet om gräns- överskridande svaveldioxidföroreningar fastställs att de avtalsslutande parterna bör minska svaveldioxid- utsläppen i enlighet med eller utöver den minsk- ning på 30 Yo som angavs i det första protokollet. Det andra UN-ECE-protokollet grundar sig på antagandet att de kritiska mängderna och nivåerna fortsatt kommer att överskridas i vissa känsliga områden. Ytterligare åtgärder för att minska svavel- dioxidutsläppen kommer att behövas om målen i det femte åtgärdsprogrammet för miljön skall uppnås. De avtalsslutande parterna bör därför fort- sätta att minska sina utsläpp av svaveldioxid avse- värt. Svavel, som naturligt finns i små mängder i olja och kol, har i årtionden erkänts som den viktigaste källan till svaveldioxidutsläpp, som i sin tur är en av huvudorsakerna till ”surt regn” och en av de viktigaste faktorerna bakom luftföroreningarna i många stads- och industriområden. Nyligen offentliggjorde kommissionen ett medde- lande om en kostnadseffektiv strategi för att bekämpa =försurningen inom =:gemenskapen. Kontroll av svaveldioxidutsläpp från förbränning av vissa — flytande bränslen = fastställdes som en nödvändig del av denna kostnadseffektiva strategi. Gemenskapen erkänner behovet av åtgärder när det gäller alla övriga bränslen. Studier har visat att de fördelar som uppnås genom minskade svavelutsläpp till följd av reducerat svavelinnehåll i olika bränslen ofta vida överstiger de i detta direktiv beräknade kostnaderna för industrin. Tekniken för att minska svavelmängden i flytande bränslen finns och är väl inarbetad.