06/Vol. 03 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 67 390L0619 Nr L 330/50 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 29.11.90 RÅDETS DIREKTIV av den 8 november 1990 om samordning av lagar och andra författningar om direkt livförsäkring, och med bestämmelser avsedda att göra det lättare att effektivt utnyttja friheten att tillhandahålla tjänster, och om ändring av direktiv 79/267/EEG (90/619/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 57.2 och artikel 66 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), i samarbete med Europaparlamentet (?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), och med beaktande av följande: Det är nödvändigt att utveckla den inre marknaden för livförsäkring och för den verksamhet som avses i rådets första direktiv 79/267/EEG av den 5 mars 1979 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att etablera och driva verksamhet med direkt livförsäkring ('), i fortsättningen kallat ”första direktivet”, senast ändrat genom anslutningsakten för Spanien och Portugal. För att uppnå detta bör det underlättas för försäkringsföretag med huvudkontor inom gemenskapen att tillhandahålla tjän- ster i medlemsstaterna, och därigenom ge försäkringsta- garna tillgång till inte endast försäkringsgivare etablerade i det egna landet, utan också till försäkringsgivare som har sitt huvudkontor inom gemenskapen och är etablerade i andra medlemsstater. Enligt fördraget har all diskriminering i fråga om friheten att tillhandahålla tjänster, vilken grundas på att ett företag inte är etablerat i den medlemsstat där tjänsterna utförs, varit förbjuden efter utgången av övergångsperioden. Detta förbud gäller beträffande tjänster som tillhandahålls från alla etableringsställen inom gemenskapen, vare sig det är ett huvudkontor, en agentur eller en filial. (') EGT nr C 38, 15.2.1989, s. 7 och EGT nr C 72, 22.3.1990, s. 5. (:) EGT nr C 175, 16.7.1990, s. 107 och beslut 24.10.1990. C) EGT nr C 298, 27.11.1989, s. 2. () EGT nr L 63, 13.3.1979, s. 1. Av praktiska skäl bör tillhandahållandet av tjänster defini- eras med hänsyn tagen till såväl försäkringsgivarens etableringsställe som platsen för åtagandet. Därför bör även åtagandet definieras. Vidare är det önskvärt att göra åtskillnad mellan verksamhet genom etablering och verk- samhet som utövas inom ramen för friheten att tillhanda- hålla tjänster. Första direktivet bör kompletteras, särskilt för att klargöra de befogenheter och medel för kontroll som anförtrotts tillsynsmyndigheterna. Det är även önskvärt att utfärda särskilda föreskrifter om villkoren för att starta och driva verksamhet som utövas inom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster, samt om tillsyn över sådan verk- samhet. Försäkringstagare som, beroende på att de har tagit initi- ativ till ett åtagande i en annan stat och därmed ställer sig 'själva under det skydd som den andra medlemsstatens rättsordning medför, inte är i behov av särskilt skydd i medlemsstaten för åtagandet, bör ges full frihet att utnyttja största möjliga marknad för livförsäkring och för verksamheter som avses i första direktivet. Andra försä- kringstagare bör också erbjudas ett tillräckligt skydd. Vad gäller förvaltningen av vissa gruppensionskassor föranleder de olika systemens mångfald och komplexitet samt deras nära samband med socialförsäkringssystemen särskilda överväganden. De bör därför undantas från de bestämmelser i detta direktiv som särskilt gäller friheten att tillhandahålla tjänster. De kommer att behandlas i ett annat direktiv. Det finns alltjämt skillnader mellan medlemsstaternas avtalsrättsliga lagstiftning tillämplig på de verksamheter som avses i första direktivet. En frihet att som tillämplig lag för avtalet välja en annan lag än den i medlemsstaten för åtagandet bör kunna ges, med stöd av bestämmelser som tar hänsyn till särskilda förhållanden. Bestämmelserna i första direktivet om överlåtelse av för- säkringsbestånd bör förstärkas och kompletteras med särskilda bestämmelser om överlåtelse till ett annat företag av bestånd av försäkringsavtal som ingåtts inom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster.