04/Vol. 01 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21 376R 0104 28.1.76 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 20/35 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 104/76 av den 19 januari 1976 om gemensamma marknadsnormer för räkor av släktet Crangon EUROPEFISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 100/76 av den 19 januari 1976 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeriprodukter(!), särskilt artikel 2.3 i denna, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: Enligt förordning (EEG) nr 100/76 får gemensamma marknadsnormer fastställas. Tillämpningen av sådana normer torde bidra till att förbättra kvaliteten på de räkor som saluförs och därmed underlätta avsättningen av dem. Ett sätt att förbättra kvaliteten är att förbjuda att räkor som inte har en viss färskhetsgrad eller en viss storlek saluförs som livsmedel. Praktiskt taget alla räkor inom gemenskapen kokas i vatten omedelbart efter det att de fångats för att förhindra att färskheten på något sätt går förlorad. Därför bör i första hand normer för vattenkokta räkor fastställas. I nästan alla medlemsstater som bedriver havsfiske bjuds räkor som enligt nationell lagstiftning bedömts lämpliga som livsmedel ut till försäljning efter att ha klassificerats efter storlek. Räkorna klassificeras också efter färskhet. Med tanke på de åtgärder som anges i förordning (EEG) nr 100/76 i fråga om bestämning av priser och prisbildning kan införandet av normer för räkor antas få särskilt stor betydelse. Den klassificering som hittills genomförts på nationell nivå bör därför standardiseras. Räkor har hittills bara klassificerats innan de sålts första gången, eftersom en stor del av räkorna omedelbart (!) EGT nr L 20, 28.1.1976, s. 1. därefter skalas eller bereds på annat sätt. Införandet av gemensamma normer inom gemenskapen bör därför begränsas till det första försäljningsledet. Normerna måste gälla alla räkor avsedda som livsmedel, inklusive importerade räkor, som saluförs i gemenskapens medlemsstaters territorier. Att de skyldigheter som åläggs branschen begränsas till räkor avsedda som Jivsmedel gör det möjligt att klarare och snabbare skilja mellan produkter som är tillåtna som livsmedel och därmed är underkastade klassificering, och produkter som inte är det. Detta kommer att underlätta både avsättningen i det led där normerna tillämpas och kontrollen av deras efterlev- nad. Det förefaller emellertid nödvändigt att vid tillämp- ningen av dessa normer undanta viss direktförsäljning av små kvantiteter till detaljhandlare och konsumenter. Räkornas färskhet är en avgörande faktor vid bedömnin- gen av deras kvalitet. Med tanke på skillnaderna i konsumenternas köpvanor och de beredningsmetoder som normalt används inom gemenskapen är det också väsent- ligt att klassificera räkorna efter storlek. Det finns för närvarande ingen objektiv metod att på ett både snabbt och billigt sätt bedöma färskheten hos räkor. Endast organoleptisk undersökning, som för övrigt används i medlemsstaterna, motsvarar kravet på objektivi- tet och utgör en acceptabel metod. Med hänsyn till gängse praxis i de flesta medlemsstater bör branschen själv klassificera räkorna efter färskhet och storlek. Med tanke särskilt på att en bedömning av färskhetsgraden skall göras enligt organoleptiska kriterier, bör detta ske i samarbete med experter som utsetts för detta ändamål av berörda branschorganisationer. För ömsesidig information bör varje medlemsstat förse de övriga medlemsstaterna och kommissionen med en lista på namn och adresser till de berörda experterna och organisationerna.