4. 2. 97 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr L - 33/11 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 209/97 av den 3 februari 1997 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av vissa hand- väskor med ursprung i Kina EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemen- skapen (') ändrad genom förordning (EG) nr 2331/96 (7), särskilt artikel 7 i denna, efter samråd med rådgivande kommittén, och med beaktande av följande: (1) (3) ( (2 ) ) ) A. FÖRFARANDE 1. Inledande Kommissionen meddelade den 4 maj 1996 genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (?) att det skulle inledas ett anti- dumpningsförfarande rörande import till gemen- skapen av vissa handväskor med ursprung i Kina, och inledde en undersökning. Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som i mars 1996 ingavs av European Committee for Leather Goods Industries (CEDIM) vars samman- lagda tillverkning påstods utgöra en större del av gemenskapens tillverking av handväskor. Klago- målet innehöll tillräckliga bevis för dumpning av importen i fråga och för väsentlig skada som en följd av detta för att motivera att ett antidump- ningsförfarande inleddes. 2. Undersökning Kommissionen underrättade officiellt de exportörer och importörer som man visste van berörda, före- trädarna för exportlandet och de klagande gemen- skapstillverkarna om att ett förfarande skulle inle- das. Berörda parter gavs tillfälle att inom den tid !) EGT nr L 56, 6.3.1996, s. 1. EGT nr L 317, 6.12.1996, s. 1. () EGT nr C 132, 4.5.1996, s. 4. (5) (5) som angavs i tillkännagivandet skriftligen tillkän- nage sina synpunkter och begära att bli hörda. Ett antal tillverkare i det berörda exportlandet och importörer och tillverkare i gemenskapen tillkän- nagav skriftligen sina synpunkter. Alla parter som så begärde inom den angivna tiden hördes. Med tanke på det stora antal gemenskapstillverkare som framställde den berörda produkten i gemen- skapen och som stödde klagomålet, och i enlighet med artikel 17.1 i rådets förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad ”grundförordningen”), ansågs det lämpligt att begränsa undersökningen till ett urval producenter som rimligen kunde undersökas inom tillgängliga tidsramar. Kommissionen valde ut fyra medlemsstater — Frankrike, Italien, Spanien och Portugal — vilka svarade för en stor majoritet av gemenskapens tillverkning av handväskor. I var och en av dessa medlemsstater valdes tre tillverkare ut på grundval av storlek, vilka avspeglade ett repre- sentativt urval av tillverkning och sysselsätning. De företag som ingick i stickprovet valdes ut från en förteckning av företag som tillverkade produkten i fråga och vars omsättning ansågs vara representativ för det landet. Förteckningarna lämnades av respek- tive riksförbund. De gemenskapstillverkare som sålunda valdes ut att ingå stickprovet mottog fråge- formulär från kommissionen. Berörda parter som efter tillkännagivandet om inle- dande av förfarandet hade uttryckt sin önskan att konsulteras av kommissionen angående det slutliga urvalet av stickprovet informerades om vilka företag som valts ut att ingå i stickprovet och om den metod som använts för att välja ut dem. Efter detta utlämnande av uppgifter underrättes kommissionen om att några av gemenskapstillver- karna i stickprovet hade hotats med kommersiell bestraffning av några av sina kunder, vilka också var importörer och större detaljhandlare i gemenska- pen. Några av gemenskapstillverkarna i stickprovet utsattes för allvarlig kommersiell utpressning under ett sent skede av förfarandet för att de skulle dra tillbaka sitt stöd klagomålet. Följaktligen ansågs det lampligt att inte längre lämna ut uppgifter om namnen på dessa företag.