29.7.2005 LSv Europeiska unionens officiella tidning L 199/39 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1218/2005 av den 28 juli 2005 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för en tullkvot för import av levande nötkreatur med en vikt på mer än 160 kg med ursprung i Schweiz som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 1182/2005 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av markna- den för nötkött (!), särskilt artikel 32 i denna, och av följande skäl: Genom rådets förordning (EG) nr 1182/20053 av den 18 juli 2005 om antagande av autonoma övergångsåtgärder för att öppna en gemenskapstullkvot för import av le- vande nötkreatur med ursprung i Schweiz (?) öppnas en tullfri gemenskapstullkvot som en autonom övergångsåt- gärd för perioden från och med den dag då den förord- ningen träder i kraft till och med den 31 december 2005 för import av 2 300 levande nötkreatur med en vikt på mer än 160 kg med ursprung i Schweiz. Vid tilldelningen av tullkvoten och med hänsyn till de produkter som berörs är det lämpligt att använda meto- den ”samtidig behandling” som avses i andra strecksatsen i artikel 32.2 i förordning (EG) nr 1254/1999. För att kunna omfattas av dessa tullkvoter skall de 1le- vande djuren ha sitt ursprung i Schweiz i enlighet med de regler som avses i artikel 4 i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om handel med jordbruksprodukter (?) (nedan kallat ”avtalet”). För att undvika spekulation bör de kvantiteter som är tillgängliga inom kvoten ställas till de aktörers förfogande som kan visa att de bedriver seriös handel av betydande omfattning med tredjeland. I detta syfte och för att sä- kerställa en effektiv förvaltning bör det krävas av de be- rörda aktörerna att de har importerat minst 50 djur under perioden 1 maj 2004-30 april 2005, eftersom ett parti på 50 djur kan betraktas som ett normalt parti. (!) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1782/2003 (EUT L 270, 21.10.2003, s. 1). (2) EGT L 190, 22.7.2005, s. 1. (2) EGT L 114, 30.4.2002, s. 132. Erfarenheten har visat att uppköp av ett enda parti är ett minimikrav för att en transaktion skall kunna anses som verklig och handelsmässigt lönsam. För kontrollen av dessa kriterier krävs att ansökan lämnas in i den medlemsstat där importören är upptagen i regi- stret för mervärdesskatt. Likaså för att undvika spekulation bör importörer som den 1 januari 2005 inte längre bedrev handel med 1le- vande nötkreatur nekas tillträde till kvoten. Dessutom bör det fastställas en säkerhet för importrättigheter, bör licenser inte kunna överlåtas och bör importlicenser en- dast utfärdas till importörerna för det antal djur för vilka de tilldelats importrättigheter. För att ge ett jämnt fördelat tillträde till kvoten och samtidigt säkerställa att varje ansökan tilldelas ett han- delsmässigt sett lönsamt antal djur, bör det fastställas ett högsta respektive lägsta antal djur för varje ansökan. Det bör fastställas att importrättigheterna skall fördelas efter en betänketid och när så är nödvändigt med tilämpning av en enhetlig procentsats för nedsättning. I enlighet med artikel 29.1 i förordning (EG) nr 1254/1999 skall systemet administreras med hjälp av importlicenser. Följaktligen bör tillvägagångssättet för in- lämnandet av ansökan fastställas liksom vilka uppgifter som bör anges på ansökningar och licenser, om nödvän- digt genom komplettering av eller undantag från vissa bestämmelser i kommissionens förordning (EG) nr 1291/2000 av den 9 juni 2000 om gemensamma till- ämpningsföreskrifter för systemet med import- och ex- portlicenser samt förutfastställelselicenser för jordbruks- produkter ('), och i kommissionens förordning (EG) nr 1445/95 av den 26 juni 1995 om tillämpningsföreskrif- ter för ordningen med import- och exportlicenser inom nötköttssektorn och om upphävande av förordning (EEG) nr 2377/80 (). () EGT L 152, 24.6.2000, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1741/2004 (EUT L 311, 8.10.2004, s. 17). () EGT L 143, 27.6.1995, s. 35. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1118/2004 (EUT L 217, 17.6.2004, s. 10).