L 372/12 Europeiska unionens officiella tidning 27.12.2006 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2006/116/EG av den 12 december 2006 om skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter (kodifierad version) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 47.2, 55 och 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kom- mitténs yttrande ('), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) - Rådets direktiv 93/98/EEG av den 29 oktober 1993 om harmonisering av skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter (?) har ändrats (") på väsentliga punkter. Av tydlighetsskäl bör det direktivet kodifieras. (2) I Bernkonventionen för skydd av litterära och konstnärliga verk och Internationella konventionen om skydd för utövande konstnärer, framställare av fonogram samt radio- företag (”Romkonventionen”) fastställs endast kortaste skyddstider för de rättigheter som konventionerna avser, vilket innebär att avtalsslutande stater har möjlighet att föreskriva längre tider. Vissa medlemsstater har utnyttjat denna möjlighet. Vidare har en del medlemsstater ännu inte blivit avtalsslutande parter i Romkonventionen. 3) Av denna anledning finns det skillnader i den nationella lagstiftning som reglerar skyddstiderna för upphovsrätt och närstående rättigheter, vilket kan hindra den fria rörligheten för varor och friheten att tillhandahålla tjänster samt snedvrida konkurrensen på den gemensamma marknaden. För att den inre marknaden skall kunna fungera väl bör medlemsstaternas lagar harmoniseras så att skyddstiderna blir likadana inom hela gemenskapen. (4) — Det är av vikt att fastställa inte bara skyddstiden i sig, utan också vissa tillämpningsföreskrifter, såsom dagen från vilken varje skyddstid skall beräknas. (5) - Bestämmelserna i detta direktiv bör inte påverka medlems- staternas tillämpning av bestämmelserna i artikel 14a.2 b, c, d och 14a.3 i Bernkonventionen. (!) Yttrandet avgivet den 26 oktober 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT). () Europaparlamentets yttrande av den 12 oktober 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 30 november 2006. () EGT L 290, 24.11.1993, s. 9. Direktivet ändrat genom Europa- parlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG (EGT L 167, 22.6.2001, s. 10). (') Se bilaga I del A. (6) (8) (10) (11) Den kortaste skyddstid som fastställs i Bernkonventionen, nämligen upphovsmannens livstid och 50 år efter hans död, var avsedd att ge skydd för upphovsmannen och de två första generationerna efterlevande. Den genomsnittliga livslängden i gemenskapen har ökat så mycket att denna skyddstid inte längre är tillräcklig för att täcka två generationer. Vissa medlemsstater har föreskrivit en längre tid än 50 år efter upphovsmannens död för att uppväga de verkningar som världskrigen haft på utnyttjandet av upphovsmäns verk. För att skydda närstående rättigheter har vissa medlems- stater infört en tid på 50 år efter den lagliga utgivningen eller det lagliga offentliggörandet. Den diplomatkonferens som hölls under ledning av Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten (WIPO) i december 1996 utmynnade i antagandet av WIPO-fördraget om framföranden och fonogram, som behandlar skydd för utövande konstnärer och fonogram- producenter. Genom detta fördrag uppdateras det inter- nationella skyddet av närstående rättigheter i betydande utsträckning. Att ta tillbörlig hänsyn till redan förvärvade rättigheter är en av de allmänna rättsprinciper som skyddas av gemen- skapens rättsordning. De skyddstider för upphovsrätt och närstående = rättigheter som införts genom <gemen- skapsrätten kan därför inte leda till en minskning av det skydd som rättshavare hade inom gemenskapen före dagen för ikraftträdande av direktiv 93/98/EEG. För att begränsa effekterna av övergångsåtgärderna så långt som möjligt och för att den inre marknaden skall kunna fungera väl bör anpassningen av skyddstiderna ske på lång sikt. Upphovsrätten och närstående rättigheter bör ges en hög skyddsnivå, eftersom dessa rättigheter är av grundläggande betydelse för det intellektuella skapandet. Skyddet av dessa rättigheter säkerställer att skapandet upprätthålls och utvecklas, vilket är av intresse för upphovsmännen, kultur- industrin, konsumenterna och samhället i dess helhet.