L 78/16 Europeiska unionens officiella tidning 25.3.2003 EUROPEISKA CENTRALBANKEN EUROPEISKA CENTRALBANKENS BESLUT av den 20 mars 2003 om valörer, tekniska specifikationer, reproducering, inlösen och indragning avseende eurosedlar (ECB/2003/4) (2003/205/EG) ECB-RÅDET HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 106.1 i detta, och av artikel 16 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, och av följande skäl: (1) Enligt artikel 106.1 i fördraget och artikel 16 i stadgan har Europeiska centralbanken (ECB) ensamrätt att tillåta sedelutgivning inom gemenskapen. Där anges även att ECB och de nationella centralbankerna får ge ut sådana sedlar. Enligt artikel 10 i rådets förordning (EG) nr 974/ 98 av den 3 maj 1998 om införande av euron (') skall ECB och centralbankerna i de deltagande medlemssta- terna sätta eurosedlar i omlopp. Europeiska monetära institutet (EMI) förberedde fram- ställningen och utgivningen av eurosedlar. Särskilt vad gäller utformningen av sedlarna underlättade EMI för användarna att känna igen och acceptera de nya sedlarnas valörer och tekniska specifikationer genom att beakta de olika visuella och tekniska krav som framfördes av europeiska sammanslutningar av profes- sionella sedelanvändare. ECB har som EMI:s efterträdare övertagit upphovsrätten till mönstren för eurosedlarna från EMI. ECB och de nationella centralbankerna som företrädare för ECB får göra gällande denna upphovsrätt i fråga om reproduk- tioner som utgivits eller spritts och som innebär intrång i upphovsrätten, exempelvis reproduktioner som kan ha en negativ inverkan på förtroendet för eurosedlarna. Eftersom ECB och de nationella centralbankerna har rätt att ge ut eurosedlar inom gemenskapen har de även behörighet att vidta alla nödvändiga rättsliga åtgärder för att skydda eurosedlarnas ställning som betalningsmedel. (') EGT L 139, 11.5.1998, s. 1. ECB bör vidta åtgärder för att upprätta en lägsta skydds- nivå i alla deltagande medlemsstater, så att allmänheten kan skilja äkta eurosedlar från reproduktioner. Det är därför nödvändigt att gemensamt reglera i vilka fall reproducering av eurosedlar skall tillåtas. Bestämmelserna i detta beslut skall inte påverka tillämp- ningen av straffrättsliga bestämmelser, särskilt när det gäller penningförfalskning. Reproduktioner av eurosedlar i elektronisk form bör endast anses lagenliga om  framställaren använder tekniska medel som förhindrar utskrifter i de fall allmän- heten riskerar att förväxla reproduktionerna med äkta eurosedlar. Behörigheten att vidta åtgärder för att skydda eurosed- larnas ställning som betalningsmedel innefattar även behörighet att införa gemensamma regler, enligt vilka de nationella centralbankerna löser in skadade eurosedlar. I dessa regler anges vissa kategorier av eurosedlar som de nationella centralbankerna bör hålla kvar när de ges in för inlösen. För inlösen krävs att den del av en ursprunglig eurosedel som ges in skall ha en viss minsta storlek. För att undvika förvanskning av måtten, exempelvis om eurose- deln skadats genom krympning, skall storleken anges i procent av ytan på den ursprungliga eurosedeln, innan den skadades. För att förmå alla som yrkesmässigt handhar sedlar att använda stöldskyddsutrustningar på rätt sätt är det lämpligt att de får betala en avgift till de nationella cent- ralbankerna, när de begär inlösen hos de nationella cent- ralbankerna av eurosedlar som skadats av stöldskyddsut- rustning. Avgiften skall kompensera för analyskostnader i samband med inlösen av eurosedlarna.