05/Vol. 01 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 57 371R 1408 Nr L 149/2 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING 5.7.71 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillimpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 2, 7 och 51 i detta, med beaktande av kommissionens förslag som upprättats efter samråd med Administrativa kommissionen för so- cial trygghet för migrerande arbetare('), med beaktande av Europaparlamentets yttrande('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(?), och med beaktande av följande: Behovet av att i sin helhet omarbeta rådets förordning nr 3(') om social trygghet för migrerande arbetare har framträtt allt tydligare, både mot bakgrund av praktiska erfarenheter av dess tillämpning sedan 1959 och till följd av ändringar i nationell lagstiftning. De befintliga samordningsbestämmelserna går i allmän- het att vidareutveckla och samtidigt i någon mån för- enkla, med hänsyn tagen till de avsevärda skillnader som råder mellan nationella lagstiftningar om social trygghet. Det är lämpligt att i detta skede sammanställa alla de grundläggande bestämmelserna för genomförande av ar- tikel 51 i fördraget till förmån för arbetare, inklusive gränsarbetare, säsongsarbetare och sjömän, i en enda rättsakt. Med tanke på de avsevärda skillnader som råder mellan nationella lagstiftningar beträffande vilka som omfattas av dem är det lämpligt att fastställa principen att denna (') EGT nr 194, 28.10.1966, s. 3333/66 och EGT nr C 95, 21.9.1968, s. 18. () EGT nr C 10, 14.2.1968, s. 30 och EGT nr C 135, 14.12.1968, s. 4. () EGT nr 64, 5.4.1967, s. 1009/67 och EGT nr C 21, 20.2.1969, s. 18. (') EGT nr 30, 16.12.1958, s. 561/58. förordning tillämpas på alla de medborgare i medlems- staterna som är försäkrade inom systemen för social trygghet för anställda. Bestämmelserna om samordning av nationella lagstift- ningar om social trygghet ingår som del i den fria rörlig- heten för arbetare som är medborgare i någon av med- lemsstaterna, och bör således bidra till en förbättring av deras levnadsstandard och anställningsvillkor genom att inom gemenskapen garantera dels att alla medlemsstaters medborgare behandlas lika enligt medlemsstaternas olika lagstiftningar, dels att arbetare och deras familjemedlem- mar får del av sociala trygghetsförmåner var de än är anställda eller bosatta. Dessa mål måste uppnås i synnerhet genom sammanräk- ning av alla de perioder som beaktas enligt nationella lagstiftningar om hur rätt till förmåner förvärvas och bi- behålls och om hur belopp beräknas, samt genom att för- måner ges ut till de olika kategorier av personer som omfattas av denna förordning oavsett var i gemenskapen de är bosatta. De samordningsbestämmelser som antagits för genomfö- rande av artikel 51 i fördraget måste garantera arbetare som flyttar inom gemenskapen deras förvärvade rättighe- ter utan att detta leder till att förmåner på ett obefogat sätt dubbleras. Personer som är berättigade till förmåner till följd av in- validitet, ålderdom och dödsfall (pensioner) måste ges tillgång till alla de förmåner de förvärvat i de enskilda medlemsstaterna. För att emellertid undvika obefogad dubblering av förmåner, vilken kan uppstå särskilt då försäkringsperioder eller likvärdiga perioder sammanfal- lit, är det nödvändigt att förmånerna begränsas till att omfatta högst det största belopp en arbetare som är bo- satt i en av dessa stater under hela sitt yrkesliv kan berät- tigas till. För att i framtiden säkerställa bättre förutsättningar för arbetskraftens rörlighet är det nödvändigt att närmare samordna medlemsstaternas system för arbetslöshetsför- säkring och arbetslöshetsunderstöd. För att underlätta arbetssökande i olika medlemsstater är det därför särskilt