11/Vol. 19 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3 391R3330 16.11.91 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 316/1 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) ar 3330/91 av den 7 november 1991 om statistik över varuhandel medlemsstater emellan EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta, med beaktande av kommissionens förslag('), i samarbete med Europaparlamentet("), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(”), och med beaktande av följande: Att avskaffa fysiska hinder mediemsstaterna emellan är nödvändigt om den inre marknaden skall kunna genom- föras fullt ut, och en tillfredställande informationsnivå om handeln med varor medlemsstaterna emellan bör så- ledes säkerställas genom andra åtgärder än sådana som innebär kontroller, även om dessa är indirekta, vid de inre gränserna. En analys av situationen för gemenskapen och medlems- staterna efter år 1992 visar att ett antal specifika krav kommer att kvarstå vad gäller uppgifter om handel med varor medlemsstater emellan. Dessa krav är inte av makroekonomisk natur, till skillnad från exempelvis dem som avser nationalräkenskaperna eller betalningsbalansen, och många av kraven kan inte tillgodoses enbart med hjälp av starkt aggregerade data. Sådana frågor som handelspolitik, sektorsanalyser, kon- kurrensregler, skötseln av och inriktningen på jordbruket och fisket, regional utveckling, energiprognoser och or- ganisationen av transporterna måste i stället baseras på statistisk dokumentation som ger den mest aktuella, till- förlitliga och detaljerade bilden av den inre marknaden. Uppgifter om handeln med varor medlemsstaterna emel- lan är just det som kommer att bidra till att mäta den inre marknadens framsteg, varigenom genomförandet av den påskyndas och konsolideras på stadig grund, och (') EGT nr C 254, 9.10.1990, s. 7 och EGT nr C 47, 23.2.1991, s. 10. () EGT nr C 324, 24.12.1990, s. 268 och EGT nr C 280, 28.10.1991. (C) EGT nr C 332, 31.12.1990, s. 1. denna typ av information kan visa sig vara ett medel för att bedöma utvecklingen av den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Fram till slutet av år 1992 kommer statistik som avser handel med varor medlemsstaterna emellan att dra nytta av de formaliteter, den dokumentation och de kontroller som tullmyndigheter för att tillgodose sina egna eller an- dras behov föreskriver för avsändare och mottagare av varor i omsättning medlemsstater emellan, men dessa kommer att försvinna när fysiska gränser och tullhinder tas bort. Följaktligen kommer det att bli nödvändigt att från av- sändare och mottagare direkt inhämta de uppgifter som är nödvändiga för att det skall vara möjligt att samman- ställa statistik som avser handel med varor medlemsstater emellan, med användande av metoder och tekniker som medför att uppgifterna blir fullständiga, pålitliga och ak- tueila utan att det leder till att de berörda parterna, sär- skilt små och medelstora företag, belastas på ett sätt som inte står i proportion till de resultat som användarna av statistiken rimligen kan förvänta sig. Den berörda lagstiftningen måste i fortsättningen gälla all statistik som rör handeln med varor medlemsstater emellan, inklusive sådan statistik som inte kommer att harmoniseras eller göras obligatorisk av gemenskapen före år 1993. Den statistik som gäller handeln med varor medlemssta- terna emellan är en funktion av dessa varors rörelser. Den kan innehålla uppgifter om transport som kan sam- las in samtidigt med de uppgifter som gäller specifikt för var och en av dessa statistikkategorier, och på detta sätt kan den övergripande statistikbördan lättas. Privatpersoner kommer att kunna dra uppenbara förde- lar av den inre marknaden varför det är nödvändigt att se till att fördelarna inte minskar i deras ögon genom krav på statistiska uppgifter. Sådant uppgiftslämnande skulle utan tvivel innebära att privatpersoner åläggs en skyldighet som skulle innebära besvär och som skulie vara omöjlig att kontrollera utan att överdrivna åtgärder tillgrips. Det är därför rimligt att inte göra privatpersoner skyldiga att lämna sådana uppgifter, med undantag av lämpliga återkommande undersökningar.