27.3.2002 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 83/3 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 540/2002 av den 26 mars 2002 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Polen, Thailand, Tjeckien, Turkiet och Ukraina EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen ('), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2238/2000 (?), särskilt artikel 7 i denna, efter samråd med Rådgivande kommittén, och av följande skäl: A. FÖRFARANDE Den 29 juni 2001 meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivandet om inle- dande) i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (") att ett antidumpningsförfarande skulle inledas i fråga om import till gemenskapen av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Tjeckien, Polen, Thai- land, Turkiet och Ukraina. Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingavs i maj 2001 av Defence Committee of the Welded Steel Tube Industry of the European Union (nedan kallad den klagande) som företräder gemenskapstillverkare som svarar för en betydande del av gemenskapens samlade produktion av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål. Klagomålet innehöll bevisning om dumpning av den nämnda produkten och om därav följande väsentlig skada, och bevisningen ansågs tillräcklig för att det skulle vara motiverat att inleda ett antidumpningsförfa- rande. Kommissionen underrättade officiellt de exporterande tillverkare och importörer/handlare som såvitt känt var berörda, deras intresseorganisationer, företrädare för de berörda exportländerna, användare, leverantörer, de klagande gemenskapstillverkarna och andra gemenskap- stillverkare om att förfarandet inletts. De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande av förfarandet lämna sina synpunkter skriftligen och begära att bli hörda. Ett antal exporterande tillverkare i de berörda länderna, tillverkare i gemenskapen och användare och impor- törer/handlare i gemenskapen lämnade  skriftliga synpunkter. Alla parter som så begärde inom den ovan (!) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. (?) EGT L 257, 11.10.2000, s. 2. (?) EGT C 183, 29.6.2001, s. 3. (7) angivna tidsfristen och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta. Med hänsyn till det stora antalet importörer och expor- terande tillverkare i de berörda exportländerna och i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad grundförordningen), ansågs det lämpligt att undersöka huruvida stickprovsteknik borde tillämpas. För att kommissionen skulle kunna avgöra huruvida det var nödvändigt att ta stickprov och, i så fall, välja ut de företag som skulle ingå i stickprovet, uppmanades importörerna och de exporterande tillverkarna att, i enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen, ge sig till känna inom två veckor efter det att förfarandet inletts och lämna uppgifter om sin import och återförsäljning i gemenskapen (importörerna) eller sin  tillverkning, omsättning och export till gemenskapen (de exporte- rande tillverkarna) under undersökningsperioden (se skäl 11) samt uppgifter om namn på alla närstående företag och om deras verksamhet. Sju importörer samtyckte till att ingå i stickprovet och lämnade de begärda uppgifterna inom tidsfristen. Fem av dessa valdes ut för stickprovet på grundval av den största representativa importvolym som rimligtvis kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Två av de fem företagen lämnade inte den information som begärdes i frågeformuläret för importörer och ansågs därför inte som samarbetsvilliga enligt artikel 8 i grund- förordningen. Med hänsyn till antalet berörda exporterande tillverkare behövde stickprov endast genomföras beträffande Turkiet. Tretton exporterande tillverkare samtyckte till att ingå i stickprovet och lämnade de begärda uppgif- terna inom tidsfristen. Sex av dessa (av vilka fyra parvis var varandra närstående) valdes ut för stickprovet på grundval av den största representativa exportvolym som rimligtvis kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. För att ge de exporterande tillverkare i Ukraina som så önskade möjlighet att begära behandling som företag som är verksamma under marknadsekonomiska förhål- landen (nedan kallat marknadsekonomisk status) eller individuell behandling sände kommissionen blanketter för ansökan om marknadsekonomisk status respektive om individuell behandling till alla de ukrainska företag som den visste berördes. Kommissionen sände även frågeformulär till alla tillverkare i gemenskapen, alla exportörer/tillverkare, alla importörer samt  till alla användare och leverantörer som den visste var berörda och till alla parter som gav sig tillkänna inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande.