L 60/16 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 7.3.2000 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 496/2000 av den 6 mars 2000 om genomförandebestämmelser för artikel 6.1a i rådets förordning (EEG) nr 822/87 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR (5) — För att undvika störningar på marknaden är det följakt- ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 822/87 av den 16 mars 1987 om den gemensamma organisationen av mark- naden för vin (!), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1677/1999 (?), särskilt artikel 6.1a och 6.4 i denna, och av följande skäl: (1) — Den ordning för produktionskapacitet som fastställs genom rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (?) innebär beviljande av nya plan- teringsrätter inom vissa gränser. Denna ordning träder i kraft den 1 augusti 2000. På grund av akuta behov av ytterligare rätter i vissa vinodlingsområden har rådet ändrat den nu gällande förordning (EEG) nr 822/87, i syfte att göra det möjligt för medlemsstaterna att i förväg bevilja vissa av de nya planteringsrätterna. (2) — Enligt artikel 6.1a i förordning (EEG) nr 822/87, senast ändrad genom förordning (EG) nr 1677/1999, får medlemsstaterna bevilja tillstånd till nyplantering från och med den 1 januari 2000 och till och med slutet av produktionsåret 1999/2000 genom användning av upp till 20 20 av de nyskapade planteringsrätter som fördelas enligt artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1493/1999. Dessa rätter får endast användas med beaktande av de bestäm- melser som föreskrivs i avdelning II kapitel I i nämnda förordning. (3) — För en effektiv förvaltning av det system för tilldelning av de nya planteringsrätter som föreskrivs i artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1493/1999, och som säkerställer att marknaden är i balans, krävs kännedom om den exakta situationen rörande vinproduktionskapaciteten. (4) — Rådet har i förordning (EG) nr 1493/1999 beaktat denna nödvändighet och har, för att uppmuntra medlemstaterna att göra en inventering, angivit att endast de medlemsstater som genomför inventeringen bör rättsligt få reglera olagligt planterade arealer, öka planteringsrätterna och bevilja stöd för omstrukturering och omställning. (!) EGT L 84, 27.3.1987, s. 1. (?) EGT L 199, 30.7.1999, s. 8. (?) EGT L 179, 14.7.1999, s. 1. ligen nödvändigt att i dessa fall fastställa data rörande vinproduktionskapacitet innan nya rätter beviljas. (6) — Förvaltningskommittén för vin har inte avgivit något yttrande inom den tid som dess ordförande har bestämt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Medlemsstaterna får bevilja de nya planteringsrätter som anges i artikel 6.1a i förordning (EEG) nr 822/87 endast under förut- sättning att de uppgifter om vinproduktionskapacitet som anges i artikel 2 i den här förordningen presenteras för kommissionen. Medlemsstaterna skall använda objektiva krite- rier för att visa att vinets kvalitet gör att produktionen av kvalitetsvin framställt inom specificerade områden eller av bordsvin som beskrivs med en geografisk beteckning klart understiger efterfrågan. Artikel 2 1. — De uppgifter som anges i punkt 2 får vara fördelade efter region. De får dessutom lämnas in endast för en region. 2. — Följande uppgifter skall inlämnas: a) Total vinodlingsareal, för vilken följande gäller: i) Den skall anges fördelad efter vinkategori när det gäller arealer som planterats med druvor som klassificerats som sorter för vinframställning, det vill säga kvalitetsvin framställt inom specificerade områden eller bordsvin, inbegripet den areal som är lämplig för framställning av vin som beskrivs med en geografisk beteckning. Dess- utom skall anges hur stor areal som används för varje sort för vilken över 5 & av den totala arealen används. De sorter för vilka denna gräns inte överskrids skall anges som ”övriga”. ii) Den skall anges separat när det gäller arealer som plante- rats både med druvor som klassificerats som sorter för vinframställning och druvor avsedda för andra ändamål. För denna typ av areal skall även anges hur stor areal som används för varje sort för vilken över 5 & av den totala arealen används. De sorter för vilka denna gräns inte överskrids skall anges som ”övriga”.