03/Vol. 36 104 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 391R0220 31.1.91 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 26/15 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 220/91 av den 30 januari 1991 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1360/78 om producentgrupper och sammanslutningar av dessa EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1360/78 av den 19 juni 1978 om producentgrupper och sammanslutningar av dessa(!), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3808/89(2), särskilt artikel 6.3 i denna, och med beaktande av följande: Kommissionens förordning (EEG) nr 2083/80 av den 31 juli 1980 om tillämpningsföreskrifter vad avser den ekonomiska verksamhet som utövas av producentgrupper och sam- manslutningar av dessa(?), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2238/89(4), har ändrats på ett omfattande sätt ett flertal gånger. För klarhetens skull bör den förordningen kodifieras. Enligt ovannämnda bestämmelse skall kommissionen fastställa — genomförandebestämmelser avseende minsta odlade areal, omsättning eller produktionsvolym för de medlemmar som grupperna eller sammanslutningarna skall representera och, vid behov, minsta antalet medlemmar hos grupperna eller sammanslutningarna. Även i de sektorer där odlad areal kan användas utgör produktionsvolymen ett mer tillförlitligt kriterium för att bedöma gruppers och sammanslutningars effektivitet. För långsiktiga bedömningar är också produktionsvolymen ett bättre kriterium än omsättning, som utsätts för snabba ändringar i penningvärdet. Dock utgör omsättning ett lämpligt kriterium i vissa sektorer, särskilt i de mindre viktiga sektorer där en och samma referenspunkt bör användas på grund av svårigheten att uppställa en fullständig lista på specifika gränser. På grund av jordbrukets struktur i de regioner och sektorer som omfattas av förordning (EEG) nr 1360/78 kan utbudet endast - koncentreras effektivt om uppgifterna om producentgruppers produktionsvolym eller omsättning åtföljs av en uppgift om minsta antalet medlemmar, i syfte att underlätta deltagandet för de producenter som, även om de är (1) EGT nr L 166, 23.6.1978, s. 1. (2) EGT nr L 371, 20.12.1989, s. 1. (2) EGT nr L 203, 5.8.1980, s. 5. (") EGT nr L 215, 26.7.1989, s. 12. marknadsinriktade enligt bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1360/78, har en begränsad produktion. De närmare bestämmelserna för den ekonomiska verksamhet som utövas av producentgrupper, med beaktande av situationen i de regioner som avses i förordning (EEG) nr 1360/78, bör möjliggöra att produktionen och utbudet ef- fektivt kan anpassas till den ökade koncentrationen och de ökade efterfrågekraven. Bestämmelserna bör därför inte leda till en överdriven uppdelning i dessa regioner, men ändå främja en utbredning av grupper och sammanslutningar. Vissa skillnader i volymen och strukturen på efterfrågan i de olika regioner som avses i förordning (EEG) nr 1360/78 gör det lämpligt att anpassa vissa gränser. De stora skillnader som finns i total produktion mellan de olika regionerna i Italien medför i synnerhet att den minsta produktionsvolym som skall kontrolleras av grupperna i det landet bör vara proportionell mot nivån på den regionala produktionen, med vissa inskränkningar. Vad gäller Italien är det dessutom motiverat att antalet medlemmar och den minsta produktionsvolymen fastställs på en relativt hög nivå, eftersom det är troligt att initiativet till att bilda grupper huvudsakligen kommer från branschorganisationerna, som kan mobilisera ett stort antal producenter och omfatta en relativt stor produktionsvolym. Hänsyn bör dock tas till de markanta strukturbristerna i utbudet av jordbruksprodukter i Mezzogiorno och i bergsområdena i resten av Italien. Eftersom uppfödningen av ”alentejanos de montado”-grisar är mycket utspridd i Portugal är det svårt att uppskatta Portugals nationella produktion, och därför bör den minsta andel av den nationella produktionen som skall uppnås av sammanslutningar i denna sektor inte fastställas. För jordbruksföretag på de grekiska öarna, Balearerna och Kanarieöarna motiverar de markanta strukturbristerna i utbudet av jordbruksprodukter en minskning av den minsta produktionsvolymen. Krav som säkerställer att sammanslutningar har en viss ekonomisk grundval bör också fastställas.