2.4.1999 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 90/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 718/1999 av den 29 mars 1999 om en politik för gemenskapens flottkapacitet inom inlandssjöfarten för att främja transporter på de inre vattenvägarna EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 75 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), i enlighet med det förfarande som avses i artikel 189c i fördraget (?), och av följande skäl: (1) Genom förordning (EEG) nr 1101/89 (') infördes ett system för strukturella förbättringar inom inlandssjö- farten för de flottor som trafikerar nätet av inbördes förbundna inre vattenvägar i Belgien, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna, Tyskland och Österrike. Denna förordning syftade till att minska överkapaci- teten hos inlandssjöfartens flottor genom på gemen- skapsnivå samordnade åtgärder för skrotning av fartyg. Denna förordning löper ut den 28 april 1999. (2) I samband med de kompletterande åtgärderna till detta system för strukturella förbättringar, som syftar till att undvika att befintlig överkapacitet förvärras eller att ny överkapacitet uppstår, visade sig regeln ”gammalt mot nytt” vara nödvändig för att marknaden för inlandssjöfart skulle fungera på ett väl avvägt sätt. Denna regel förblir dessutom det viktigaste instru- mentet för att intervenera vid allvarliga störningar på denna marknad, enligt definitionen av sådana stör- ningar i artikel 1 i direktiv 96/75/EG (). Det är vidare lämpligt att hindra att effekterna av de skrotningsåt- (') EGT C 320, 17.10.1998, s. 4 och EGT C 15, 20.1.1999, s. 15. (?) Yttrandet avgivet den 2 december 1998 (EGT C 40, 15.2.1999, s. 47). (') Europaparlamentets yttrande av den 3 december 1998 (EGT C 398, 21.2.1998), rådets gemensamma ståndpunkt av den 21 december 1998 (EGT C 55, 25.2.1999) och Europaparla- mentets beslut av den 25 februari 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT). (') EGT L 116, 28.4.1989, s. 25. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 742/98 av den 2 april 1998 (EGT L 103, 3.4.1998, s. 3). Rådets direktiv 96/75/EG av den 19 november 1996 om system för befraktning och prissättning inom området natio- nella och internationella transporter av varor på inre vatten- vägar inom gemenskapen (EGT L 304, 27.11.1996, s. 12). > — gärder som genomförts sedan 1990 omintetgörs genom att ny transportkapacitet tas i bruk när regeln just har slutat gälla. Det är därför nödvändigt att behålla regeln ”gammalt mot nytt” under en period som är begränsad till högst fyra år, samtidigt som man gradvis avvecklar kvoterna på ett sätt som säkerställer denna övergång och avvecklingen av gemenskapens stöd på marknaden. Det har också visat sig viktigt att behålla det instrument för reglering av gemenskapens flottkapacitet som utgörs av regeln ”gammalt mot nytt” efter denna fyraårsperiod, men då på nollnivå och som en övervakningsmekanism, som bara kan reaktiveras i händelse av en sådan allvarlig störning på marknaden som avses i artikel 7 i direktiv 96/75/EG. Det är nödvändigt att kunna bemästra en eventuell ny överkapacitet på ett effektivt sätt inom alla marknads- sektorer för transport på inre vattenvägar. Det är därför viktigt att de åtgärder som vidtas är allmänna och inbegriper både lastfartyg och skjutbogserare. Man bör undanta fartyg som inte bidrar till överkapaciteten på nätet av inbördes förbundna inre vattenvägar eftersom de endast trafikerar avskilda nationella eller internatio- nella marknader, och föreskriva en möjlighet att undanta fartyg med en dödvikt om mindre än 450 ton, eftersom de inte heller bidrar till en sådan överka- pacitet. Det är däremot viktigt att inte från åtgärderna undanta privata flottor som utför transporter för egen räkning, eftersom dessa har ett betydande inflytande på transportmarknaderna. Ett gemensamt tillvägagångssätt enligt vilket med- lemsstaterna tillsammans vidtar åtgärder för att uppnå samma mål är en av de viktigaste förutsättningarna för att åstadkomma en reglering av transportkapaciteten. Det är 1i detta avseende lämpligt att — under en ny benämning — behålla de skrotningsfonder som inrät- tades genom  förordning (EEG) nr 1101/89 i