18.11.2003 Europeiska unionens officiella tidning L 299/9 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137.2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande ('), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (?), och av följande skäl: (1) — I rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden () före- skrivs - minimikrav för säkerhet och = hälsa förläggningen av arbetstiden i fråga om dygnsvila, raster, veckovila, - begränsning av veckoarbetstiden, semester samt former av nattarbete, skiftarbete och arbetsrytm, och direktivet har ändrats på väsentliga punkter. Av tydlighetsskäl bör därför bestämmelserna ifråga kodifieras. (2) — Tartikel 137 i fördraget föreskrivs att gemenskapen skall understödja och komplettera medlemsstaternas verk- samhet för att förbättra arbetsmiljön för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet. I direktiv som antas på grundval av denna artikel skall sådana administrativa, finansiella och  rättsliga ålägganden undvikas som motverkar tillkomsten och utvecklingen av små och medelstora företag. (3) Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (') förblir fullt tillämpligt på de områden som omfattas av det här direktivet utan att det påverkar tillämpningen av strängare eller mer detalje- rade bestämmelser i detta. (4) — Arbetstagarnas säkerhet, hygien och hälsa på arbets- platsen är ett mål som inte bör vara underkastat rent ekonomiska hänsyn. (') EUT C 61, 14.3.2003, s. 123. (') Europaparlamentets yttrande av den 17 december 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 22 september 2003. () EGT L 307, 13.12.1993, s. 18. Direktivet ändrat genom Europapar- lamentets och rådets direktiv 2000/34/EG (EGT L 195, 1.8.2000, s. 41). (') EGT L 183, 29.6.1989, s. 1. (5) (10) (11) (12) Alla arbetstagare bör ha lämpliga viloperioder. Begreppet ”vila” måste uttryckas i tidsenheter, dvs. i dagar, timmar ochfeller delar av dessa. För att trygga hälsa och säkerhet för arbetstagare inom gemenskapen måste arbetstagarna ges dygnsvila, veckovila och semester av en viss minsta längd samt tillräckliga raster. I detta sammanhang är det även nödvändigt att sätta en övre gräns för veckoarbets- tiden. Hänsyn bör tas till Internationella arbetsorganisationens (ILO) principer när det gäller arbetstidens förläggning, inklusive dem som avser nattarbete. Forskningen har visat att människokroppen nattetid är känsligare för störningar och även för vissa betungande former av arbetsorganisation och att långa perioder av nattarbete kan vara hälsovådliga för arbetstagare och äventyra säkerheten på arbetsplatsen. Det finns ett behov av att begränsa arbetstidens längd vid perioder av nattarbete, inklusive övertid, och att se till att arbetsgivare som regelbundet sysselsätter nattarbe- tande anmäler det till de behöriga myndigheterna om dessa begär det. Det är viktigt att nattarbetande har rätt till en kostnadsfri hälsoundersökning innan de börjar anställningen och därefter till regelbundna hälsoundersökningar och att de snarast möjligt omplaceras till lämpligt dagarbete om de har problem med hälsan. Natt- och skiftarbetandes situation kräver att nivån på säkerhet och hälsoskydd anpassas till arbetets art och att skyddsåtgärder, förebyggande åtgärder och resurser är effektiva. Vissa arbetsförhållanden kan ha en skadlig inverkan på arbetstagarnas hälsa och säkerhet. Arbete som organi- seras enligt en viss rytm bör ta hänsyn till den allmänna principen om att anpassa arbetet till arbetstagaren. Ett europeiskt avtal om arbetstiden för sjömän har genomförts genom rådets direktiv 1999/63/EG av den 21 juni 1999 om det avtal om arbetstidens organisation för sjömän som ingåtts av European Community Shipowners” Association (ESCA) och Federation of Trans- port Workers' Unions in the European Union (FST) (7), i enlighet med artikel 139.2 i fördraget. Bestämmelserna i detta direktiv bör därför inte gälla sjömän. (7) EGT L 167, 2.7.1999, s. 33.