Nr L 102/42 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 4. 97 KOMMISSIONENS BESLUT av den 18 december 1996 om vissa nedläggningsstöd som Italien planerar som ett led i omstruktureringen av den privata italienska järn- och stålsektorn (Endast den italienska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (97/258/EKSG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska kol- och stålgemenskapen, med beaktande av kommissionens beslut nr 3855/91/ EKSG av den 27 november 1991 om gemenskapsregler för stöd till järn- och stålindustrin ('), efter att i enlighet med ovannämnda beslut ha anmodat berörda parter att inkomma med synpunkter och efter att ha beaktat dessa (?), och med beaktande av följande: I skrivelse av den 12 juni 1996 meddelade kommissionen de italienska myndigheterna att den hade beslutat att inleda ett förfarande enligt artikel 6.4 i beslut nr 3855/91/ EKSG — i det följande benämnt ”reglerna för stöd till järn- och stålindustrin” — angående planerade stöd inom ramen för omstruktureringsprogrammet för den privata italienska järn- och stålsektorn till följande fem stålföre- tag: — Diano SpA — Lamifer SpA — Demafer Srl — Lavorazione Metalli Vari SpA (i det följande ”EMV”) — Sidercamuna SpA Vid sitt godkännande av den italienska lagen nr 481 av den 3 augusti 1994 om omstrukturering av den privata järn- och stålsektorn i Italien ålade kommissionen — efter att ha prövat lagens förenlighet med gemenskapsreg- lerna för stöd till stålindustrin och särskilt med bestäm- melserna i artikel 4 — de italienska myndigheterna att i förväg anmäla de enskilda fall där lagen skulle tillämpas. (') EGT nr L 362, 31.12.1991, s. 57. (:) EGT nr C 101, 3.4.1996, s. 4 och EGT nr C 121, 25.4.1996, s. 3. Enligt samma beslut skulle företagen för att få nedlägg- ningsstöd ha varit i drift i genomsnitt minst ett skift om dagen, dvs. minst åtta timmar per dag fem dagar per vecka, under hela år 1993 och fram till och med februari 1994, då lagdekret nr 103/94 anmäldes till kommissionen (lagdekretets innehåll har därefter överförts till lag nr 481/94). Av de uppgifter som kommissionen hade tillgång till framgick att de ifrågavarande företagen inte var i regel- bunden drift vid tiden för nedläggningen även om de uppfyllde övriga villkor i artikel 4 i reglerna för stöd till järn- och stålindustrin, vilken reglerar nedläggningsstöd. I själva verket hade företaget Diano SpA (ärende 177/96) producerat 16 807 ton varmvalsat material, vilket motsvarar 21 Yo av dess kapacitet. Företaget Lamifer SpA (ärende 178/96) hade endast producerat 23 542 ton varm- valsat material, motsvarande 15,2 o av dess kapacitet. Företaget Sidercamuna SpA (ärende 182/96) hade vid anläggningen i Berzo Inferiore (Brescia) producerat knappt 36002 ton varmvalsat material, motsvarande 7,6 YVo av dess kapacitet. Det bör påpekas att företagen Demafer (ärende N 180/96) och LMV (ärende 181/96) inte var i drift under år 1993. Mot denna bakgrund inledde kommissionen, som hade stora svårigheter att fastställa om de ifrågavarande stöden var förenliga med den gemensamma marknaden, ett förfa- rande enligt artikel 6.4 i reglerna för stöd till järn- och stålindustrin beträffande de fem nämnda stödärendena. II Som ett led i ovannämnda förfarande uppmanade kommissionen Italiens regering att inkomma med synpunkter medan övriga medlemsstater och andra berörda parter informerades genom offentliggörandet av beslutet om att inleda förfarandet. I två skrivelser av den 22 augusti 1996 framförde Tysklands regering och ”Wirtschafts-vereinigung Stahl” sina synpunkter till kommissionen, vilka i skrivelse av den 16 september 1996 översändes till de italienska myndigheterna. Synpunktena var avsedda att stödja beslutet om att inleda förfarandet.