L 100/24 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 20.4.2000 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 823/2000 av den 19 april 2000 om tillämpning av artikel 81.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden mellan linjerederier (konsortier) (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 479/92 av den 25 februari 1992 om tillämpning av artikel 85.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden mellan  linjerederiet - (konsortier) (!), senast ändrad genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 1 i denna, efter offentliggörande av ett utkast till denna förordning (?), efter samråd med den rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor på sjötransportområdet, och av följande skäl: (1) — Förordning (EEG) nr 479/92 ger kommissionen befo- genhet att tillämpa artikel 81.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samordnande förfaranden mellan linjerederier (konsortier) som på grund av det samarbete de innebär kan begränsa konkurrensen på gemenskapsmarknaden och påverka handeln mellan medlemsstaterna, och de kan följaktligen omfattas av det förbud som avses i artikel 81.1 i fördraget. (2) - Kommissionen har använt denna befogenhet genom att anta kommissionens förordning (EG) nr 870/95 (). Erfa- renheterna hittills visar att det går att definiera en typ av konsortier som kan falla inom tillämpningsområdet för artikel 81.1 men som vanligen kan anses uppfylla vill- koren i artikel 81.3. (3) Kommissionen har tagit vederbörlig hänsyn till sjöfar- tens särdrag. Dessa särdrag kommer likaledes att vara en viktig faktor att ta hänsyn till om kommissionen behöver granska konsortier som inte omfattas av grupp- undantaget enligt den här förordningen. (4) — Så som de definieras i denna förordning bidrar konsorti- erna i allmänhet till att förbättra produktiviteten och kvaliteten på de linjetrafiktjänster som erbjuds på grund (!) EGT L 55, 29.2.1992, s. 3. () EGT C 379, 31.12.1999, s. 13. () EGT L 89, 21.4.1995, s. 7. av de rationaliseringar inom medlemsrederierna som de ger upphov till och på grund av stordriftsfördelarna, vilka kan öka utnyttjandegraden av fartyg och hamnan- läggningar. Konsortierna bidrar också till att främja teknisk och ekonomisk utveckling genom att de under- lättar och befrämjar såväl utnyttjandet av containrar som ett effektivare utnyttjande av fartygskapaciteten. En skälig del av de produktivitets- och kvalitetsförbätt- ringar som konsortierna ger upphov till, kommer i allmänhet brukarna av de sjöfartstjänster som konsorti- erna erbjuder till godo. Dessa fördelar kan vara en ökning av antalet förbindelser och tilläggningar eller bättre disponering av dessa, liksom högre kvalitet och större individuell anpassning av de erbjudna tjänsterna på grund av tillgång till modernare fartyg och utrust- ning, både till havs och i hamn. Brukarna kan dock effektivt dra fördel av konsortierna endast i den mån tillräcklig konkurrens råder på de linjer där konsortierna verkar. Det finns följaktligen anledning att låta dessa avtal bli föremål för gruppundantag, förutsatt att de inte ger de berörda företagen möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för en väsentlig del av trafiken. För att ta hänsyn till sjöfartens ständigt växlande marknadsvillkor och till de ofta förekommande ändringar som parterna gör både av klausulerna i konsortieavtalen och av de aktiviteter som omfattas av avtalen bör denna förordning klargöra de villkor som konsortier måste uppfylla för att kunna omfattas av gruppundantaget. En av de grundläggande egenskaper som utmärker ett konsortium vars syfte är att etablera och bedriva en gemensam tjänst är förmågan att anpassa kapaciteten. Detta är emellertid inte fallet då en viss procentandel av fartygskapaciteten inom konsortiet inte utnyttjas. Gruppundantaget enligt denna förordning bör omfatta såväl de konsortier som verkar inom en linjekonferens som de konsortier som verkar utanför en sådan, med undantag av eventuellt gemensamt bestämmande av fraktsatser.