13.8.1999 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 214/31 KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1750/1999 av den 23 juli 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förord- ningar (!), särskilt artiklarna 34 och 30 i denna, och av följande skäl: 1. I rådets förordning (EG) nr 1257/1999 fastställs en enhetlig rättslig ram för stöd från EUGFJ till utveckling av landsbygden. I avdelning II anges exempelvis olika stödåtgärder, vilket syftet är med dessa, och kriterierna för att stöd skall kunna beviljas. Denna ram gäller stöd till landsbygdens utveckling i hela gemenskapen. 2. Närmare regler bör antas för att komplettera denna ram. Dessa regler bör vara förenliga med subsidiaritetsprincipen och därför begränsas till bestämmelser som måste antas på gemenskapsnivå. 3. De närmare bestämmelser som anger kriterierna för att stöd skall kunna beviljas till de olika åtgärderna för utveckling av landsbygden bör utformas med ledning av de erfarenheter som vunnits genom att de nuvarande systemen använts i enlighet med olika rådsförordningar, som upphävts enligt artikel 55.1 i förordning (EG) nr 1257/1999. 4. När det gäller stöd för investeringar i jordbruksföretag och bearbetningsanläggningar liksom stöd till unga jordbrukare fastställs i förordning (EG) nr 1257/1999 tre grundläggande villkor. En tidpunkt bör fastställas då dessa villkor måste vara uppfyllda, inbegripet villkoret om att ett jordbruksföretag som ansöker om investeringsstöd måste vara ekonomiskt livskraftigt, vilket bör ske på grundval av en lämplig bedöm- ning av framtidsutsikterna för jordbruksföretaget. 5. När det gäller investeringar i jordbruksföretag och bearbet- ningsanläggningar lämnas gemenskapsstöd bara på villkor att det går att finna normala avsättningsmöjligheter på marknaden för de berörda produkterna. Bestämmelser bör fastställas för att bedöma sådana avsättningsmöjligheter. (!) EGT L 160, 26.6.1999, s. 80. 6. Stöd till yrkesutbildning bör inte omfatta normal utbildning på jord- och skogsbruksområdet. 7. Villkoren för stöd till förtidspensionering bör grundas på de erfarenheter som erhållits inom ramen för den stödordning som upprättats genom rådets förordning (EEG) nr 2079/92 (2), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2773/95 (?). 8. De särskilda problem som uppstår då ett jordbruksföretag överlåts av flera parter eller av en arrendator måste lösas. 9. I mindre gynnade områden där ett och samma område brukas av flera jordbrukare gemensamt får kompensationsbid- rag beviljas till var och en av dessa jordbrukare, med beaktande av hur stor andel som brukas av var och en. 10. Närmare bestämmelser om stöd till miljöåtgärder inom jordbruket bör grundas på de erfarenheter som vunnits inom det stödsystem som upprättades genom rådets förordning (EEG) nr 2078/92/(7), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2272/95(5), och de bör i synnerhet ta hänsyn till gällande bestämmelser i kommissionens förordning (EG) nr 746/96(5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 435/97 (7). 11. En definition av de minimivillkor som jordbrukarna måste respektera när det gäller olika miljöåtaganden i jordbruket bör säkerställa en balanserad tillämpning av stödet till miljövänligt jordbruk med beaktande av syftena med detta, och sålunda bidra till en hållbar utveckling på landsbygden. 12. Det bör fastställas urvalskriterier för investeringar som syftar till att förbättra bearbetningen och saluföringen av jordbruksprodukter. Med hänsyn till de erfarenheter som vunnits inom det nuvarande stödsystemet enligt rådets förord- ning (EG) nr 951/97(?) bör dessa urvalskriterier grundas på allmänna principer snarare än sektorsspecifika regler. 2) EGT L 215, 30.7.1992, s. 91. () (3) EGT L 288,1.12.1995, s. 37. (") EGT L 215, 30.7.1992, s. 85. () EGT L 288,1.12.1995, s. 35. (6) EGT L 102, 25.4.1996, s. 19. (") EGT L 67, 7.3.1997, s. 2. (8) EGT L 142, 2.6.1997, s. 22.