11. 8. 1999 Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 211/47 RÅDETS DIREKTIV 1999/81/EG av den 29 juli 1999 om ändring av direktiv 92/79/EEG om tillnärmning av skatt på cigaretter, direktiv 92/80/EEG om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter och direktiv 95/59/EG om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande (?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kornmitténs yttrande (?), och av följande skäl: 1. I sin första rapport om punktbeskattningens struktur och skattesatser, som utarbetats enligt bestämmelserna i direktiv 92/79/EEG (') och  direktiv 92/80/EEG (”), begränsade sig kommissionen till att påvisa vissa svårig- heter när det gäller tilämpningen av direktiven utan att föreslå några preciserade lösningar. 2. Därefter har ett samrådsförfarande genomförts med nationella myndigheter, branschföreträdare och intresse- grupper. 3. Den första etappen av detta samrådsförfarande utgjordes av Lissabonkonferensen, vars syfte var att utvärdera resultaten av gällande gemenskapsordning och bistå kommissionen i dess uppgift att utforma den framtida politiken i fråga om punktbeskattning. 4. Detta samrådsförfarande utmynnade i en andra rapport från kommissionen. 5. Under samrådsförfarandet konstaterade man att regeln om minimiskatt på 57 4 är svår att tillämpa. 6. Reglerna bör tolkas och tillämpas på ett mera enhetligt sätt i alla medlemsstater om den inre marknaden skall kunna fungera smidigt. 7. Dessutom bör sådana regler fastställas som lättare kan tillämpas i praktiken om den inre marknaden skall kunna fungera smidigt. 8. Medlemsstaterna bör dock medges nödvändig flexibilitet för att kunna utforma och genomföra en politik som är anpassad till nationella förhållanden. (!) EGT C 203, 30.6.1998, s. 16. (2) EGT C 153, 1.6.1999 (?) EGT C 410, 31.12.1998, s. 1. (') EGT L 316, 31.10.1992, s. 8. (") EGT L 316, 31.10.1992, s. 10. 10. 11. 12. 13. 14. 15. 16. 17. 18. 19. Av praktiska skäl bör medlemsstaterna medges en viss flexibilitet när det gäller att justera den sammanlagda minimipunktskatten till följd av vissa förändringar, inklusive ändringar av mervärdesskattesatserna. Medlemsstaterna bör ges möjlighet att neutralisera konsekvenserna av ändringar av mervärdesskattesatsen för den sammanlagda minimibeskattningen. Denna möjlighet bör inte leda till snedvridning av konkurrensen eller till att den inre marknadens funktion försämras. De valmöjligheter som medges medlemsstaterna när det gäller att tillämpa direktiven skall vara begränsade i tiden. Den situation som motiverade det undantag från den sammanlagda minimipunktskattesatsen på 574 som beviljades Konungariket Sverige genom anslutningsakten 1994 föreligger fortfarande. Det är därför nödvändigt att bevilja Konungariket Sverige en förlängning av undan- taget till och med den 31 december 2002. Det är lämpligt att ge Frankrike en ytterligare period fram till och med den 31 december 2002 för cigaretter och tobaksprodukter som säljs på ön Korsika. Det är lämpligt att bevilja Tyskland en ytterligare period så att dess nationella skattesatser för rullar av finskuren tobak kan anpassas till gemenskapslagstiftningen. Inget talar mot att medlemsstaterna skall ha rätt att tillämpa en minimipunktskatt på cigarrer, cigariller och röktobak, när denna möjlighet redan finns för cigaretter och rulltobak. Det är nödvändigt att införa ett förfarande som innebär översyn med jämna mellanrum. Den nuvarande tvåårsperioden är alltför kort för att man på ett korrekt sätt skall kunna utvärdera förändringar i medlemsstaternas lagstiftning. Av denna anledning bör översynen äga rum minst vart tredje år med början senast den 31 december 2000.