15/Vol. 04 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 211 384L0450 19.9.84 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 250/17 - RÅDETS DIREKTIV av den 10 september 1984 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om vilseledande reklam (84/450/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta, med beaktande av kommissionens förslag(!), med beaktande av Europaparlamentets yttrande(?), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(?), och med beaktande av följande: Nu gällande lagar mot vilseledande reklam i medlemssta- terna skiljer sig åt på väsentliga punkter. Eftersom reklam når ut över de enskilda medlemsstaternas gränser, inver- kar den direkt på upprättandet av en väl fungerande gemensam marknad. Vilseledande reklam kan leda till en snedvridning av konkurrensen inom den gemensamma marknaden. Reklam, vare sig den leder till ett avtal eller inte, påver- kar konsumenternas ekonomiska välfärd. Vilseledande reklam kan få till följd att en konsument fattar beslut som är till förfång för honom i samband med att han skaffar sig varor eller annan egendom eller utnyttjar tjänster. (!) EGT nr C 70, 21.3.1978, s. 4. (2) EGT nr C 140, 5.6.1979, s. 23. (3) EGT nr C 171, 9.7.1979; s. 43. Skillnaden mellan lagarna i medlemsstaterna leder i många fall inte bara till otillräckligt konsumentskydd utan hindrar också genomförandet av annonskampanjer utanför ett lands gränser och påverkar på så sätt det fria utbytet av varor och tjänster. Europeiska gemenskapens andra konsumentpolitiska pro- gram(') föreskriver lämpliga åtgärder mot vilseledande och otillbörlig reklam. - Rent allmänt ligger det i den stora allmänhetens intresse liksom det även är till fördel för konsumenterna och alla näringsidkare som i konkurrens med andra är verksamma inom den gemensamma marknaden att i första hand harmonisera de nationella bestämmelserna mot vilsele- dande reklam. I ett andra skede kan man behandla otillbörlig och i nödvändig utsträckning jämförande reklam på grundval av lämpliga förslag från kommissio- nen. Objektiva minimikriterier bör i detta syfte fastställas för att man skall kunna avgöra om viss reklam är vilsele- dande. De lagar som medlemsstaterna antar mot vilseledande reklam måste vara ändamålsenliga och effektiva. Personer eller organisationer, som enligt nationell lagstift- ning anses ha ett rättmätigt intresse i saken, måste ha möjligheter att inleda. förfaranden mot vilseledande reklam, antingen inför domstol eller inför en förvaltnings- (") EGT nr C 133, 3.6.1981, s. 1.