23. 5. 97 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Nr L 132/1 (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR 894/97 av den 29 april 1997 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande (!), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), och med beaktande av följande: 1. Rådets förordning (EEG) nr 3094/86 av den 7 oktober 1986 om vissa tekniska åtgärder för beva- rande av fiskeresurserna (?) har undergått flera och omfattande ändringar, För att skapa klarhet och av praktiska skäl bör därför en kodifiering företas av nämnda förordning. 2. För att säkerställa att de marina biologiska resur- serna skyddas och att fiskeresurserna utnyttjas väl, vilket ligger i såväl fiskarnas som konsumenternas intresse, bör tekniska åtgärder fastställas för beva- rande av fiskeresurserna, bl.a. rörande maskstorle- kar, mängd bifångster, tillåtna fiskstorlekar och begränsning av fisket i vissa områden, under vissa perioder eller med vissa fiskeredskap. (!) EGT nr C 362, 2.12.1996, s. 318. () EGT nr C 30, 30.1.1997, s. 93. () EGT nr L 288, 11.10.1986, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3071/95 (EGT nr L 329, 30.12.1995, s. 14). 3. Det finns anledning att skapa jämvikt mellan en anpassning av de tekniska åtgärderna till fiskets olika former och till behovet av homogena bestäm- melser, som är lättare att tillämpa. De bestämmelser för fiske i Skagerack och Katte- gatt som avtalats mellan gemenskapens och Norges och Sveriges delegationer bör ingå i denna förord- ning. Enligt vetenskapliga rön är det därför nöd- vändigt att fastställa säsonsmässiga begränsningar för viss fiskeverksamhet i Skagerack och Katte- gatt. Åtgärderna för förvaltning av fisket i Östersjön bör fastställas inom Fiskerikommissionen för Öster- sjön. Att kasta fisk överbord i nuvarande omfattning innebär ett otillåtligt slöseri. Förbud mot fiske som bedrivs med otillräckligt selektiva metoder eller i områden med stora bestånd av ungfisk, liksom ökningar av maskstorleken och förbud mot utrust- ning som bidrar till att fisk kastas överbord, utgör ett första steg i riktning mot ett slutgiltigt avskaf- fande av sådana metoder som är oförenliga med ett bevarande och en riktig användning av resurserna. Det är nödvändigt att införa ett enhetligt system för förvaltning och utnyttjande som leder till att mängden fisk som kastas överbord minskas så långt det är möjligt. Det är lämpligt att definiera riktat fiske efter vissa fiskarter liksom bifångster och skyddade arter.