08/Vol. 02 Europeiska gemenskapernas officiella tidning 3 391R1534 7.6.91 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 143/1 RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1534/91 av den 31 maj 1991 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden inom försäkringssektorn EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 87 i detta, med beaktande av kommissionens förslag ('), med beaktande av Europaparlamentets yttrande ('), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (?), och med beaktande av följande: Fördragets artikel 85.1 kan i enlighet med artikel 85.3 förklaras inte tillämplig på grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden som uppfyller villkoren i artikel 85.3. Detaljerade bestämmelser om tillämpningen av fördragets artikel 85.3 skall utfärdas genom en förordning grundad på fördragets artikel 87. Samarbete mellan företag inom försäkringssektorn är i viss utsträckning önskvärt för att säkerställa att denna sektor fungerar väl och kan samtidigt främja konsumen- ternas intressen. Enligt rådets förordning nr 4064/89/EEG av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer (') ges kommissionen befogenhet att utöva noggrann kon- troll i frågor som har samband med koncentrationer inom alla sektorer, däribland försäkringssektorn. Undantag som medges med stöd av fördragets artikel 85.3 kan inte i sig påverka gemenskapsregler eller nationella regler som tillvaratar konsumenternas intressen inom denna sektor. Avtal, beslut och samordnade förfaranden som tjänar detta syfte kan, i den mån de omfattas av förbudet i fördragets artikel 85.1, under vissa villkor undantas från förbudet. Detta gäller särskilt avtal, beslut och samordnade förfa- randen som avser fastställande av gemensamma riskpre- mietariffer grunda- de på kollektivt upprättad statistik eller antalet försäkringsfall, fastställande av standardvill- kor, gemensam täckning av vissa typer av risker, skadereg- lering, provning och godkännande av säkerhetsanord- (') EGT nr C 16, 23.1.1990, s. 13. () EGT nr C 260, 15.10.1990, s. 57. () EGT nr C 182, 23.7.1990, s. 27. () EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 1. ningar samt register över och information om förhöj- ningsrisker. Ett stort antal anmälningar har gjorts med stöd av rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, första förord- ningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86 ('), senast ändrad genom anslutningsakten för Spanien och Portugal. Det är med hänsyn till detta önskvärt att kommissionen, för att underlätta dess uppgift, får befo- genhet att genom förordning förklara att bestämmelserna 1 fördragets artikel 85.1 inte är tillämpliga på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden. Det bör fastställas under vilka förutsättningar kommissio- nen, i nära och ständig samverkan med medlemsstaternas behöriga myndigheter, får utöva dessa befogenheter. Vid utövandet av dessa befogenheter skall kommissionen ta hänsyn inte endast till risken för att konkurrensen sätts ur spel på en väsentlig del av den relevanta marknaden och till de eventuella fördelar som avtalen kan medföra för försäkringsta- garna, utan även till den risk som en ökande mängd restriktiva klausuler och förekomsten av fiktiva företag skulle innebära för försäkringstagarna. Registerföring av, och handhavande av information om, förhöjningsrisker skall vara underkastade vederbörlig sekretess. Enligt artikel 6 i förordning nr 17 kan kommissionen be- stämma att ett beslut som fattas enligt fördragets artikel 85.3 skall gälla med retroaktiv verkan. Kommissionen bör också kunna utfärda bestämmelser om detta genom en förordning. Enligt artikel 7 i förordning nr 17 kan avtal, beslut och samordnade förfaranden genom beslut av kommissionen undantas från förbud, särskilt om de ändras på så sätt att de uppfyller villkoren i fördragets artikel 85.3. Kommis- sionen bör ges möjlighet att genom förordning medge motsvarande undantag för sådana avtal, beslut och samordnade förfaranden, om de ändras på så sätt att de kan hänföras till en grupp som är angiven i en undantags- förordning. Det kan inte uteslutas att de villkor som anges i fördragets artikel 85.3 i vissa fall inte är uppfyllda. Kommissionen skall ha möjlighet att reglera sådana fall enligt förordning nr 17 genom ett beslut som har verkan för framtiden. () EGT nr 13, 21.2.1962, s. 204/62.