03/Vol. 06 Europeiska gemenskapernas officiella tidning | 133 375D0460 30.7.75 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING Nr L 199/37 RÅDETS BESLUT av den 22 juli 1975 om antagandet av gemensamma forskningsprogram samt program för samordning av forsk- ningen om leukoser hos djur, stallgödsel, nötköttsproduktion och framställning av växtprotein (75/460/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i denna, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande(!) , och med beaktande av följande: Rådets förordning (EEG) nr 1728/74 av den 27 juni 1974 om samordning av jordbruksforskningen(?) innehåller bestämmelser om samordning på gemenskapsnivå av de nationella verksamheterna inom jordbruksforskningen för att målen för gemenskapens jordbrukspolitik lättare skall kunna uppnås. I artikel 5 i den förordningen föreskrivs att rådet skall fatta beslut om särskilda åtgärder för samordning av forskningsverksamheter, avsedda att möjliggöra en effek- tiv organisation av de utnyttjade resurserna, effektiv användning av resultaten och inriktning av detta arbete mot gemenskapens jordbrukspolitiska mål samt att rådet också skall besluta om genomförandet av gemensamma projekt, avsedda att stödja eller komplettera det arbete som utförs i medlemsstaterna inom områden av särskild betydelse för gemenskapen. Framstegen inom epizootiforskningen bidrar direkt till en förbättring av jordbruksföretagens produktivitet och undanröjer allvarliga hinder för harmoniseringen av lag- stiftningen och handeln med djur och djurprodukter både inom gemenskapen och med ickemedlemsländer. Avsak- naden av särskiljande diagnoser och kunskaper om resis- tensprocessen vid leukos hos fjäderfä och vid Mareks sjukdom utgör en allvarlig fara för hönsuppfödare. Avsaknaden av en tillförlitlig metod för diagnostisering av leukos hos nötkreatur utgör ett hinder för den fria omsättningen av levande boskap. Utvecklingen mot specialisering och intensifiering av hus- djursproduktionen har gett upphov till intensiv stordrift (!) EGT nr C 157, 14.7.1975, s. 10. (?) EGT nr L 182, 5.7.1974, s. 1. av kreatursbesättningar, mycket ofta utan tillgång till betesmarker. Avlägsnandet av avfall från dessa företag vållar allvarliga miljöproblem, särskilt när företagen lig- ger nära befolkningscentra, vilket ofta är fallet. Detta avfall kan vara mycket värdefullt som gödselmedel. Jord- brukarna använder i allmänhet mineralgödselmedel, som är dyra och för vilka tillgången på längre sikt inte kan garanteras. Intensiv användning av mineralgödselmedel utgör också en miljöfara. Inkomsterna för en stor andel av jordbruksföretagen i gemenskapen är beroende av resultaten av nötköttspro- duktionen. Oberoende av strukturproblemen är den intensiva nötköttsproduktionens lönsamhet otillräcklig. Den nödvändiga ökningen av produktiviteten kan inte uppnås genom prishöjningar. Framsteg i fråga om upp- födningsmetoder, köttkvalitet och köttavkastning per djur är därför nödvändiga. Forskningens framsteg sker vanligen långsammare och är svårare att tillämpa direkt på nötköttsproduktionen. I gemenskapen råder ett allvarligt underskott i fråga om tillgången på protein för djuruppfödning. Samtidigt får proteinprodukterna allt större betydelse för kostnaderna för animaliska produkter. Därför förefaller det viktigt att öka proteinframställningen i gemenskapen. Ett viktigt bidrag kan ges genom att proteinavkastningen per enhet av i gemenskapen redan odlade grödor förbättras. Samti- digt bör införandet av nya, proteinrika arter och varian- ter övervägas. Dessutom krävs forskning om använd- ningen av protein i djurfoder. Gemenskapens finansiella bidrag skall beslutas av rådet. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. - Gemenskapens forskningsprogram och programmen för samordning av forskningen om leukoser hos djur,