L 76/68 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 22.3.2011 DECIZIA 2011/173/PESC A CONSILIULUI din 21 martie 2011 privind măsuri restrictive, având în vedere situația din Bosnia și Herţegovina CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29, întrucât: (1) La 14 decembrie 2010, Consiliul a confirmat hotărârea sa de a sprijini Acordul-cadru general pentru pace de la Dayton, semnat la Paris, precum şi disponibilitatea de a lua în considerare propuneri referitoare la consolidarea capacității Uniunii de a se implica în mod efectiv, în acest sens, alături de Bosnia şi Herţegovina. (2) În acest context, ar trebui impuse măsuri restrictive împotriva anumitor persoane fizice sau juridice ale căror activități aduc atingere suveranității, integrității teri- toriale, ordinii constituționale şi personalității interna- ționale a Bosniei și Herţegovinei, reprezentând o gravă amenințare la adresa securității sau care aduc atingere Acordului-cadru general pentru pace de la Dayton, semnat la Paris, precum și anexelor acestuia. (3) Se impun noi acțiuni ale Uniunii pentru a pune în aplicare anumite măsuri, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 (1) Statele membre iau toate măsurile necesare pentru a preveni intrarea pe teritoriile lor sau tranzitarea teritoriilor lor de către persoanele ale căror activități: (a) aduc atingere suveranității, integrității teritoriale, ordinii constituționale și personalității internaționale a Bosniei și Herţegovinei; (b) reprezintă o amenințare gravă la adresa securității; sau (c) aduc atingere Acordului-cadru general pentru pace de la Dayton, semnat la Paris, precum și anexelor acestuia, inclusiv măsurilor stabilite cu privire la punerea în aplicare a acordului menţionat anterior; şi de către persoanele asociate cu acestea, persoane care figurează în lista din anexă. (2) Dispozițiile alineatului (1) nu obligă un stat membru să refuze intrarea pe teritoriul său a propriilor săi resortisanți. (3) Alineatul (1) nu aduce atingere cazurilor în care unui stat membru îi revine o obligație de drept internațional, şi anume: (a) în calitate de ţară-gazdă a unei organizații internaționale interguvernamentale; (b) în calitate de ţară-gazdă a unei conferințe internaționale organizate de ONU sau sub auspiciile acesteia; (c) în temeiul unui acord multilateral care conferă privilegii și imunități; sau (d) în temeiul Tratatului de conciliere din 1929 (Pactul de la Lateran) încheiat de Sfântul Scaun (Statul Vatican) și Italia. (4) Se consideră că alineatul (3) se aplică de asemenea în cazul în care un stat membru este țara-gazdă a Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE). (5)  Consiliul este informat în mod corespunzător în toate cazurile în care un stat membru acordă o derogare în temeiul alineatelor (3) sau (4). (6)  Statele membre pot deroga de la măsurile impuse în temeiul alineatului (1), atunci când deplasarea unei persoane se justifică din motive umanitare urgente sau atunci când persoana respectivă se deplasează pentru a asista la reuniuni interguvernamentale, inclusiv la reuniuni inițiate de Uniunea Europeană, sau la reuniuni găzduite de un stat membru care asigură preşedinția OSCE, în cazul în care în cadrul acestora se poartă un dialog politic care vizează direct promovarea demo- crației, a drepturilor omului și a statului de drept în Bosnia și Herţegovina. (7)  Un stat membru care doreşte să acorde derogările menționate la alineatul (6) informează Consiliul în scris în acest sens. Derogarea se consideră acordată, cu excepția cazului în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică obiecţii în scris, în termen de două zile lucrătoare de la primirea notificării privind derogarea propusă. În cazul în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică obiecţii, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate decide acordarea derogării propuse.