L 12/14 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 14.1.2012 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 29/2012 AL COMISIEI din 13 ianuarie 2012 privind standardele de comercializare a uleiului de măsline (text codificat) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul CE nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a pieţelor agricole şi privind dispoziţii specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) ('), în special articolul 113 alineatul (1) litera (a) şi articolul 121 primul paragraf litera (a) coroborate cu articolul 4, întrucât: (1) Regulamentul (CE) nr. 1019/2002 al Comisiei din 13 iunie 2002 privind standardele de comercializare a uleiului de măsline (2) a fost modificat de mai multe ori și în mod substanțial (%). Este necesar, pentru motive de claritate și de raționalizare, să se codifice regulamentul menționat. (22  Uleiul de măsline are anumite calități, în special proprietăți organoleptice și nutritive care, ținând seama de costurile de producție, îi permit accesul la un preț de piață relativ ridicat în raport cu majoritatea celorlalte grăsimi vegetale. Ținând seama de această situație de piață, trebuie prevăzute standarde de comercializare a uleiului de măsline care să cuprindă, în special, norme speciale de etichetare suplimentare celor prevăzute de Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 20 martie 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea şi prezentarea produselor alimentare, precum şi la publi- citatea acestora (*), în special normele prevăzute la articolul 2 al respectivei directive. (3) Pentru a garanta autenticitatea uleiului de măsline vândut, trebuie să se prevadă, pentru comerțul cu amănuntul, ambalaje mici, cu un sistem de închidere adecvat. Cu toate acestea, statele membre trebuie să poată autoriza o capacitate superioară pentru ambalajele destinate unităților colective. (4)y  Pe lângă descrierile obligatorii pentru diferitele categorii de ulei de măsline prevăzute la articolul 118 din Regu- lamentul (CE) nr. 1234/2007, consumatorii trebuie informați cu privire la tipurile de ulei de măsline propuse. () JO L 299, 16.11.2007, p. 1. () JO L 155, 14.6.2002, p. 27. () A se vedea anexa I. W) (5) Ca urmare a tradițiilor agricole şi a metodelor locale de extracție sau de amestec, uleiurile virgine de măsline care se comercializează direct pot avea calități şi gusturi destul de diferite, în funcție de originea lor geografică. Acest lucru poate duce la diferențe de preț în cadrul aceleiași categorii care perturbă piața. Pentru celelalte categorii de ulei comestibil nu există diferențe esențiale privind originea, iar indicarea originii pe ambalajele destinate consumatorilor îi poate face pe aceştia să creadă că diferențele de calitate există într-adevăr. Pentru a nu perturba piața de uleiuri de măsline comestibile, trebuie stabilit, la nivelul Uniunii, un regim obligatoriu pentru denumirile de origine, care să se limiteze la uleiurile extra virgine și virgine care îndeplinesc condiții precise. Regi- murile opționale puse în aplicare până în 2009 nu s-au dovedit suficiente pentru a evita inducerea în eroare a consumatorilor în ceea ce priveşte caracteristicile reale ale uleiurilor virgine în acest sens. În plus, Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European şi al Consi- liului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor şi a cerinţelor generale ale legislaţiei alimentare, de instituire a Autorităţii Europene pentru Siguranța Alimentară şi de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (*) a stabilit norme de trasabilitate aplicabile cu începere de la 1 ianuarie 2005. Experiența dobândită de operatori și de administrații în această privință a permis să se stabilească obligativitatea indicării pe etichetă a originii uleiului de măsline extra virgin şi virgin. Mărcile existente care cuprind referințe geografice pot fi folosite în continuare, cu condiția să fi fost oficial înre- gistrate în trecut, în conformitate cu Prima directivă a Consiliului 89/104/CEE din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (*), sau cu Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comu- nitară (7). Denumirea de origine regională poate face obiectul unei denumiri de origine protejate (DOP) sau al unei indicaţii geografice protejate (IGP) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 510/2006 al Consiliului 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (*). Denu- mirile care indică o origine regională trebuie rezervate DOP sau IGP, pentru a se evita confuzia în rândul consu- matorilor și, prin urmare, posibilele perturbări ale pieței. În cazul uleiurilor de măsline importate, trebuie respectate normele privind originea nepreferențială prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consi- liului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (2). 31, 1.2.2002, p. 1. 40, 11.2.1989, p. 1. 93, 31.3.2006, p. 12. 302, 19.10.1992, p. 1. () JOL () JOL (') JO L 78, 24.3.2009, p. 1. () JOL 0) JOL