L 119/30 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 30.4.2013 DECIZIA COMISIEI din 25 iulie 2012 privind ajutorul de stat SA.29064 (11/C, ex 11/NN) — Rate diferențiate ale taxei pe transportul aerian aplicate de Irlanda [notificat cu numărul C(2012) 5037] (Numai textul în limba engleză este autentic) (Text cu relevanță pentru SEE) (2013/199JUE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf, având în vedere Acordul privind Spaţiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a), după ce părțile interesate au fost invitate să îşi prezinte obser- vațiile în conformitate cu dispozițiile sus-menționate (!) și având în vedere observațiile acestora, întrucât: 1. PROCEDURĂ În 2009, Comisia a primit, din partea unui operator de transport aerian (denumit în continuare „reclamantul”), cu privire la un ajutor de stat, o plângere care se referă la mai multe aspecte ale taxei pe transportul aerian aplicate de Irlanda, inclusiv la ratele diferențiate ale taxei apli- cabile zborurilor către destinaţii aflate la cel mult 300 de km de aeroportul din Dublin, despre care se presupune că au favorizat Aer Arann. Prin scrisoarea din 13 iulie 2011, Comisia a informat Irlanda că a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din tratat în ceea ce priveşte ratele diferențiate ale taxei aplicate în cadrul taxei pe transportul aerian din Irlanda. Comisia a solicitat autori- tăților irlandeze să transmită beneficiarilor o copie a deciziei. La 9 august 2011 și la 5 septembrie 2011, operatorul de transport aerian Ryanair Ltd. (denumit în continuare „Ryanair) a prezentat scrisori cu privire la decizia Comisiei de a iniția procedura. Comisia a răspuns acestor scrisori la data de 5 octombrie 2011. La 17 octombrie 2011, Ryanair a prezentat o altă scrisoare. () JO C 306, 18.10.2011, p. 10. (4) Ca urmare a prelungirii termenului-limită de răspuns, la 15 septembrie 2011 autoritățile irlandeze și-au prezentat observațiile cu privire la decizia Comisiei. La 18 octombrie 2011, decizia Comisiei de a iniția procedura a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (?). Comisia a invitat părţile interesate să își prezinte observațiile cu privire la această măsură. La 17 noiembrie 2011, Ryanair și-a prezentat răspunsul la invitația respectivă. Prin scrisoarea din 28 noiembrie 2011, Comisia a întrebat Ryanair dacă informațiile prezentate în scrisoare sunt confidențiale şi dacă pot fi divulgate autorităților irlandeze. Prin scrisoarea din 30 noiembrie 2011, Ryanair a confirmat că răspunsul din 17 noiembrie 2011 poate fi transmis autorităților irlandeze. Prin scrisoarea din 12 decembrie 2011, Comisia a transmis observaţiile Ryanair către autoritățile irlandeze, iar acestea şi-au prezentat observațiile la 13 ianuarie 2012. 2. DESCRIEREA MĂSURII La 30 martie 2009, autoritățile irlandeze au introdus o acciză la transportul aerian de pasageri. Taxa are drept temei juridic național articolul 55 din Legea finanțelor (nr.2) din 2008, care introduce o acciză denumită „taxă pe transportul aerian” pe care operatorii de transport aerian trebuie să o plătească pentru „fiecare plecare a unui pasager la bordul unei aeronave de pe un aeroport” din Irlanda (?). Taxa este exigibilă în momentul în care pasagerul pleacă de pe un aeroport la bordul unei aeronave care poate transporta mai mult de 20 de pasageri și care nu este utilizată în scopuri de stat sau militare. Taxa in fine este destinată a fi transferată pasa- gerilor prin prețul biletului, însă răspunderea de a colecta şi de a plăti taxa revine operatorilor de transport aerian (*). () A se vedea nota de subsol 1. (') Aeronavele cu o capacitate de transport mai mică de 20 de pasageri și aeronavele utilizate în scopuri de stat sau militare sunt excluse din domeniul de aplicare a taxei. Acelaşi lucru este valabil în cazul plecărilor de pe aeroporturi cu mai puţin de 10 000 de pasageri pe an. Fiecare operator de transport aerian care trebuie să plătească taxa respectivă trebuie să se înregistreze la administrația fiscală şi, în termen de 20 de zile sau într-o altă perioadă de timp pe care o poate stabili administrația fiscală, trebuie să furnizeze acesteia din urmă o situație din care să rezulte numărul de plecări ale pasagerilor în cursul lunii anterioare.