24.11.2011 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 309/23 DECIZIA COMISIEI din 24 mai 2011 privind ajutorul de stat C 88/97 pus în aplicare de Republica Franceză în favoarea Crâdit Mutuel [notificată cu numărul C(2011) 3436] (Numai textul în limba franceză este autentic.) (Text cu relevanță pentru SEE) (2011/747/UE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf, având în vedere Acordul privind Spaţiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a), după ce a invitat părţile interesate să își prezinte observațiile în conformitate cu articolul menționat anterior () şi având în vedere aceste observații, întrucât: 1. PROCEDURĂ La 25 ianuarie 1991, Asociaţia franceză a băncilor (denumită în continuare AFB), Camera sindicală a băncilor populare şi Crâdit Agricole au depus o reclamație prin care pretind că Franţa a acordat ajutoare de stat în favoarea grupului Crâdit Mutuel. Prima solicitare de informații a Comisiei cu privire la „libretul albastru” („Livret bleu”) a fost formulată în scri- soarea din 27 mai 1991. Prin scrisoarea din 6 februarie 1998, Comisia a informat autoritățile franceze asupra deciziei sale de a iniția procedura prevăzută la articolul 88 alineatul (2) din Tratatul CE [în prezent, articolul 108 alineatul (2) din TFUE) cu privire la potențialele măsuri de ajutor conținute în sistemul de economisire a banilor „libretul albastru” (?). La 8 aprilie 1998, autoritățile franceze au răspuns între- bărilor adresate de către Comisie în decizia sa de inițiere a procedurii. (5) La 18 iunie 1998, Crâdit Mutuel a adresat Comisiei o scrisoare în care își prezintă argumentele pe baza cărora contestă clasificarea drept ajutor de stat a măsurilor care fac obiectul deciziei de inițiere a procedurii, precum și un dosar de contabilitate analitică referitor la libretul albastru. De asemenea, numeroase părți interesate au prezentat observații Comisiei (a se vedea secţiunile 3 şi 4, considerentele 48-59), care le-a transmis autorităților franceze la 3 septembrie 1998. Reclamanții au adresat Comisiei patru memorii supli- mentare prin scrisorile din 29 octombrie 1999, 16 mai 2000, 16 octombrie 2000 şi 19 ianuarie 2001, pe care Comisia  le-a  transmis  autorităților franceze  la 21 februarie 2000 și la 3 noiembrie 2000. La 5 februarie 2001, Comisia a transmis autorităților franceze documentele primite de la AFB. În perioada noiembrie 1998-decembrie 1999, la soli- citarea Comisiei, un consultant (?) (denumit în continuare „consultantul Comisiei”) a efectuat un audit al conta- bilității analitice a libretului albastru. Raportul consul- tantului a fost transmis spre examinare autorităților franceze și grupului Credit Mutuel la 10 ianuarie 2000. La 7 februarie 2000, a avut loc o reuniune tehnică de concertare pe marginea acestui raport între serviciile Comisiei, asistate de consultantul acestora, autoritățile franceze şi Crâdit Mutuel. Prin scrisoarea din 14 septembrie 1999, serviciile Comisiei au solicitat autorităților franceze să precizeze misiunile de interes general care i-au fost încredințate Credit Mutuel. La 21 februarie 2000, 3 noiembrie 2000 și 5 februarie 2001, serviciile Comisiei au transmis autorităţilor franceze, în vederea formulării de observații, diferite documente () adăugate la dosar de reclamanți referitoare la eventualul „efect de atracţie” al libretului albastru (a se vedea sub-secţiunea 7.2.3, consi- derentele 110-118). Autorităţile franceze şi-au prezentat observațiile la 1 februarie 2001. (*) Expertul contabil independent autorizat („chartered accountant”) (!) JO C 146, 12.5.1998, p. 6 și JO C 210, 1.9.2006, p. 12. (?) Este vorba de denumirea comercială a libretului respectiv, menționată până la 31 decembrie 2008 la articolul L221-1 din Codul monetar și financiar sub denumirea de „cont special al credit mutuel pe libret”. Littlejohn Frazer, asistat de două birouri franceze de expertiză contabilă, Auditec şi Scacchi. () Între care două studii statistice ale biroului de consultanță „Concurrence et Strategie”, coordonat de profesorul de economie Michel Glais.