L 331/120 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15.12.2010 DIRECTIVE DIRECTIVA 20 10/ 78/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI din 24 noiembrie 2010 de modificare a Directivelor 98/26/CE, 2002/87|CE, 2003/6/CE, 2003/41/CE, 2003/71/CE, 2004/39|/CE, 2004/109/CE, 2005/60/CE, 2006/48/CE, 2006/49/CE și 2009/65/CE cu privire la competențele Autorităţii europene de supraveghere (Autoritatea bancară europeană), ale Autorităţii europene de supraveghere (Autoritatea europeană pentru asigurări și pensii ocupaționale) și ale Autorităţii europene de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și pieţe) (Text cu relevanță pentru SEE) PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, în special articolul 50, articolul 53 alineatul (1), articolul 62 şi articolul 114, având în vedere propunerea Comisiei Europene, având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (!) având în vedere avizul Comitetului Economic şi Social European (?), acţionând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (?), întrucât: (1) Criza financiară din 2007 şi 2008 a scos la lumină defici- ențe majore ale supravegherii în sectorul financiar, atât în cazuri individuale, cât şi la nivelul sistemului în ansamblu. Modelele naționale de supraveghere nu au reușit să țină pasul cu globalizarea financiară și realitatea pieţelor finan- ciare europene, bazate de integrare şi interconectare, în cadrul cărora numeroase instituții financiare desfăşoară activități transfrontaliere. Criza a adus în prim-plan defici- ențe în domeniul cooperării, coordonării, al aplicării coer- ente a dreptului Uniunii şi al încrederii între autoritățile naționale competente. În mai multe rezoluții înainte și în timpul crizei financiare, Parlamentul European a solicitat orientarea către o supra- veghere europeană mai integrată, pentru a se asigura (!) Avizul din 18 martie 2010 (JO C 87, 1.4.2010, p. 1). (2) Avizul din 18 martie 2010 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (*) Poziţia Parlamentului European din 22 septembrie 2010 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) şi decizia Consiliului din 17 noiembrie 2010. condiții de concurență echitabilă reale pentru toți actorii la nivelul Uniunii şi pentru a reflecta integrarea tot mai mare a piețelor financiare din Uniune (în rezoluțiile sale din 13 aprilie 2000 cu privire la Comunicarea Comisiei pri- vind punerea în aplicare a cadrului pentru serviciile finan- ciare: plan de acțiune, din 21 noiembrie 2002 privind normele de supraveghere prudențială în Uniunea Euro- peană, din 11 iulie 2007 privind politica serviciilor finan- ciare (2005-2010) — Cartea albă, din 23 septembrie 2008 conținând recomandări către Comisie privind fondurile speculative și fondurile de capital privat și din 9 octombrie 2008 conținând recomandări către Comisie privind urmă- rirea rezultatelor procesului Lamfalussy: o viitoare struc- tură de supraveghere, precum și în pozițiile sale din 22 aprilie 2009 cu privire la propunerea modificată de directivă a Parlamentului European şi a Consiliului privind inițierea și exercitarea activității de asigurare și reasigurare (Solvabilitate II) și din 23 aprilie 2009 referitoare la pro- punerea de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului privind agențiile de rating de credit). În noiembrie 2008, Comisia a încredințat unui grup la nivel înalt prezidat de Jacques de Larosiăre sarcina de a face recomandări cu privire la modalitățile de consolidare a mecanismelor europene de supraveghere, în vederea unei protecții mai eficiente a cetățenilor şi pentru a reinstaura încrederea în sistemul financiar. În raportul final prezentat la 25 februarie 2009 (raportul de Larosiere) grupul la nivel înalt a recomandat consolidarea cadrului de supraveghere pentru a se reduce pe viitor riscul apariției crizelor finan- ciare și gravitatea acestora. Acesta a recomandat refor- marea în profunzime a structurii supravegherii sectorului financiar în Uniune. Raportul de Larosiăre a recomandat, de asemeneca, crearea un Sistem european al supraveghe- torilor financiari (SESF), care să cuprindă trei autorități europene de supraveghere (AES) — una pentru sectorul bancar, una pentru sectorul valorilor mobiliare și una pen- tru sectorul asigurărilor şi pensiilor ocupaționale — şi cre- area unui comitet european pentru risc sistemic.