29.5.2010 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 132/3 REGULAMENTUL (UE) NR. 438/2010 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 19 mai 2010 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 998/2003 privind cerințele de sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a animalelor de companie PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2) și articolul 168 alineatul (4) litera (b), având având în vedere propunerea Comisiei Europene, Economic şi Social > în vedere avizul Comitetului European (!), după consultarea Comitetului Regiunilor, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2), întrucât: (1) Regulamentul (CE) nr. 998/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului () stabileşte cerințele de sănătate animală aplicabile circulației necomerciale a animalelor de companie şși normele privind controlul acestei deplasări. Articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 998/2003 stabileşte dispoziții aplicabile circulației între statele membre a câinilor, pisicilor și dihorilor, astfel cum se menționează în părțile A și B din anexa I la regulamentul în cauză. În temeiul articolului 5 alineatul (1) litera (a) din regulamentul în cauză, respectivele animale trebuie identificate prin intermediul unui sistem de identificare electronică (transponder). Pentru o perioadă de tranziție de opt ani de la data intrării în vigoare a regulamentului în cauză, animalele de companie respective trebuie consi- derate a fi identificate şi dacă au un tatuaj lizibil în mod clar. Articolul 4 alineatul (1) şi articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 998/2003 prevăd că, în cazul în care trans- ponderul nu este conform cu standardul ISO 11784 sau cu anexa A la standardul ISO 11785, proprietarul sau persoana fizică răspunzătoare de animalul de companie în numele proprietarului trebuie să furnizeze mijloacele necesare pentru citirea transponderului la momentul inspecției. () JO C 318, 23.12.2009, p. 121. (?)) Poziția Parlamentului European din 9 martie 2010 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 26 aprilie 2010. () JO L 146, 13.6.2003, p. 1. (4) (9 () Jo Jo În vederea evitării oricăror perturbări inutile, în special în ceea ce privește deplasările animalelor de companie dinspre ţări terțe, este necesar ca referirile la aceste standarde ISO să fie mai precise înainte ca utilizarea transponderelor să devină obligatorie. Datorită naturii lor tehnice, aceste referințe ar trebui să fie incluse într-o anexă la Regulamentul (CE) nr. 998/2003, iar articolele 4 şi 14 din regulamentul respectiv ar trebui modificate în consecință. În plus, articolul 5 alineatul (1) litera (b) din Regula- mentul (CE) nr. 998/2003 prevede ca pisicile, câinii și dihorii să fie însoţiți de un paşaport eliberat de un veterinar autorizat de o autoritate competentă, care să certifice valabilitatea vaccinării antirabice a animalului în cauză, în conformitate cu recomandările producă- torului, cu un vaccin antirabic inactivat de cel puţin o unitate antigenică per doză (standard OMS). Din momentul adoptării Regulamentului (CE) nr. 998/2003, vaccinurile recombinante au devenit, de asemenea, dispo- nibile în scopul vaccinărilor antirabice. În vederea permiterii circulației câinilor, pisicilor și dihorilor vaccinați cu vaccinuri recombinante, în special în cazurile în care provin din ţări terțe, ar trebui să fie prevăzute, de asemenea, dispoziții de autorizare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 998/2003 a utilizării acestui tip de vaccinuri în conformitate cu anumite cerințe tehnice stabilite într-o anexă la respectivul regu- lament. În cazul în care au fost administrate într-un stat membru, vaccinurile ar fi trebuit să fi primit o autorizație de comercializare în conformitate fie cu  Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase vete- rinare (*), fie cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parla- mentului European şi al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea şi supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar şi de instituire a unei Agenţii Europene pentru Medi- camente (5). În cazul în care au fost administrate într-o țară terță, vaccinurile ar trebui să respecte normele minime de siguranță stabilite în capitolul relevant din Manualul de teste de diagnosticare și vaccinuri pentru animalele terestre al Organizaţiei Internaţionale pentru Sănătate Animalelor (OIE). L 311, 28.11.2001, p. 1. L 136, 30.4.2004, p. 1.