L 52/28 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 24.2.2012 DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI din 23 februarie 2012 de stabilire a unei liste a punctelor de decizie determinante pentru evaluarea punerii în aplicare a programului Galileo în ceea ce priveşte centrele și stațiile terestre care urmează a fi realizate în cadrul etapelor de dezvoltare și desfăşurare a programului (2012/117|UE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 683/2008 al Parla- mentului European și al Consiliului din 9 iulie 2008 privind punerea în aplicare în continuare a programelor europene de radionavigație prin satelit (EGNOS și Galileo) (), în special articolul 12 alineatul (3), întrucât: (1) (2) Cadrul financiar și juridic al programului Galileo a fost stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 683/2008. Conform acestui regulament, Uniunea Europeană este proprietara tuturor activelor corporale sau necorporale constituite sau dezvoltate în cadrul programelor, iar sistemul rezultat din programul Galileo cuprinde o constelație de sateliți și o reţea globală de staţii terestre. Gestiunea integrată a riscurilor pentru evaluarea punerii în aplicare a programului Galileo implică luarea deciziilor determinante în timp util de către gestionarul progra- mului, şi anume a deciziilor care au un impact major asupra costurilor, a calendarului, a performanței şi/sau a riscurilor, precum şi întreprinderea de acţiuni în mod transparent de către acesta în ceea ce priveşte deciziile determinante care rămân de luat și punerea în aplicare a deciziilor respective. Printre aceste decizii se numără cele referitoare la Realizarea de infrastructuri terestre în cadrul etapei de dezvoltare și validare și al etapei de desfăşurare a programului. Rețeaua globală de stații terestre a sistemului rezultat din programul Galileo cuprinde, pe de o parte, șase centre şi o stație şi, pe de altă parte, patru serii de stații „la distanță”. Stația și cele şase centre terestre cuprind: cele două centre, redundante  între  ele, care controlează funcționarea generală a sistemului (denumite  în continuare „centre de control” sau „GCC”); centrul de securitate Galileo menționat la articolul 16 din Regula- mentul (CE) nr. 683/2008, care supraveghează securitatea sistemului și a serviciilor furnizate și care, din motive legate de continuitatea serviciului, a fost dublat () JO L 196, 24.7.2008, p. 1. (denumit în continuare „centrul de securitate Galileo” sau „GSMC”); centrul de servicii care asigură interfața între sistem, pe de o parte, şi utilizatorii serviciului deschis, ai serviciului comercial și ai serviciului de salvgardare a vieții, pe de altă parte (denumit în continuare „centrul de servicii GNSS” sau „GSC”; centrul care controlează generarea informațiilor necesare pentru funcţionarea serviciului de căutare și de salvare şși care asigură interfața între sistem şi organizația Cospas-Sarsat (denumit în continuare „centrul de servicii SAR”); centrul care, în numele gestionarului programului și în mod independent față de exploatator, evaluează calitatea serviciilor furnizate şi comunică comunităților de utili- zatori informații în materie de timp și geodezie (denumit în continuare „centrul de performanțe Galileo”); stația care permite verificarea calității semnalelor emise de sateliţii de pe orbită imediat după lansarea acestora (denumită în continuare „stația de testare pe orbită”). Locurile în care vor fi amplasate aceste centre și stații sunt alese în funcţie de eventuala prezență a instalațiilor şi echipamentelor preexistente adaptate sarcinilor alocate, de respectarea cerințelor de securitate ale fiecărui centru şi ale fiecărei staţii, de constrângerile tehnice și bugetare de funcţionare, precum şi de cerințele în materie de secu- ritate națională ale fiecărui stat membru. Cele patru serii de stații „la distanță” cuprind: stațiile de telecomandă și telemetrie care, datorită legăturilor „ascen- dente” și „descendente”, joacă un rol de releu între sateliţi şi cele două centre de control (denumite în continuare „stații TTC”); stațiile de măsurare Galileo care, pentru a permite furnizarea serviciilor, pe de o parte efectuează măsurători ale pseudodistanței și, pe de altă parte, colectează semnalele transmise de sateliți pentru a moni- toriza calitatea acestora (denumite în continuare „staţii GSS”); stațiile de încărcare a sateliților, care transmit sateliților datele necesare pentru furnizarea serviciilor (denumite în continuare „stații ULS”); stațiile care asigură culegerea datelor necesare pentru furnizarea servi- ciului de căutare şi salvare (denumite în continuare „stații SaR”). Locurile în care vor fi amplasate aceste stații la distanţă şi numărul acestora sunt alese în funcţie de constrângerile geografice şi tehnice asociate unei repartizări optime pe întreaga planetă, de eventuala prezență a instalațiilor și echipamentelor preexistente adaptate sarcinilor alocate, de respectarea cerințelor de securitate ale fiecărei staţii, precum şi de cerințele în materie de securitate ale fiecărui stat membru. Întrucât această alegere poate face obiectul unor modificări în funcţie de progresele înregistrate de programe, de necesitățile acestora și de evoluția cerințelor