19.2.2011 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 46/47 DECIZIA COMISIEI din 18 februarie 2011 privind închiderea conturilor unei agenții de plăți din Italia referitoare la cheltuielile finanțate din Fondul european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare, pentru exercițiul financiar 2006 [notificată cu numărul C(2011) 911] (Numai textul în limba italiană este autentic) (2011/113/UE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1258/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind finanțarea politicii agricole comune (!), în special articolul 7 alineatul (3), având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (?), în special articolul 30 şi articolul 32 alineatul (8), după consultarea Comitetului pentru fondurile agricole, întrucât: Prin Deciziile 2007/327/CE (), 2008/394/CE ( și 2010/61/UE (*) ale Comisiei au fost închise, pentru exer- ciţiul financiar 2006, conturile tuturor agențiilor de plăți, cu excepția agenției de plăți „ARBEA” din Italia. În urma transmiterii de noi informații și după efectuarea unor controale suplimentare, Comisia poate lua, în prezent, o decizie privind integralitatea, exactitatea și veridicitatea conturilor prezentate de agenția de plăți „ARBEA” din Italia. Articolul 7 alineatul (1) al doilea paragraf din Regula- mentul (CE) nr. 1663/95 al Comisiei din 7 iulie 1995 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 729/70 al Consiliului în ceea ce privește procedura de închidere a conturilor FEOGA secţiunea Garantare (*) stabileşte că sumele care trebuie recuperate de la fiecare stat membru sau plătite acestuia, în confor- mitate cu decizia de închidere a conturilor menționată la 160, 26.6.1999, p. 103. 209, 11.8.2005, p. 1. 122, 11.5.2007, p. 51. 34, 5.2.2010, p. 33. 158, 8.7.1995, p. 6. () JOL () JoL () JoL (V JO L 139, 29.5.2008, p. 22. () JOoL ( JoL primul paragraf, se calculează prin scăderea avansurilor plătite în cursul exerciţiului financiar în cauză, și anume 2006, din cheltuielile recunoscute pentru exercițiul financiar respectiv în conformitate cu primul paragraf. Aceste sume se scad din avansurile pentru cheltuielile din a doua lună care urmează lunii în care este luată decizia de închidere a conturilor sau se adaugă la acestea. În conformitate cu articolul 32 alineatul (5) din Regula- mentul (CE) nr. 1290/2005, 50% din consecinţele financiare ale nerecuperării sumelor corespunzătoare neregulilor sunt suportate de statul membru în cauză şi 50 % din bugetul UE dacă recuperarea sumelor respective nu s-a produs în decurs de patru ani de la constatarea primară administrativă sau judiciară sau în decurs de opt ani de la inițierea unei acţiuni într-o instanță naţională. Articolul 32 alineatul (3) din regulamentul menţionat obligă statele membre să înainteze Comisiei, împreună cu conturile anuale, un raport de sinteză privind proce- durile de recuperare întreprinse în urma depistării nere- gulilor. Normele de aplicare privind obligația statelor membre de raportare a sumelor care trebuie recuperate sunt stabilite de Regulamentul (CE) nr. 885/2006 al Comisiei din 21 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 în ceea ce priveşte autorizarea agențiilor de plăți și a altor entități precum şi lichidarea conturilor FEGA și FEADR (/). În anexa III la regulamentul menționat figurează modelele de tabel 1 și 2 pe care statele membre au avut obligaţia de a le furniza în 2007. Pe baza tabelelor completate de statele membre, Comisia decide consecinţele financiare ale nerecuperării sumelor corespunzătoare neregulilor mai vechi de patru ani sau, respectiv, opt ani. Această decizie nu aduce atingere deciziilor de conformitate ulte- rioare, luate în temeiul articolului 32 alineatul (8) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005. În conformitate cu articolul 32 alineatul (6) din Regula- mentul (CE) nr. 1290/2005, statele membre pot decide să nu inițieze procedurile de recuperare. O asemenea decizie poate fi luată numai în cazul în care costurile deja suportate şși cele estimate depăşesc valoarea care trebuie recuperată sau dacă recuperarea se dovedeşte imposibilă din cauza insolvenței, înregistrată şi recu- noscută prin legislația internă, a debitorului sau a persoanelor juridic responsabile pentru nereguli. Dacă această decizie a fost luată în decurs de patru ani de la constatarea primară administrativă sau judiciară sau în () JO L 171, 23.6.2006, p. 90.