L 15214 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 18.6.2010 DECIZII DECIZIA 2010/336/PESC A CONSILIULUI din 14 iunie 2010 privind activitățile UE de susținere a Tratatului privind comerțul cu arme, în cadrul Strategiei europene de securitate CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 26 alineatul (2) și articolul 31 alineatul (1), întrucât: La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat Strategia europeană de securitate, care solicita instaurarea unei ordini internaționale bazate pe un multilateralism eficace. Strategia curopeană de securitate recunoaște Carta Organizaţiei Națiunilor Unite („ONU”) ca repre- zentând cadrul fundamental al relațiilor internaționale. Consolidarea ONU și dotarea acesteia cu mijloacele necesare pentru a-și îndeplini responsabilitățile și pentru a acţționa în mod eficace reprezintă o prioritate pentru Uniunea Europeană. La 6 decembrie 2006, Adunarea generală a ONU a adoptat Rezoluția 61/89 intitulată „Către un tratat privind comerțul cu arme: stabilirea unor standarde inter- naționale comune pentru importul, exportul și transferul de arme convenționale”. În concluziile sale din 11 decembrie 2006, Consiliul a salutat începerea formală a procesului în vederea elaborării unui tratat internațional privind comerţul cu arme (Arms Trade Treaty — „ATT”) având forţă juridică obligatorie şi a luat notă cu satisfacție de faptul că o majoritate clară a statelor membre ale ONU au susținut Rezoluția 61/89 a Adunării generale a ONU, inclusiv toate statele membre ale Uniunii. Consiliul a reafirmat faptul că Uniunea și statele membre ale acesteia vor juca un rol activ în acest proces şi a subliniat importanța cooperării în acest proces cu alte state și organizații regionale. Secretarul General al ONU a instituit un grup de experți guvernamentali (Group of Governmental Experts — „GGE”), format din 28 de membri, pentru a continua procesul de examinare a unui posibil tratat privind comerțul cu arme. GGE s-a reunit în cursul anului 2008 şi a concluzionat că este necesară o examinare mai aprofundată şi că ar trebui să fie întreprinse eforturi în mod treptat, într-o manieră (7) deschisă și transparentă, în cadrul ONU. GGE a încurajat statele care sunt în măsură să facă acest lucru să ofere asistență, la cerere, statelor care au nevoie de aceasta. În concluziile sale din 10 decembrie 2007, Consiliul a salutat instituirea unui GGE în cadrul ONU și șşi-a exprimat convingerea fermă că un instrument cuprinzător, cu forță juridică obligatorie, compatibil cu responsabilitățile existente ale statelor în cadrul legislației internaționale de rigoare şi care instituie standarde inter- naţionale comune pentru importul, exportul şi transferul de arme convenționale, ar reprezenta o contribuție majoră la procesul de abordare a proliferării nedorite şi iresponsabile a armelor convenționale. Institutul Națiunilor Unite pentru Cercetare în Domeniul Dezarmării („UNIDIR”) a susținut acest proces prin efec- tuarea unui studiu format din două părţi, care constă în două analize aprofundate ale opiniilor statelor membre ale ONU cu privire la fezabilitatea, domeniul de aplicare şi parametrii de concepție ai unui tratat privind comerţul cu arme. Analizele, efectuate în decembrie 2007 șşi ianuarie 2008, au reprezentat o contribuție utilă pentru GGE. La 24 decembrie 2008, Adunarea generală a ONU a adoptat Rezoluția 63/240, intitulată „Către un tratat privind comerțul cu arme: stabilirea unor standarde inter- naţionale comune pentru importul, exportul şi transferul de arme convenționale”, care instituia un grup de lucru deschis pentru a examina în continuare acele elemente din raportul GGE asupra cărora ar putea fi dezvoltat consensul, în vederea includerii acestora într-un posibil tratat ca instrument juridic obligatoriu privind importul, exportul și transferul de arme convenționale. Grupul de lucru deschis s-a reunit de două ori în 2009 și a înaintat un raport Adunării generale a Organizaţiei Națiunilor Unite, remarcând că problema comerţului nereglementat cu arme convenționale și deturnarea acestora către piața ilegală ar trebui să fie abordate prin intermediul unor acţiuni internaţionale.