L 64/38 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 3.3.2012 DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI din 1 martie 2012 privind măsurile de urgență pentru prevenirea introducerii și răspândirii în Uniunea Europeană a Anoplophora chinensis (Forster) [notificată cu numărul C(2012) 1310] (2012/138|UE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Directiva 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunita- te (!), în special articolul 16 alineatul (3) teza a patra, întrucât: (1) () JO JO Experiența dobândită din punerea în aplicare a Deciziei 2008/840/CE a Comisiei din 7 noiembrie 2008 privind măsurile de urgență pentru prevenirea introducerii și răspândirii în Comunitate a Anoplophora chinensis (For- ster) () în general, luând în considerare recentele focare şi rezultatele raportate de către Germania, Italia, Țările de Jos și Regatul Unit în special, precum și experiența legată de eradicarea acestora, a dovedit că este necesar să se modifice măsurile prevăzute în decizia respectivă. Din motive de claritate, având în vedere amploarea modifi- cărilor respective și a modificărilor anterioare, este oportună înlocuirea Deciziei 2008/840/CE. În partea A secţiunea I din anexa I la Directiva 2000/29/CE  sunt enumerate Anoplophora chinensis (Thomson) şi Anoplophora malasiaca (Forster), deşi ambele denumiri acoperă o singură specie care în sensul prezentei decizii este desemnată ca Anoplophora chinensis (Forster), denumită în continuare „organismul specificat', astfel cum  se prevede în  Decizia 2008/840/CE. Ținând seama de experiența dobândită, anumite specii de plante care nu au fost reglementate de Decizia 2008/840/CE ar trebui să fie incluse în domeniul de aplicare, în timp ce altele care au fost incluse anterior ar trebui să fie excluse. Plantele şi altoii ai căror tulpini sau colete sunt mai mici de un anumit diametru ar trebui să nu intre în domeniul de aplicare. Anumite definiții ar trebui să fie incluse pentru a îmbunătăți claritatea și lizibilitatea. În ceea ce priveşte importurile, ar trebui să se ia în considerare statutul fitosanitar al organismului specificat în țara de origine. L 169, 10.7.2000, p. 1. L 300, 11.11.2008, p. 36. (5) (8) (10) Având în vedere experiența cu loturile infestate originare din China, importurile din această țară ar trebui să fie reglementate prin dispoziții speciale. Având în vedere că majoritatea intercepțiilor la plantele specificate importate din China au fost înregistrare pe plante de Acer spp., este oportun să se mențină o interdicţie la importul acestora, până la 30 aprilie 2012, astfel cum s-a prevăzut anterior. Circulația plantelor în cadrul Uniunii ar trebui regle- mentată. Statele membre ar trebui să efectueze monitorizări anuale şi să comunice rezultatele Comisiei și celorlalte state membre. Este necesar să se prevadă comunicarea infor- mațiilor în cazurile în care organismul specificat este depistat într-un stat membru sau într-o parte a unui stat membru în care prezența sa era anterior necunoscută sau s-a considerat a fi fost eradicată. Ar trebui să fie stabilit un termen de cinci zile pentru notificarea prezenței organismului specificat de către statul membru, pentru a permite o acţiune rapidă la nivelul Uniunii, după caz. Pentru a eradica organismul specificat şi pentru a împiedica răspândirea acestuia, statele membre ar trebui să stabilească zone demarcate şi să ia măsurile necesare. Ca parte a măsurilor pe care ar trebui să le întreprindă, statele membre ar trebui să ia măsuri pentru a spori sensibilizarea publicului față de amenințarea reprezentată de organismul specificat. Acestea ar trebui, de asemenca, să stabilească anumite perioade de timp pentru punerea în aplicare a acestor măsuri. În cazul în care eradicarea organismului specificat nu mai este posibilă, statele membre ar trebui să ia măsuri pentru a evita răspândirea acestuia. În anumite circumstanţe, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a decide să nu stabilească zone demarcate şi să se limiteze la măsurile pentru distrugerea mate- rialului infestat, realizând o monitorizare intensivă şi trasabilitatea plantelor care au legătură cu infestarea în cauză. Statele membre ar trebui să informeze Comisia şi celelalte state membre cu privire la măsurile pe care le-au luat sau intenționează să le întreprindă, precum și cu privire la motivele pentru care nu au fost stabilite zone demarcate. Anual, acestea ar trebui să comunice Comisiei și celorlalte state membre o versiune actualizată a respectivului raport care să ofere o prezentare generală efectivă a situației.