L 25410 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 29.9.2010 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 857|2010 AL CONSILIULUI din 27 septembrie 2010 de instituire a unei taxe compensatorii definitive şi de colectare definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din lran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (denumit în continuare E „regulamentul de bază”) (!), în special articolul 15 alineatul (1), având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea Comitetului consultativ, întrucât: 1. PROCEDURA 1.1. Măsuri provizorii (1) Comisia, prin Regulamentul (UE) nr. 473/2010 () (denumit în continuare „regulamentul provizoriu”), a instituit o taxă compensatorie provizorie privind impor- turile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite (denumite în continuare „țările în cauză”). (2) Procedura a fost inițiată în urma unei plângeri depuse la 20 iulie 2009 de către Comitetul pentru polietilen tereftalat din cadrul Plastics Europe (denumit în continuare „reclamantul”), în numele producătorilor care reprezintă o proporție majoră, în acest caz peste 50 %, din totalul producţiei din Uniune de anumite tipuri de polietilen tereftalat. (3) În conformitate cu considerentul (15) din regulamentul provizoriu, ancheta privind subvențiile şi prejudiciul se referea la perioada 1 iulie 2008-30 iunie 2009 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendinţelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2006 şi sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada luată în considerare”). ( În cadrul procedurii antidumping desfăşurate în paralel, Comisia, prin Regulamentul (UE) nr. 472/2010 (), a instituit o taxă antidumping provizorie la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Iran și Emiratele Arabe Unite. 1.2. Procedura ulterioară (5)  Ulterior comunicării faptelor și considerentelor esențiale, pe baza cărora s-a decis instituirea de măsuri compen- JO L 188, 18.7.2009, p. 93. () JO L 134, 1.6.2010, p. 25. JO L 134, 1.6.2010, p. 4. (10) satorii provizorii (denumită în continuare „comunicarea constatărilor provizorii”), mai multe părți interesate şi-au exprimat în scris opiniile cu privire la constatările provizorii. De asemenea, părţile care au făcut cerere în acest sens au avut posibilitatea de a fi audiate. Comisia a continuat să caute și să verifice toate infor- mațiile pe care le-a considerat necesare pentru concluziile sale definitive. Observațiile orale și scrise prezentate de părțile interesate în urma comunicării constatărilor provizorii au fost analizate și, după caz, constatările provizorii au fost modificate în consecință. Toate părțile au fost informate cu privire la faptele şi considerentele esențiale pe baza cărora s-a preconizat recomandarea instituirii unei taxe compensatorii defi- nitive la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite şi a perceperii definitive a sumelor constituite cu titlu de taxă provizorie (denumită în continuare „comu- nicarea constatărilor definitive”). Părților li s-a acordat, de asemenea, o perioadă în care să poată formula observații în urma acestei comunicări. Observațiile orale şi scrise prezentate de părţile interesate au fost analizate şi, după caz, constatările au fost modi- ficate în consecință. 1.3. Părţile vizate de procedură Unele părţi interesate au afirmat că eşantionul de produ- cători din UE era nereprezentativ și incoerent şi că, prin urmare, analiza prejudiciului era deficitară. În special, s-a afirmat că eşantionarea nu era necesară deoarece numărul producătorilor nu era mare. În plus, s-a afirmat că din cauza scindării „artificiale” a grupurilor de întreprinderi în entităţi juridice individuale, eşantionul nu conţinea anumiți lideri de piață (Artenius, M&G Polimeri) și că metodologia pentru selecţia eşantionului era incoerentă, având în vedere că eşantionul includea, de asemenea, două grupuri de societăți. S-a afirmat, de asemenea, că eşantionul nu era reprezentativ, deoarece nu includea niciun producător care vinde în cantități suficiente către un prelucrător de PET afiliat. Prin urmare, instituțiile nu ar fi putut evalua capacitatea de aprovizionare reală a industriei Uniunii și nu au luat în considerare conflictul de interese al industriei Uniunii. De asemenea, deoarece o societate nu a oferit toate informațiile necesare și a fost exclusă din eșantion, se afirmă că reprezentativitatea ar fi scăzut la 28 % din producția UE. Aceleași părți au afirmat că eșantionul selectat nu era valid din punct de vedere statistic. În ceea ce priveşte argumentul conform căruia eșan- tionarea nu era necesară deoarece numărul de produ- cători nu era mare, se reiterează faptul că paisprezece producători din Uniune făcând parte din opt grupuri