20.3.2010 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 72/1 (Acte legislative) DIRECTIVE DIRECTIVA 2010/23/UE A CONSILIULUI din 16 martie 2010 de modificare a Directivei 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, cu privire la aplicarea opțională şi temporară a mecanismului de taxare inversă pentru prestarea anumitor servicii care prezintă risc de fraudă CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, (3) având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 113, având în vedere propunerea Comisiei Europene, având în vedere avizul Parlamentului European (!), având în vedere avizul Comitetului European (?), Economic şși Social (5) hotărând în conformitate cu o procedură legislativă specială, întrucât: (1) Directiva 2006/112/CE a Consiliului (?) specifică faptul că taxa pe valoarea adăugată (TVA) este datorată de orice persoană impozabilă care realizează livrări de bunuri sau prestări de servicii taxabile. Totuși, în cazul tranzacțiilor transfrontaliere şi pentru anumite sectoare naționale cu grad ridicat de risc, precum construcțiile sau deşeurile, se prevede transferul obligației de plată a TVA către benefi- ciarul livrării sau al prestării. (2)  Având în vedere gravitatea fraudei în domeniul TVA, statelor membre ar trebui să li se permită să aplice, cu caracter temporar, un mecanism prin care obligația de a plăti TVA îi revine persoanei căreia i se transferă certifi- catele de emisii de gaze cu efect de seră, astfel cum sunt (8) definite la articolul 3 din Directiva 2003/87|CE (*), și alte unități care pot fi utilizate în conformitate cu aceeași directivă. ) Avizul din 10 februarie 2010 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). ") Avizul din 21 ianuarie 2010 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). ) JO L 347, 11.12.2006, p. 1. ) Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității O L 275, 25.10.2003, p. 32). Introducerea unui asemenea mecanism care vizează aceste servicii care, conform experienței recente, sunt deosebit de expuse la riscul de fraudă, spre deosebire de aplicarea sa generală, nu ar trebui să aibă un impact negativ asupra principiilor fundamentale ale sistemului TVA, precum plata fracționată. Statele membre ar trebui să realizeze un raport de evaluare privind aplicarea mecanismului pentru a permite o evaluare a eficienței acestuia. Pentru a evalua efectele aplicării mecanismului asupra activităților frauduloase în mod transparent, rapoartele de evaluare ale statelor membre ar trebui să se bazeze pe criterii prestabilite, definite de statele membre. O astfel de evaluare ar trebui să stabilească în mod clar nivelul fraudei înainte și după aplicarea mecanismului şi orice modificare asociată a tendințelor activităților frauduloase, inclusiv prestările altor servicii. Raportul ar trebui să evalueze, de asemenea, costurile de conformare pentru persoanele impozabile. Fiecare stat membru care a depistat o modificare a tendințelor activităților frauduloase pe teritoriul său în ceea ce priveşte serviciile care intră sub incidența prezentei directive ar trebui să elaboreze un raport în acest sens. Pentru a le oferi tuturor statelor membre posibilitatea de a aplica un astfel de mecanism, este necesară o modi- ficare specifică a Directivei 2006/112/CE. Deoarece  obiectivul prezentei directive,  respectiv combaterea fraudei în domeniul TVA printr-o măsură temporară care derogă de la regulile existente ale Uniunii, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de statele membre şi, prin urmare, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității prevăzut la articolul respectiv, prezenta directivă nu depășeşte ceea ce este necesar pentru a atinge acest obiectiv.