L 185/30 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 15.7.2011 REGULAMENTUL (UE) NR. 678/2011 AL COMISIEI din 14 iulie 2011 de înlocuire a anexei II și de modificare a anexelor IV, IX și XI la Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum şi a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor şi remorcilor acestora, precum şi a sistemelor, componentelor și unităţilor tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă- cadru) (!), în special articolul 39 alineatele (2) și (3), întrucât: (1) Directiva 2007/46/CE stabilește un cadru armonizat care cuprinde dispozițiile administrative şi cerințele tehnice generale pentru toate autovehiculele noi, sistemele, componentele şși unitățile tehnice separate. Aceasta cuprinde în special definiții specifice privind autovehi- culele, necesare pentru buna funcționare a sistemului de omologări de tip europene. Unul dintre obiectivele Directivei 2007/46/CE este de a extinde sistemul de omologări de tip europene a autove- hiculelor la toate categoriile de autovehicule. Anexa II la Directiva 2007/46/CE, care include definițiile specifice necesare, trebuie să fie reproiectată în scopul de a ţine cont de progresul tehnic. Prin urmare, este necesar să se modifice definițiile existente sau să se stabilească noi definiții. Conform experienței, criteriile actuale pentru deter- minarea faptului că un nou model de autovehicul trebuie să fie considerat sau nu ca un nou tip sunt prea vagi. Această lipsă de certitudine poate să ducă la întârzierea punerii în aplicare a noilor cerințe stabilite în legislația UE referitoare la noile tipuri de autovehicule. Mai mult, experiența arată că este posibilă eludarea le- gislației UE privind seriile mici divizând un tip de auto- vehicul în mai multe subtipuri în cadrul mai multor omologări de tip diferite. În consecință, numărul noilor autovehicule care pot fi puse în circulație în Uniunea Europeană în cadrul regimului privind seriile mici poate să depăşească limita admisibilă. Prin urmare, este important să se specifice care caracteristici tehnice ale autovehiculului trebuie să fie utilizate ca și criterii la determinarea constituenților unui nou tip. () JO L 263, 9.10.2007, p. 1. (4) (6) () COM (2002) 278 final. (*) COM (2007) 23 final. În conformitate cu principiile afirmate în comunicările Comisiei intitulate planul de acţiune „Simplificarea şi îmbunătățirea cadrului de reglementare” (?) și programul de acţiune privind „Reducerea sarcinii administrative în Uniunea Europeană” (7), se cuvine să se reconsidere criteriile care trebuie să fie utilizate pentru definirea variantelor și versiunilor din cadrul unui tip de auto- vehicul în vederea reducerii sarcinilor administrative la care sunt supuși producătorii de autovehicule. În plus, aceasta ar avea drept rezultat faptul că procesul de omologare de tip ar deveni mai transparent pentru auto- ritățile competente ale statelor membre. Date fiind tendințele de globalizare din sectorul autove- hiculelor, activitatea Forumului mondial pentru armo- nizarea reglementărilor privind autovehiculele — „Grupul de lucru 29 (WP.29)” este tot mai importantă. Deoarece este esențial, pentru a se conforma recomandărilor grupului la nivel înalt CARS 21, să se includă regula- mentele Comisiei Economice pentru Europa a Organi- zației Naţiunilor Unite (CEE-ONU) în legislația UE sau chiar să se înlocuiască directivele sau regulamentele UE prin regulamente CEE-ONU, precum şi să se includă regulamente tehnice mondiale în legislația UE, ar trebui să se asigure coerența legislației Uniunii Europene cu regulamentele CEE-ONU. Dată fiind activitatea de armonizare în curs din cadrul Forumului mondial pentru armonizarea reglementărilor privind autovehiculele, este esențial să se ia în considerare cele mai recente evoluții stabilite în Rezoluția nr. R.E. 3 privind clasificarea și definiția vehiculelor acţionate de motor şi a remorcilor în cadrul acordului CEE-ONU privind adoptarea de specificații uniforme pentru vehi- culele cu roți, echipamente şi componente care pot fi montate şi/sau folosite la vehicule cu roţi și condițiile pentru recunoaşterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații (Acordul revizuit din 1958), precum şși Rezoluția specială S.R. 1 privind definițiile comune ale categoriilor de vehicule, maselor și dimen- siunilor în cadrul acordului CEE-ONU privind stabilirea de regulamente tehnice mondiale pentru vehiculele cu roți, echipamente şi componente care pot fi montate şiJsau folosite la vehicule cu roţi („Acordul din 1998 sau acordul parale”). Numai includerea acestor evoluții în Directiva-cadru poate să asigure buna funcționare a sistemului omologărilor de tip curopene. Prin urmare, este necesar să se introducă noi criterii pentru a determina dacă un tip de autovehicul ar trebui să fie inclus în categoria „M” sau „N”.