28.4.2012 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 116/29 DECIZII DECIZIA COMISIEI din 18 aprilie 2012 de prelungire a perioadei menționate la articolul 114 alineatul (6) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în ceea ce privește dispozițiile de drept intern referitoare la conținutul maxim admisibil de cadmiu din îngrăşăminte notificate de Regatul Suediei în conformitate cu articolul 114 alineatul (5) din TFUE [notificată cu numărul C(2012) 2461] (Numai textul în limba suedeză este autentic) (Text cu relevanță pentru SEE) (2012/230/UE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114 alineatul (6), întrucât: I. FAPTELE La 17 octombrie 2011, Regatul Suediei a notificat Comisiei, în conformitate cu articolul 114 alineatul (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUF”, intenția sa de a introduce dispoziții de drept intern cu scopul de a reduce conținutul de cadmiu permis în îngrăşămintele cu fosfor la un nivel maxim de 46 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor (echivalent cu 20 mg Cd/kg P,O;). Aceste măsuri ar deroga de la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului  din 13 octombrie 2003 privind îngrăşămintele (!) şi ar reduce nivelul maxim de 100 de grame de cadmiu pe tonă de fosfor (echivalent cu 44 mg Cdjkg P,Os) pentru care a fost deja acordată o derogare Regatului Suediei. 1. Articolul 114 alineatele (5) și (6) din TFUE Articolul 114 alineatele (5) şi (6) din TFUE prevede: „(5)  [...] în cazul în care, după adoptarea unei măsuri de armonizare de către Parlamentul European și Consiliu, de către Consiliu sau Comisie, un stat membru consideră necesară introducerea unor dispoziții de drept intern înte- meiate pe dovezi ştiințifice noi referitoare la protecţia mediului ambiant ori a mediului de lucru, din cauza unei probleme specifice statului membru respectiv, apărute după adoptarea măsurii de armonizare, acesta adresează Comisiei o notificare privind măsurile avute în vedere și motivele adoptării acestora. (6)  În termen de şase luni de la notificările [...], Comisia aprobă sau respinge dispozițiile respective de () JO L 304, 21.11.2003, p. 1. drept intern, după ce a verificat dacă acestea constituie sau nu un mijloc de discriminare arbitrară sau o restricție disimulată în comerţul dintre statele membre şi dacă acestea constituie sau nu un obstacol în calea funcţionării pieţei interne. În absența unei decizii a Comisiei adoptate în acest termen, dispozițiile de drept intern prevăzute la alineatele [...] (5) se consideră aprobate. În cazul în care complexitatea problemei justifică acest lucru și dacă nu există niciun pericol pentru sănătatea umană, Comisia poate notifica statului membru în cauză că termenul prevăzut de prezentul alineat poate fi prorogat cu un nou termen de până la șase luni.” 2. Legislaţia UE (3) Directiva 76/116/CEE a Consiliului din 18 decembrie 1975 privind armonizarea legislației statelor membre în domeniul îngrăşămintelor (?) a stabilit cerințele pe care trebuie să le îndeplinească îngrăşămintele pentru a fi introduse pe piață cu mențiunea „îngrăşământ CE ”. (4)  Anexa I la Directiva 76/116/CEE a stabilit denumirea tipului şi cerințele corespunzătoare, de exemplu în ceea ce priveşte compoziția, pe care trebuie să le îndeplinească fiecare îngrăşământ pentru a putea fi desemnat drept „îngrășământ CE”. Denumirile tipului incluse în această listă au fost grupate în categorii, în funcție de conținutul de nutrienți principali, adică de azot, fosfor și potasiu. (5)  În conformitate cu articolul 7 din Directiva 76[116/CEE (*), statele membre nu au putut invoca motive legate de compoziție, identificare, etichetare sau ambalaj pentru a interzice, restricționa sau împiedica comercializarea îngrăşămintelor marcate cu menţiunea „îngrășăminte CE ” și conforme cu dispozițiile directivei. () JO L 24, 30.1.1976, p. 21, înlocuit de Regulamentul (CE) nr. 2003/2003. (*) Inlocuit de articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003.