L 173/12 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 3.7.2012 DECIZII DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI din 27 iunie 2012 privind o contribuție financiară din partea Uniunii pentru Belgia, Germania, Spania, Franța, Italia, Ţările de Jos și Regatul Unit în vederea realizării unor studii privind virusul Schmallenberg [notificată cu numărul C(2012) 4203] (Numai textele în limbile engleză, franceză, germană, italiană, neerlandeză și spaniolă sunt autentice) (2012/349JUE) COMISIA EUROPEANĂ, având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, având în vedere Decizia 2009/470/CE a Consiliului din 25 mai 2009 privind anumite cheltuieli în domeniul veterinar (!), în special articolul 23, întrucât: (1) În conformitate cu articolul 75 din Regulamentul financiar şi cu articolul 90 alineatul (1) din Normele metodologice, angajarea cheltuielilor din bugetul Uniunii Europene este precedată de o decizie de finanțare care stabileşte elementele esențiale ale acţiunii care implică cheltuielile şi care este adoptată de către instituție sau de către autoritățile împuternicite de aceasta. Virusul Schmallenberg este un agent patogen contagios al rumegătoarelor nou apărut care se presupune că aparţine serogrupului Simbu din familia Bunyaviridae, genul Ortho- bunyavirus. Se cunosc foarte puține informații cu privire la acest agent patogen nou apărut, majoritatea ipotezelor fiind extrapolate din informațiile ştiințifice disponibile referitoare la alte virusuri din serogrupul Simbu. Numai anumite Orthobunyavirus au fost izolate în Uniune (virusul Tahyna din serogrupul California), dar niciodată cele din serogrupul Simbu. Virusul Schmallenberg a fost detectat prima dată în noiembrie 2011 în Germania în probe prelevate în vara şi toamna anului 2011 de la animale bolnave. În decembrie 2011, au fost raportate malformaţii congenitale la mieii nou-născuți în Țările de Jos, legate de prezența virusului. Ulterior, până în martie 2012, Belgia, Germania, Regatul Unit,  Franţa, Luxemburg, ltalia și Spania au semnalat cazuri de animale născute moarte și de malformații congenitale. Prezenţa virusului Schmallenberg a fost confirmată prin teste folosind reacția de polimerizare în lanţ (PCR). () JO L 155, 18.6.2005, p. 30. (4) Întrucât este prima dată când acest virus este izolat în Uniune, nu există norme armonizate în ceea ce priveşte controlul sau notificarea prezenței virusului Schmal- lenberg. Nu sunt disponibile instrumente de diagnosticare eficiente pentru evaluarea răspândirii reale a virusului Schmallenberg şi a impactului acestuia asupra sănătății animale. Mai mulți parteneri comerciali au luat măsuri de protecție temporare, printre care restricții comerciale şi, în aşteptarea unor cunoştințe ştiințifice suplimentare, au solicitat garanții suplimentare pentru anumite produse înainte de reluarea comerţului. La 23 ianuarie 2012, Consiliul Agricultură a solicitat Comisiei să întreprindă acțiuni în ceea ce priveşte această boală nou apărută. În cadrul unei reuniuni organizate la 14 februarie 2012, Comisia, în strânsă colaborare cu statele membre, a iden- tificat prioritățile și domeniile pentru care ar trebui adunate informaţii suplimentare înainte de a fi luată în considerare elaborarea unei legislații veterinare referitoare la această nouă infecţie. Sunt avute în vedere, în special, mecanismul care determină apariția bolii (patogeneza), epidemiologia, mai ales căile de transmitere, gama de organisme-gazdă, rolul vectorilor şși  rezervoarelor, precum și confirmarea lipsei potențialului zoonotic al acestui virus şi metodele de diagnosticare a bolii în probele prelevate de la animale și validarea acestora. Belgia, Germania, Spania, Franța, Italia, Țările de Jos şi Regatul Unit au elaborat studii ştiințifice care au ca scop îmbogățirea cunoştințelor privind virusul Schmallenberg în domeniile identificate mai sus și le-au transmis Comisiei la 5 martie 2012, solicitând un sprijin financiar din partea UE.