L 211/20 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 12.8.2010 DECIZIA 2010/440/PESC A CONSILIULUI din 11 august 2010 de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru regiunea Marilor Lacuri Africane CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 31 alineatul (2) și articolul 33, având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe şi politica de securitate, întrucât: (1) La 15 februarie 2007, Consiliul a adoptat Acţiunea comună 2007/112/PESC () de numire a domnului Roeland VAN DE GEER în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (denumit în continuare „RSUE”) pentru regiunea Marilor Lacuri Africane. (2)  La 22 februarie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/113/PESC (?) de prelungire a mandatului RSUE până la 31 august 2010. (3) Mandatul RSUE ar trebui să fie prelungit până la 31 august 2011. Cu toate acestea, mandatul RSUE se poate încheia mai devreme, în cazul în care Consiliul decide aceasta, pe baza unei propuneri din partea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe şi politica de securitate (denumit în continuare „ÎR”), ca urmare a intrării în vigoare a Deciziei de instituire a Serviciului european pentru acţiune externă. (4)  RSUE urmează să îşi pună în aplicare mandatul în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și ar putea aduce atingere obiectivelor politicii externe și de securitate comune astfel cum sunt prevăzute la articolul 21 din tratat, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Reprezentantul Special al Uniunii Europene Mandatul domnului Roeland VAN DE BEER în calitate de RSUE pentru regiunea Marilor Lacuri Africane se prelungeşte până la 31 august 2011. Mandatul RSUE se poate încheia mai devreme, în cazul în care Consiliul decide astfel, pe baza unei propuneri din partea ÎR, ca urmare a intrării în vigoare a Deciziei de instituire a Serviciului european pentru acţiune externă. Articolul 2 Obiectivele politicii Mandatul RSUE se bazează pe obiectivele politicii Uniunii Europene (denumită în continuare „UE” sau „Uniunea”) privind () JO L 46, 16.22007, p. 79. () JO L 46, 23.2.2010, p. 30. continuarea stabilizării și a consolidării situației postconflict în regiunea Marilor Lacuri Africane, luând în considerare în special dimensiunea regională a evoluțiilor care au loc în țările vizate. Aceste obiective, care promovează în special respectarea normelor de bază ale democrației şi ale bunei guvernanțe, inclusiv respectarea drepturilor omului și a statului de drept, includ: (a) contribuția activă și eficientă la elaborarea unei politici consecvente, durabile și responsabile a Uniunii în regiunea Marilor Lacuri Africane şi promovarea unei abordări globale coerente a Uniunii în regiune. RSUE sprijină activitatea ÎR în regiune; (b) asigurarea angajamentului continuu al Uniunii în procesul de stabilizare și în procesul de reconstrucție din regiune, printr-o prezență activă pe teren şi în forurile internaționale relevante, păstrând legătura cu actorii-cheie și contribuind la gestionarea crizelor; (c) contribuția la etapa de posttranziție în Republica Demo- cratică Congo (RDC), în special în ceea ce priveşte procesul politic de consolidare a noilor instituţii și de definire a unui cadru internațional mai extins pentru consultare și coordonare politică cu noul guvern; (d) contribuția, în strânsă cooperare cu Organizaţia Națiunilor Unite/[MONUC, la eforturile de sprijin internațional, pentru continuarea unei reforme cuprinzătoare în sectorul secu- rității în RDC, având în vedere în special rolul de coor- donare pe care Uniunea este gata să și-l asume în acest context; (e) contribuția la adoptarea unor măsuri adecvate ulterioare Conferinței Internaţionale privind Regiunea Marilor Lacuri, în special prin stabilirea unor contacte strânse cu secreta- riatul pentru regiunea Marilor Lacuri şi cu secretarul executiv al acestuia, precum și cu Troica responsabilă cu mecanismul de urmărire şi, de asemenea, prin promovarea relațiilor de bună vecinătate în regiune; () examinarea problemei încă majore a grupurilor armate care operează în afara granițelor, care riscă să destabilizeze țările din regiune şi să agraveze problemele interne cu care se confruntă acestea; (g) contribuția la stabilizarea postconflict în Burundi, Rwanda şi Uganda, în special prin participarea la negocierile pentru pace cu grupuri armate precum FNL şi LRA.