27.1.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 25/1 (Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset) ASETUKSET NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 43/2012, annettu 17 päivänä tammikuuta 2012, EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen alaan tai sopimusten soveltamisalaan kuulumattomien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2012 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa säädetään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmah- dollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toi- menpiteet. Flollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä — yhteisessä — kalastuspolitiikassa = 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuk- sessa (EY) N:o 2371/2002 (') vaaditaan vahvistamaan toi- menpiteitä, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluon- nonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoimin- nan harjoittamista, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot sekä erityi- sesti — tieteellis-teknis-taloudellisen = kalastuskomitean (STECF) laatimat kertomuksetsekä alueellisilta neuvoa-an- tavilta toimikunnilta saadut lausunnot. Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kutakin kalastusta tai kalastusryhmää koskevien kalastusmahdollisuuksien vah- vistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä sekä tar- vittaessa eräitä niihin toiminnallisesti liittyviä edellytyksiä. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kes- ken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastus- toiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalas- tuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuk- sessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastus- politiikan tavoitteet. () EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59. (4) Jotta voidaan varmistaa yksittäiselle jäsenvaltion oikeutta hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowatti- päiviin perustuvalla järjestelmällä koskevan luvan myön- tämisen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöön- panovaltaa, joka koskee lisäpäivien myöntämistä kalastus- toiminnan pysyvän lopettamisen vuoksi, tieteellisen tark- kailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä las- kentataulukkojen vahvistamiseksi merelläolopäivien siirtä- mistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä noudattaen yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jä- senvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyt- töä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 182/2011 (?). Kun johonkin kantaan liittyvä suurin sallittu saalis (TAC) myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, kyseinen jäsenvaltio on aiheellista valtuuttaa perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmiste- taan, että kyseinen jäsenvaltio toimii TACin tasoa vahvis- taessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa. Tietyt TACit antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden myöntää aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, jos ne osal- listuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Koekalastuksen tarkoituksena on testata saaliskiintiöjär- jestelmää, jotta voitaisiin välttää poisheittämisiä ja niiden mukanaan tuomaa muuten käytettävissä olevien kalava- rojen tuhlausta. Kalavarojen valvomaton poisheittäminen uhkaa niiden pitkän aikavälin kestävyyttä julkisena hyö- dykkeenä ja siten yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteita. Saaliskiintiöjärjestelmät tarjoavat sitä vastoin jo sinällään (?) EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.