L 28/62 Euroopan unionin virallinen lehti 2.2.2011 NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/72/YUTP, annettu 31 päivänä tammikuuta 2011, Tunisian tilanteen johdosta tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja eri- tyisesti sen 29 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) — Neuvosto on vahvistanut 31 päivänä tammikuuta 2011 täyden solidaarisuutensa ja tukensa Tunisialle ja sen kan- salle näiden pyrkimyksissä saada aikaan vakaa demokra- tia, oikeusvaltio, demokraattinen moniarvoisuus ja täydel- linen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioitus. (2) — Neuvosto on lisäksi päättänyt hyväksyä rajoittavia toi- menpiteitä, jotka kohdistetaan Tunisian valtion varojen väärinkäytöstä vastuussa oleviin henkilöihin, jotka näin riistävät Tunisian kansalta talouden ja yhteiskunnan kes- tävän kehityksen edut ja heikentävät demokratiakehitystä maassa. (3) Unionin lisätoimet ovat tarpeen tiettyjen toimenpiteiden toteuttamiseksi, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1. —Jäädytetään kaikki liitteessä lueteltujen Tunisian valtion varojen väärinkäytöstä vastuussa olevien henkilöiden ja heitä lähellä olevien luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden ja yhteisöjen hallussa, omistuksessa, hallinnassa tai valvonnassa olevat varat ja taloudelliset resurssit. 2. — Varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välilli- sesti asettaa liitteessä lueteltujen luonnollisten henkilöiden, oike- ushenkilöiden tai yhteisöjen saataville tai hyödynnettäviksi. 3. — Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapa- uttamiseen tai tiettyjen varojen tai taloudellisten resurssien aset- tamiseen saataville asianmukaisiksi katsominsa ehdoin, todettu- aan, että kyseiset varat tai taloudelliset resurssit: a) ovat tarpeen liitteessä lueteltujen henkilöiden ja heidän huol- lettavinaan olevien perheenjäsenten perustarpeiden tyydyttä- miseksi, mukaan lukien menot, jotka aiheutuvat elintarvik- keiden hankinnasta, vuokrasta tai asuntolainasta, lääkkeistä tai sairaanhoidosta, veroista, vakuutusmaksuista tai julkisten palvelujen käytöstä; b) on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja näistä palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen; c) on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen tai jäädytet- tyjen taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen; tai d) ovat tarpeen poikkeuksellisia menoja varten, edellyttäen, että toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut muiden jäsen- valtioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle vähin- tään kaksi viikkoa ennen tapauskohtaisen luvan antamista perusteet, joiden nojalla se katsoo, että lupa olisi annettava. Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän kohdan nojalla annetuista luvista. 4. — Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamisen, jos seuraavat ehdot täyttyvät: a) kyseisiin varoihin tai taloudellisiin resursseihin kohdistuu tuomioistuimen, viranomaisen tai välimiesoikeuden ennen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luonnollisen henkilön, oi- keushenkilön, yhteisön tai elimen luetteloon merkitsemispäi- vää perustama panttioikeus taikka tuomioistuimen, viran- omaisen tai välimiesoikeuden ennen kyseistä päivää antama tuomio; = varoja tai taloudellisia resursseja käytetään yksinomaan katta- maan tällaisella panttioikeudella turvatut tai tällaisella tuomi- olla vahvistetut saatavat niiden lakien ja määräysten asetta- missa rajoissa, jotka koskevat sellaisten henkilöiden oikeuk- sia, joilla on näitä saatavia; kyseessä olevaa panttioikeutta ei ole perustettu tai tuomiota annettu liitteessä mainitun luonnollisen henkilön, oikeushen- kilön, yhteisön tai elimen eduksi; ja g) — & kyseessä olevan panttioikeuden tai ratkaisun tunnustaminen ei ole asianomaisen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perustei- den vastaista.