L 331/120 Euroopan unionin virallinen lehti 15.12.2010 DIREKTIIVIT EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2010/78/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, direktiivien 98/26/EY, 2002/87/EY, 2003/6/EY, 2003/41/EY, 2003/71/EY, 2004/39/EY, 2004/109/EY, 2005/60/EY, 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2009/65/EY muuttamisesta Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan — pankkiviranomainen), = Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan — vakuutus- — ja lisäeläkeviranomainen) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) toimivaltuuksien osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen ja erityisesti sen 50 artiklan, 53 artiklan 1 kohdan sekä 62 artiklan ja 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon ('), ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (?), noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (?), sekä katsovat seuraavaa: (1) Vuosien 2007 ja 2008 finanssikriisi on osoittanut finans- sivalvonnassa olevan merkittäviä puutteita, joita on paljas- tunut — sekä — yksittäistapauksissa = että = koko finanssijärjestelmässä. Kansalliselle pohjalle luodut valvon- tamallit ovat jääneet jälkeen finanssipalvelujen kansainvä- listymisestä sekä todellisuudesta nykypäivän yhdentyneillä ja yhteenliittyneillä eurooppalaisilla finanssimarkkinoilla, joilla monet finanssilaitokset harjoittavat toimintaansa yli rajojen. Kriisi on paljastanut puutteita kansallisten toimi- valtaisten viranomaisten välisessä yhteistyössä, yhteenso- vittamisessa ja siinä, miten yhdenmukaisesti nämä viranomaiset soveltavat unionin oikeutta, samoin kuin nii- den välisessä luottamuksessa. () Lausunto annettu 18. maaliskuuta 2010 (EUVL C 87, 1.4.2010, s. 1). (?) Lausunto annettu 18. maaliskuuta 2010 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (?) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 22. syyskuuta 2010 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 17. marras- kuuta 2010. (2) Euroopan parlamentti on ennen finanssikriisiä ja sen aikana esittänyt siirtymistä yhtenäisempään eurooppalai- seen valvontaan aidosti tasapuolisten toimintaedellytysten takaamiseksi kaikille toimijoille unionin tasolla, mikä vas- taisi paremmin unionin finanssimarkkinoiden lisääntyvän yhdentymisen vaatimuksia (13 päivänä huhtikuuta 2000 annettu päätöslauselma komission tiedonannosta rahoitus- markkinoiden puitteiden toteuttamisesta: toimintasuunni- telma 21 —päivänä marraskuuta 2002 annettu päätöslauselma toiminnan vakauden valvontaa koskevista säännöistä unionissa, 11 päivänä heinäkuuta 2007 annettu päätöslauselma rahoituspalvelupolitiikkaa 2005—2010 koskevasta valkoisesta kirjasta, 23 päivänä syyskuuta 2008 annettu päätöslauselma suosituksista komissiolle riskira- hastoista ja yksityisistä pääomasijoitusrahastoista ja 9 päi- vänä lokakuuta 2008 annettu päätöslauselma ja siihen liitetyt suositukset komissiolle Lamfalussy-prosessin jatko- toimista: tuleva valvontarakenne sekä 22 päivänä huhti- kuuta 2009 vahvistettu kanta muutetusta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittami- sesta (Solvency 1I) ja 23 päivänä huhtikuuta 2009 vahvis- tettu kanta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottoluokituslaitoksista). Marraskuussa 2008 komissio valtuutti Jacgues de Larosie- ren johtaman korkean tason asiantuntijaryhmän antamaan suosituksia Euroopan valvontajärjestelyjen vahvistamisesta kansalaisten suojan parantamiseksi ja luottamuksen palauttamiseksi rahoitusjärjestelmään. Loppuraportissaan, jonka korkean tason asiantuntijaryhmä julkaisi 25 päi- vänä helmikuuta 2009, jäljempänä ”de Larosieren raportti”, se suositteli, että valvontakehystä vahvistettaisiin, jotta finanssikriisien riski vähenisi ja jotta tällaiset kriisit eivät olisi tulevaisuudessa yhtä vakavia. Se suositteli pitkälle meneviä uudistuksia unionin finanssialan valvonta- rakenteeseen. Mainitussa de Larosieren raportissa suositel- tiin myös — sellaisen — Euroopan — finanssivalvojien järjestelmän, jäljempänä myös ”EFVJ”, perustamista, johon kuuluisi kolme Euroopan valvontaviranomaista, yksi pank- kialaa, yksi arvopaperialaa ja yksi vakuutus- ja lisäeläkealaa varten, = sekä Euroopan = järjestelmäriskineuvoston perustamista.