17.8.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 219/5 KOMISSION ASETUS (EU) N:o 744/2012, annettu 16 päivänä elokuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY liitteiden I ja II muuttamisesta siltä osin kuin on kyse arseenin, fluorin, lyijyn, elohopean, endosulfaanin, dioksiinien, Ambrosia spp:n, diklatsuriilin ja lasalosidinatrium A:n enimmäispitoisuuksista sekä dioksiinien toimintarajoista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen, ottaa huomioon haitallisista aineista eläinten rehuissa 7 päivänä toukokuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/32/EY (f) ja erityisesti sen 8 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: Direktiivissä 2002/32/EY kielletään sellaisten rehuksi tar- koitettujen tuotteiden käyttö, joissa haitallisten aineiden pitoisuus ylittää kyseisen direktiivin liitteessä I säädetyt enimmäispitoisuudet. Direktiivin liitteessä II vahvistetaan toimintarajat, joiden ylittyessä käynnistetään tutkimukset, jos kyseisten aineiden pitoisuudet ovat kohonneet. Rehuaineelle kalsiumkarbonaatti on vahvistettu korkeam- mat arseenin, fluorin, lyijyn ja elohopean enimmäispitoi- suudet ja rehuaineelle magnesiumoksidi korkeammat ar- seenin ja fluorin enimmäispitoisuudet, mutta ei rehu- aineelle kalsium- ja magnesiumkarbonaatti, joka on kal- sium- ja magnesiumkarbonaatin luonnossa esiintyvä seos. Johdonmukaisuuden vuoksi on aiheellista yhdenmukais- taa rehuaineen kalsium- ja magnesiumkarbonaatti sisältä- män arseenin, fluorin, lyijyn ja elohopean enimmäispitoi- suudet kalsiumkarbonaatin nykyisten enimmäispitoisuuk- sien kanssa. FEuroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä 'elintarviketurvallisuusviranomainen, totesi dikupariklori- ditrihydroksidin (kupari(IIkloridi, TBCC) turvallisuudesta ja tehokkuudesta rehun lisäaineena antamassaan tieteelli- sessä lausunnossa (?), että olisi aiheellista vahvistaa tämän lisäaineen sisältämälle arseenille sama enimmäispitoisuus kuin kupari(Il)sulfaattipentahydraatin ja kupari(l)karbo- naatin sisältämälle arseenille. On aiheellista muuttaa dik- uparikloriditrihydroksidin sisältämän arseenin enimmäis- pitoisuutta. (1) EYVL L 140, 30.5.2002, s. 10. (?) EFSA Panel on Additives and Products or Substances used in Animal Feed (FEEDAP); Scientific Opinion on safety and efficacy of di cop- per chloride tri hydroxide (tribasic copper chloride, TBCC) as feed additive for all species. EFSA Journal 2011; 9(9):2355. [18 s] doi:10.2903/j.efsa.2011.2355. Saatavilla verkossa osoitteessa: www. efsa.europa.eu/efsajournal (4) (7) Lemmikkieläinten tiettyjen rehuseosten rehuaineksena on suurelta osin kalaa, muita vesieläimiä ja niistä johdettuja tuotteita ja/tai merileväjauhoa. Näiden rehujen kokonai- sarseenipitoisuus on korkea. Arseeni on kuitenkin kysei- sissä rehuaineissa pääosin orgaanisena arseenina eli vä- hemmän myrkyllisessä muodossa. Sen vuoksi on aiheel- lista muuttaa arseenin enimmäispitoisuutta, jota sovelle- taan lemmikkieläinten täydennys- ja täysrehuun, joka si- sältää kalaa, muita vesieläimiä ja niistä johdettuja tuot- teita ja/tai merileväjauhoa. Kaksi zeoliittimineraalia, natroliitti ja klinoptiloliitti ovat natroliitti-fonoliitin (E566) ja tuliperäisen klinoptiloliitin (E567) aktiivisia ainesosia. Tämän vuoksi on aiheellista soveltaa samoja enimmäispitoisuuksia natroliitti-fonoliitin (E566) ja tuliperäisen klinoptiloliitin (E567) sisältämään lyijyyn. Jotta lohikalojen viljelyn kestävyyttä voidaan lisätä, kala- öljyjen käyttö korvataan vähitellen kasviöljyillä. Tällainen korvaaminen, jolla olisi erittäin myönteinen vaikutus me- riympäristön kestävyyteen, ei kuitenkaan ole kaikissa ta- pauksissa mahdollista sen vuoksi, että kalan täysrehun sisältämälle endosulfaanille on asetettu hyvin pieni enim- mäispitoisuus. Komission pyynnöstä elintarviketurvalli- suusviranomainen on antanut asiasta tieteellisen lausun- non. Kalan sisältämän endosulfaanin myrkyllisyydestä suun kautta tapahtuneen altistuksen jälkeen antamassaan lausunnossa (?) elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että merkittäviä haitallisia vaikutuksia ei havaittu kalassa (merilohessa), joka oli ollut alttiina endosulfaanille, jota avomerihäkeissä oleva rehu sisälsi enintään 0,1 mg/kg, ja vain vähäisiä haitallisia vaikutuksia havaittiin lohessa, joka oli ollut alttiina säiliössä olevan rehun sisältämille nykyistä enimmäispitoisuutta korkeammille pitoisuuksille. Suppeassa tutkimuksessa oli joitakin merkkejä siitä, että niilintilapian altistumisesta säiliössä olevan rehun kautta endosulfaanille aiheutuu haitallisia vaikutuksia. Sen vuoksi on aiheellista esittää korkeampaa enimmäispitoi- suutta merilohen täysrehun sisältämälle endosulfaanille, mikä edistäisi kalanviljelyn kestävyyttä ilman, että siitä aiheutuu kalojen ja ihmisten terveydelle haittaa. Uusimpien tietojen mukaan elintarviketuotannon sivutu- otteena saatavan äyriäisjauhon, jota käytetään 1-3 pro- sentin pitoisuuksina pääasiassa akvaariokalojen rehussa, dioksiinipitoisuus ylittää nykyisen enimmäispitoisuuden. Jotta kyseistä jauhoa voidaan käyttää rehussa ja elintarvi- kejätteen määrää vähentää ilman, että eläinten terveyttä ja kansanterveyttä vaarannetaan, on aiheellista nostaa hie- man äyriäisjauhon sisältämän dioksiinin enimmäispitoi- suutta. (?) EFSA Journal 2011; 9(4):2131. Saatavilla verkossa osoitteessa: www. efsa.europa.eu/efsajournal