8.12.2011 Euroopan unionin virallinen lehti L 326/45 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1233/2011, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin ja neuvoston päätösten 2001/76/EY ja 2001/77/EY kumoamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen ja erityisesti sen 207 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä ('), sekä katsovat seuraavaa: (1) Vientiluottolaitokset auttavat kehittämään maailmankaup- paa tukemalla yritysten vientiä ja sijoituksia tavalla, joka täydentää yksityissektorin antamaa rahoitusta ja vakuu- tuksia. Unioni on osapuolena Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) julkisesti tuettuja vienti- luottoja koskevassa järjestelyssä, jäljempänä ”järjestely. Järjestelyllä, jonka sen osallistujat ovat toteuttaneet, sään- nellään rahoitukseen liittyviä ehtoja, joita vientiluottolai- tokset voivat tarjota yhtäläisten toimintaedellytysten ai- kaansaamiseksi julkisesti tuetuille vientiluotoille. Järjestelyn suuntaviivojen ja hankerahoituksen erityismää- räyksien soveltaminen unionissa perustuu tiettyjen suun- taviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoi- hin 4 päivänä huhtikuuta 1978 tehdyn päätöksen kor- vaamisesta 22 päivänä joulukuuta 2000 tehtyyn neuvos- ton päätökseen 2001/76/EY (?) ja hankerahoitusta koske- van puitesopimuksen periaatteiden soveltamisesta julki- sesti tuettujen vientiluottojen alalla 22 päivänä joulu- kuuta — 2000 — tehtyyn — neuvoston = päätökseen 2001/77/EY ()). Järjestely edistää vientiluottolaitosten toiminnan kautta epäsuorasti vapaata ja oikeudenmukaista kauppaa sekä sellaisten yritysten tekemiä sijoituksia, joilla olisi muuten käytettävissään vähemmän yksityissektorin myöntämiä luottoja. Jäsenvaltioiden olisi noudatettava ulkoisia toimia koskevia unionin yleisiä määräyksiä, jotka koskevat esimerkiksi demokratian vakiinnuttamista, ihmisoikeuksien kunnioit- tamista sekä kehityspolitiikan johdonmukaisuutta ja il- mastonmuutoksen torjumista, kun ne laativat, kehittävät ja panevat toimeen kansallisia vientiluottojärjestelmiään ja harjoittavat julkisesti tuettujen vientiluottotoimien val- vontaa. (') Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 13. syyskuuta 2011 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 8. marraskuuta 2011. (2) EYVL L 32, 2.2.2001, s. 1. ()) EYVL L 32, 2.2.2001, s. 55. (5) (10) (11) Järjestelyn osallistujat osallistuvat jatkuvaan menettelyyn, jonka avulla pyritään minimoimaan markkinoiden vää- ristyminen ja toteuttamaan yhtäläiset toimintaedellytyk- set, joiden mukaan vientiluottolaitosten perimät takuu- maksut perustuvat riskiin ja ovat riittäviä pitkän aikavälin toimintakulujen ja tappioiden kattamiseen WTO-sitou- musten mukaisesti. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi vientiluottojärjestelmät toimivat avoimesti ja virastot vas- taavasti raportoivat OECD:lle. Vientiluottolaitosten hyvin kohdistetut vientiluotot voivat parantaa unionin yritysten, myös pienten ja keskisuurten yritysten, jäljempänä 'pk-yritykset', markkinoille pääsyä. Järjestelyn osallistujat ja unionin jäsenvaltiot sopivat tiet- tyjen vientiluottoja koskevien tietojen julkistamisesta avoimuutta koskevien OECD:n ja unionin sääntöjen mu- kaisesti, jotta mahdollistetaan yhtäläiset toimintaedelly- tykset järjestelyn osallistujille ja jäsenvaltioille. Unioni soveltaa liitteen I mukaisia avoimuutta ja rapor- tointia koskevia toimenpiteitä. Kun otetaan huomioon maailmanmarkkinoiden kiristyvä kilpailu ja jotta vältetään unionin yrityksille aiheutuvia kilpailuhaittoja, komission olisi jäsenvaltioilta saatujen neuvotteluvaltuuksien mukaisesti tuettava OECD:n pyrki- myksiä lähestyä järjestelyyn osallistumattomia tahoja. Ko- mission olisi käytettävä kahden- ja monenvälisiä neuvot- teluja julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevien maa- ilmanlaajuisten normien aikaansaamiseksi. Alan maa- ilmanlaajuiset normit ovat edellytys yhtäläisille toiminta- edellytyksille maailmankaupassa. Järjestely ohjaa OECD-maita, mutta OECD:n ulkopuoliset maat eivät ole järjestelyn osallistujia, mikä voi tuoda kil- pailuetua näiden maiden viejille. Siksi tällaisia maita keh- otetaan soveltamaan järjestelyä, jotta yhtäläiset toiminta- edellytykset voitaisiin taata myös maailmanlaajuisesti. Komissio ja jäsenvaltiot ottavat huomioon nykyisen sään- telyn yksinkertaistamiseen ja parantamiseen tähtäävän unionin politiikan ja keskittyvät järjestelyn tulevissa tar- kistuksissa tarvittaessa yritysten ja kansallisten hallintojen, vientiluottolaitokset mukaan luettuina, hallinnollisen ra- sitteen vähentämiseen.