24.9.2010 Euroopan unionin virallinen lehti L 250/5 KOMISSION ASETUS (EU) N:o 838/2010, annettu 23 päivänä syyskuuta 2010, siirtoverkonhaltijoiden välistä korvausmekanismia ja siirtomaksujen määrittämiseen liittyviä yhteisiä sääntelyperiaatteita koskevista suuntaviivoista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen, ottaa huomioon verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa ja asetuksen (EY) N:o 1228/2003 kumoamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 714/2009 (') ja erityisesti sen 18 artiklan 5 kohdan ensimmäisen virkkeen, sekä katsoo seuraavaa: (4) Siirtoverkonhaltijoiden välisiä korvauksia ja siirtomaksu- jen määrittämiseen liittyviä yhteisiä sääntelyperiaatteita koskevista suuntaviivoista 2 päivänä syyskuuta 2010 an- netussa komission asetuksessa (EU) N:o 774/2010 (?) vahvistetaan siirtoverkonhaltijoiden verkoissa siirrettävistä rajat ylittävistä sähkövirroista aiheutuvien kustannusten korvausmekanismi ja siirtomaksujen määrittämiseen liit- tyvät yhteiset sääntelyperiaatteet. Mainitun asetuksen voi- massaolo päättyy kuitenkin 2 päivänä maaliskuuta 2011. Jotta siirtoverkonhaltijoiden välisen korvausmekanismin soveltamisen jatkuminen varmistettaisiin, olisi hyväksyt- tävä uudet asetuksen (EY) N:o 714/2009 18 artiklan 1 ja 2 kohdassa eritellyt suuntaviivat, jotka heijastavat maini- tulla asetuksella perustettua toimielinrakennetta. Frityi- sesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 713/2009 (?) perustetun energia-alan sääntelyvi- ranomaisten yhteistyöviraston, jäljempänä 'virasto”, olisi vastattava siirtoverkonhaltijoiden välisen korvausmekanis- min soveltamisen valvonnasta. Siirtoverkonhaltijoiden välistä korvausmekanismia kos- kevien sitovien suuntaviivojen olisi luotava vakaa perusta siirtoverkonhaltijoiden välisen korvausmekanismin toi- minnalle ja varmistettava siirtoverkonhaltijoille kohtuulli- nen korvaus kustannuksista, jotka aiheutuvat niiden ver- koissa siirrettävistä rajat ylittävistä sähkövirroista. Sellaisten kolmansien maiden tai alueiden siirtoverkon- haltijoilla, jotka ovat tehneet unionin kanssa sopimuksen, (') EUVL L 176, 15.7.2003, s. 1. (?) EUVL L 233, 3.9.2010, s. 1. (?) EUVL L 211, 14.8.2009, s. 1. (8) (9) (10) jolla ne ovat hyväksyneet unionin sähköalan lainsäädän- nön ja soveltavat sitä, olisi oltava oikeus osallistua siirto- verkonhaltijoiden väliseen korvausmekanismiin samoin edellytyksin kuin jäsenvaltioiden siirtoverkonhaltijoiden. On aiheellista sallia, että sellaisten kolmansien maiden siirtoverkonhaltijat, jotka eivät ole tehneet unionin kanssa sopimusta, jolla ne olisivat hyväksyneet unionin sähkö- alan lainsäädännön ja soveltaisivat sitä, voivat tehdä jä- senvaltioiden siirtoverkonhaltijoiden kanssa monenvälisiä sopimuksia, joiden perusteella kaikille osapuolille voidaan maksaa oikeudenmukainen ja tasapuolinen korvaus kus- tannuksista, jotka aiheutuvat niiden verkoissa siirrettävistä rajat ylittävistä sähkövirroista. Siirtoverkonhaltijoille olisi korvattava rajat ylittävien säh- kövirtojen siirrosta aiheutuvat energiahäviöt. Tällaisen korvauksen olisi perustuttava arvioon sitä, mitä häviöitä olisi tapahtunut ilman sähkön kauttakulkua. Olisi perustettava rahasto, josta siirtoverkonhaltijoille maksetaan korvauksia kustannuksista, joita niille aiheutuu infrastruktuurin antamisesta käyttöön rajat ylittävien säh- kövirtojen siirtoa varten. Rahaston suuruuden olisi perus- tuttava unionin laajuiseen arviointiin pitkän aikavälin kes- kimääräisistä lisäkustannuksista, joita aiheutuu infrastruk- tuurin antamisesta käyttöön rajat ylittävien sähkövirtojen siirtoa varten. Viraston olisi tehtävä unionin laajuinen arviointi rajat ylittävien sähkövirtojen helpottamiseen liittyvästä sähkön- siirtoinfrastruktuurista, sillä se vastaa sellaisten sääntelyvi- ranomaisten toiminnan koordinoinnista, joiden on hoi- dettava samanlaisia tehtäviä kansallisella tasolla. Kolmansien maiden siirtoverkonhaltijoille olisi aiheudut- tava samat kustannukset unionin siirtoverkon käytöstä kuin jäsenvaltioiden siirtoverkonhaltijoille. Sähköntuottajilta — siirtoverkkoon — pääsystä perittävien maksujen erot eivät saisi haitata sisämarkkinoiden toi- mintaa. Tästä syystä verkkoon pääsystä jäsenvaltioissa perittävät keskimääräiset maksut olisi pidettävä rajoissa, joiden avulla voidaan varmistaa, että yhdenmukaistami- sen hyödyt saavutetaan.