L 304/18 Euroopan unionin virallinen lehti 22.11.2011 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1169/2011, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston =direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausun- non ('), noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (?), sekä katsovat seuraavaa: Euroopan — unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 169 artiklassa määrätään, että unioni myötävaikuttaa ku- luttajansuojan korkean tason saavuttamiseen toimenpi- teillä, jotka se toteuttaa 114 artiklan nojalla. Turvallisten ja terveellisten elintarvikkeiden vapaa liikku- vuus on sisämarkkinoiden olennainen osa, joka vaikuttaa merkittävästi kansalaisten terveyteen ja hyvinvointiin sekä heidän sosiaalisiin ja taloudellisiin etuihinsa. Kuluttajien terveyden korkeatasoisen suojelun varmis- tamiseksi ja kuluttajien tiedonsaantioikeuden takaamiseksi olisi varmistettava, että kuluttajille annetaan asianmukai- sesti tietoja heidän kuluttamistaan elintarvikkeista. Muun muassa terveydelliset, taloudelliset, ympäristöön liittyvät, sosiaaliset ja eettiset näkökohdat voivat vaikuttaa kulut- tajien valintoihin. (1) EUVL C 77, 31.3.2009, s. 81. (?) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 16. kesäkuuta 2010 (EUVL C 236 E, 12.8.2011, s. 187), ja neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta, vahvistettu 21. helmikuuta 2011 (EUVL C 102 E, 2.4.2011, s. 1). Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 6. heinäkuuta 2011 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 29. syyskuuta 2011. (4) Flintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviran- omaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuu- teen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston ase- tuksen (EY) N:o 178/2002 (?) mukaan elintarvikelainsää- dännön yleisenä periaatteena on tarjota kuluttajille lähtö- kohdat tietoon perustuvien elintarvikevalintojen tekemi- seksi ja ehkäistä kaikki menettelytavat, jotka voivat johtaa kuluttajia harhaan. Sopimattomia elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisiä kaupallisia — menettelyjä — sisämarkkinoilla — koskeva 11 päivänä toukokuuta 2005 annettu Euroopan parla- mentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (*) koskee ku- luttajille suunnatun tiedottamisen tiettyjä näkökohtia eri- tyisesti harhaanjohtavien toimien ja tietojen mainitse- matta jättämisten estämiseksi. Sopimattomiin kaupallisiin menettelyihin liittyviä yleisiä periaatteita olisi täydennet- tävä elintarvikkeita koskevien tietojen antamista kulutta- jille koskevilla erityissäännöillä. Kaikkiin elintarvikkeisiin sovellettavat merkintöjä kos- kevat unionin säännöt on vahvistettu myytäväksi tarkoi- tettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mai- nontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentä- misestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetussa Euroo- pan — parlamentin = ja = neuvoston — direktiivissä 2000/13/EY (*). Useimmat kyseisen direktiivin säännökset ovat peräisin vuodelta 1978, ja sen vuoksi ne olisi saa- tettava ajan tasalle. Flintarvikkeiden ravintoarvomerkinnöistä 24 päivänä syyskuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/496/ETY (*) säädetään säännöistä, jotka koskevat val- miiksi pakatuista elintarvikkeista ilmoitettavien ravinto- arvotietojen sisältöä ja esittämistä. Näiden sääntöjen mu- kaan ravintoarvotietojen merkitseminen on vapaaehtoista, paitsi jos esitetään elintarvikkeeseen liittyvä ravitsemus- väite. Useimmat kyseisen direktiivin säännökset ovat pe- räisin vuodelta 1990, ja sen vuoksi ne olisi saatettava ajan tasalle. Yleisiä merkintävaatimuksia täydentävät useat säännökset, joita sovelletaan kaikkiin elintarvikkeisiin erityisissä olo- suhteissa tai tiettyihin elintarvikkeiden ryhmiin. Lisäksi on useita erityissääntöjä, joita sovelletaan tiettyihin elin- tarvikkeisiin. LL 31, 1.2.2002, s. 1. LI 149, 11.6.2005, s. 22. LL 109, 6.5.2000, s. 29. LL 276, 6.10.1990, s. 40.