L 347/44 Euroopan unionin virallinen lehti 30.12.2011 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1343/2011, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, säännöksistä GFCM:n eräistä kalastusta koskevista (Välimeren — yleisen kalastuskomission) annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi- muksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausun- non ('), noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (?), (7) sekä katsovat seuraavaa: (1) — Euroopan yhteisö liittyi sopimukseen Välimeren yleisen kalastuskomission (GFCM) perustamisesta, jäljempänä 'GFCM-sopimus, Euroopan yhteisön liittymisestä Välime- ren yleiseen kalastuskomissioon 16 päivänä kesäkuuta (8) 1998 tehdyn neuvoston päätöksen 98/416/EY (*) nojalla. (2) — GFCM-sopimus luo asianmukaiset puitteet monenväliselle yhteistyölle, jonka tavoitteena on edistää Välimeren ja Mustanmeren meren elollisten luonnonvarojen kehittä- mistä, säilyttämistä, järkevää hoitoa ja parhainta hyödyn- tämistä tasoilla, joita pidetään kestävinä ja joilla kantojen romahtamisen riskin katsotaan olevan vähäinen. (3) Euroopan unioni sekä Bulgaria, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Kypros, Malta, Romania ja Slovenia ovat GFCM- sopimuksen sopimuspuolia. (10) (4) GFCM:n antamat suositukset sitovat sen sopimuspuolia. Koska unioni on GFCM-sopimuksen sopimuspuoli, kysei- set suositukset sitovat unionia, minkä vuoksi ne olisi saa- tettava osaksi unionin lainsäädäntöä, ellei siinä jo ole vastaavansisältöisiä säännöksiä. 11 (5) GFCM antoi vuosikokouksissaan vuosina 2005, 2006, (11) 2007 ja 2008 eräitä GFCM-sopimusalueen kalastuksia koskevia suosituksia ja päätöslauselmia, jotka on saatettu () EUVL € 354, 28.12.2010, s. 71. (?) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 8. maaliskuuta 2011 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston ensimmäisen käsit- telyn kanta, vahvistettu 20. lokakuuta 2011. Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 13. joulukuuta 2011. (?) EYVL L 190, 4.7.1998, s. 34. väliaikaisesti osaksi unionin lainsäädäntöä kalastusmah- dollisuuksista annetuilla vuosittaisilla = asetuksilla tai GFCM:n suositusten 2005/1 ja 2005/2 osalta asetuksen (EY) N:o 1967/2006(9 4 artiklan 3 kohdalla ja 24 artiklalla. Selkeyden, yksinkertaisuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi ja koska luonteeltaan pysyvät suositukset edellyttävät myös pysyvää oikeudellista välinettä, jolla ne voidaan saattaa osaksi unionin lainsäädäntöä, on aiheellista saattaa kyseiset suositukset osaksi yhteisön lainsäädäntöä yhdellä säädöksellä, johon voidaan lisätä tulevaisuudessa annetta- via suosituksia tekemällä siihen muutoksia. GFCM:n suosituksia sovelletaan koko GFCM-sopimusalu- eella eli Välimerellä ja Mustallamerellä sekä niitä yhdistä- villä merialueilla, kuten GFCM-sopimuksen johdanto- osassa määritetään, ja siksi ne olisi selkeyden ja oikeus- varmuuden vuoksi saatettava osaksi unionin lainsäädän- töä yhdellä erillisellä asetuksella eikä muutoksilla asetuk- seen (EY) N:o 1967/2006, joka kattaa ainoastaan Välime- ren. Fräitä asetuksen (EY) N:o 1967/2006 säännöksiä olisi sovellettava koko GFCM-sopimusalueella eikä ainoastaan Välimerellä. Kyseiset säännökset olisi sen vuoksi poistet- tava asetuksesta (EY) N:o 1967/2006 ja sisällytettävä tä- hän asetukseen. Lisäksi olisi selkeytettävä entisestään tiet- tyjä tuossa asetuksessa säädettyjä verkkojen pienintä sal- littua silmäkokoa koskevia säännöksiä. GFCM:n suosituksissa vahvistetut, alueellisia hoitotoimen- piteitä koskevat ”kalastusrajoitusalueet? vastaavat asetuk- sessa (EY) N:o 1967/2006 käytettyjä ”kalastuksensuojelu- alueita”. Neuvoa-antavan tieteellisen komitean tieteellisen lausun- non perusteella GECM antoi 23—27 päivänä maaliskuuta 2009 pidetyssä vuosikokouksessaan kalastusrajoitusalu- een perustamista Lioninlahdelle koskevan suosituksen, joka sisältyy sen 11. vuosikokouksesta laadittuun raport- tiin (FAO:n raportti nro 890). Kyseinen toimenpide on aiheellista toteuttaa pyyntiponnistuksen hallinnointijärjes- telmän avulla. Fräiden pyydysten valikoivuutta ei voida Välimeren se- kakalastuksessa lisätä yli tietyn tason. Pyyntiponnistuksen yleisen valvonnan ja rajoittamisen lisäksi on välttämä- töntä rajoittaa pyyntiponnistusta alueilla, joille kerääntyy tärkeiden kantojen täysikasvuisia kaloja, sen varmistami- seksi, että riski lisääntymisen häiriintymisestä on niin vähäinen että kantojen kestävä hyödyntäminen on () EUVL L 409, 30.12.2006, s. 11, sellaisena kuin se on korvattu oikaisulla (EUVL L 36, 8.2.2007, s. 6).